Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 28 серпня 2016 року відповідач взяв у нього в борг 31000 грн., які зобовязався повернути до 13 вересня 2016 року, про що власноручно склав розписку. Однак у встановлений строк відповідач борг не повернув посилаючись на відсутність коштів. Посилаючись на те, що за розпискою у разі несвоєчасного виконання обовязку по поверненню позики відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 31000 грн., позивач просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 62\~000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 620 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявився до суду направив заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.33). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач не з'явився в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи слідує, що згідно з розпискою від 28 серпня 2016 року між сторонами укладено договір позики, за яким відповідач отримав в борг від позивача 31000 грн., які зобовязався повернути до 13 вересня 2016 року (а.с.27). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2\~ст. 1047 ЦК\~допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Вказана правова позиція викладена у постановах судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, від 11 листопада 2015 року № 6-1967 цс 15. Таким чином, факт написання відповідачем розписки є доказом отримання ним коштів від позивача в сумі 31000 грн. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів. За умовами зазначеними у розписці відповідач повинен був повернути отримані гроші до 13 вересня 2016 року, однак свої зобовязання не виконав. За статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. За умовами розписки в разі невиконання зобовязань по поверненню позики відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 31000 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 620 грн.

Outcome: approved