Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

09 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений на Південній товарній біржі та зареєстрований у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 19 серпня 1998 року за реєстровим №1179. В обґрунтування позову позивач вказала, що 30 липня 1998 року її батько [PERSON] придбав у її діда [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Договір був посвідчений на Південній товарній біржі та зареєстрований у подальшому в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 19 серпня 1998 року за реєстровим №1179. Сторони за спірним договором померли, а їх спадкоємцями є вона. Ураховуючи, що спірний договір не посвідчений нотаріально, а сторони по договору - продавець [PERSON] та покупець - [PERSON] померли, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила судове засідання провести за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач - Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву, в якій не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять розглядати справу без участі представника ради. Відповідач - Південна товарна біржа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа - Приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснова Світлана Миколаївна в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 25 червня 2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено в Миколаївській області Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 30 липня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] на Південній товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №9090, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] (а.с.14). Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Південній товарній біржі та зареєстрованого у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 19 серпня 1998 року за реєстровим №1179 (а.с.16). Зі змісту спірного договору вбачається, що відчужуваний житловий будинок належав попередньому власнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 25 вересня 1975 року. Згідно пункту 4 спірного договору продавець засвідчував, що відчужений цілий житловий будинок нікому не проданий, не закладений, не подарований, не зданий в оренду, у спорі та під забороною не перебуває, права третіх осіб на нього відсутні. Кошти за купівлю-продаж житловий будинку в розмірі 3000,00 грн отримані продавцем [PERSON] до посвідчення договору (пункт 5 спірного договору). Як установлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] померли (а.с.9, 10). Позивач [PERSON] , згідно свідоцтва про народження від 15 травня 1995 року серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб від 21 квітня 2018 року серії [NUMBER] є рідною дочкою померлого [PERSON] (а.с.11, 12). Зі змісту спадкових справ до майна померлих вбачається, що позивач є спадкоємицею майна [PERSON] . Згідно статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Згідно приписів частини першої статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору. Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, [PERSON] , в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем. Будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують зазначений вище висновок суду матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved