Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

07 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 1005, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2017 року, виданим повторно. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2017 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, відповідач неодноразово влаштовував скандали в присутності сторонніх людей, що робить спільне життя нестерпним, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON]не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Суд, враховуючи позицію позивача щодо сплати позовних вимог та на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] половину суми судового збору 320,0 грн., сплаченого позивачем при подачі позову до суду. На підставі зазначеного та

Outcome: approved