Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

07 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON]. 23 січня 1982 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], та після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка. Відповідач - [PERSON], [INFO] також є сином [PERSON]. [INFO] року батько сторін [PERSON] помер. При житті батько склав заповіт на ім'я позивача. При цьому батьку позивача на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого ЖКО виконкому Малиновської районної ради народних депутатів від 27 вересня 1990 року належало 67/100 житлового будинку [ADDRESS] м. Одесі. Таким чином, після смерті батька відкрилася спадщина на зазначене майно. 14 жовтня 2008 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Сьомою одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 1278/2008 до майна [PERSON], померлого [INFO] року. Однак, свідоцтво про прийняття спадщини після смерті батька позивачу не видано в зв'язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на вказану частину будинку, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив суд розглядати справу за його відсутності. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Вінницьким міським бюро ЗАГСу 2 лютого 1960 року, запис № 206. 23 січня 1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], актовий запис №135, відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] виданого Вінницьким міським відділом ЗАГСу 23 січня 1982 року. Після реєстрації шлюбу позивач перейшла на прізвище чоловіка. Відповідач по справі - [PERSON], [INFO] також є сином [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області 3 березня 1956 року, запис № 20. [INFO] року батько позивача та відповідача - [PERSON] помер, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис № 6484 від 13 серпня 2008 року. При житті [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON]. Згідно з довідкою КП «ОМБТІ та РОН» від 11 червня 2014 року [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого ЖКО виконкому Малиновської районної ради народних депутатів від 27 вересня 1990 року належало 67/100 житлового будинку [ADDRESS] м. Одесі. Таким чином, після смерті батька сторін відкрилася спадщина на 67/100 житлового будинку під [ADDRESS] 14 жовтня 2008 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Сьомою одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №278/2008 до майна [PERSON], померлого [INFO] року, що вбачається із витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №15341589 від 04.07.2008 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. За вимогами ч.І ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що позивач по справі є донькою померлого [PERSON]. Викладене підтверджується наданими суду документами, які з'ясовують родинні відносини, факт існування яких між вказаними особами у суду сумнівів не викликає. За вимогами ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Також, статтею 1241 ЦК України передбачено право на обов'язкову частку у спадщині. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, фактично прийняла спадщину, не відмовилася від її прийняття. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. При цьому згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на зазначене майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства і таке визнання прийняте судом, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved