Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

08 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вказаного позову зазначено, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2013 року. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З лютого 2015 року позивач почав проживати окремо від неї та дитини. На теперішній час відповідач участі у вихованні дитини не приймає, у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином, однак надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, в якій також зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, однак надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в якій також зазначено, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 24 вересня 2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 313. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки без номеру та дати, затвердженої головою квартального комітету № 33 Самарської районної у місті Дніпрі ради, позивач [PERSON] разом із донькою [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7) Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте в змозі надавати таку допомогу. Так, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved