Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач, [PERSON], звернувся в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача, Кирило-Ганнівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що прийнявши спадщину за заповітом після смерті 18 січня 2008 року [PERSON], позивач не може оформити перехід права власності на охоплену заповітом земельну ділянку площею 4,96 га, із-за відсутності реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. В судове засідання сторони не зявились, від них надійшли заяви в яких, позивач [PERSON] та його представник [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а відповідач, Кирило-Ганнівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області не заперечує проти позовних вимог, просять суд справу розглянути за їх відсутності. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача, [PERSON] у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги письмові заяви сторін та представника позивача [PERSON], клопотання третьої особи, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: 18 січня 2008 року у віці 96 років померла [PERSON], про що цього ж дня в Книзі реєстрації смертей складено відповідний актовий запис за №02 і Виконавчим комітетом Кирило-Ганнівської сільської ради видано свідоцтво про смерть серії I-КЕ №089577. За останнім місцем проживання [PERSON]: вулиця Першотравнева, будинок номер 8, село Кирило-Ганнівка Зіньківського району Полтавської області, відкрилася спадщина. На час відкриття спадщини за вказаною адресою крім спадкодавця ніхто не проживав і не був зареєстрованим, що підтверджується довідкою №15/2-33 виданою 11 січня 2017 р. Кирило-Ганнівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області. При житті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, яке належатиме їй на час смерті і на яке вона матиме право, заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчила 21 червня 1995 року [PERSON], секретар виконкому Кирило-Ганнівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області , за реєстровим номером 27. Позивач, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, шляхом подання до Опішнянської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі поданої ним заяви, 06 червня 2008 року державний нотаріус [PERSON] завела спадкову справу на майно померлої [PERSON] за №114/2008. Крім [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав, претензій кредиторів до нього, як спадкоємця, не предявлено. У спадковій справі №114/2008, [PERSON], як спадкоємцю за заповітом, 11 червня 2016 року державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори [PERSON] видала свідоцтво про право на спадщину на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Крім майна, на яке позивачу видано свідоцтво про право на спадщину, до складу спадкового майна, охопленого заповітом і яке залишилося після смерті [PERSON], також входить земельна ділянка площею 4,96 га, що розташована на території Кирило-Ганнівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення якої: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Право власності на цю земельну ділянку за [PERSON] посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії II-ПЛ №000560, зареєстрований 10 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №165. 26 листопада 2016 року державний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,96 га з підстав відсутності її реєстрації у Державному земельному кадастрі. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус винесла постанову № 1374/02-31. Таким чином, відсутність реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі перешкоджає позивачу, [PERSON], в належному оформленні та реєстрації переходу речових прав на спадкове майно, тому його законне право на спадщину підлягає судовому захисту. Згідно Довідки від 03.02.2017 р. № 115/86-16 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4,96 га, її нормативна грошова оцінка становить 220586,30 грн., виходячи з якої позивачем визначено ціну позову та сплачено судовий збір у розмірі 2205,86 грн. Судовий збір зараховано на відповідний рахунок спеціального фонду Державного бюджету України З правового висновку зробленого Верховним Судом України у справі № 6-3095цс15, постанова від 6 липня 2016 року, слідує, що особа яка вчасно прийняла спадщину у спосіб встановлений законом, є власником спадкового майна, має право володіти й користуватися ним, проте через відсутність реєстрації такого права обмежена у праві розпорядження належним їй майном. За приписами норм ст.1225 ЦК України та п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини без зміни її цільового призначення. Земельна ділянка, як обєкт цивільних прав, ідентифікується визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, що визначено ст. 791 Земельного кодексу України. В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. В тім, суб'єктивне право позивача на успадкування земельної ділянки перебуває у невизнаному стані по причині, що земельна ділянка, як обєкт цивільних прав не визначена у відповідності до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України. Вказана обставина не дозволяє позивачу через органи нотаріату оформити спадкові права на нерухоме майно та здійснити реєстрацію речового права. Так як суд здійснює правозахисну функцію, а нотаріат в даному випадку - правоохоронну, суд задовольняє позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судові витрати покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене, відповідно до 197, 213- 216, 223 ЦПК України, суд,

Outcome: approved