Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

08.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.05.1989 року. Від шлюбу мають троє дітей, сина [INFO], доньку [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].. Позивач зазначає, що причиною розпаду сім'ї є те, що вона з відповідачем не зійшлись характерами в зв'язку з чим виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. В травні 2017 року припинене спільне проживання. Спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні, позивач позов підтримала та пояснила, що її стосунки з відповідачем відновленими бути не можуть, оскільки вона має стосунки з іншим чоловіком з травня 2017 року. Неповнолітня донька проживає разом з нею, перепон для спілкування з батьком дитини не має. Відповідач позов визнав та підтвердив пояснення позивача про те, що стосунки між ними відновлені бути не можуть Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.05.1989 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане Сидоренківською сільською радою Валківського району Харківської області. В шлюбі сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Сидоренківською сільською радою Валківського району Харківської області. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Підставою звернення позивача до суду із вимогою розірвати шлюб, є категоричне небажання останньої мешкати із [PERSON] однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи прийшов до висновку, що стосунки між подружжям відновлені бути не можуть через створення позивачем нової сім'ї. Подальше їх сумісне подружнє життя не можливе, а тому суд вважає, що шлюб повинен бути розірваним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу носить формальний характер та позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved