Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

10.04.2019 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, яку було уточнено 30.03.2020 року, до відповідача . Позивач вказує, що 09.06.2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, який підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Бикановою І.М. за реєстровим № 688. Згідно умов договору позивач передав відповідачеві, а останній прийняв грошові кошти в сумі 100000,00 грн, що еквівалентно 4000,00 доларів США, та зобов`язався їх повернути позивачеві не пізніше 01.07.2016 року. Відповідач порушив умови договору, заборгував грошові кошти. 22.03.2019 року на адресу відповідача була направлена претензія про сплату боргу. Від врегулювання спору в досудовому порядку ухиляється, на телефонні дзвінки не відповідає. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 153908,03, з них: 108763,20 грн, що еквівалентні 4000,00 дол. США, інфляційні втрати в розмірі 36827,03 грн., 3% річних у розмірі 8317,80 грн., та судові витрати. У судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність (а.с. 114). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім. Згідно з інформацією адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Конверти з ухвалою суду про відкриття провадження по справі, з копією позовної заяви з додатками та судовими повістками на 02.03.2020 р., 30.03.2020 р., 15.05.2020 р., 10.07.2020 р., 18.08.2020 р. направлені відповідачу, повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 96-99, 112-113, 124-126). Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2019 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2020 року ухвала Тернівського районного сду м. кривого Рогу від 09.10.2019 року була скасована, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики направлено до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу для подальшого розгляду. Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2020 року справу прийнято до розгляду, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.08.2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.06.2016 року між [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] , був укладений договір позики, підписаний сторонами та засвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бикановою І.М. за реєстровим номером 688 (а.с.7-8). Відповідно до п.1 вказаного договору, позикодавець передав позичальнику, а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 100000 (ста тисяч) грн., що є еквівалентом 4000 (чотирьом тисячам) доларів США за домовленістю сторін, та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму не пізніше 01.07.2016 року. Відповідно до п.2 вказаного договору, сума позики отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі. Відповідно до ч.4 вказаного договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п.1 даного договору, без сплати процентів. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 524, ч.2 ст. 533 ЦК України, сторони можуть визначити в грошовому зобов`язання грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовими актами. 02.04.2018 року за № 118/02-24 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бикановою І.М. на підставі ст. 84 Закону України «Про нотаріат» [PERSON] була передала заява [PERSON] про стан заборгованості за договором позики та вимогою виконати взяте зобов`язання, що зареєстровано в реєстрі за № 355 (а.с.16). Також, 22.03.2019 року на адресу відповідача позивачем була направлена претензія про сплату боргу (а.с.17). Відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання настає відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, та те, що факт наявності заборгованості за договором у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором, яка складається з 109224,40 грн, що еквівалентні 4000,00 дол. США, за курсом Національного банку України на час ухвалення рішення (4000,00х27,3061 грн.), оскільки день платежу (відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України) встановити не можливо. В постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №913/63/18 визначено, що інфляційні втрати входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 910/2575/17, підставами для застосування ст. 625 ЦК України є порушення будь-якого грошового зобов`язання. Ця правова позиція, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Оскільки [PERSON] порушив грошове зобов`язання, кінцевий строк оплати якого сплинув 01.07.2016 року, суд вважає, що слід стягнути з нього інфляційні витрати в розмірі 36827,03 грн. та 3% річних - 8317,80 грн., відповідно до розрахунку (а.с. 103-104), з яким погоджується суд. Відповідно до п.1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому слід також стягнути з відповідача 1567,85 грн. судового збору, сплачених позивачем при подачі позову. На підставі ст.ст. 526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved