Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 1500 грн та 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем був укладений договір про надання юридичних послуг, за яким вона сплатила відповідачу кошти у сумі 1620 грн. Адвокат [PERSON] декілька разів ходив в судові засідання, однак від подальшого виконання договору про надання юридичних послуг відмовився, залишивши судове засідання. Вважаючи, що відповідач порушив умови договору, [PERSON] звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Так, 06 серпня 2013 року між ним та клієнтом [PERSON] був укладений договір про надання юридичної допомоги у цивільній справі про відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником в результаті протиправних дій лікаря Очаківської ЦРЛ [PERSON] Сума гонорару, визначеного договором, складала 2000 грн. [PERSON] сплатила лише 1620 грн. Відповідач виконав роботу частково - написав позовну заяву, брав участь у судових засіданнях, однак через поведінку клієнта (скандали та скарги на дії адвоката в різні інстанції) достроково припинив дію укладеного між ними договору на підставі п. 2 ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Оскільки вартість фактично виконаної ним роботи становила 2 100 грн, відповідач просив залишити цивільний позов без задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 серпня 2013 року [PERSON], як виконавець, та [PERSON], як клієнт, уклали договір про надання юридичної допомоги у цивільній справі за позовом [PERSON] до Очаківської центральної районної лікарні про відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником. Розмір гонорару, згідно з п. 8 Договору, складає: 50% при укладенні договору та 50% після отримання клієнтом рішення суду, аванс - 520 грн (а.с. 15). Відповідно до квитанції, копію якої долучено до матеріалів справи, 09 жовтня 2013 року [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 1620 грн (а.с. 4). Вказана обставина сторонами не оспорюється. За змістом звіту адвоката про виконану роботу, на виконання умов договору відповідач ознайомився з матеріалами справи (ціна роботи - 100 грн), направив запити до установ та організацій, а саме: управління здоров'я та Очаківської центральної районної лікарні (вартість послуги - 300 грн), підготував та склав позовну заяву (вартість 350 грн), брав участь у чотирьох судових засіданнях (вартість послуги з участі в одному судовому засіданні - 250 грн), вибрав експертну установу для проведення дослідження (вартість послуги - 200 грн), склав листа до експертної установи (вартість - 150 грн) (а.с. 14). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року (надалі - Закон), дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання. За змістом договору, до переліку послуг, що мали бути надані відповідачем, входило: введення у курс справи, ознайомлення з матеріалами справи, складення та подання до суду документів, участь у судових засіданнях, оскарження судових рішень. Після виконання взятих на себе зобов'язань виконавець зобов'язався надати клієнту звіт (а.с. 15). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики. Перелік підстав для одностороннього розірвання адвокатом договору визначений ч. 1 ст. 33 Правил адвокатської етики, затверджених з'їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року (надалі - Правила). Відповідно до ч. 2 ст. 33 Правил, у всіх випадках розірвання договору за ініціативою адвоката він зобов'язаний попередити про це клієнта протягом розумного часу, пояснити йому причини розірвання договору, пересвідчитись, що вони об'єктивно чи суб'єктивно, виходячи з позиції, зайнятої клієнтом, не можуть бути усунені і вжити розумно необхідних заходів для захисту законних інтересів клієнта. Обов'язки адвоката при розірванні договору визначені ст. 36 Правил. Крім того, спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України щодо підстав виникнення зобов'язання та наслідків його невиконання. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають, зокрема, з договорів і мають грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). За змістом ст. 654 ЦК України, розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали показання, що 15 січня 2014 року під час судового розгляду справи за позовом [PERSON], представник останньої - адвокат [PERSON], заявив клопотання про залишення позову без розгляду. У зв'язку із цим, в судовому засіданні було оголошено перерву, протягом якої [PERSON] та [PERSON] сварилися, після чого останній залишив приміщення суду і більше не приходив в судові засідання. Свідок [PERSON] також пояснила, що вона та [PERSON] намагалися розшукати адвоката, проте останній уникав зустрічей. Оскільки наявність підстав для одностороннього розірвання адвокатом договору та вчинення ним дій, спрямованих на виконання вимог ст.ст. 33, 36 Правил адвокатської етики, суду не доведені, а сам факт розірвання договору не підтверджується належним доказом, як того вимагає ст. 654 ЦК України, тобто письмовою угодою сторін, суд дійшов висновку, що договір про надання юридичної допомоги не був розірваний, і відповідач відмовився від його виконання в односторонньому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Разом із тим, в укладеному між сторонами договорі не передбачено підстав для односторонньої відмови від його виконання, а відтак поведінка адвоката свідчить про порушення зобов'язання. Порушення зобов'язання, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, має своїм наслідком, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом ст. 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Судом встановлено, що обумовлена сторонами ціна юридичних послуг, відповідно до договору, склала 2000 грн. Як вбачається зі звіту про вартість наданих послуг, відповідач виконав роботу на загальну суму 2 100 грн, в яку включив, крім іншого, участь у чотирьох судових засіданнях вартістю 250 грн кожне. Оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи №483/2617/13-ц (провадження 2/483/17/2014) за позовом [PERSON] до Очаківської центральної районної лікарні про відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником, суд встановив, що [PERSON] взяв участь у трьох судових засіданнях, а саме: 07 листопада 2013 року, 10 грудня 2013 року, 15 січня 2014 року (а.с. 32, 50, 81 справи №483/2617/13-ц). Отже, вартість послуг з представництва інтересів клієнта у суді становить 750 грн. Крім того, до суми гонорару відповідач включив вартість такої послуги, як вибір експертної установи для проведення дослідження та складення листа експерту, яку виконавець оцінив у 350 грн (200 грн та 150 грн відповідно). Разом із тим, доказів, які б підтверджували виконання вказаних дій, суду не надано. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач свій процесуальний обов'язок доказування не виконав, не довів суду факт участі саме в чотирьох судових засіданнях, не довів факт виконання послуги з вибору експертної установи та направлення експерту листа, позов в частині стягнення вартості цих послуг підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач надав позивачці наступні послуги: ознайомився з матеріалами справи (100 грн), склав та подав до суду підписану позивачкою позовну заяву (350 грн), взяв участь у трьох судових засіданнях (750 грн), направив запит до управління здоров'я та Очаківської центральної районної лікарні (300 грн). Вказане свідчить, що відповідач виконав роботу на суму 1 500 грн.. Судом встановлено, і позивачка не заперечувала, що вона сплатила відповідачу 1620 грн., а відтак стягненню підлягають грошові кошти в сумі 120 грн.. Щодо неналежного виконання відповідачем умов договору, а саме подання до суду заяви про залишення позову без розгляду, суд виходить з такого. Згідно із заявою, дослідженою в судовому засіданні, адвокат просив залишити позов без розгляду, у зв'язку із необхідністю збору додаткових доказів, що потребує певного часу (а.с. 5). Відповідно до ст. 19 Закону, видами адвокатської діяльності, крім іншого є: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Статтею 44 ЦПК України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Оскільки сам факт наявності застережень на вчинення окремих процесуальних дій, в тому числі залишення позовної заяви без розгляду, позивачкою не доведений, підстав визнавати такі дії адвоката порушенням умов договору суд не вбачає. Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої невиконанням умов договору, суд виходить з такого. Спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або нормами інших нормативно правових актів, як Цивільний кодекс України. Встановивши факт порушення відповідачем умов договору, укладеного з [PERSON], суд застосовує положення цивільного законодавства щодо наслідків порушення зобов'язання та захисту порушеного права шляхом відшкодування моральної шкоди (ст. ст. 16, 611 ЦК України). Вирішуючи питання про розмір завданої позивачці моральної шкоди, суд враховує характер і ступінь її душевних страждань, емоційний стан позивачки, її вік, а також обставини, за яких відповідач порушив зобов'язання. Так, відповідач залишив судове засідання, не забезпечивши реалізацію права позивачки на юридичну допомогу, не роз'яснивши перспективи справи та процесуальну поведінку сторін під час її розгляду та їхню правову позицію. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову в цій частині вимог та стягнення 300 грн на відшкодування моральної шкоди. Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 липня 2014 року [PERSON] відстрочено сплату суми судового збору до ухвалення рішення у справі. Виходячи з того, що позов підлягає частковому задоволенню, сума судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 82, ст. 88 ЦПК України, стягується за судовим рішенням у справі з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial