Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

09.01.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани № 1184/о від 18.11.2019 та визнання незаконним та скасування наказу про зниження винагороди за вислугу років за листопад № 1225/о від 29.11.2019. 11.01.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи було визначено головуючого та передано справу останній. 20.01.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2020. 05.02.2020 підготовче засідання відкладено для витребування доказів на 27.02.2020. 27.02.2020 справу було відкладено у зв`язку з відсутністю головуючого у службовому відрядженні на 18.03.2020. 18.03.2020 справу було відкладено, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному на 14.04.2020. Крім того, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення у зв`язку з запровадженням у країні карантинних заходів. 14.04.2020 справу було відкладено у зв`язку з запровадженням у країні карантинних заходів на 01.06.2020. 01.06.2020 за клопотанням представник позивача було залучено третю особу, справу було відкладено на 14.07.2020. 14.07.2020 справу було призначено до судового розгляду на 15.07.2020. В обґрунтування позову позивач зазначив, що перебував з відповідачему трудових відносинах, починаючи з травня 2002 року на різних керівних посадах. Останньою посадою позивача, починаючи з 09.10.2018 була начальник сектору ризиків та комплаєнсу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. В період трудової діяльності позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувався, будь-яких дисциплінарних стягнень не мав. Натомість, протягом часу перебування у трудових відносинах постійно отримував заохочення та подяки. Проте, наказом в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі-ДП Украерорух/відповідач) №1184/о від 18.11.2019 про застосування дисциплінарного стягнення, до позивача начальника сектору ризиків та комплаєнсу, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідач зазначив неналежне та несвоєчасне виконанням позивачем службових обов`язків. Зокрема, в наказі зазначено: «У зв`язку з невиконанням начальником сектору ризиків та комплаєнсу [PERSON] посадових обов`язків, наданням необґрунтованих та формальних пояснень, відсутністю документів, що підтверджували б виконану ним роботу впродовж жовтня 2018-жовтня 2019». Позивач вважає даний наказ незаконним та таким що підлягає скасуванню, виходячи за наступного. Згідно п. 1.4. Положення про сектор ризиків та комплаєнсу від 09.10.2018 №2.2.-06-72 (далі Положення) начальник сектору ризиків та комплаєнсу та інші працівники сектору призначаються на посаду та звільняються з займаної посади згідно зі встановленим в Украерорусі порядком. Розподіл обов`язків між працівниками сектору здійснюється на основі затверджених посадових інструкцій. Згідно п. 2.1 Положення про сектор ризиків та комплаєнсу, структура та штатний розпис сектору затверджується директором Украєроруху відповідно до вимог чинного законодавства України та внутрішніх організаційно-розпорядчих документів підприємства. Згідно штатного розпису, сектор ризиків та комплаєнсу складається з однієї шатної одиниці, а саме начальника сектора ризиків та комплаєнсу. Згідно розділу 4 Положення підрозділ виконує наступні функції: 4.1. здійснює моніторинг рівня та обсягів непрацюючих активів в цілому, у взаємозв`язку з достатністю капіталу; 4.2. готує та надає звіти щодо ризиків директору Украєроруху не пізніше одного разу на місяць, а в разі виявлення ситуацій, що потребує відкладного інформування-не пізніше наступного робочого дня; 4.3. розробляє та підтримує в активному стані методики, інструменти та моделі, що використовуються підприємством для аналізу впливу ризиків на фінансовий стан, капітал та ліквідність підприємства; 4.4. впливає на прийняття рішень, що наражають підприємство на значні ризики, та за потреби вживає можливих заходів щодо належного інформування керівництва Украєроруху з метою запобігання прийняття таких рішень; 4.5. здійснює стрес-тестування; 4.6. обчислює профіль ризику підприємства; 4.7. готує висновки щодо ризиків, які притаманні діяльності підприємства; 4.8.забезпечує координацію роботи з питань управління ризиками між структурними підрозділами Украєроруху; 4.9. розробляє, бере участь у розроблені внутрішніх нормативних документів з управління ризиками. Посадові обов`язки начальника сектору визначені у п.5.6 розділу 5 Положення, зокрема, серед основних, начальник сектору виконує такі обов`язки: 5.6.1. забезпечує організацію контролю за дотриманням норм законодавства, внутрішніх нормативних документів та відповідних стандартів професійних об`єднання, дія яких поширюється на підприємство; 5.6.2. забезпечує моніторинг змін у законодавстві, дія яких поширюється на підприємство, та здійснює оцінку впливу таких змін на процеси та процедури, запроваджені в підприємстві, а також забезпечує контроль за імплемтацією відповідних змін у внутрішніх нормативних документах; 5.6.3 забезпечує контроль за взаємовідносинами підприємства з клієнтами та контрагентами з метою запобігання участі та/або використанню підприємства в незаконних операціях; 5.6.4. забезпечує управління ризиками, пов`язаними з конфліктом інтересів, що можуть виникнути на всіх рівнях організаційної структури Украєроруху, прозорості реалізації процесів підприємства та в разі виявлення будь-яких фактів,що свідчать про наявність конфлікту інтересів у підприємстві, інформує керівництво Украєроруху, тощо. Окремим доручення в.о. директора підприємства [PERSON] № 39 від 08.11.2019, [PERSON] доручено в термін до 16 години 00 хвилин 12.10.2019, надати пояснення щодо нібито невиконання підпорядкованим позивачу підрозділом функціональних обов`язків, визначених пунктами 4.2, 4.3, 4.5, 4.6 та 4.7 Положення про сектор ризиків та комплаєнсу. Службовою запискою про надання пояснення вих. № 19-06/29/19 від 12.11.2019 [PERSON] надав відповідь на окреме доручення в.о. директора, а саме надано ґрунтовну відповідь щодо основних завдань, які виконувались сектором ризиків та комплаєнсу за дорученням директора Украероруху з додаванням відомостей щодо фінальних документів у період з 01.11.2018 по 01.11.2019. В резолюції на дану службову записку директором [PERSON] було зазначено наступне: «прошу надати копії (проекти) підтверджуючих документів згідно пунктів звіту до 12.00 13.11.2019». Службовою запискою вих. №19-06/30/19 від 13.11.2019 позивачем надана відповідь на резолюцію до службової записки від 12.11.2018 вих. № 19-06/29/19, що інформація, яка містить виключно комерційний характер та враховуючи, що значну кількість документів та час який наданий для виконання доручення - 3 робочі години 13.11.2019, документи були надані позивачем в електронній формі на флеш-носії загальним об`ємом 3.36 Гб. 18.11.2019 директором [PERSON] було накладено резолюцію наступного змісту: «прошу вжити заходів щодо притягнення до відповідальності до дисциплінарної відповідальності у відповідності до вимог чинного законодавства України до 18.11.2019». Головним виконавцем призначено заступника директора з адміністративно-господарським питань Гомболевського С.С та співвиконавцем начальника департаменту персоналу СрошкінуA.B. Отже, не вивчивши, надані позивачем документи, директором [PERSON] особисто, без призначення службового розслідування та навіть без доручення компетентним працівникам Украероруху, опрацювати надані позивачем документи та без будь- якого аналізу наданої інформації, в той же самий день, було безпідставно зроблено висновок про нібито невиконання підпорядкованим позивачу підрозділом функціональних обов`язків. Таким чином, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пунктів 4.2, 4.3, 4.5, 4.6 та 4.7 Положення про сектор ризиків та комплаєнсу, т.т. функцій підрозділу - сектору ризиків та комплаєнсу. При цьому, безпосередньо посадових обов`язків начальника сектора, які зазначенні у розділі 5.6. зазначеного Положення Позивач не порушував. При цьому, посадова інструкція начальника сектору ризиків та комплаєнсу, яка мала закріпити права та обов`язки начальника підрозділу та закріпити персональну відповідальність за ефективне виконання покладених на сектор завдань (1.4., 7.2. Положення) так і не була розроблена відповідачем. 25.11.2016 наказом Украероруху № 56 було затверджено Положення про проведення службового розслідування в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України. Згідно п.2 даного Положення підставами для проведення службового розслідування є зокрема:невиконання або неналежне виконання під час службової діяльності положень або норм законодавства, вимог наказів, доручень та інших розпоряджень Міністерства інфраструктури України, Державної авіаційної служби України, наказів та розпоряджень Украероруху, окремих доручень директора, тощо;порушення трудової дисципліни, недобросовісне/неналежне виконання службових обов`язків, перевищення повноважень працівниками Украероруху, щодо яких проводиться розслідування. Згідно п. 3 цього Положення основним завданням службового розслідування є встановлення факту порушення або відсутності такого розслідування, повне, всебічне й об`єктивне встановлення обставин дисциплінарного проступку чи протиправного діяння працівника Украероруху, які їх вчинили, фактичних даних, що впливають на ступінь і характер відповідальності, відомостей, що характеризують особу, характер і розмір шкоди, завданої протиправними діяннями, інших даних що мають значення для прийняття рішення, виявлення причин і умов, що сприяли дисциплінарному проступку, тошо. Проведення службового розслідування призначається наказом директора Украероруху. Наказом призначається комісія у складі не менше 3 осіб та голова комісії (розділ 4 Положення). За результатами службового розслідування складається акт. Відповідач не дотримався відповідного порядку щодо проведення службового розслідування, чим грубо та з істотним порушенням прав особи, яка притягається до відповідальності порушив локальний акт, який визначає відповідну процедуру притягнення працівників ДП Украерорух до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, [PERSON] з відповідним наказом про початок проведення службового розслідування Відповідач не ознайомив. Відтак, позивачу не було роз`яснено підстав для проведення службового розслідування, що є грубим порушенням пункту 6.6 Положення про проведення службового розслідування. Позивачу не було відомо у зв`язку із чим, його притягнули до дисциплінарної відповідальності та які були для цього відповідні правові підстави. Також, позивача не ознайомили зі змістом матеріалів службового розслідування, що позбавило позивача права на звернення із відповідними клопотаннями, запереченнями і право подання доказів, які б свідчили відсутність складу дисциплінарного правопорушення. Вказані дії істотно порушили процесуальні права позивача та процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності (п. 6.6 Положення про проведення службового розслідування. Крім того, відповідач грубо порушив вимоги пункту 8.2. Положення про проведення службового розслідування, відповідно до яких, голова комісії передає для ознайомлення проект акту працівнику Украероруху, стосовно якого воно проводилось. З актом службового розслідування позивача ознайомлено не було і чи існує такий акт позивачу невідомо. Крім того, при застосуванні дисциплінарного стягнення оголошення догани, не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, оскільки вона була винесена всього лише за нібито неналежне та несвоєчасне виконання службових обов`язків визначених Положенням про сектор комплаєнсу та ризиків, що не потягнуло за собою настання будь-яких негативних наслідків.Також відповідачем не враховано сумлінну роботу позивача за попередній 20 річний період, яка виконувалась належним чином, без порушень трудової дисципліни, нагородження відзнакою «Почесний працівник «Украероруху». Також, внаслідок застосування до позивача догани, на підставі оспорюваного наказу №1184/о від 18.11.2019, останньому було незаконно зменшено розмір винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації на 50 %, за листопад 2019 року, про що був виданий наказ № 1225/о від 29.11.2019, яку на підставі 5.17. Колективного договору адміністрація виплачує щомісяця всім працівникам відповідно до Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Згідно п.п.7.2. Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України позбавлення (часткове зменшення) винагороди за вислугу років працівникам Підприємства оформлюється наказом директора (директора регіонального структурного підрозділу). У разі, якщо працівник є членом профспілки, такий наказ підлягає погодженню з профспілкою, членом якої він є. Згідно витягу з наказу №1225/о від 29.11.2019 і листа первинної профспілкової організації «ІТФ» ВП «ФПАРРіЗУ» від 12.12.2019 №ІТФ-3129 (копія додається), наказ даний профспілка не погоджувала та згоди на зниження винагороди не давала. Отже, оскільки наказ № 1225/о від 29.11.2019 про зниження винагороди за вислугу років за листопад місяць виданий на підставі оспорюваного наказу №1184/о від 18.11.2019 про оголошення догани та в супереч Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України не погоджений в первинній профспілковій організації є незаконним та таким, що підлягає скасуванню Позивач вважає, що жодних порушень трудової дисципліни позивач не вчиняв, оголошення йому і як наслідок зниження розміру винагороди за вислугу років, свідчить про неприязні відносин позивача з керівництвом та порушення в.о. директором [PERSON] трудових прав позивача, норм Кодексу законів про працю України, Колективного договору між адміністрацією ДП обслуговування повітряного руху України та профспілками, Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Положення про проведення службового розслідування в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України. Крім того, позивач зазначає, що наказом № 1161/о від 08.11.2019, в період з 11.11.2019 по 15.11.2019 включно в.о. директор [PERSON] перебував на навчанні поза межами підприємства, на цей час т.в.о. директора було призначено [PERSON] , однак [PERSON] продовжував в цей час приймати управлінські рішення шляхом накладення резолюції на службовій записці сектору ризиків та комплаєнсу від 12.11.2019 №9-06/29/19, що свідчить про порушення останнім положень чинного законодавства та зловживання ним службовим становищем. Враховуючи зазначене, позивач та представник останнього просили позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та представник останнього позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Крім того, позивач пояснив, що форма та зміст надання звіту про роботу очолюваного ним сектору не визначена, свої пропозиції, звіти тощо щодо роботи підприємства, в межах його повноважень,позивач окрім іншого докладав під час нарад, на яких були присутні керівний склад підприємства, а також начальники інших секторів. Крім того, свої доводи позивач та представник позивача виклали у відповіді на відзив від 20.02.2020 /т. І а.с. 133 - 138/ та доповненнях у відповіді на відзив від 10.03.2020 /т. І а.с. 145 - 146/. Представник відповідача позовні вимог не визнав з підстав зазначених у відзиві 14.02.2020 /т. І а.с. 97 - 101/ та доповненні до відзиву від 13.04.2020 /т. І а.с. 164 - 167/. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що позивач безпідставно стверджує що, особисто в.о. директора [PERSON] не вивчено надані позивачем документи, без призначення службового розслідування та навіть без доручення компетентним працівникам Украероруху опрацювати надані [PERSON] документи та без будь-якого аналізу наданої інформації, в той же самий день, було безпідставно зроблено висновок про нібито невиконання підпорядкованим позивачу підрозділом функціональних обов`язків. Крім того позивач вказує що в період з 11.11.2019 по 15.11.2019 в.о. директора [PERSON] перебував на навчанні поза межами підприємства, а на цей час т.в.о. директора було призначено [PERSON] , однак [PERSON] продовжував в цей час приймати управлінські рішення шляхом накладення резолюції на службову записку позивача. Дані твердження позивача не відповідають дійсності. В період з 11.11.2019 по 15.11.2019 в.о. директора [PERSON] дійсно перебував на навчанні поза межами підприємства і на даний період був призначений т.в.о. директора [PERSON] , який і накладав резолюції на службові записки позивача. Таким чином у т.в.о. директора [PERSON] та в.о. директора [PERSON] було достатньо часу вивчити та ознайомитися з матеріалами, які надав позивач, а саме з 12.11.2019 по 18.11.2019. Опрацювавши надані позивачем матеріали щодо стану організації виробничої діяльності сектору ризиків та комплаєнсу,т.в.о. директора [PERSON] та в.о. директора [PERSON] встановлено, що позивачем наданонеобґрунтовані та формальні пояснення, відсутні документи які підтверджують виконану ним роботу впродовж жовтня 2018 року - жовтня 2019 року.По друге, відповідно до п. 2.1 Положення «Про проведення службового розслідування в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України» (далі - Положення) затвердженого наказом Украероруху від 25.02.2016 №56, «підставами для проведення службового розслідування можуть бути наступні порушення…». Зазначені в Положенні підстави не є імперативними, тобто такими, що вказують на обов`язковість проведення службового розслідування в будь-яких випадках. Таким чином, посилання позивача на недотримання відповідного порядку щодо проведення службового розслідування відповідачем, не ознайомлення з матеріалами службового розслідування є безпідставним та необґрунтованим. Відповідно до п. 7.4. Положення «Про сектор ризиків та комплаєнсу» начальник сектору несе персональну відповідальність за неналежне та несвоєчасне виконання завдань та обов`язків, покладених на нього цим положенням, іншими організаційно-розпорядчими документами Украероруху, необґрунтованість рішень, а також невиконання розпоряджень, доручень директора Украероруху в межах своєї компетенції та повноважень. У випадку невиконання або неналежного виконання покладений на керівника (працівника) завдань до нього може бути застосована юридична відповідальність. Одним з видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність.У сфері використання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний простопок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні винні дії та понести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового права. Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність. Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у статті 147 КЗпП. Так, за порушення трудової дисципліни до загального кола працівників може бути застосовано лише один із таких заходів стягнення як догана або звільнення. 19.11.2019 позивачу оголошено догану за неналежне та несвоєчасне виконання службових обов`язків. Підставою для оголошення догани є окреме доручення Украероруху та службова записка позивача. Мотиви і підстави викладені у наказі про оголошення догани. Застосоване стягнення є незначним. Позивач намагався ввести керівника підприємства надавши останньому перелік документів, не за запитуваний період, а також зазначив, що розробляв зміни до статуту підприємства, хоча відповідні зміни до статуту не вносились з 06.04.2016. Відповідач зазначає, що факт неналежного виконання своїх обов`язків позивач не спростував», ітакожне довів того, що в його діях відсутній склад порушення трудової дисципліни. Крім того, відповідно до п. 7.1. Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам ДП обслуговування повітряного руху України (додаток 9 до Колективного договору, директору підприємства і директорам підприємств РСП надається право позбавляти працівників за виборчі або дисциплінарні порушення винагороди за вислугу років повністю або частково. Також представник відповідача зазначив, що до третьої особи з вимогами про погодження рішення про скасування грошової доплати за вислугу років позивачу, керівник підприємства вирішив не звертатися, тому що на перед знав, що профспілка відповідне рішення не погодить. Таким чином відповідач вважає, що оспорювані накази є законними. Крім того, судові витрати позивача документально не підтверджені, а тому в їх стягненні також слід відмовити. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги з підставі зазначених позивачем та представником останнього та пояснив, що відповідач не звертався з будь якими вимогами до третьої особи щодо розгляду питання застосування дисциплінарного стягнення, а також тимчасового скасування грошової доплати стосовно позивача. На вимогу позивача, як члена профспілкової організації, була проведена перевірка правомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення та позбавлення доплати за вислугу років, наслідок чого профспілка визнала відповідні дії протиправними через їх безпідставність. Пояснення третьої особи, представник надав письмово /т. ІІ а.с. 179, 180/. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії трудової книжки позивача /т.І а.с. 20-22/, останній перебував у трудових відносинах з відповідач, починаючи з травня 2002 року на різних керівних посадах. Останньою посадою позивача, починаючи з 09.10.2018 була начальник сектору ризиків та комплаєнсу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, згідно витягу з штатного розпису вказаний сектор складається з одного працівника начальника сектору /т. І а.с. 94/. В період трудової діяльності позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувався, будь-яких дисциплінарних стягнень не мав, нагороджений пам`ятним знаком почесний працівник «Украероруху» /т. І а.с. 23, 24/. Окремим доручення в.о. директора підприємства [PERSON] № 39 від 08.11.2019, [PERSON] доручено в термін до 16 години 00 хвилин 12.10.2019, надати пояснення щодо невиконання підпорядкованим позивачу підрозділом функціональних обов`язків, визначених пунктами 4.2, 4.3, 4.5, 4.6 та 4.7 Положення про сектор ризиків та комплаєнсу /т. І а.с. 42/. Службовою запискою про надання пояснення вих. № 19-06/29/19 від 12.11.2019 [PERSON] надав відповідь на окреме доручення в.о. директора, а саме надано ґрунтовну відповідь щодо основних завдань, які виконувались сектором ризиків та комплаєнсу за дорученням директора Украероруху з додаванням відомостей щодо фінальних документів у період з 01.11.2018 по 01.11.2019. В резолюції на дану службову записку директором [PERSON] було зазначено наступне: «прошу надати копії (проекти) підтверджуючих документів згідно пунктів звіту до 12.00 13.11.2019» Службовою запискою вих. №19-06/30/19 від 13.11.2019 позивачем надана відповідь на резолюцію до службової записки від 12.11.2018 вих. № 19-06/29/19, що інформація, яка містить виключно комерційний характер та враховуючи, що значну кількість документів та час який наданий для виконання доручення - 3 робочі години 13.11.2019, документи були надані позивачем в електронній формі на флеш-носії загальним об`ємом 3.36 Гб., що не заперечувалось представником відповідача. 18.11.2019 директором [PERSON] було накладено резолюцію наступного змісту: «прошу вжити заходів щодо притягнення до відповідальності до дисциплінарної відповідальності у відповідності до вимог чинного законодавства України до 18.11.2019». Головним виконавцем призначено заступника директора з адміністративно-господарським питань Гомболевського С.С та співвиконавцем начальника департаменту персоналу СрошкінуA.B. /т. І а.с. 42-49/. Наказом в.о. директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - ДП Украерорух/відповідач) №1184/о від 18.11.2019 про застосування дисциплінарного стягнення, до позивача начальника сектору ризиків та комплаєнсу, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани /т. І а.с. 25/. Згідно наказу підстава для притягнення до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з невиконанням начальником сектору ризиків та комплаєнсу [PERSON] посадових обов`язків, наданням необґрунтованих та формальних пояснень, відсутністю документів, що підтверджували б виконану ним роботу впродовж жовтня 2018-жовтня 2019». Згідно п. 1.4. Положення про сектор ризиків та комплаєнсу від 09.10.2018 №2.2.-06-72 (далі Положення) начальник сектору ризиків та комплаєнсу та інші працівники сектору призначаються на посаду та звільняються з займаної посади згідно зі встановленим в Украерорусі порядком. Розподіл обов`язків між працівниками сектору здійснюється на основі затверджених посадових інструкцій. Згідно п. 2.1 Положення про сектор ризиків та комплаєнсу, структура та штатний розпис сектору затверджується директором Украєроруху відповідно до вимог чинного законодавства України та внутрішніх організаційно-розпорядчих документів підприємства. Згідно штатного розпису, сектор ризиків та комплаєнсу складається з однієї шатної одиниці, а саме начальника сектора ризиків та комплаєнсу. Згідно розділу 4 Положення підрозділ виконує наступні функції: 4.1.здійснює моніторинг рівня та обсягів непрацюючих активів в цілому, у взаємозв`язку з достатністю капіталу. 4.2.готує та надає звіти щодо ризиків директору Украєроруху не пізніше одного разу на місяць, а в разі виявлення ситуацій, що потребує відкладного інформування-не пізніше наступного робочого дня. 4.3.розробляє та підтримує в активному стані методики, інструменти та моделі, що використовуються підприємством для аналізу впливу ризиків на фінансовий стан, капітал та ліквідність підприємства. 4.4.впливає на прийняття рішень, що наражають підприємство на значні ризики, та за потреби вживає можливих заходів щодо належного інформування керівництва Украєроруху з метою запобігання прийняття таких рішень. 4.5.здійснює стрес-тестування. 4.6.обчислює профіль ризику підприємства. 4.7.готує висновки щодо ризиків, які притаманні діяльності підприємства. 4.8.забезпечує координацію роботи з питань управління ризиками між структурними підрозділами Украєроруху. 4.9. розробляє, бере участь у розроблені внутрішніх нормативних документів з управління ризиками. Посадові обов`язки начальника сектору визначені у п.5.6 розділу 5 Положення, зокрема, серед основних, начальник сектору виконує такі обов`язки: 5.6.1.забезпечує організацію контролю за дотриманням норм законодавства, внутрішніх нормативних документів та відповідних стандартів професійних об`єднання, дія яких поширюється на підприємство. 5.6.2.забезпечує моніторинг змін у законодавстві, дія яких поширюється на підприємство, та здійснює оцінку впливу таких змін на процеси та процедури, запроваджені в підприємстві, а також забезпечує контроль за імплемтацією відповідних змін у внутрішніх нормативних документах. 5.6.3 забезпечує контроль за взаємовідносинами підприємства з клієнтами та контрагентами з метою запобігання участі та/або використанню підприємства в незаконних операціях. 5.6.4. забезпечує управління ризиками, пов`язаними з конфліктом інтересів, що можуть виникнути на всіх рівнях організаційної структури Украєроруху, прозорості реалізації процесів підприємства та в разі виявлення будь-яких фактів, що свідчать про наявність конфлікту інтересів у підприємстві, інформує керівництво Украєроруху, тощо. Враховуючи зазначене, суд вважає доводи представника відповідача про те, що посадові обов`язки керівника сектору, який очолював позивач, визначаються не посадовими інструкціями, а самим положенням про сектор ризиків та комплаєнсу, зокрема розділом 5 Положення, за виконання яких позивач згідно п. 7. 4 несе персональну відповідальність,оскільки позивач не належить до категорії працівників, про яких йдеться у положенні, юридично неспроможними. Так, у п. 5. 3 зазначено, що начальник сектору належить до категорії працівників…. Таким чином, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пунктів 4.2, 4.3, 4.5, 4.6 та 4.7 Положення про сектор ризиків та комплаєнсу, т.т. функцій підрозділу - сектору ризиків та комплаєнсу. При цьому, безпосередньо посадових обов`язків начальника сектора, які зазначенні у розділі 5.6. зазначеного Положення Позивач не порушував. При цьому, посадова інструкція начальника сектору ризиків та комплаєнсу, яка мала закріпити права та обов`язки начальника підрозділу та закріпити персональну відповідальність за ефективне виконання покладених на сектор завдань (1.4., 7.2. Положення) відповідачемне розроблена. Суд звертає увагу, що в будь яких інших локальних актах підприємства не зазначено, процедуру та форму виконання позивачем своїх службових обов`язків. 25.11.2016 наказом Украероруху № 56 було затверджено Положення про проведення службового розслідування в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України /т. І а.с. 51-57/. Згідно п.2 даного Положення підставами для проведення службового розслідування є зокрема: невиконання або неналежне виконання під час службової діяльності положень або норм законодавства, вимог наказів, доручень та інших розпоряджень Міністерства інфраструктури України, Державної авіаційної служби України, наказів та розпоряджень Украероруху, окремих доручень директора, тощо; порушення трудової дисципліни, недобросовісне/неналежне виконання службових обов`язків, перевищення повноважень працівниками Украероруху, щодо яких проводиться розслідування. Згідно п. 3 цього Положення основним завданням службового розслідування є встановлення факту порушення або відсутності такого розслідування, повне, всебічне й об`єктивне встановлення обставин дисциплінарного проступку чи протиправного діяння працівника Украероруху, які їх вчинили, фактичних даних, що впливають на ступінь і характер відповідальності, відомостей, що характеризують особу, характер і розмір шкоди, завданої протиправними діяннями, інших даних що мають значення для прийняття рішення, виявлення причин і умов, що сприяли дисциплінарному проступку, тошо. Проведення службового розслідування призначається наказом директора Украероруху. Наказом призначається комісія у складі не менше 3 осіб та голова комісії (розділ 4 Положення). За результатами службового розслідування складається акт. Відповідач не дотримався відповідного порядку щодо проведення службового розслідування, чим грубо порушив правапозивача. Суд вважає доводи представника відповідача про те, що проведення службового розслідування у зазначених випадках є правом, а не обов`язком керівника юридично неспроможними. Так, положення про проведення службового розслідування в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України є локальним актом, який визначає відповідну процедуру притягнення працівників ДП Украерорух до дисциплінарної відповідальності. Як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, підставою для перевірки діяльності позивача керівником підприємства фактично стало те, що останній вважав, що позивач не виконує та/або неналежним чином виконує свої обов`язки, зокрема позивачем не було надано щомісячний звіт щодо роботи сектору.В свою чергу, згідно п. 2.1. положення, саме це є підставою для проведення службового розслідування, встановлення факту порушення або відсутності такого порушення (п. 3.1. положення) на підставі повного, всебічного й об`єктивного встановлення обставин дисциплінарного проступку (п. 3.2 положення). Отже, дане положення визначає, що саме за відсутності підстав вважати, що працівник не виконує свої обов`язки тощо, службове розслідування розпочате бути не може. Таким чином, керівник підприємства зобов`язаний був провести службове розслідування, проте всупереч вказаному положенню відповідних дій не виконав. Крім того, як зазначив представник відповідача в судовому засіданні керівник підприємства особисто не вивчав надані позивачем документи на флеш накопичувачі, а за усним повідомленням виконуючого обов`язки керівника про формальний огляд наданих на на флеш накопичувачі матеріалів і встановлення наявності інформації, яка частково не відносилась до запитуваного періоду, повідомив керівника, про зазначені обставини. Не вивчивши, надані позивачем документи, директором [PERSON] без призначення службового розслідування під час проведення якого, окрім іншого повинно б було бути опрацьовано надані позивачем документи та без будь- якого аналізу наданої інформації, безпідставно зроблено висновок про нібито невиконання підпорядкованим позивачу підрозділом функціональних обов`язків. Основні трудові права працівників закріплені в ст. 2 КЗпП України та Конституції України. Право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством. Водночас, засобом реалізації права на працю, що гарантовано Конституцією України, є трудовий договір, який укладається між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник або уповноважений ним орган, фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст. 21 КЗпП України). Згідно статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпГІ України) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:догана;звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Отже, згідно з нормами ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосоване до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. Стаття 147-1 КЗпП України передбачає, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Однак, притягувати працівника до дисциплінарної відповідальності є правом, а не обов`язком роботодавця. Замість накладення дисциплінарного стягнення роботодавець відповідно до статті 152 КЗпП України може застосувати до порушника трудової дисципліни інші заходи впливу, зокрема, передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу. Відповідно до ст. 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, як-от: Кодексом законів про працю України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17). Крім того, у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості. Тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості в трудовому праві випливає із змісту статті 138 КЗпП України, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.08.2018 у справі № 754/4355/17 та Постанові Великої палати Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 175/3283/18. Таким чином, оспорюваний позивачем наказ про застосування дисциплінарного стягнення не витримує жодної критики з точки зору його правомірності, свідчить про формальний підхід, оскільки згідно вище вказаних положень, порушень посадової інструкції позивачем не встановлено за її відсутності, а службове розслідуванняз приводу можливих порушень позивачем трудових обов`язків проведено не було. Отже, наказ про застосування дисциплінарного стягнення є незаконним та підлягає скасуванню. Також, внаслідок застосування до позивача догани, на підставі оспорюваного наказу №1184/о від 18.11.2019, останньому було незаконно зменшено розмір винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації на 50 %, за листопад 2019 року, про що був виданий наказ № 1225/о від 29.11.2019, яку на підставі 5.17. Колективного договору адміністрація виплачує щомісяця всім працівникам відповідно до Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України/т. І а.с. 26, 35-41/. Згідно п.п.7.2. Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України позбавлення (часткове зменшення) винагороди за вислугу років працівникам Підприємства оформлюється наказом директора (директора регіонального структурного підрозділу). У разі, якщо працівник є членом профспілки, такий наказ підлягає погодженню з профспілкою, членом якої він є. Згідно витягу з наказу №1225/о від 29.11.2019 і листа первинної профспілкової організації «ІТФ» ВП «ФПАРРіЗУ» від 12.12.2019 №ІТФ-3129 (копія додається), наказ даний профспілка не погоджувала та згоди на зниження винагороди не давала, що підтвердив представник третьої особи в судовому засіданні. За наведених обставин доводи представника відповідача про те, що керівник підприємства не звертався за погодженням рішення про зниження позивачу винагороди до профспілкової організації, оскільки на перед знав, що такого погодження не буде, є юридично не спроможними. Крім того, такі мотиви не звернення до профспілкової організації свідчать про те, що директор [PERSON] усвідомлював сумнівну правомірність прийнятих ним рішень, які не бажав виносити для загальної оцінки до уповноваженого органу, призначення якого згідно закону є захист трудових прав його членів. Згідно ч. 3 ст. 151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. Згідно ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати складає: основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті (частина третя статті 97 КЗпП України ) Частина четверта статті 97 КЗпП України, забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Таким чином враховуючи те, що наказ № 1225/о від 29.11.2019 про зниження винагороди за вислугу років за листопад місяць виданий на підставі оспорюваного наказу №1184/о від 18.11.2019 про оголошення догани та в супереч Положення про порядок визначення і виплати винагороди за вислугу років у системі цивільної авіації України працівникам Державного підприємства обслуговування повітряного руху України не погоджений в первинній профспілковій організації є незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1. ч.3 . ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Оплата послуг адвоката в даній справі здійснена на підставі Договору про надання правової допомоги №00329 від 17.12.2019 між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лещенко, Дорошенко і партнери», вартість послуг правничої (правової) допомоги -14000 грн, оплата яких обґрунтована у позові та підтверджується актом прийому передачі наданих послуг, та меморіальними ордерами /т.ІІа.с. 171-173/. Враховуючи наведене, судові витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved