Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

08 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 09 січня 2014 року померла її бабуся [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на цю квартиру, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Словянським виборчим обєднанням «Хімпром» від 14 жовтня 1993 року. На момент смерті [PERSON], спадкоємцем першої черги була мати заявниці [PERSON], яка відмовилася від успадкованого майна на користь заявниці. Протягом шістнадцяти років і до смерті бабусі, заявниця доглядала за нею, оскільки остання була інвалідом І групи і потребувала стороннього догляду. У передбачений законом шестимісячний строк, заявниця не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], так як була переконана, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звернувшись у 2015 році до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, заявниця отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, з тих підстав, що нею було пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Письмово підтвердити факт проживання із спадкодавцем вона не змогла оскільки вони з бабусею значиться зареєстрованими за різним адресами. У звязку із викладеним, за для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, просила суд ухвалити рішення яким встановити факт проживання однією сімєю із спадкодавцем [PERSON], яка померла 09 січня 2014 року, починаючи з 09 січня 1998 року по день її смерті 09 січня 2014 року. 11 липня 2016 року, заявниця уточнила вимоги заяви та просила суд, встановити також факт того, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Торська (колишня Комунарів)[ADDRESS], на час відкриття спадщини 09 січня 2014 року, а також, що вона проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сімєю не менш як пять років, тобто у період з 01 січня 1998 року по день смерті спадкодавця 09 січня 2014 року. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні, уточнені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, пояснення надала аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Словянської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду із врахуванням наявних у справі доказів (а.с. 23). Допитана у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні показали, що дійсно заявниця на час відкриття спадщини постійно проживала із своєю бабусею [PERSON], а також ствердили, що вони проживали однією сімєю. Свідок [PERSON] також зазначила, що дійсно [PERSON] її мати, однак вона проживала із нею за різними адресами, а її дочка [PERSON] проживала разом із бабусею, при цьому вона особисто не подавала заяву про прийняття спадщини, оскільки бажала, щоб спадщину прийняла її дочка [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається із матеріалів справи, 09 січня 2014 року, померла [PERSON], про що свідчить, свідоцтво про смерть [PERSON]: І-НО №754081, згідно із яким, [PERSON], померла у віці 76 років, про що 11 січня 2014 року було складено відповідний актовий запис №54 (а.с. 12). Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме на квартиру розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Торська (колишня Комунарів)[ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Словянським виборчим обєднанням «Хімпром» від 14 жовтня 1993 року (а.с.13), наведене також стверджується довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» №1730-2/0.45/01 від 10 липня 2015 року, згідно із якою, право власності на двокімнатну квартиру №39 у будинку №33 розташовану у місті Словянську по вул. Комунарів станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за [PERSON]О.(а.с. 14). Згідно із відомостями Спадкового реєстру, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за законом. Заповіт відсутній ( інформаційна довідка зі спадкового реєстру №44284792 від 29 червня 2016 року (а.с. 22)). На момент смерті [PERSON], спадкоємцем першої черги була мати заявниці [PERSON], яка спадщину у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не прийняла, про свідчить відповідь із Першої Словянської державної нотаріальної контори та витяг зі спадкового реєстру( а.с.21-22). Згідно із свідоцтвом про народження заявниці Серії:V-НО №404642, вона народилася 16 березня 1983 року, та її батьками є: [PERSON], та [PERSON] (а.с. 6). Матір заявниці [PERSON] є рідною донькою спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Серія: І-ЯР №577205 (а.с. 7), свідоцтвом про народження [PERSON] Серя: ЯС №159737, довідкою про шлюб №41 від 14 квітня 1998 року, між спадкодавцем [PERSON] (до шлюбу Склярова) та [PERSON] (а.с. 8), та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00015430480 від 30 травня 2015 року (а.с. 9-10). Звернувшись у 2015 році до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, заявниця отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, постановою першої Словянської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, №7106/02-14 від 30 липня 2015 року, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що нею було пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Письмово підтвердити факт проживання із спадкодавцем вона не змогла оскільки вони з бабусею значиться зареєстрованими за різним адресами. Згідно із ордером №43 на право заняття житлової площі 28,5 м.кв., по вул.. Комунарів [ADDRESS], [PERSON] було надано дозвіл зайняти вказаної житлової площі. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, №7106/02-14 від 30 липня 2015 року, спадкодавець до смерті була зареєстрованою та проживала за вказаною адресою. Згідно із даними паспорта громадянина України [PERSON] ВК 290765 виданого Словянським МВ УМВС України в Донецькій області 25 липня 2006 року, зареєстрованим місцем проживання заявниці є: [ADDRESS]. (а.с. 3 з.б). Відповідно довідки комітету мікрорайону «Центр 2» м. Словянська №585 від 31 травня 2016 року, складеної керівником мікрорайону [PERSON] в присутності свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 01 січня 1998 року по 09 січня 2014 року (а.с. 15). Згідно із вимогами\~статті 1264 Цивільного кодексу України четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка ( чоловік), які проживали однієї сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сімї, тощо. Відповідно ч. 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із вимогами ст.ст.\~234,256,\~258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п. 1, 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів». Встановлення факту проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення в заявниці права на оформлення спадщини після смерті [PERSON], як за спадкоємицею четвертої черги за законом. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 09 січня 2014 року є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки встановлення цього факту породжує такий юридичний наслідок як прийняття заявницею спадщини після смерті спадкодавця. Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів дає підстави дійти висновку, що [PERSON] є онукою [PERSON], і дійсно за життя останньої у період часу з 01 січня 1998 року по 09 січня 2014 (час відкриття спадщини) проживала із спадкодавицею однією сімєю постійно у квартирі №39, що у будинку №33 по вул.. Комунарів м. Словянська Донецької області. Вони мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Вказані обставини знайшли своє підтвердження як у письмових доказах, досліджених у судовому засіданні, так у показаннях свідків, допитаних у судовому засіданні. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, які вказали свідки. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх пояснення відповідають і не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Таким чином, оскільки було встановлено, що [PERSON] постійно мешкала разом з [PERSON], яка померла 09 січня 2014 року, на час відкриття спадщини, а також проживала із спадкодавицею однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто з 01 січня 1998 року до часу її смерті 01 січня 2014 року, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, то суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved