Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

09.10.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який є чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої належать: земельна ділянка площею 0,0064 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:3594; земельна ділянка прощею 0,0042 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:3595; земельна ділянка площею 0,0811 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:3596; земельна ділянка площею 1,9077 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:3597, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Зазначені земельні ділянки, що належать до спадкового майна, померлий [PERSON] отримав на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 07.11.2012 року № 498-р «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки». Право власності на земельні ділянки за померлим [PERSON] підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру. Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Спадкодавець [PERSON] 31.10.2013 року отримав витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, та 01.11.2013 помер, а тому за час свого життя не встиг здійснити державної реєстрації права власності на землю. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявами про прийняття спадщини, але їм рекомендовано звернутися до суду для подальшого провадження по спадковій справі. Таким чином, на даний час позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, і в той же час за незалежними від них обставинами, не мають змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства мають на це всі права. В зв'язку з цим вони вимушені звернутися до суду за вирішенням цього питання. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій він вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглядати справу у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів по справі, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який був чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивача [PERSON]. До складу спадщини після смерті [PERSON] входять земельні ділянки площею 0,0064 га, 0,0042 га, 0,0811 га та 1,9077 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва, через те, що [PERSON] за час свого життя не встиг здійснити державної реєстрації права власності на землю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved