Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

08 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що по провулку Сергіївському, 3 в м. Словянську розташовані два житлові будинки, які згідно довідки КП «БТІ» належать: по 3/10 частці [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 11 вересня 1958 року та рішення Народного суду м. Словянська від 19 жовтня 1961 року; 1/5 частка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 28 листопада 1962 року № 9052 посвідченого Першою Словянською державною нотаріальною конторою; 1/5 частка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 15 січня 1962 року № 206 виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою. ЇЇ бабуся, [PERSON] померла 01 березня 1978 року. Дідусь [PERSON] помер 11 червня 1942 року. Батько [PERSON] помер 23 лютого 1984 року, а мати [PERSON] померла 02 жовтня 2014 року. У 1971 році її бабуся - [PERSON], переоформлювала документи на домоволодіння на своє імя та звернулася до суду з позовом про визначення ідеальних долей у домоволодінні. Рішенням Народного суду м. Словянська від 13 серпня 1971 року було визначено, що [PERSON] у домоволодінні № 3по пров. Сергіївському належить на праві приватної власності будинок під літерою «Б», льох та водопровід 2/3 частки, що складає 14/25 усього домоволодіння. Також, у рішенні було зазначено, що остання частка домоволодіння: будинок під літерою «А» належить: [PERSON] 7/25 часток; [PERSON] 4/25 часток. Належні [PERSON] 4/25 частки домоволодіння були зруйновані. Після смерті [PERSON] 11 червня 1942 року відкрилася спадщина, що складалася із 3/10 часток домоволодіння. Це майно перейшло фактично у володіння [PERSON], яка в передбачений законодавством строк не звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] намагалася отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого 23 лютого 1984 року чоловіка [PERSON] однак не змогла, оскільки факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] не був визнаний. 24 січня 1997 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] Рішенням Словянського міського суду від 30 січня 1997 року був встановлений факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка. 02 квітня 1997 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про уточнення ідеальних часток у праві загальної власності на домоволодіння по провулку Сергіївському в м. Словянську. Рішенням Словянського міського суду від 14 квітня 1997 року було визнано, що перша частина домоволодіння, належна [PERSON], складається з житлових кімнат 2-1 площею 5,7 кв.м.; 2-2 площею 17,7 кв.м.; жилої прибудови А1-1; 1/2 частки водопроводу та сараю «Є», що складає 7/25 часток від усього домоволодіння. Друга частина цього ж домоволодіння, приналежна [PERSON], складається з житлового будинку «Б-1», льоху «Г», літньої кухні «В», 1/2 частки водопроводу, що складає 18/25 частко усього домоволодіння. Закінчити процес оформлення спадкових справ [PERSON] не встигла і 02 жовтня 2014 року померла. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] Її сестра [PERSON] спадщину фактично не приймала, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, на частку будинку не претендує. Для оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], та отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 18/25 часток житлових будинків по провулку Сергіївському після померлої 02 жовтня 2014 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Свідоцтва про право власності від 11 вересня 1958 року, яке підтверджувало право власності [PERSON] та [PERSON] на відповідні частки двох житлових будинків були втрачені. З огляду на викладене, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 18/25 часток двох житлових будинків по провулку Сергіївському в м. Словянську після померлої 02 жовтня 2014 року матері [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON], не зявилася. 22 липня 2016 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участі її представника. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 01 липня 2016 року та Свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 3622 від 20 жовтня 2010 року /а.с.9-11/ у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач Словянська міська рада, повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловила, суду надано заяву з проханням розгляд справи проводити без участі їхнього представника, винести рішення на розсуд суду /а.с./. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази і вивчивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Згідно Довідки КП «БТІ» м. Словянськ за № 99-18/0.54/01 від 21 січня 2015 року, право власності на домоволодіння № 3 по провулку Сергіївському в м. Словянську належить: по 3/10 частці [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 11 вересня 1958 року та рішення Народного суду м. Словянська від 19 жовтня 1961 року; 1/5 частка належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 28 листопада 1962 року № 9052 посвідченого Першою Словянською державною нотаріальною конторою; 1/5 частка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 15 січня 1962 року № 206 виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою /а.с.36/. Рішенням Народного суду м. Словянська від 13 серпня 1971 року про визначення ідеальних долей домоволодіння за [PERSON] в домоволодіння № 3 по провулку Сергіївському в м. Словянську визнано право приватної власності на будинок під літерою «Б», льох та водопровід 2/3 частки, що складає 14/25 усього домоволодіння. Рішенням також визначено, що інша частка домоволодіння, будинок під літерою «А», належить: [PERSON] 7/25 часток, [PERSON] 4/25 часток /а.с.30/. Належні [PERSON] 4/25 частки домоволодіння, відповідно до матеріалів архівної справи КП «БТІ», були зруйновані. 11 червня 1942 року [PERSON] помер /Свідоцтво про смерть серії ЯС № 004510 від 19 грудня 1949 року а.с.16/. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із 3/10 часток домоволодіння по провулку Сергіївському в м. Словянську. Вказане майно фактично отримала його дружина [PERSON] /відповідно до свідоцтва про одруження серії ЯТ № 518800 /а.с.17/. 01 березня 1978 року [PERSON] померла /Свідоцтво про смерть серії ΙΙ-НО № 328513 /а.с.12/. Свідоцтво про народження серії ЯТ № 984718 від 30 листопада 1949 року підтверджує ступінь рідства [PERSON] та [PERSON] /а.с.15/. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії ΙΙΙ-УР № 210574 від 22 жовтня 1961 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. Ступінь рідства між позивачкою [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ΙΙ-НО № 373806 /а.с.16/. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії ΙΙΙ-НО № 483525 від 25 лютого 1984 року [PERSON] помер 23 лютого 1984 року /а.с.13/ Рішенням міського суду від 30 січня 1997 року за позовом [PERSON] було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 11 червня 1942 року /а.с.28/. Рішенням Словянського міського суду від 14 квітня 1997 року за позовом [PERSON] про уточнення ідеальних долей домоволодіння, було визнано, що перша частина домоволодіння, приналежна [PERSON], складається з жилих кімнат 2-1 площею 5,7 кв.м.; 2-2 площею 17,7 кв. м.; жилої прибудови А1-1; 1/2 частки водопроводу та сараю «Є», що складає 7/25 часток від усього домоволодіння по провулку Сергіївському в м. Словянську. Друга частина цього ж домоволодіння, приналежна [PERSON], складається з житлового будинку «Б-1», льоху «Г», літньої кухні «В», 1/2 частки водопроводу, що складає 18/25 часток усього домоволодіння /а.с.28/. 02 жовтня 2014 року [PERSON] померла /Свідоцтво про смерть серії 1-НО № 790857 /а.с.14/. З метою отримання спадщини [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса. Відповідно до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 27 червня 2015 року за заявою [PERSON] було заведео спадкову справу № 52/2015. Однак, відповідно до постанови приватного нотаріусу Словянського міського нотаріального округу [PERSON] від 27 червня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено через те, що нею не надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме 18/25 частко двох житлових будинків № 3 по провулку Сергіївському в м. Словянську /а.с.33/. Спадщина була отримана [PERSON] фактично, оскільки вона проживала разом із спадкодавицею [PERSON] на момент її смерті /згідно даних домової книги /а.с.18-26/. Відповідно ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами справ про спадкування», якщо позивач у шестимісячний строк вступив у володіння або керування спадковим майном або його частиною, то суд при цих обставинах розяснює питання про визнання права на спадкове майно. До 01 січня 2004 року діяв Цивільний кодекс УРСР (у редакції 1963 року), який не передбачав обовязкового виникнення права власності на нерухоме майно після державної реєстрації тобто, права у спадкодавця зі зміненими частками виникли на підставі рішень суду, які набули законної сили Як з достовірністю встановлено, позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом після померлої 02 жовтня 2014 року [PERSON] До складу спадкового майна входить 18/25 часток двох житлових будинків, що розташовані по провулку Сергіївському, 3 в м. Словянську. Право власності не було зареєстровано спадкодавцем, що позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.

Outcome: approved