Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

08 липня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1195. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку - [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. З жовтня 2013 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують та відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно кошти надавити не бажає, тому змушена звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розірвавши шлюб, примирення в сім'ї не можливе та стягнути аліменти на утримання дитини в сумі 600 грн., щомісячно до її повноліття. Відповідач до судового засідання не з'явивсь, повідомлявсь належним чином, причини не явки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1195. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку - [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. Сторони сімейні та подружні стосунки припинили в жовтні 2013 року, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім'ї неможливе, спільне господарство не ведуть, строк для примирення надавати не має необхідності. За таких обставин, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити дівоче - [PERSON]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, працездатний, має мінливий заробіток, та спроможний надавати фінансову допомогу на утримання дитини, але з невідомих підстав не надає допомоги на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, а саме дочки [PERSON], в сумі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 квітня 2014 року.

Outcome: approved