Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

09 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 26 червня 2018 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] останній рік вчиняє насильство щодо позивача, не реагує на вжиті поліцією заходи, його поведінка інколи стає агресивною та жорстокою. [PERSON] неодноразово допускав побиття позивача. Позивач постійно звертається за захистом до правоохоронних органів. Постановою Носівського районного суду від 26 жовтня 2020 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння стали причинами припинення шлюбних стосунків між сторонами. Почуття поваги та любові між подружжям втрачено. Позивач уважає, що шлюб зберегти неможливо, примирення не буде, а тому просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін на 08 лютого 2021 року. У судовому засіданні 08 лютого 2021 року відповідачем заявлено клопотання про надання строку на примирення два місяці. Ухвалою від 08 лютого 2021 року клопотання відповідача задоволено частково, сторонам у справі про розірвання шлюбу надано строк на примирення один місяць до 9 березня 2021 року, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою від 09 березня 2021 року провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 09 квітня 2021 року. У судове засідання позивач не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання 14 липня 2021 року повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не подав, не просив про відкладення розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Отже, суд розглядає справу за відсутності відповідача [PERSON] , який, як зазначалося вище, був належним чином повідомлений про судове засідання та не повідомив про причини неявки в судове засідання.\~ Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до\~ ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України\~ охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 26 червня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис № 54, місце державної реєстрації шлюбу: Носівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що\~ шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено,\~ що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні\~ уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу,\~ повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини,\~ дитини-інваліда та інші обставини\~\~ життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні,\~ як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що позивач скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу, наданий судом за клопотанням відповідача строк на примирення не дав результатів, сторони не примирилися. Після поновлення провадження у справі відповідач не з`явився в судове засідання, попри те, що був належним чином повідомлений про його дату, час та місце. Суд розцінює неявку відповідача в судове засідання як байдуже ставлення до долі шлюбу, незацікавленість у його збереженні. Судом установлено, що подружнє життя не склалося у зв`язку з тим, що відповідач допускає вчинення домашнього насильства. Як у позовній заяві, так і в судовому засіданні позивач указувала, що відповідач інколи вживає спиртні напої, після чого стає агресивним і жорстоким, неодноразово допускав побиття позивача, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Ці обставини не заперечувалися відповідачем у судовому засіданні 08 лютого 2021 року. Жодних доказів на їх спростування відповідачем не подано. Зазначені обставини призвели до того, що шлюбно-сімейні стосунки припинені, почуття взаємної любові, дружби та поваги між подружжям відсутні. Позивач зазначає, що примирення між сторонами неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, протягом наданого судом строку на примирення сторони не примирилися, відповідач байдуже поставився до долі шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо судових витрат по справі суд зазначає таке: частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 4), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved