Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

07 липня 2015 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в позовній заяві посилається на те, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 09 серпня 1997 року виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Спільне життя між ними не склалося, через те, що вони не зійшлися характерами.. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки мають різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного та відповідач має іншу сім'ю. Більше ніж пів року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сімї суперечить її інтересам. Спір про розподіл майна не заявлений. Позивач у судове засідання 22.07.2015 не з'явилась, проте 17.07.2015 подала до суду клопотання у якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та зазначив, що не бажає перебувати у шлюбі з дружиною. Поновлювати шлюбні стосунки з дружиною не має наміру. \~\~ Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~статтею 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями (далі - СК України) \~«шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». \~ Судом встановлено, що позивач та відповідач 09.08.1997 року зареєстрували шлюб виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 08. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-ЖД № 136935; [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-ЖД № 221506. Суд вважає зазначити, що шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї.\~\~Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.\~\~ Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.\~\~\~\~ За\~статтею 51 Конституції України від 28.06.1996 року: «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка…». \~\~ Як вбачається з пояснень відповідача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. \~\~\~\~ Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного та вони мають різні погляди на життя. Родина фактично розпалася і її відновлення неможливо при обставинах зазначених позивачем, у сторін відсутні які-небудь почуття один до одного, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не згодні.\~ \~ Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.\~ Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.\~\~ Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.\~\~ Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 110,112 СК України передбачено:\~«позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. …Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення». Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Спір про місце проживання дітей та поділ майна не заявлений. Згідно частини другої статті\~114 СК України: «У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу».

Outcome: approved