overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири №9 по вул. Заводській, 15, корп. 2 в м. Миколаєві. У заяві позивач вказав, що крім нього в спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які в даній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, у звязку з чим [PERSON] був змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки самостійно зняти відповідачів з реєстрації не може. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити, також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 30 червня 1964 року бабусі заявника [PERSON] видано ордер №4124 на право вселення в квартиру №9 по вул. Заводській, 15, корп. 2 в м. Миколаєві, а згідно договору найму житлового приміщення від 22 жовтня 1977 року дану квартиру було надано в користування [PERSON] на підставі особового рахунку №2242. 26.12.2015 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП №232713, видане 28.12.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №5257 від 28.12.2015 року. Згідно довідки ЖЕКу в квартирі №9 по вул. Заводській, 15, корп. 2 в м. Миколаєві зареєстровані з правом на користування житловою площею: позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] та за життя була зареєстрована [PERSON], яка була власником особового рахунку. Відповідно до акту про непроживання відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше шести місяців по теперішній час в спірній квартирі не проживають, їх особисті речі в квартирі відсутні, будь-який звязок із спірною квартирою відповідачі не підтримують. Таким чином, у звязку з тим, що відповідачі не мешкають у спірній квартирі без поважних причин більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, їх можна визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири №9 по вул. Заводській, 15, корп. 2 в м. Миколаєві. Суд зазначає, що при розгляді справи будь-яких перешкод для проживання відповідачів у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, наявність формальної реєстрації відповідачів у квартирі приводить до додаткових матеріальних витрат позивачем, а саме додаткових платежів за квартплату та комунальні послуги, а також не дає змоги позивачу скористатися своїм правом на оформлення субсидії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 17.08.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4), копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 5), довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 08.02.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського РУЮ Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 81 від 26.09.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини вони не підтримують, проживають окремо. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №149045 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.09.2009 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №81. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Марченко» (а.с.2). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №278778, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, та просить розірвати шлюб з [PERSON], від якого мають дочку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені у лютому 2014 року, внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем спиртними напоями та вживання наркотиками і з цього приводу перебуває на обліку у наркологічному диспансері. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11.07.2008 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 404 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем спиртними напоями та вживання наркотиками і з цього приводу перебуває на обліку у наркологічному диспансері. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2008 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.12.2002 року Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 14, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутністю взаєморозуміння, вони єдиною родиною проживати не бажають, сумісного господарства не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до ч.3 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.12.2002 року, який зареєстрований Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 14. В період шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 20, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 247. Сторони разом проживають формально, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім'єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.04.1972 року Болградським райбюром РАЦ Одеської області, актовий запис № 67, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалась, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, миритися не бажають, відновлення шлюбних стосунків неможливе, але відповідач, хоча і не заперечує проти розірвання шлюбу, до відділу РАЦС з`являтися не бажає, тому вона звернулася до суду; від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.04.1972 року Болградським райбюром РАЦС Одеської області, актовий запис № 67 Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем в них не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Між подружжям постійно виникали конфлікти, які переходили у взаємні сварки та скандали. Всі спроби зберегти родину виявилися марними. Протягом останніх 9 років подружніх відносин сторони не підтримують. Між ними відсутні взаєморозуміння, загальні інтереси, утрачені первісні почуття любові та поваги. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання позивачка не зявилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. До судового засідання відповідач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя» редакції № 15 від 14 квітня 2016 року, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 03.07.1993 року зроблено відповідний актовий запис №779. Вищевказане підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії 1-ФП № 012726. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФК № 523196, виданим відділом РАЦС адміністрації Сусуманського району Магаданської області від 12.11.2004, про що 12.11.2004 року зроблено запис акту про народження за № 102. Дитина проживає разом з позивачкою. Подружнє життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя та з інших причин. Між подружжям постійно виникали конфлікти, що нерідко переростали у взаємні сварки та скандали. Усі намагання зберегти родину виявилися марними. Протягом 9 років подружні відносини сторони не підтримують та не мають наміру їх відновлювати, оскільки між ними відсутні первісні почуття любові та поваги, взаєморозуміння, загальні інтереси. Збереження сімї неможливо і суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.15). Відповідач не з'явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Копією рішення Прилуцького міськрайонного суду від 02.12.2015 року про розірвання шлюбу (а.с.3) підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у юридичному шлюбі, який 15.12.2015 року було припинено. Зі свідоцтва про народження (а.с.4) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки ОСББ «Геолог» (а.с.5) неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони являються батьками неповнолітньої дитини та зобов'язані матеріально утримувати її, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дитиною, яка перебуває на утриманні позивачки, зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач не заперечує проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача - [PERSON] На підставі викладеного та ст. 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.02.2016 року і до повноліття сина. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08.02.2016 року і до повноліття сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved