Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

09.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором споживчого кредиту в розмірі 30597 грн 90 коп., а також 305 грн 98 коп. у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову посилався на невиконання відповідачем умов договору в частині дотримання строків розрахунків. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про причини своєї неявки не повідомив, у звязку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 13.10.2011 року сторони уклали Договір про надання споживчого кредиту № 3/04/Р3GК/07-07-11/0021 відповідно до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 7081 грн 44 коп., строком до 12.10.2013 року включно, із щомісячною сплатою за користування кредитом 25% річних та комісії в розмірі 0.5% (далі по тексту Договір). Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що в разі порушення відповідачем строків повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитними коштами позивач має право нараховувати пеню в розмірі 0.5% від суми простроченої заборгованості та штраф в розмірі 50% від суми виданого кредиту. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови Договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Як убачається з наданого позивачем розрахунку (а. с. 9, 10) станом на 12.12.2014 року складає 30597 грн 90 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту 5602 грн 14 коп., заборгованість по відсоткам 3680 грн 30 коп., заборгованість по сплаті комісії 1097 грн 71 коп., пеня 16677 грн 03 коп., штраф 3540 грн 72 коп. Вирішуючи питання обґрунтованості заявленої позивачем до стягнення суми боргу суд виходить з наступного. В силу положень статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як зазначено вище, пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено одночасне нарахування пені і штрафу за порушення відповідачем строків повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитними коштами. Тобто, фактично за одне й те саме порушення умовами Договору передбачено подвійне притягнення відповідача до юридичної відповідальності одного виду, що суперечить Конституції України. Крім того, в силу положень статті 549 ЦК України (далі Кодекс) штраф і пеня є різновидами неустойки. При цьому штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а не від загальної суми виданого кредиту, як передбачено пунктом 5.2 Договору. Враховуючи те, що Конституцією України заборонено подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду і, що визначений договором порядок нарахування суми штрафу суперечить приписам частини другої статті 549 Кодексу, позов у частині стягнення з відповідача суми штрафу не підлягає задоволенню. Згідно частини третьої статті 551 Кодексу розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших підстав, які мають істотне значення. Оскільки сума основного боргу, що складається з непогашеної частини тіла кредиту, відсотків та комісії становить 10380 грн 15 коп. [5602.14 + 3680.30 + 1097.71], а загальна сума пені складає 16677 грн 03 коп. [9951.93 +5180.52 + 1544.58] і таким чином значно перевищує основну суму боргу, суд вважає необхідним зменшити суму пені до 10000 грн. За таких обставин, усього з відповідача підлягає стягненню 20380 грн 15 коп. [13267.18 + 10000].

Outcome: partial