Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

10.05.2017 року позивача [PERSON] (прізвище\~ \~змінено на\~«Павленко» рішенням\~суду про\~розірвання шлюбу)\~А.Ф. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно: ? частку житлового будинку №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва та ? частку земельної ділянки площею 1500 кв.м. кадастровий номер 48101366300:11:052:0002, розташованої за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2, здійснити розподіл боргу між нею та відповідачем в розмірі 34000 грн., який виник від отримання кредиту в ПАТ «Дельта Банк» по 17000 грн. кожному, а також розподіл боргу у розмірі 4389,14 грн., який виник перед ТОВ «Миколаївгаз» по 2194,57 грн. кожному. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що вона перебувала з 17.06.2011 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з січня 2017 року вони фактично припинили шлюбні відносини, який було розірвано рішенням суду від 28.02.2017 року. В шлюбі у них народились діти: сини [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. 16.11.2012 року вона та її мати [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбали у спільну часткову власність по ? частки кожній житловий будинок №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва загальною вартістю 81342 грн. та земельну ділянку площею 1500 кв.м. кадастровий номер 48101366300:11:052:0002, розташовану за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2 загальною вартістю 130455 грн. Вказане нерухоме майно було нею та [PERSON] придбано за їхні особисті кошти з яких 157935 грн. були отримані нею від продажу за довіреністю квартири [ADDRESS], а решту 53862 грн. були передані із особистих коштів її матері [PERSON] [PERSON] будь-яких грошей на придбання спірного нерухомого майна не надавав, фактично знаходився на її утриманні, оскільки не працював та особистих коштів не мав, а коли працював з 17.10.2014 р. по 20.02.2016 р. та з 16.06.2016 р. по13.09.2016 р. отримував мінімальну заробітну плату. Вважає, що хоча спірне нерухоме майно було придбано в період шлюбу, але за її особисті кошти, тому є її особистою приватною власністю в розумінні ст. 157 СК України. Ухвалою від 15.05.2017 року відкрите провадження у справі. 19.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого в шлюбі, просив визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва та ? частку земельної ділянки площею 1500 кв.м., розташованої за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2, визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль [NUMBER]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що він перебував з 17.06.2011 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано рішенням суду від 28.02.2017 року. В шлюбі у них народились діти: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу за спільні кошти 16.11.2012 року подружжям було придбано та оформлено право власності на [PERSON] та її мати [PERSON] житловий будинок №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва та земельна ділянкя площею 1500 кв.м. за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2. Крім того, на вказаної земельної ділянки, знаходився ще один будинок в якому була лише вигнана коробка та вони своїми силами робили в ньому ремонт. На купівлю будинку та земельної ділянки він витрачав свої власні кошти від продажу земельної ділянки у м. Архангельськ РФ, його мати неодноразово висилала йому гроші за період 2013-2016 р.р., що склало 30000 грн. за вказані гроші він покрив кришу будинку метало черепицею, залив підлогу, облаштував водопостачання та каналізацію, здійснив електротехнічні роботи, штукатурку стін, монтаж системи опалення. Крім того, з 2009 по 2016 р.р. він працював експедитором, а [PERSON] здійснювала догляд за дітьми та не працювала. У вересні 2016 року також за спільні кошти сімї ними було придбано автомобіль [NUMBER], який також було оформлена на [PERSON], але вказаний автомобіль він неодноразово ремонтував за свої власні кошти на загальну суму 11770 грн. 19.06.2017 року [PERSON] надав до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 21.06.2107 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 19.02.2018 року позивач уточнила назву позову та просила вважати назву її позовної заяви «Про визнання права приватної особистої власності та здійснення розподілу боргу». 18.04.2018 року [PERSON] надала до суду відзив на зустрічну позову заяву [PERSON] згідно якого просила в задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на те, що зустрічна позовна заява не відповідає вимогам, передбачених ст.ст. 175, 177, 194 ЦПК України. Ухвалою від 21.05.2018 року зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] та об'єднані в одне провадження, закрите підготовче та справу призначено до судового розгляду. 24.05.2018 року [PERSON] відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили викладені обставини, просили про задоволення позову та визнання ? частки житлового будинку №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва та ? частки земельної ділянки площею 1500 кв.м. кадастровий номер 48101366300:11:052:0002, розташованої за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2 приватною особистою власністю позивач, здійснити розподіл боргу між нею та відповідачем в розмірі 34000 грн., який виник від отримання кредиту в ПАТ «Дельта Банк» по 17000 грн. кожному, а також розподіл боргу у розмірі 4389,14 грн., який виник перед ТОВ «Миколаївгаз» по 2194,57 грн. кожному, в задоволенні зустрічного позову відмовити, крім того зазначили, що спірний автомобіль було продано у січні 2017 року коли сторони перебували ще у зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали, просили про його задоволення та визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва та ? частку земельної ділянки площею 1500 кв.м., розташованої за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2, а також визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль [NUMBER], в задоволенні первісного позову відмовити. Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного: Як встановлено судом, Павленко (прізвище\~ \~«Жвакіна» змінено\~на «Павленко»\~рішенням Заводського\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~28.02.2017\~року про\~розірвання шлюбу)\~А.Ф. та [PERSON] перебували\~у зареєстрованому\~ шлюбі\~ з\~17.06.2011\~ року,\~який був\~розірваний рішенням\~Заводського районного\~суду м.\~Миколаєва від\~28.02.2017\~року.\~В період\~ шлюбу\~у сторін народилися діти: сини [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати з матірю. Під час перебування у шлюбі, 16.11.2012 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3655, [PERSON] та [PERSON] придбали у власність по ? частки кожній житловий будинок №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва, продаж житлового будинку вчинилась за 81342 грн., згідно умов договору. Крім того,\~16.11.2012\~року на\~підставі договору\~купівлі-продажу,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Миколаївського\~міського нотаріального\~округу,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№3659,\~ \~[PERSON]\~та [PERSON]\~ придбали\~у власність\~по ?\~частки кожній земельну ділянку площею 1500 кв.м. кадастровий номер 48101366300:11:052:0002, розташованої за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2, продаж земельної ділянки вчинилась за 130455 грн., згідно умов договору. Позивачка за первісним позовом просила визнати вказане нерухоме майно її особистою приватною власністю, відповідно до ст. 57 СК України, посилаючись на те, що вказане майно було придбане нею хоча і під час перебування з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, але за її особисті кошти. Так, джерелом придбання вказаного житлового будинку та земельної ділянки були кошти у розмірі 157935 грн., які подаровані позивачці [PERSON] громадянами [PERSON] Штатів Америки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від продажу належній їм на праві власності квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2012 року, від імені яких продаж здійснювала [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом штату Нью-Йорк, США [PERSON], 20.11.2011 року і апостилізована секретарем штату Нью-Йорк, округ Куніс, США 23.11.2011 року, що підтверджується заявою громадян [PERSON] Штатів Америки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 21.03.2017 року. Крім того, згідно наданого розрахунку грошових переказів через «Western Union» [PERSON] на імя [PERSON] переказна грошові кошти за 2011 рік - 750 доларів США та з 08 січня по 14 жовтня 2012 року, до придбання спірного нерухомого майна, у розмірі 1150 доларів США. Так, згідно договорів купівлі-продажу від 16.11.2012 року, вартість житлового будинку становить 81342 грн. (1/2 частка 40671 грн.) та земельної ділянки 130455 грн. (1/2 частка 65227,50 грн.) , що становить 105898,50 грн. Отже, позивачем [PERSON] підтверджено належними доказами, що на момент укладення вище вказаних договорів, у неї були грошові кошти у загальному розмірі 173121,70 грн. (157935 грн. від продажу квартири + 15186,70 грн. (1900 доларів США х 7,993 курс НБУ долара США станом 16.11.2012 року). \~Статтею 41 Конституції України,\~статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 60 СК України\~- майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. \~ \~ \~ \~\~Статтею 57 СК України\~передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до п.23\~Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч.3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. \~ \~ \~ \~Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60\~СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. У зв'язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Така правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі №6-801цс16 та від 12.10.2016 року у справі №6-846цс16, які є обовязковими для застосування у подібних правовідносинах. Таким чином,\~суд приходить\~до переконання,\~що спірне\~нерухоме майно\~було придбано\~[PERSON]\~під час\~перебування у\~зареєстрованому шлюбі\~з [PERSON],\~але за\~її особисті\~грошові кошти,\~що підтверджено\~належними доказами\~по справі,\~тому позовна\~вимога позивача\~за первісним\~позовом [PERSON]\~щодо визнання\~ за нею права особистої приватної власності на нерухоме майно: ? частку житлового будинку №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва та ? частку земельної ділянки площею 1500 кв.м. кадастровий номер 48101366300:11:052:0002, розташованої за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2, є обґрунтованою та такою, що тому позов підлягає задоволенню. В той же час, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] суду не представлено жодних доказів участі його особистих коштів у придбанні спірного нерухомого майна 16.11.2012 року, у звязку з чим в задоволенні позовної вимоги за зустрічним позовом [PERSON] ОюВ. про визнання за ним права власності на ? частку житлового будинку №2 по вул. Осипенко Поліни в смт. Велика Корениха м. Миколаєва та ? частку земельної ділянки площею 1500 кв.м., розташованої за адресою: м. Миколаїв смт. Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 2, як спільного сумісного майна подружжя, слід відмовити. Крім того, слід відмовити і в задоволенні позовної вимоги [PERSON] за зустрічним позовом щодо визнання за ним права особистої приватної власності на автомобіль [NUMBER],\~оскільки суду не надано належних і допустимих доказів підтверджуючих придбання вказаного автомобіля [PERSON] за його особисті кошти, але на імя [PERSON], в період шлюбу, правовстановлюючий документ, підтверджуючий факт придбання у власність спірного автомобіля, джерело його набуття та за які гроші був придбаний автомобіль. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується вимог позивача за первісним позовом [PERSON] про здійснення розподілу боргу між нею та відповідачем [PERSON] в розмірі 34000 грн., який виник від отримання кредиту в ПАТ «Дельта Банк» по 17000 грн. кожному, а також розподіл боргу у розмірі 4389,14 грн., який виник перед ТОВ «Миколаївгаз» по 2194,57 грн. кожному, то в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного: Відповідно до частини третьої\~статті 61 СК України\~якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта\~статті 65 СК України\~встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Якщо наявність боргових зобов'язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов'язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя. Проте,\~позивачем [PERSON]\~суду не\~наданого жодного\~доказу на\~підтвердження існування\~кредитних зобовязань,\~не надано\~договору кредиту\~з ПАТ «Дельта Банк», який укладено в інтересах сімї та наявності заборгованості в розмірі 34000 грн. Також, судом не приймаються до уваги доводи позивача за первісним позовом, що відповідач [PERSON] допустив утворення заборгованості по комунальним платежам (послуги з газопостачання станом на 31.12.2015 року у розмірі 4389,14 грн.) за адресою спірного житлового будинку, оскільки несення власником майна витрат по його утриманню не стосується спору, який виник між сторонами з приводу поділу майна подружжя, а вимога про поділ боргів, що випливають з надання житлово-комунальних послуг не передбачено нормами Сімейного кодексу України, а відтак дана вимога не може бути задоволена. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1572,30 грн., судові витрати за зустрічним позовом віднести за рахунок позивача [PERSON]

Outcome: partial