Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

07 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь та утримання аліменти, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення нею навчання, а саме до червня 2020 року, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позову вказала, що з 01 вересня 2017 року вона навчається на денній формі навчання за контрактом в Одеському державному університеті внутрішніх справ за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», стипендію не отримує. Відповідач, який є її батьком, в добровільному порядку компенсувати витрати на навчання, а також надавати їй регулярну матеріальну допомогу до закінчення навчання відмовився, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 14 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з'явилась, направила свого представника, яка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання 30 листопада 2018 року не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. У судовому засіданні 03 вересня 2018 року відповідач позов не визнав та зазначив, що не може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, оскільки в нього на утримані є ще інші діти та наявні фінансові зобов'язання. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Заслухавши вступні слова представника позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про народження виданого Мирнівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 05 липня 2000 року [NUMBER] (а.с.5). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до вимог статті 199 СК України якщо повнолiтнi дочка, син продовжують навчання i у зв'язку з цим потребують матерiальної допомоги, батьки зобов'язанi утримувати їх до досягнення двадцяти трьох рокiв за умови, що вони можуть надавати матерiальну допомогу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України (частина 1 статті 201 СК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження ними навчання; - потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, у разі відсутності будь-якого з зазначених вище юридичних фактів у відповідача не виникає обов'язку по аліментним зобов'язанням. Позивач [PERSON] станом на день пред'явлення позову та відкриття провадження у цій справі є фізичною особою, що досягла повноліття та має повних 18 років. Згідно копії дублікату виконавчого листа у цивільній справі №2-177/06, виданого Жовтневим районним судом від 13 квітня 2018 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2006 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Стягнення по даному виконавчому документу припинено з 05 травня 2018 року. Відповідно до довідки Одеського державного університету внутрішніх справ від 04 червня 2018 року №90, [PERSON] є студентом 1 курсу Херсонського факультету з підготовки фахівців освітнього ступеня «бакалавр» за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» денної форми навчання за контрактом, стипендії не отримує, термін навчання три роки (а.с.11). У відповідності до вимог, передбачених статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов'язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України. Відповідно до положень, викладених в статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення в цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. У судовому засіданні відповідач пояснював, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, через наявність в нього на утримані інших дітей, а також через наявні фінансові зобов'язання. Вказані пояснення відповідача, щодо не можливості ним надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, розцінюється судом як припущення, оскільки зазначене твердження не підтверджено будь-якими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. З урахуванням наведеного, враховуючи обставини, передбачені частиною 1 статті 182, статтею 185 СК України, суд вважає позов обґрунтнованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 07 червня 2018 року. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved