Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

09 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначила,що сімейне життя між нею і відповідачем поступово погіршувалось та призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В сім`ї відбувались постійні сварки та відсутнє розуміння один одного. На момент звернення до суду ведення спільного господарства між ними припинено. Спору щодо місця проживання дітей між ними немає. 13 квітня 2021 року ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання . 12 травня 2021 року ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 13 серпня 2016 року у Гадяцькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області зареєструвало шлюб, актовий запис №123. Подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Гадяцької міської ради від 05.04.2021 року №933 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім`я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо, так як в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved