Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

08.02.2016 року Орган опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області звернувся в суд в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], згідно якого просить суд: - позбавити [PERSON], [INFO]., батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]; - залишити малолітню [PERSON], [INFO] під наглядом Органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації до подальшого влаштування; - стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, тобто до [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що відповідачка по справі [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] р.н. Батька дитини у свідоцтві про народження записано на підставі ст.135 СК України. Відповідачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 26.03.2013 року по 01.07.2013 року, за станом здоров'я піклуватись про немовля не могла, а тому дитина була влаштована в будинок дитини на повне державне забезпечення. 01.07.2013 року [PERSON] була виписана на амбулаторне лікування за місцем мешкання, 17.07.2014 року до служби у справах дітей з комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1» надійшов лист, згідно якого за час перебування [PERSON] у будинку дитини її ніхто не відвідував, допомоги в утриманні не надавав. Мати її - відповідачка по справі дитиною не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не приймає, характеризується по місцю проживання негативно, як така, що зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, проживає у будинку співмешканця, у якому умови для проживання дітей незадовільні. У зв'язку з викладеним представник позивача просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що донька народилась восьмимісячною, дитину влаштували у реанімацію, а її у зв'язку із захворюванням - у тубдиспансер, відразу після пологів вона проходила стаціонарний курс лікування, а тому не мала змоги навідувати свою дитину у дитячому будинку. 12.08.2015 року вона ще хворіла, після виписки вона двічі навіщувала дитину у серпні та вересні 2015 року. У неї є ще двоє дорослих дітей 1991 та 1992 року народження, які проживають окремо, сама вона проживає у будинку співмешканця [PERSON] у с.Петро-Євдокіївка. У 2014 році вона перестала лікуватись, лікар їй заборонив будь з ким спілкуватись, у тубдиспансері їй не видавали довідку, а тому вона не мала змоги забрати дитину до себе. Потім у неї не було грошей, щоб відвідувати дитину. Зазначила, що на теперішній час влаштувалась на роботу у м.Одесі, працює по найму та отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн. Просила не позбавляти її батьківських прав та надала суду відповідне письмове клопотання односельчан. Представник Виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області [PERSON] позов підтримала. Наголосила, що члени опікунської ради неодноразово їздили до відповідачки по місцю її проживання і постійно заставали її у п'яному вигляді у компанії п'яних чоловіків, продукти харчування у будинку відсутні, у будинку повна антисанітарія, умови проживанні просто жахливі. 27.04.2015 року комісія, на виконання ухвали суду, повторно перевірила умови проживання відповідачки та склала акт обстеження, в якому підтверджено факт стосовно ведення відповідачкою аморального способу життя. Зазначила, що Виконавчий комітет Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області категорично проти повернення дитини матері. Крім того, при особистому спілкуванню із дорослою донькою відповідачки [PERSON], остання повідомила, що дитину до себе забрати не може, оскільки сама є інвалідом та виховує малолітню доньку, проживає у найманому будинку. Син відповідачки [PERSON] також не має змоги забрати дитину до себе. Крім того, [PERSON] наголосила, що вихованням своїх старших дітей відповідачка також не займалась, батьківські обов'язки виконували дідусь та бабуся. Також повідомила суд, що 27.04.2016 року відповідачку попросили виселитись з будинку її співмешканця, у якому вона проживала, оскільки будинок належить малолітньому [PERSON], [INFO], який залишився у спадок після смерті матері. Власного житла [PERSON] не має, на теперішній час проживає у вітчима [PERSON] та продовжує зловживати алкогольні напої, долею маленької доньки не цікавиться. Наголосила, що надане відповідачкою до суду клопотання, підписане товаришами відповідачки, які ведуть аналогічний образ життя та разом вживають алкогольні напої. Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області [PERSON] висловила думку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки[PERSON], [INFO] Представник комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1» у судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність (а.с.49). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника органу і піклування Роздільнянської райдержадміністрації, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 06.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №219 (а.с.14). Батько дитини у її свідоцтві про народження зазначений на підставі ст.135 СК України, копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження наявна в матеріалах справи (а.с.15). Відповідно до повідомлення КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер» №4386 від 21.11.2013р. пацієнтка [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 26.03.2013 року по 01.07.2013 року та була виписана на амбулаторне лікування по місцю проживання (а.с.18), відповідно до довідки Роздільнянського райтубкабінету від 17.12.2013 року [PERSON] після виписки до тубкабінету не з'являлась, місцезнаходження хворої не відоме (а.с.19). У зв'язку з хворобою матері, відповідно до розпорядження Роздільнянської райдержадміністрації від 23.04.2013 року [PERSON], [INFO] влаштовано у будинок дитини на повне державне забезпечення (а.с.17). Відповідно до повідомлення комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1» малолітня [PERSON] знаходиться на повному державному забезпеченні, за час її перебування у закладі, дитину ніхто з родичів та близьких не відвідував, допомоги в вихованні та утриманні не надавав (а.с.20). Адміністрація комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1» звернулась до Роздільнянської районної державної адміністрації з клопотанням про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] в.В., [INFO] р.н. (а.с.30). Відповідно до Новоукраїнської сільської ради №242 від 23.07.2014 р. [PERSON], зареєстрована та проживає в с.Петро-Євдокіївка у будинку свого співмешканця [PERSON], власного житла та земельної частки на території сільської ради вона не має (а.с.21), сам [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON], який влаштований під опіку [PERSON] [PERSON] рішенням за [PERSON], [INFO] закріплено право володіння власністю, розташовані за адресою: [ADDRESS], яка залишилась у спадщину після смерті матері та у якому проживає відповідачка, остання, відповідно до повідомлення [PERSON] у с/раду, завдає шкоди житлу та майну дитини (а.с.65). Характеризується відповідачка по місцю проживання з негативного боку, як така, що зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, умови для виховання та проживання дітей незадовільні, батьківські обов'язки не виконуються (а.с.22,23). Аналогічна характеристика відповідачці надана та підписана жителями села Петро-Євдокіївка, які зазначили, що у [PERSON] часто збираються особи, які пиячать разом з нею, постійно відбуваються сварки, у будинку брудно, запасу продуктів харчування не має (а.с.73). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] (будинку її співмешканця) від 19.04.2016 року та 27.04.2016 року, на час обстеження [PERSON] була п'яна, у якої у такому ж стані знаходились її друзі, будинок не прибраний, постіль не випрана, шибки у вікнах вибиті, на столі немитий посуд, продукти харчування у будинку відсутні, на веранді стіни розходяться, стеля протікає, всюди безлад, земельна ділянка не обробляється. Комісією надано висновок про те, що повертати [PERSON] дитину небезпечно, при такому веденню способу життя виникає загроза життю та здоров'ю малолітньої дитини [PERSON] (а.с.37,74,75). Відповідно до повідомлення Новоукраїнської сільської ради, яке надійшло до суду 18.05.2016 року на виконання ухвали суду про перевірку пояснень відповідачки про те, що вона створила всі умови для перебування дитини за місцем її проживаннята можливості повернення їй дитини - сільська рада повідомила, що вже дорослі діти відповідачки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з самого дитинства знаходились на утриманні вітчима відповідачки [PERSON] та матері [PERSON], які займались вихованням дітей, тому що сама відповідачка виїхала за кордон у пошуках роботи, а батько знаходився у місцях позбавлення волі. Діти відповідачки вважають, що при такому сопорі життя, який веде їх мати, малолітню [PERSON] повертати матері не можна. 27.04.2016 року відповідачку попросили виселитись з будинку, у якому вона проживала, у зв'язку з тим, що будинок належить малолітньому [PERSON], власного житла відповідачка не маж, тимчасово проживає у вітчима [PERSON] (а.с.76). Факт ведення відповідачкою аморального способу життя підтверджено поясненнями свідків у судовому засіданні. Так, [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала з її батьком [PERSON], її малолітній брат [PERSON], [INFO] проживав також з ними. Однак що її батько, що [PERSON] кожен день пили та постійно перебували у стані алкогольного сп'яніння. Батько працював охоронцем у м.Одесі до Нового року, поки її батько перебував на зміні, у відповідачки у будинку постійно перебували її п'яні товариші, батько їй давав гроші, однак вона їх пропивала. У будинок зайти неможливо через бруд та повну антисанітарію, на даний час у будинку проживати неможливо. Зазначила, що свого батька вона позбавила батьківських прав та її молодший брат проживає разом з нею. На даний час [PERSON] вона виселила з будинку, який належить її молодшому брату, відповідачка проживає у свого вітчима та продовжує вживати алкоголь, набралась по селу боргів за придбання вина, вважає, що дитину їй повертати категорично неможливо. Свідок [PERSON] підтвердила пояснення представника Новоукраїнської сільської ради [PERSON], суду пояснила, що є депутатом Новоукраїнської с/ради та проводила акт обстеження житлових умов [PERSON], умови для проживання дитини несприятливі, будинок у жахливому стані, часто бачить відповідачку у нетверезому стані. Вважає, що повертати дитину матері небезпечно для життя дитини. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] долею дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає, свої батьківські обов'язки не виконує, матеріально дитині не допомагає. 03.02.2016 р. органом опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації надано висновок №210/1/18/01-33 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що вона від обов'язків щодо виховання, навчання та матеріального утримання своєї дитини свідомо ухиляється, зловживає спиртними напоями (а.с.7-8). Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються Державою. В ст.150 СК України зазначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Оскільки мати не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, суд приходить до висновку, що відповідачка повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. В порядку з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, що підтверджують ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, її належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідачки [PERSON], оскільки документально своїх пояснень відповідачка не підтвердила, а навпаки, її заперечення повністю спростовуються матеріалами справи та поясненнями у судовому засіданні учасників судового розгляду, які сумніву у суду не викликають Крім того, відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При таких обставинах, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання у розмірі 1\\4 частини заробітної плати та інших доходів відповідачки щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 08.02.2016 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. Також суд роз'яснює відповідачці [PERSON], що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не буде усиновлена або не досягне повноліття, за умови зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставами для позбавлення батьківських прав. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача по справі підлягає стягненню на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved