Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

09.12.2014 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 10.04.2012 року рішенням Міжгірського райсуду Закарпатської області присуджено стягувати з нього на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % чинного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З визначеної судом дати сплати аліментів, тобто з 01.03.2012 року безперервно щомісячно сплачував аліменти відповідачці на утримання дочки. На час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів він був безробітнім, однак усвідомлював свій обов'язок щодо утримання дитини, все ж таки намагався сплачувати аліменти, однак виконавча служба вважає, що він повинен сплачувати, виходячи з їх розрахунків 800 грн., позаяк різницю з 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку зараховують йому в борг. Таку суму сплачувати щомісячно він не має можливості, оскільки він є безробітнім, що стверджується довідкою виконкому Ізківської сільської ради. Тому просить встановити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн.. Позивач [PERSON] при розгляді справи позов підтримав, просить такий задоволити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги повністю заперечила і пояснила, що позивач має стабільний дохід, оскільки ними побудований спільний будинок для прийому відпочиваючих, однак підтвердити документально не має змоги, так як даний будинок не зданий в експлуатацію. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як убачається із встановлених судом обставин справи, що згідно рішення суду від 10.04.2012 року з [PERSON] присуджено стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % чинного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд враховує те, що позивач [PERSON] є безробітнім,, що стверджується довідкою виконкому Ізківської сільської ради від 24.11.2014 року, інших доходів він немає, відповідачка [PERSON] належним чином не підтвердила документально про доход позивача, така працює приватним підприємцем, то суд приходить до висновку, що за вищевстановлених обставин позов є обгрунтовно доведеним і підлягає до задоволення. Судових витрат немає.

Outcome: approved