Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

07 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він з 1976 року був прийнятий в члени колгоспу «Дружба», в подальшому реорганізаного в КСП «Дружба». Із членів колгоспу він не виходив, а тому на момент розпаювання земель КСП «Дружба» перебував в його членах та відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року мав право на земельну частку (пай), однак під час складання списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дружба» його прізвище було помилково пропущено. У зв'язку з юридичною необізнаністю, позивач не знав про те, що порушені його Конституційні права, а стало йому про це достовірно відомо лише в 2014 році з повідомлення Відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області, в зв'язку з цим, позивач [PERSON] просить: поновити строк для звернення до суду за захистом права, визнати за ним право на земельну частку (пай) та зобов'язати Краснокутську РДА надати позивачу земельну частку (пай) із земель не витребуваних паїв в розмірі 7,35 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території Олексіївської сільської ради, за межами населеного пункту. В відкрите судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - прокуратури Краснокутського району Харківської області не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: - перебування в членах КСП на час паювання; - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; - одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Матеріали справи свідчать, що 10 серпня 1976 року позивач був прийнятий в члени колгоспу «Дружба», в подальшому реорганізованого в колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», про що свідчить запис в його трудовій книжці та Статут колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», з якого вбачається, що вказане підприємство є правонаступником колгоспу «Дружба» та засновниками вказаного підприємства є члени колгоспу «Дружба», а тому позивач [PERSON] після реорганізації колгоспу «Дружба» став членом КСП «Дружба». 21 лютого 1996 року було видано Державний акт про право власності на землю КСП «Маяк» серії [NUMBER], однак до додатку №1 не був включений позивач, що підтверджується відповіддю відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області від 11.11.2014 року №09-04-2942/2-14 та додатком №1 до Державного акту про право власності на землю КСП «Дружба». Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач набув законне право на отримання земельної частки /пай/, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як на момент розпаювання земель був членом КСП «Дружба», однак до списку осіб, доданого до державного акта включений не був. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Вислухавши пояснення представника позивача і перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved