Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

08 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про скасування дисциплінарного стягнення (т. 1 а.с. 1-2), з урахуванням письмових уточнень до позову від 20 серпня 2014 року (т. 1 а.с. 103), просила: визнати незаконним та скасувати рішення Летичівської районної ради №8-30/2014 від 07 травня 2014 року «Про звіт редактора «Летичівської газети» в частині визнання роботи редактора «Летичівської газети» [PERSON] незадовільною; визнати незаконним та скасувати спільне розпорядження Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради від 16 травня 2014 року №182/35/2014-рс, №35/182/2014-рс-к «Про застосування дисциплінарної відповідальності до [PERSON]В.». Згідно позовної заяви, усних пояснень позивача [PERSON], її представника [PERSON], голова районної ради [PERSON] постійно чинив психологічний тиск, ображав, погрожував, ставився упереджено, публічно обіцяв, що буде звільнена. Внаслідок такого відношення була незаконно створена тимчасова комісія, яка 22 квітня 2014 року склала довідку про перевірку «Редакції «Летичівська газета». Враховуючи вказану довідку від 22 квітня 2014 року рішенням Летичівської районної ради №8-30/2014 від 07 травня 2014 року «Про звіт редактора «Летичівської газети» роботу редактора [PERSON] визнано незадовільною. 07 травня 2014 року була на сесії районної ради, озвучила звіт редактора, давала свої пояснення, депутати до неї не висловили претензій. На сесії також озвучено довідку перевірки. Депутатам спочатку надано проект рішення про її звільнення, проте в ході сесії головуючим запропоновано прийняти інше рішення, яке на сесії не було оголошене, таке прийняте з порушенням процедури, оскільки не працювала лічильна комісія, підрахунок по рішенню проведено одноособово головуючим, під час голосування не було кворуму, тобто порушено регламент, отже рішення є неправомочним і не повинно бути прийнятим. Рішення прийняте з порушенням Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Указу Президента України «Про деякі заходи з регулювання підприємницької діяльності» від 23 липня 1998 року, оскільки посадовим особам органів державної влади та місцевого самоврядування заборонено втручатись в професійну організаційно-творчу діяльність засобів масової інформації та в індивідуальну професійну творчу діяльність журналістів, інших посягань на свободу інформаційної діяльності, а вимоги про надання фінансово-господарських документів з боку посадових осіб органу місцевого самоврядування є дублюванням функцій органів державної влади, які наділені повноваженнями проводити подібні перевірки. Контроль за виконанням цього рішення покладено на члена постійної комісії з питань законності та правопорядку, співпраці з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування районної ради [PERSON], який одночасно є заступником редактора газети та претендує на посаду редактора, отже він є зацікавленою особою в негативній та упередженій оцінці роботи редактора газети [PERSON] На підставі довідки перевірки від 22 квітня 2014 року спільним розпорядженням співзасновників від 16 травня 2014 року оголошено догану редактору «Редакції «Летичівської газети» [PERSON] за невиконання обов'язків, передбачених контрактом з редактором «Летичівської газети» №1 від 10 лютого 2013 року. Однак, при цьому не було враховано, що в редакції газети працює з лютого 2002 року, з 21 березня 2002 року мала право підпису до друку газети, в період 2007-2009 роки, в 2011 році виконувала обовязки редактора, в 2012 році призначена редактором. За час керівництва редакцією тираж газети зріс та стабільно становив близько 3500 примірників. Свою роботу як редактор виконувала якісно, про що неодноразово отримувала різного роду відзнаки, протягом усього часу роботи працювала над вдосконаленням газети, намагалась зробити газету змістовною та цікавою для широкого кола читачів, свою роботу шанувала. Газета входить в п'ятірку кращих газет області, неодноразово відмічалась з позитивної сторони серед аналогічних видань області. Фінансування газети проводилась як засновниками, так і особистими доходами газети. За останні роки редакція газети зуміла отримати чималий прибуток від реклами та оголошень, що дало можливість зробити капітальний ремонт приміщення редакції, який не проводився з 1961 року. Всі витрати на ремонт та преміювання працівників редакції погоджувались із співзасновниками, як погоджувалась і ціна на газету. Не допускала заборгованість по заробітній платі працівникам редакції, була відсутня заборгованість по платежах до бюджету. Погодження розцінок (калькуляція) на платні послуги (оголошення, реклама, співчуття, вітання) Статутом редакції не передбачено, тому редакція газети затверджувала їх наказом на початку року і при внесенні змін такі порівнювались із цінами, встановленими іншими видавництвами області. Попередніми перевірками, які проводились у 2011-2013 роках податковою інспекцією та контрольно-ревізійним управлінням, фінансових порушень не виявлено. Оголошена догана редактору газети за невиконання обов'язків, передбачених контрактом суперечить вимогам ст.ст. 14, 149 КЗпП України та Контракту, оскільки ні в рішенні районної ради про визнання роботи редактора незадовільною, ні в спільному розпорядженні про оголошення догани не зазначено яке конкретне правопорушення, порушення трудової дисципліни вчинила [PERSON], який збиток завдано редакції. Контрактна форма трудового договору не є обовязковою для редактора газети. Редакція від належної організації роботи отримує прибутки, збитку не спричинено, тому підстав визнавати роботу незадовільною, оголошувати догану не було. Контракт із нею закінчився, однак після закінчення автоматично вважався пролонгованим, хоча контракт не був обовязковим для укладення, проте його умови, як і умови статуту виконувала сумлінно, трудові обовязки виконувала професійно. Визнання її роботи як редактора незадовільною згідно рішення районної ради від 07 травня 2014 року юридично не є видом дисциплінарного стягнення, яке передбачено у ст. 147 КЗпП України, але по суті є таким дисциплінарним стягненням, а спільне розпорядження районної державної адміністрації та районної ради від 16 травня 2014 року Про застосування дисциплінарної відповідальності до [PERSON]В. є лише додатком до рішення районної ради від 07 травня 2014 року, наслідком його прийняття, тобто фактично за одне і те саме порушення до неї застосовано 2 дисциплінарних стягнення. Вважає, що з часу оголошення догани пройшло більше одного року, тому відповідно до ст. 151 КЗпП України є такою, що не мала дисциплінарного стягнення. 16 травня 2014 року погодила відпустку із керівниками співзасновників, проте 19 травня 2014 року дізналась як про рішення про незадовільну роботу від 07 травня 2014 року, так і про оголошення догани від 16 травня 2014 року, тому наказом від 19 травня 2014 року відкликала себе з відпустки, не розпочавши її, бо її роботу визнано незадовільною та надано строк до 01 червня 2014 року для усунення недопрацювань, які одразу ж розпочала усувати. Цим вимог закону не порушила, оскільки керівник і у відпустці може видавати накази, відкликати себе із відпустки, погодження на відкликання у керівників співзасновників нічим не передбачено, усно про це поставила їх до відома. Відбуваючи у відпустку згідно наказу від 16 травня 2014 року виконання обовязків редактора поклала на [PERSON], а не на [PERSON], який не в повній мірі би виконав обовязки редактора, з наказом [PERSON] під підпис не ознайомила, про наказ її повідомила усно, а 19 травня 2014 року сама вийшла на роботу. 03 серпня 2015 року позивач відмовилась від позову до Летичівської районної державної адміністрації в частині визнання незаконним та скасування спільного розпорядження Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради від 16 травня 2014 року №182/35/2014-рс, №35/182/2014-рс-к Про застосування дисциплінарної відповідальності до [PERSON]В. про що винесена ухвала про прийняття відмови від позову і закриття провадження по справі в цій частині (т. 3 а.с. 129, 134). Ухвалою суду від 03 серпня 2015 року Летичівську районну державну адміністрацію залучено до участі у справі як третю особу (т. 3 а.с. 135). 22 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (т. 2 а.с. 1-2, 3-5), з урахуванням усних уточнень до позову, просила: визнати незаконним та скасувати рішення Летичівської районної ради від 26 червня 2014 року №6-32/2014 Про звільнення [PERSON] з посади редактора Летичівської газети; визнати незаконним та скасувати наказ №14 від 22 липня 2014 року заступника редактора Комунального підприємства Летичівської районної ради Редакція Летичівської газети Про звільнення з роботи [PERSON]В.; поновити [PERSON] на роботі на посаді редактора Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівська газета»; стягнути з Летичівської районної ради та Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівська газета» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 червня 2014 року по день поновлення на роботі; стягнути солідарно з Летичівської районної ради та Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівська газета» на користь [PERSON] 20000 грн. моральної шкоди по 10000 грн. з кожного. Згідно позовної заяви, усних пояснень позивача [PERSON], її представника [PERSON] наказом № 14 заступника редактора комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакції «Летичівської газети» [PERSON] від 22 липня 2014 року її звільнено з посади редактора редакції «Летичівської газети» за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою винесення вказаного наказу було рішення Летичівської районної ради №6-32/2014 «Про звільнення [PERSON] з посади редактора «Летичівської газети» від 26 червня 2014 року у якому зазначено, що днем звільнення з роботи вважати перший робочий день виходу із відпустки. Згідно рішення ради мотивом звільнення стали рекомендації балансової комісії від 23 червня 2014 року. Звільнення вважає незаконним, оскільки з 04 червня по 18 червня, з 24 червня по 05 липня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Про проведення сесії і розгляд питання про своє звільнення знала, але прийти на сесію не змогла через стан здоровя. З 08 липня по 28 липня 2014 року знаходилась на санаторному лікуванні, приступити до роботи мала з 05 серпня 2014 року. Фактично з 19 червня по 04 серпня 2014 року (враховуючи дні перебування на лікуванні) перебувала у черговій відпустці. Зі спільного розпорядження від 16 травня 2014 року та з рішення ради про звільнення від 26 червня 2014 року слідує, що за один і той самий проступок до неї застосовано одночасно два дисциплінарних стягнення догана та звільнення з роботи, що суперечить вимогам ст. 147 КЗпП України, а враховуючи рішення від 07 травня 2014 року про незадовільну роботу три дисциплінарних стягнення. Ні в рішенні районної ради про звільнення, ні в наказі заступника редактора про звільнення не зазначено за які конкретно порушення трудової дисципліни чи за невиконання яких обовязків її притягнуто до дисциплінарної відповідальності. У вказаних документах не наведено жодних поважних причин звільнення, лише перераховано перелік актів на які є посилання при видачі наказу про звільнення, однак не враховано вимоги ст. 149 КЗпП України щодо ступеня тяжкості вчиненого проступку, заподіяної шкоди, обставин при яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. Вказівка на п. 3 ст. 40 КЗпП України є необґрунтованою, оскільки в її діях немає будь-якого систематичного невиконання без поважних причин тих обовязків, які на неї були покладені, адже після виходу 19 травня 2014 року на роботу почала усувати ті недоліки, які були зазначені у довідці від 22 квітня 2014 року. Наказ про звільнення містить формулювання про звільнення з роботи, але у змісті наказу вказано про звільнення з посади, що є незрозумілим. Після застосування дисциплінарного стягнення згідно спільного розпорядження від 16 травня 2014 року фактично працювала в період з 19 травня 2014 року по 04 червня 2014 року, однак будь-яких порушень на роботі не допустила, ті механічні помилки, що були вказані у довідці від 22 квітня 2014 року, усували, про їх наявність вказала і бухгалтеру, тому підстав звільняти її з роботи за ч. 3 ст. 40 КЗпП України не було. 04 червня 2014 року на перевірку прийшла комісія співзасновників, тоді ж дізналась про лист колективу від 03 червня 2014 року про недовіру редактору, це в сукупності спричинило різке погіршення стану здоровя у звязку з чим потрапила у лікарню, при цьому під час перевірки на неї чинився значний психологічний тиск. Накази, починаючи з 01 січня 2014 року по 19 травня 2014 року, не дописувала в книгу наказів. 22 липня 2014 року в телефонному режимі бухгалтером повідомлено, що буде звільнена за прогули, в подальшому заступником редактора її звільнено з роботи як редактора за п. 3 ст. 40 КЗпП України, але заступник не міг звільнити з роботи редактора. Копію наказу про звільнення з роботи від 22 липня 2014 року їй вручено лише 04 серпня 2014 року, хоча першим робочим днем після відпустки мало бути 05 серпня 2014 року, трудову книжку отримала лише 14 серпня 2014 року, а 04 серпня 2014 року відмовилась її отримувати, бо така була не повністю заповнена, грошові кошти при звільненні були виплачені лише 15 серпня 2014 року. В день отримання наказу про звільнення під час спілкування із [PERSON] для неї будь-якої іншої посади в редакції, хоча на той час було 2 вакансії, в порушення п. 4.2 Статуту та ст. 118 КЗпП України не було запропоновано ні усно, ні письмово, однак мала бажання працювати. Після отримання наказу про звільнення, трудової книжки і проведення розрахунку більше у редакцію не приходила, бо вважала, що її звільнили не з посади редактора, а з роботи взагалі. Отже, з 19 червня по 04 серпня 2014 року знаходилась у відпустці, відповідно рішення районної ради про звільнення з роботи 26 червня 2014 року винесене у період перебування на лікуванні, не була присутня на сесії і була позбавлена можливості дати свої пояснення, а наказ заступника редактора від 22 липня 2014 року видано в період санаторного лікування, що є порушенням трудового законодавства. В довідках від 22 квітня 2014 року та від 04 червня 2014 року вказано одні і ті ж самі недопрацювання, на її погляд за таке не можна звільняти людину з роботи, вказані недоліки є надуманими, три комісії спеціально працювали, щоб знайти якісь порушення. Відбуваючи у відпустку печатку спочатку нікому не віддала, бо за неї відповідає, як керівник, після того, як дізналась про звільнення, печатку віддала бухгалтеру. Право підпису наказів має лише керівник, як і фінансових документів, а в.о. редактора має право підпису лише на друк газети, крім того книга наказів є внутрішнім документом по редакції, тому ніхто не може з нею ознайомлюватися і перевіряти. Її дійсно запрошували на проведення профспілкових зборів, проте на них не ходила за станом здоровя, результат таких не оспорює. Незаконне звільнення з роботи призвело до значних моральних страждань, бо в редакції пропрацювала 15 років, втрати нормальних життєвих звязків, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя та життя членів сімї, значно погіршився стан здоровя і змушена до цього часу лікуватись. Є публічною особою, тому звільненням з роботи породжено різні домисли, було порушено її особисті немайнові права, заплямовано честь та гідність, ділова репутація, в мережі Інтернет висвітлено матеріали її звільнення, що в сукупності заподіяло моральну шкоду, яку оцінює в сумі 20000 грн. Представники Летичівської районної ради Хмельницької області [PERSON], [PERSON], представники Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» [PERSON], [PERSON], представник Летичівської районної державної адміністрації [PERSON] в судових засіданнях проти позовних вимог [PERSON] заперечували, в позові просять відмовити. Вказували, що контракт із редактором [PERSON] укладено співзасновниками 10 січня 2013 року, термін його дії до 01 березня 2014 року. Проте, після закінчення терміну дії ніхто не вимагав ні його продовження, ні його припинення, тому на підставі ст. 39-1 КЗпП України вважається продовженим на невизначений строк. Посада редактора газети не є виборною. 09 квітня 2014 року спільним розпорядженням створена тимчасова комісія, яка працювала в період з 14 по 17 квітня 2014 року, за результатами роботи складено довідку від 22 квітня 2014 року, де містяться висновки та рекомендації щодо подальшої роботи Редакції Летичівська газета. У довідці вказано виявлені порушення у фінансовій, кадровій, організаційній роботі. Перевірку проведено правомірно, оскільки районна рада та районна державна адміністрація є співзасновниками Комунального підприємства Летичівської районної ради Редакція Летичівська газета, тому у будь-який момент мали право проводити перевірку діяльності підпорядкованого їм підприємства. 07 травня 2014 року у відповідності до п. 3.2 розділу ІІІ Статуту Редакція Летичівської газети районною радою прийнято рішення Про звіт редактора Летичівської газети яким визнано роботу редактора [PERSON] незадовільною. До складу районної ради входить 42 депутати, на пленарному засіданні було зареєстровано 29 депутатів, тому рішення від 07 травня 2014 року, за яке проголосували 23 депутати (більшість), що свідчить про підрахунок голосів, прийнято відповідно до регламенту, депутати зауважень та заперечень щодо ведення пленарного засідання не висловлювали. Дане рішення не є рішенням про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а є лише оцінкою діяльності керівника комунального закладу [PERSON] колегіальним органом місцевого самоврядування. Цим рішенням створено балансову комісію районної ради якій доручено провести вивчення фінансово-господарської діяльності редакції газети, при цьому [PERSON] до складу цієї комісії не входив і не міг впливати на результати її роботи. На засіданні сесії [PERSON] була присутня, проте належного звіту не подала. 08 травня 2014 року редактору направлено спільний лист голів районної ради та районної державної адміністрації про надання до 14 травня 2014 року письмових пояснень про причини допущення порушень. Представники співзасновників приходили до [PERSON] кілька разів, однак вона відмовлялась давати пояснення, тому 15 травня 2014 року в обідній час складено акт про відмову надати письмові пояснення, такі пояснення [PERSON] надійшли наприкінці робочого дня, де зазначила, що протягом травня будуть ліквідовані ті порушення, які вказані в довідці. Фактично цим листом вона підтвердила факти порушень згідно довідки від 22 квітня 2014 року та не заперечувала проти них. 16 травня 2014 року на підставі довідки від 22 квітня 2014 року винесено спільне розпорядження районної державної адміністрації та районної ради та оголошено догану редактору [PERSON] за невиконання обовязків, передбачених контрактом, встановлено строк для усунення допущених порушень до 01 червня 2014 року. Із довідкою від 22 квітня 2014 року та спільним розпорядженням від 16 травня 2014 року [PERSON] було ознайомлено під підпис. 03 червня 2014 року надійшов лист-звернення трудового колективу редакції газети в якому висловлюють недовіру редактору і просять припинити з нею трудові відносини. Станом на 04 червня 2014 року [PERSON] допущені порушення не виправила, а навпаки допустила нові, про що складено акт. Зокрема, редактором [PERSON] здійснювався запис (видача та реєстрація) наказів з основної діяльності редакції за період з 01 січня 2014 року: видала наказ №7 від 16 травня 2014 року про відбуття у щорічну основну відпустку з 19 травня 2014 року і покладення обовязків редактора на [PERSON], при цьому [PERSON] не була з ним ознайомлена, наказ винесено в порушення Положення про службові обовязки працівників редакції, оскільки у відсутність редактора його обовязки виконує заступник, яким є [PERSON]; наказ №8 від 19 травня 2014 року про відкликання себе із відпустки, при цьому відкликання з відпустки не було погоджене із співзасновниками, відкликати [PERSON] з відпустки могла лише в.о. редактора [PERSON] відповідно до ст. 79 КЗпП України. Вказані накази [PERSON] видавала вже перебуваючи у відпустці в присутності членів тимчасової комісії, на їх зауваження не реагувала, в подальшому наказ [PERSON] про відкликання себе з відпустки скасовано [PERSON] як в.о. редактора. 04 червня 2014 року [PERSON] викликала швидку, проте вже ввечері цього ж дня приходила на роботу звідки взяла коректуру зверстаних сторінок зі статтями окремих авторів, які в подальшому були предметом сюжету на одному з телеканалів. 05 червня 2014 року районною державною адміністрацією направлено лист в районну раду з проханням розглянути на черговій сесії питання про припинення трудових відносин з [PERSON], зокрема дію трудового договору з редактором [PERSON] 23 червня 2014 року складено акт про відсутність печатки «Редакції «Летичівська газета», яку [PERSON] повинна була передати в.о. редактора [PERSON] в день відбуття у відпустку. 23 червня 2014 року балансова комісія надала свої рекомендації про визнання роботи редактора [PERSON] незадовільною, внесення на розгляд чергової сесії районної ради питання про звільнення [PERSON] з посади редактора. 26 червня 2014 року депутатами районної ради таємним голосуванням прийнято рішення про звільнення [PERSON] з посади редактора, днем звільнення вважати перший робочий день виходу із відпустки. На сесії [PERSON] була відсутня, однак на її адресу направлявся лист про розгляд 26 червня 2014 року питання про звільнення її з посади редактора газети. Про те, що [PERSON] перебувала на лікуванні, не було відомо, але в регламенті роботи районної ради передбачена можливість розглянути питання про звільнення особи у її відсутність, а в разі позитивного ухвалення рішення сформулювати час звільнення тим, що днем звільнення вважати перший робочий день виходу із відпустки. В законодавстві немає прямої заборони розглядати питання про звільнення особи у її відсутність. Звільнення редактора [PERSON] є колегіальним рішенням депутатів, при цьому врахована її непрофесійна робота як керівника, про що свідчать відповідні довідки перевірки кількох комісій в яких висвітлені допущені редактором [PERSON] порушення у веденні кадрового діловодства, у сфері обігу фінансів, в організаційній роботі, тощо, а також врахована думка колективу про небажання працювати з редактором через несумісність. Комісії працювали професійно, без будь-якого тиску. 21 липня 2014 року районною державною адміністрацією погоджено звільнення редактора [PERSON] По наявних в редакції документах першим робочим днем [PERSON] після відпустки є 22 липня 2014 року, тому цього дня заступником редактора «Редакції «Летичівської газети» [PERSON]А, на виконання рішення районної ради від 26 червня 2014 року, видано наказ про звільнення [PERSON] з посади редактора. 04 серпня 2014 року [PERSON] зявилася у редакцію і їй вручено наказ про звільнення. Цього ж дня заступником редактора [PERSON] для [PERSON] усно запропоновано іншу посаду в редакції, яких було 2 водій і кореспондент, проте перебувати на будь-якій іншій посаді , крім редактора, усно відмовилась, що свідчить про небажання позивача працювати в редакції взагалі. Після отримання наказу від 22 липня 2014 року позивач на роботу не приходила, по документах не табелювалась як працівник редакції, трудову книжку відмовилась отримати 04 серпня 2014 року, тому трудову книжку було направлено поштою. 15 серпня 2014 року [PERSON] отримала лише гроші за лікарняними листами, оскільки відповідні кошти були виплачені їй до виходу у відпустку. На виконання ухвал суду були проведені профспілкові збори 30 вересня 2014 року, 17 жовтня 2014 року, проте [PERSON] на такі двічі не зявлялась. До [PERSON] не було застосовано одночасно два стягнення, бо спочатку виявлено одні порушення згідно довідки від 22 квітня 2014 року за що 16 травня 2014 року їй оголошена догана, потім зясовано, що порушення не повністю усунула згідно довідки від 04 червня 2014 року та допустила нові згідно актів від 04 червня 2014 року, 23 червня 2014 року за що таємним голосування депутатів була звільнена, при цьому враховано рекомендації балансової комісії від 23 червня 2014 року, лист колективу від 03 червня 2014 року. Санаторне лікування не свідчить про захворювання, яке перериває відпустку. Будь-якого особистого негативного відношення з боку керівництва співзасновників редакції газети до [PERSON] немає. Відмовляючись від позовних вимог до Летичівської районної державної адміністрації про скасування спільного розпорядження від 16 травня 2014 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани позивач [PERSON] фактично визнає правомірність дій районної державної адміністрації, водночас означений документ підписаний і головою ради, тому позиція позивача є не логічною і не послідовною. Ухвалою суду від 25 листопада 2014 року справи за позовними вимогами [PERSON] обєднано в одне провадження (т. 1 а.с. 165; т. 2 а.с. 150). Cудом при дослідженні доказів встановлено наступні обставини. Так, свідок [PERSON] показав, що неодноразово в його присутності голова районної ради [PERSON] публічно обіцяв звільнити [PERSON] з посади редактора. На початку літа 2014 року був присутній як слухач на сесії районної ради, де було заслухано членів комісії, яка перевіряла редакцію, та звіт редактора газети [PERSON], за результатами не знає яке було прийнято рішення - чи про догану, чи про незадовільну роботу, хоча підстав для цього не було, оскільки комісія була упереджено налаштована до редактора. Під час голосування багато депутатів покинули зал, однак їх голоси були враховані, що є порушенням. Для усунення недоліків редакції надано час. Приблизно через місяць відбулась наступна сесія, де розглядалось питання про звільнення [PERSON] з посади редактора, однак на сесії вона не була, оскільки перебувала на лікуванні. Свідок [PERSON] показала, що є працівником редакції газети, під час проведення перевірок редакції було виявлено ряд порушень в роботі редактора [PERSON], в результаті редактору оголошено догану. 15 травня 2014 року в її присутності складено акт про те, що [PERSON] відмовилась дати пояснення. Колективом була висловлена недовіра редактору [PERSON] 03 червня 2014 року про що зазначено у відповідному листі-зверненні, не погоджувались з її методами роботи. Високий показник роботи газети не є виключно заслугою редактора [PERSON], а це результат роботи усього колективу. Свідок [PERSON] показала, що є депутатом районної ради, на засіданні сесії в травні 2014 року було зареєстровано 26 депутатів, заслухано представника тимчасової комісії, що перевіряла роботу редакції, а також звіт редактора газети [PERSON], виступили декілька депутатів, в тому числі й вона - наголошувала депутатам про необхідність дотримання процедури. На її погляд кворуму для прийняття рішення по [PERSON] не було, оскільки під час голосування декілька депутатів покинули зал, лічильна комісія по даному питанню не рахувала голоси, голова самостійно зробив підрахунок і оголосив результати голосування: проти 4, утримались 1, за не повідомив, в цьому вбачає порушення регламенту і правомірності прийняття рішення, про що усно повідомила голову ради після проведення сесії. Зауважень на протокол пленарного засідання не подавала. Результатом засідання є визнання роботи редактора [PERSON] незадовільною. Була присутня на сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON], процедура голосування не була порушена, оскільки голосування було таємним, працювала лічильна комісія, яка провела підрахунок. Свідок [PERSON] показала, що є депутатом районної ради, 07 травня 2014 року приблизно об 11 год. прийшла на сесію, де були зареєстровані 26 депутатів. Виступали представник редакції, голова тимчасової комісії, яка звітувала про виявлені порушення, декілька депутатів. [PERSON] була присутня. Проект рішення був і про звільнення редактора [PERSON] з посади. Однак, прийнято рішення про визнання роботи незадовільною, лічильна комісія не працювала і голова ради сам оголосив результати: проти 4, утримались 2 і що рішення прийнято. Однак, на час голосування декілька депутатів вийшло, тому кворуму для прийняття рішення, на її погляд, не було. Зауважень на протокол пленарного засідання не подавала. Виявлені комісією порушення, на її погляд, могли мати наслідком лише оголошення догани, а не звільнення. Була присутня на сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON], редактор [PERSON] була відсутня. Процедура голосування не була порушена, оскільки голосування було таємним, працювала лічильна комісія, яка провела підрахунок - результат: за 23, проти 7. Свідок [PERSON] показав, що неодноразово в його присутності голова районної ради [PERSON] публічно обіцяв звільнити [PERSON] з посади редактора. Як слухач був на сесії, де прийняли рішення або про оголошення для редактора [PERSON] догани, або про визнання роботи незадовільною. Виступав представник тимчасової комісії, яка оголосила виявлені недоліки, представник редакції, яка повідомила про неможливість працювати з редактором, а також кілька депутатів на захист [PERSON], питання про звільнення не розглядалось. Не бачив чи працювала лічильна комісія. На сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON], не був. Свідок [PERSON] показала, що 07 травня 2014 року була як слухач на сесії, де виступала редактор [PERSON], також виступала голова тимчасової комісії та озвучила виявлені порушення. Виступило декілька депутатів на захист [PERSON], тому питання про її звільнення не розглядалось. Лічильна комісія не працювала. Результатом засідання було визнання роботи редактора незадовільною або оголошення догани. На сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON], не була. Свідок [PERSON] показала, що в її присутності голова районної ради [PERSON] публічно пообіцяв звільнити [PERSON] з посади редактора. Як слухач була на сесії районної ради в травні 2014 року, де було прийнято рішення або про оголошення догани для редактора [PERSON], або про визнання роботи незадовільною, при цьому голова ради оголосив результати голосування: за - одноголосно. Свідок [PERSON] показала, що є депутатом районної ради, входила в склад комісії по перевірці роботи редакції газети, за результатами перевірки була складена відповідна довідка від 22 квітня 2014 року у якій описано значну кількість виявлених порушень та запропоновано усунути недоліки до 01 червня 2014 року. На сесії в травні 2014 року [PERSON] виступала зі звітом, було прийнято рішення більшістю голосів про її незадовільну роботу, при цьому лічильна комісія працювала. В подальшому за результатами перевірки редакції чи усунені недоліки згідно довідки від 22 квітня 2014 року було встановлено, що такі не усунено про що складено довідку від 04 червня 2014 року. Крім того, 04 червня 2014 року виявлено, що [PERSON] при членах комісії писала накази про свою відпустку та про відкликання себе із відпустки, при цьому фактично перебувала у відпустці. Була присутня на сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON], процедура голосування була дотримана, оскільки голосування було таємним, працювала лічильна комісія, яка провела підрахунок. Свідок [PERSON] показала, що є працівником редакції газети, 02 червня 2014 року відбулись профспілкові збори, де колектив висловив недовіру редактору [PERSON], оскільки не погоджувались з її методами роботи. В її присутності 15 травня 2014 року було складено акт, що [PERSON] відмовилась надати пояснення. Була на сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON] і озвучувала депутатам колективний лист-звернення працівників від 03 червня 2014 року про висловлення недовіри редактору. Свідок [PERSON] показала, що є депутатом районної ради і входить в лічильну комісію, була присутня на сесії, де редактор газети [PERSON] оголошувала звіт, виступала голова тимчасової комісії по перевірці роботи редакції газети, яка оголосила виявлені порушення. Голосування було відкритим, підрахунок голосів здійснював її колега по лічильній комісії. Чи була присутня на сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON] з посади редактора, не памятає. Свідок [PERSON] показав, що є депутатом районної ради і входить в лічильну комісію, був присутній на кількох сесіях на яких розглядалось питання по [PERSON] На одній з сесій виступала зі звітом редактор [PERSON], голова комісії по перевірці роботи редакції, якою виявлено багато недоліків. На іншій сесії виступав член колективу газети, що повідомив про конфлікт колективу з редактором. Не памятає як відбувалось голосування, проте лічильна комісія працює завжди і він з [PERSON] здійснюють підрахунок голосів, в разі відсутності кворуму на сесії, така б взагалі не відбулась. Свідок [PERSON] показав, що є депутатом районної ради і входить в лічильну комісію, був присутній на сесії, де більшістю голосів прийнято рішення про визнання роботи редактора [PERSON] незадовільною. Редактор виступала зі звітом, виступала представник комісії по перевірці роботи редакції, яка озвучила виявлені порушення. При цьому він з [PERSON], як члени лічильної комісії, здійснювали підрахунок голосів. Зауважень щодо процедури підрахунку голосів по вказаному питанню депутати не висловлювали. Був також присутній на сесії, де розглядалось питання про звільнення [PERSON] з посади редактора газети, голосування було таємним, процедура розгляду питання була дотримана. Не памятає чи була при цьому присутня сама [PERSON] Свідок [PERSON] показав, що є депутатом районної ради, був на кількох сесіях, де розглядалось питання по [PERSON] На одній із них виступала редактор зі звітом, представник комісії по перевірці роботи, яка озвучила виявлені порушення, представник колективу редакції. Депутати відкритим голосуванням прийняли рішення про розірвання контракту з [PERSON] та її звільнення, підрахунок голосів проводила лічильна комісія. Під час таємного голосування по [PERSON] присутнім не був. Свідок [PERSON] показав, що є депутатом районної ради, був присутній на сесії, коли для редактора газети [PERSON] було оголошено догану більшістю голосів, при цьому заслухано керівника комісії по перевірці роботи редакції, яка озвучила виявлені порушення, однак [PERSON] не опротестувала їх, не переконала депутатів у відсутності порушень. Зауважень по підрахунку голосів не було. Був на сесії, коли розглядалось питання про звільнення редактора [PERSON], сама редактор не була присутня, проводилось таємне голосування, лічильна комісія здійснювала підрахунок голосів, прийнято рішення про звільнення [PERSON] з посади редактора, озвучувалось звернення колективу редакції про недовіру керівнику. Свідок [PERSON] показав, що є депутатом районної ради, на початку квітня 2014 року відбулась сесія районної ради, де був звіт редактора газети [PERSON] Більшістю голосів відкритим голосуванням, підрахунок яких робила лічильна комісія, прийнято рішення про висловлення недовіри редактору [PERSON] В подальшому за недоліки в роботі редактору була оголошена догана. 04 червня 2014 року приймав участь в перевірці редакції чи виконані недоліки попередньої перевірки, однак було виявлено фактично ті самі порушення, що і раніше, за виключенням окремих, які вже були усунені. В присутності членів комісії редактор [PERSON] оформляла книгу наказів, на їх зауваження не реагувала про що комісією складено відповідний акт, тобто комісією виявлено нові порушення. В подальшому на сесії розглядалось питання про звільнення [PERSON], озвучувався лист колективу про недовіру редактору, таємним голосуванням більшістю голосів [PERSON] була звільнена з посади редактора. 13 березня 2014 року, 21 березня 2014 року Летичівською районною радою повідомлено редакцію газети про те, що на черговій сесії районної ради буде розглянуте питання «Про звіт редактора «Летичівської газети», тому необхідно надати інформацію з даного питання (звіт) (т. 1 а.с. 113, 114). Спільним розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради №151/24/2014-рс «Про створення тимчасової комісії з метою вивчення діяльності та ефективності роботи «Редакції «Летичівська газета» від 09 квітня 2014 року створено тимчасову комісію (п. 1), якій доручено провести вивчення діяльності та аналізу ефективності роботи, дотримання законодавчих актів та Статуту комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакції «Летичівська газета» у термін до 17 квітня 2014 року (п. 2.1), на чергову сесію районної ради надати звіт за результатами вивчення та підготувати рекомендації щодо підвищення якісних показників ефективності роботи «Редакції «Летичівська газета» (п. 2.2) (т. 1 а.с. 213). У довідці тимчасової комісії Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради по вивченню та аналізу ефективності роботи, дотримання законодавчих актів та Статуту комунального підприємства Летичівської районної ради Редакція Летичівська газета за період 2011-2013 роки від 22 квітня 2014 року зроблено певні висновки та надано пропозиції щодо покращення роботи, зокрема: в порушення п. 3.2 Розділу ІІІ Статуту не затверджено Співзасновниками Положення про оплату праці та Положення про преміювання працівників редакції. У 2011-2012 роках ці положення були відсутні; в порушення п. 3.4 Розділу ІІІ Статуту розподіл прибутку редакції, що отриманий внаслідок її діяльності, не проводиться за погодженням з Співзасновниками; редактором не виконано п.п. 4, 5 Розділу IV, п. 5.4 Розділу V Статуту: відсутня редакційна колегія, не подано на затвердження Співзасновникам Положення про оплату праці працівників, колективний договір з працівниками редакції, основні напрямки її діяльності, не повне подання фінансової та статистичної звітності (бізнес-план відсутній, фінансова звітність містить розбіжності); в порушення п. 9.7 Розділу ХІ Статуту розцінки (калькуляція) на платні послуги (оголошення, реклама, співчуття, вітання) в районну раду для розгляду та затвердження не подавались; накази з кадрових питань ведуться з порушеннями: посилання на законодавство, назву підрозділу, назву професії, вид відпустки, період роботи, період відпустки відсутні, накази, що мають бути окремо підшиті відсутні, не конкретизовано дані, накази містять підпис редактора, підписів керівників підрозділів та працівників немає, відсутня печатка. В одному з наказів не вказано кому надано відпустку без збереження заробітної плати, крім того в даному наказі перевищено кількість днів, що може бути надана для такого виду відпустки; без погодження із Співзасновниками Положення про преміювання працівників було виплачено премії за 2011-2013 роки; відсутні Інструкція з діловодства, Номенклатура справ, Положення про архівний підрозділ, Положення про експертну комісію, Інструкція про службові обовязки. Натомість прийнято та підписано на зборах працівників колективу Положення про службові обовязки працівників редакції Летичівська газета, які носять стислий характер; особові справи ведуться неналежним чином: відсутні фотокартки, немає наказів про призначення працівників, наказів про відпустки, в особових картках немає усіх відомостей про працівників. В деяких справах немає заяв про прийняття на посади та про надання відпусток. На час перевірки редактор працює два місяці без підписаного контракту; в Летичівській газеті понад 20% матеріалів для висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Недостатньо критичних матеріалів. Відсутній звязок з читачами в публікаціях за окремими рубриками. Дуже часто матеріали втрачають актуальність через велику затримку по їх друку в газеті. Недостатньо представлені в газеті авторські матеріали та статті дослідників на історичну літературно-просвітницьку тематику. Висловлено пропозиції щодо: зобовязання редактора дотримуватись вимог Статуту та Контракту; подати на затвердження з Співзасновниками Положення про оплату праці працівників, Положення про преміювання працівників, Колективний договір з працівниками редакції; подати на затвердження до Співзасновників для покращення подальшої роботи основні напрями господарської діяльності друкованого видання; подавати щоквартально фінансову та статистичну звітність до районної ради; привести у відповідність особові справи та накази з кадрових питань; розробити службові обовязки працівників та ознайомити їх; розробити та подати на затвердження до архівного відділу районної державної адміністрації Номенклатуру справ, Інструкцію з діловодства та Положення про експертну комісію; створити редакційну колегію; виплачувати винагороди за підсумками роботи відповідно до діючого Положення з дозволу органу управління майном; подати в районну раду для розгляду та затвердження список розцінок (калькуляцію) на платні послуги (оголошення, співчуття, реклама); один раз на рік збирати засідання круглого столу за участю представників громадськості, керівників підприємств, сільських голів, депутатів районної ради, керівництва районної ради та районної державної адміністрації для обміну думками та пропозиціями тощо. В звязку з порушеннями п. 2.3 Розділу ІІ, пункту 3.4 Розділу ІІІ, пунктів 5.3.1, 5.3.4. 5.3.4.1 Розділу V Контракту з редактором Летичівської газети від 10 січня 2013 року комісією рекомендовано сесії районної ради розглянути питання щодо доцільності заключення нового контракту з [PERSON] (т. 1 а.с. 7-13, 33-39, 57-64). Рішенням №8-30/2014 Летичівської районної ради Хмельницької області Про звіт редактора Летичівської газети від 07 травня 2014 року звіт редактора Летичівської газети [PERSON] взято до відома (п. 1). Визнано роботу редактора Летичівської газети [PERSON] незадовільною (п. 2). Доручено голові Летичівської районної ради створити балансову комісію районної ради щодо контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємств, установ та організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ Летичівського району (п. 3). Балансовій комісії районної ради доручено провести вивчення фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Летичівської районної ради Редакції Летичівська газета, про результати проінформувати на черговій сесії районної ради (п. 4) (т. 1 а.с. 5, 71). Із витягу з протоколу пленарного засідання 30 сесії районної ради 6 скликання від 07 травня 2014 року вбачається, що на сесію прибули 29 із 42 обраних депутатів. По питанню №8 «Про звіт редактора «Летичівської газети» виступали [PERSON], голова ради [PERSON], депутати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] (голова тимчасової комісії), [PERSON] (представник редакції газети), [PERSON] (приватний підприємець). Головуючим на сесії запропоновано проект рішення яким звіт редактора «Летичівської газети» [PERSON] взяти до відома (п. 1). Визнати роботу редактора «Летичівської газети» [PERSON] незадовільною» (п. 2). За вказаний проект рішення проголосовано: за 23, проти 4, утримались 2. Від депутата [PERSON] надійшла пропозиція щодо доповнення проекту рішення пунктами про створення балансової комісії якій провести вивчення фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакції «Летичівської газети». Вказана пропозиція підтримана депутатами одноголосно. Депутатами вирішено проект рішення «Про звіт редактора «Летичівської газети» із внесеними доповненнями прийняти як рішення районної ради. Депутати зауважень щодо ведення пленарного засідання сесії не висловили (т. 1 а.с. 83, 104-112). Спільним листом від 08 травня 2014 року голова районної державної адміністрації та голова районної ради інформують редактора газети [PERSON], що протягом 14-17 квітня 2014 року проводилась перевірка Редакції Летичівська газета, за результатами якої було встановлено ряд порушень, які зазначені в довідці від 22 квітня 2014 року, та просять надати до 14 травня 2014 року письмові пояснення про причини допущення зазначених у довідці порушень (т. 1 а.с. 48, 72). Згідно акта про відмову надати письмові пояснення редактор [PERSON] 15 травня 2014 року о 13 год. 45 хв. відмовилася надати письмові пояснення щодо причин допущення порушень, виявлених в ході перевірки протягом 14-17 квітня 2014 року. Причини відмови надати пояснення щодо порушень не надала (т. 1 а.с. 47, 68). Відповідно до листа редакції «Летичівської газети» від 15 травня 2014 року, адресованого головам районної державної адміністрації, районної ради на лист від 08 травня 2014 року, виявлені перевіркою недопрацювання щодо організаційно-кадрових та фінансових питань, зокрема, виплати премії працівникам редакції будуть виправлені, а також з травня 2014 року, з часу перевірки, будуть погоджуватися із Засновниками Положення про оплату праці та преміювання працівників редакції, Колективний договір відповідно до Статуту редакції. Поточний ремонт кабінетів і коридору в 2011-2013 роках редакція узгоджувала із Засновниками в усній формі. Оскільки в Статуті редакції не передбачено погодження на платні послуги (оголошення, реклама), редакція затверджує їх наказом по редакції на початок року та коли вносяться зміни в розцінки. Взято до уваги недопрацювання з кадрових питань та виправлені вказані помилки щодо особових справ працівників редакції. З січня 2014 року розроблена Інструкція з діловодства, Номенклатура справ, Положення про архівний підрозділ, Положення про експертну комісію. Протягом травня будуть ліквідовані порушення, вказані в довідці. Надалі редакція буде уважнішою до пунктів Статуту. Редакція подасть на розгляд Засновників внесення змін у Статут (т. 1 а.с. 70). Відповідно до заяви редактора газети [PERSON] від 15 травня 2014 року, яка адресована головам районної ради, районної державної адміністрації, просить їх погодження на профспілкову чергову відпустку з 19 травня 2014 року та матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі місячного окладу. На заяві наявні 2 резолюції від 16 травня 2014 року про погодження заяви (т. 3 а.с. 73). Спільним розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради від 16 травня 2014 року №182/35/2014-рс, №35/182/2014-рс-к «Про застосування дисциплінарної відповідальності до [PERSON]В.», на підставі довідки від 22 квітня 2014 року тимчасової комісії Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради по вивченню та аналізу ефективності роботи, дотримання законодавчих актів та Статуту Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівська газета» за період 2011-2013 роки, акта про відмову надати письмові пояснення від 15 травня 2015 року, оголошено догану редактору Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» Хмельницької області [PERSON] за невиконання обовязків, передбачених контрактом з редактором Летичівської газети від 10 лютого 2013 року №1 (п. 1). Встановлено строк для усунення допущених порушень, зазначених у довідці від 22 квітня 2014 року до 01 червня 2014 року (п. 2) (т. 1 а.с. 6, 43, 88; т. 2 а.с. 20, 75). Згідно наказу №7 по «Редакції «Летичівської газети» від 16 травня 2014 року, виданого редактором [PERSON], вона за погодженням голови райради [PERSON] та голови РДА [PERSON] йде у чергову відпустку з 19 травня 2014 року (погодила й допомогу на оздоровлення) (п. 1). Обовязки редактора покладає на [PERSON] (т. 2 а.с. 66; т. 3 а.с. 149). Згідно наказу №8 по «Редакції «Летичівської газети» від 19 травня 2014 року, виданого редактором [PERSON], відкликає себе з відпустки, не розпочавши її, в звязку з виробничою необхідністю (висвітлення матеріалів про вибори, відповідями на зауваження, акти засновників). Повідомила голову райради усно. Відпустку переносить на пізніший термін (т. 2 а.с. 67; т. 3 а.с. 149-зворот). Відповідно до заперечень на акт про відмову надати письмові пояснення на довідку тимчасової комісії редактора [PERSON] від 19 травня 2014 року, які адресовані головам районної ради і районної державної адміністрації, це була не відмова, а прохання відстрочити термін відповіді з 14 травня на 15 травня 2014 року на що були відповідні причини, зокрема редактор працювала над газетою, а бухгалтер була відсутня за сімейними обставинами. Відповідь була направлена 15 травня 2014 року (т. 1 а.с. 44). Розпорядженням Летичівської районної ради №28/2014-о від 22 травня 2014 року створено балансову комісію районної ради по контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємств, установ та організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ Летичівського району (т. 1 а.с. 73-74). Відповідно до колективного листа-звернення колективу Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» від 03 червня 2014 року, що адресований головам районної державної адміністрації та районної ради, депутатам Летичівської районної ради, 02 червня 2014 року збори колективу редакції висловили недовіру редактору газети [PERSON], просять врахувати вказане рішення зборів колективу і відповідно до п. 5.4 Статуту редакції розірвати з [PERSON] контракт (т. 1 а.с. 84-85; т. 2 а.с. 38-41, 52-55, 61-62). 04 червня 2014 року Летичівською районною радою повідомлено Комунальне підприємство Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» про те, що 22 травня 2014 року створено балансову комісію районної ради по контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємств, установ та організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ Летичівського району і 10 червня 2014 року відбудеться перевірка фінансово-господарської діяльності (т. 1 а.с. 95). Згідно акта про встановлення порушення від 04 червня 2014 року, складеного членами тимчасової комісії по вивченню та аналізу ефективності роботи, дотримання законодавчих актів та Статуту Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакції «Летичівської газети» вбачається, що 04 червня 2014 року в кабінеті редактора в присутності членів комісії редактором [PERSON] здійснювався запис (видача та реєстрація) наказів з основної діяльності редакції за період з 01 січня 2014 року по 04 червня 2014 року в книзі обліку наказів. Зокрема, [PERSON] було видано накази про вибуття в щорічну основну відпустку з 19 травня 2014 року (заява від 15 травня 2014 року, погоджена співзасновниками 16 травня 2014 року) та про відкликання себе з відпустки з 19 травня 2014 року (т. 1 а.с. 45, 67; т. 2 а.с. 63). Відповідно до довідки по результатах усунення допущених зауважень, виявлених у ході вивчення та аналізу ефективності роботи, дотримання законодавчих актів та Статуту Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакції «Летичівської газети» за період 2011-2013 роки від 04 червня 2014 року в ході перевірки встановлено: Комунальним підприємством Летичівської районної ради «Редакції «Летичівської газети» в особі редактора [PERSON] продовжується ігнорування дотримання вимог Статуту та Контракту; не подано на затвердження Співзасновникам Положення про оплату праці працівників, Положення про преміювання працівників, Колективний договір з працівниками редакції; не проаналізовано основні напрями господарської діяльності друкованого видання та не подано на затвердження Співзасновникам пропозиції для покращення подальшої роботи; не подано фінансову та статистичну звітність до Летичівської районної ради за І квартал 2014 року; не приведено у відповідність до чинного законодавства накази з кадрових питань. Зокрема, відповідно до заяви головного редактора від 15 травня 2014 року, яка погоджена головою Летичівської районної ради 16 травня 2014 року, редактор [PERSON] мала б перебувати у щорічній черговій відпустці. Натомість, на момент перевірки даного наказу не було, а редактор [PERSON] у присутності членів комісії власноручно здійснювала запис у Книгу обліку наказів. Крім того, відповідно до даного наказу виконуючою обовязки редактора було призначено [PERSON] Слідуючим наказом щодо відкликання з відпустки редактора [PERSON] сама ж [PERSON] і відкликала себе без вказання підстави для відкликання та без погодження із співзасновниками. Зі слів головного бухгалтера [PERSON] табелювання обліку робочого часу редактора проведено з відміткою про відпустку редактора з 19 травня 2014 року по 04 червня 2014 року. Таким чином, в присутності комісії в книгу наказів було здійснено записи всіх наказів за період з 1 січня по 19 травня 2014 року; не розроблено посадові інструкції та не ознайомлено працівників редакції з службовими обовязками; розроблено, але не подано на затвердження до архівного відділу районної державної адміністрації Номенклатуру справ, Інструкцію з діловодства та Положення про експертну комісію; винагороди за підсумками роботи продовжують виплачуватись без письмового погодження із співзасновниками (лютий, квітень 2014 року); не подано в районну раду для розгляду та затвердження список розцінок (калькуляцію) на платні послуги (оголошення, співчуття, реклами) (т. 1 а.с. 46, 66). Згідно наказу №9 по «Редакції «Летичівської газети» від 04 червня 2014 року, виданого за редактора [PERSON], наказ №8 від 19 травня 2014 року редактора [PERSON] про відкликання самої себе з відпустки, вважати недійсним, оскільки за попереднім наказом редактора [PERSON] №7 від 16 травня 2014 року за погодженням з головами Летичівської районної ради та районної державної адміністрації про надання чергової відпустки [PERSON] з 19 травня 2014 року на 36 календарних днів та надання матеріальної допомоги на оздоровлення, обовязки редактора вона поклала на начальника відділу листів та масової роботи [PERSON] і погодження із Засновниками газети Летичівська газета про відкликання [PERSON] з відпустки не надходило (т. 3 а.с. 149-зворот). 05 червня 2014 року головою Летичівської районної державної адміністрації на адресу голови Летичівської районної ради направлено лист згідно якого у звязку з систематичним допущенням порушень трудового законодавства та ігноруванням вимог Статуту Комунального підприємства Редакція Летичівської газети та Контракту з редактором газети відповідно до п. 8 ст. 36 та п. 3 ст. 40 КЗпП України, п. 5.3 розділу 5 Контракту з редактором, п. 5.4 розділу V Статуту, спільного розпорядження районної державної адміністрації та районної ради від 16 травня 2014 року Про застосування дисциплінарної відповідальності до [PERSON]В., враховуючи звернення колективу Редакції Летичівської газети від 03 червня 2014 року, довідку від 04 червня 2014 року, просить розглянути на черговій сесії районної ради питання про припинення трудових відносин, а саме дію трудового договору з редактором [PERSON] (т. 2 а.с. 68). 18 червня 2014 року на адресу редактора «Летичівської газети» [PERSON] направлено для ознайомлення копію довідки від 04 червня 2014 року та копію акта про встановлення порушення від 04 червня 2014 року (т. 1 а.с. 96; т. 3 а.с. 141-145). Відповідно до листка непрацездатності серія АВХ №315774, виданого Летичівською центральною районною лікарнею 18 червня 2014 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 04 червня 2014 року по 18 червня 2014 року, стати до роботи 19 червня 2014 року (т. 2 а.с. 15). Згідно наказу №10 по «Редакції «Летичівської газети» від 19 червня 2014 року, виданого редактором [PERSON], відбуває на санаторне лікування після стаціонарного лікування в Летичівській ЦРЛ (лікарняний з 04 червня по 18 червня 2014 року), користуючись перенесеною відпусткою (п. 1). Обовязки редактора взяла на себе [PERSON] за попередньою усною погодженістю, письмового ознайомлення нею в книзі наказів не було так як у цьому не було потреби. З 19 травня 2014 року була на робочому місці, відвідувала наради, збори, інше, висвітлюючи все у газеті і підписуючи її. Тому наказ №8 дійсний (п. 2). До цього часу редактор погоджував із засновниками лише відпустку. Відкликання з неї не обумовлено ні в статуті, ні в інших документах (п. 3) (т. 3 а.с. .150). Відповідно до наказу №11 по «Редакції «Летичівської газети» від 19 червня 2014 року, виданого за редактора [PERSON], наказ №10 по редакції Летичівської газети вважати недійсним, оскільки діючим наказом по редакції є наказ №9 (т. 3 а.с. 150). Згідно акта від 23 червня 2014 року, що складений представниками Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради в присутності [PERSON] (в.о. редактора газети згідно наказу №7 від 16 травня 2014 року), 23 червня 2014 року відсутня можливість скористатися печаткою Редакції Летичівської газети, так як редактором [PERSON] в момент відбуття у щорічну основну відпустку з 19 травня 2014 року не було передано печатку в.о. [PERSON] Місцезнаходження печатки невідоме (т. 2 а.с. 64). 23 червня 2014 року складено рекомендації балансової комісії по контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємств, установ та організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ Летичівського району відповідно до яких комісія вирішила: роботу редактора «Летичівської газети» [PERSON] визнати незадовільною (п. 1); рекомендувати голові районної ради винести на розгляд чергової сесії районної ради питання Про звільнення [PERSON] з посади редактора Летичівської газети (т. 2 а.с. 74). Відповідно до наказу №12 по «Редакції «Летичівської газети» від 24 червня 2014 року, виданого за редактора [PERSON], відкликано з чергової відпустки редактора [PERSON] 26 червня 2014 року у звязку із проведення цього дня чергової сесії Летичівської районної ради, на яку її запрошено, оскільки на порядок денний винесено питання Про звільнення [PERSON] з посади редактора Летичівської газети (т. 3 а.с. 150-зворот). Згідно наказу №13 по «Редакції «Летичівської газети» від 24 червня 2014 року, виданого за редактора [PERSON], наказ №12 від 24 червня 2014 року вважати недійсним, оскільки редактор [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в Летичівській ЦРЛ (т. 3 а.с. 150-зворот). Рішенням Летичівської районної ради №6-32/2014 «Про звільнення [PERSON] з посади редактора «Летичівської газети» від 26 червня 2014 року вирішено звільнити [PERSON] з посади редактора КП Летичівської районної ради «Редакції «Летичівської газети». Днем звільнення вважати перший робочий день виходу із відпустки (п. 1). Начальнику відділу реклами та госпобслуговування головному бухгалтеру КП Летичівської районної ради «Редакції «Летичівської газети» здійснити всі необхідні виплати згідно чинного законодавства (п. 2) (т. 2 а.с. 9). Відповідно до листка непрацездатності серія АВХ №315903, виданого Летичівською центральною районною лікарнею 04 липня 2014 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 24 червня 2014 року по 04 липня 2014 року, стати до роботи 05 липня 2014 року (т. 2 а.с. 14). Згідно санаторної книжки по путівці №ФСС-1225, яка видана для [PERSON], заяви на видачу путівки, довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, зворотнього талону путівки №ФСС-1225, [PERSON] перебувала на санаторному лікуванні у санаторії Медобори з 08 липня 2014 року по 28 липня 2014 року (т. 2 а.с. 16; т. 3 а.с. 70, 71). Із листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Хмельницькій області від 10 липня 2014 року вбачається, що згідно наказу №7 від 16 травня 2014 року по редакції редактор газети [PERSON] за погодженням із співзасновниками Летичівською районною радою та Летичівською районною державною адміністрацією з 19 травня 2014 року знаходиться у щорічній основній відпустці. Виконання обовязків редактора газети покладено на зав. відділом листів і масової роботи редакції [PERSON] Про покладення обовязків редактора газети [PERSON] ознайомлена не була. При цьому, [PERSON] продовжувала приходити на роботу в приміщення редакції та виконувати свої обовязки. В ході перевірки наданих бухгалтерських та кадрових документів встановлено, що на підставі наказу №7 від 16 травня 2014 року по редакції, редактору газети [PERSON] здійснена оплата часу відпустки та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення. Згідно наказу №8 від 19 травня 2014 року виданого [PERSON], остання відкликає себе із відпустки. Згідно наказу №9 від 04 червня 2014 року, виданого в.о. редактора газети [PERSON], наказ №8 від 19 травня 2014 року вважається недійсним. Згідно акту про встановлення порушення, засвідченого членами комісії Летичівської районної державної адміністрації та Летичівської районної ради, вищевказані накази №7 та №8 були видані редактором газети [PERSON] лише 04 червня 2014 року, при тому, що [PERSON] знаходилась в той час у щорічній відпустці. В діях редактора газети [PERSON] вбачається дисциплінарний проступок. Згідно рішення Летичівської районної ради від 26 червня 2014 року [PERSON] звільнена з посади редактора Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети». День звільнення перший робочий день виходу із щорічної відпустки (т. 1 а.с. 116; т. 2 а.с. 70). Згідно листа голови Летичівської районної державної адміністрації від 21 липня 2014 року голові Летичівської районної ради, Редакції Летичівської газети, відповідно до п. 4.2. розділу IV (органи управління) Статуту Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» Летичівська районна державна адміністрація погоджує звільнення редактора [PERSON] (т. 2 а.с. 69). Наказом заступника редактора № 14 Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» «Про звільнення з роботи [PERSON]В.» від 22 липня 2014 року, звільнено [PERSON] з посади редактора КП Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» 22 липня 2014 року відповідно до рішення Летичівської районної ради №6-32/2014 від 26 червня 2014 року та пункту 3 ст. 40 КЗпП України (п. 1). Начальнику відділу реклами бухгалтеру провести з [PERSON] повний розрахунок відповідно до чинного законодавства (п. 2). Підстава: рішення Летичівської районної ради №6-32/2014 від 26 червня 2014 року, лист погодження Летичівської районної державної адміністрації №42/04-06-1823/2014 від 21 липня 2014 року. З наказом [PERSON] ознайомлена 04 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 10, т. 3 а.с. 151). 22 липня 2014 року «Редакцією «Летичівської газети» на адресу [PERSON] направлено лист з проханням прибути в редакцію, оскільки відповідно до рішення Летичівської районної ради від 26 червня 2014 року її звільнено з посади редактора, а днем звільнення вважається перший робочий день виходу з відпустки, термін відпустки з лікарняними, поданими нею у редакцію, закінчився 22 липня 2014 року (т. 2 а.с. 56). Відповідно до протоколів №4 засідання профорганізатора первинної профспілкової організації редакції Летичівської газети від 30 вересня 2014 року, від 17 жовтня 2014 року ухвалено дати згоду на звільнення члена профспілки [PERSON] згідно рішення Летичівської районної ради №6-32/2014 від 26 червня 2014 року Про звільнення [PERSON] з посади редактора Летичівської газети та наказу №14 від 22 липня 2014 року заступника редактора КП Летичівської районної ради Редакція Летичівської газети (т. 2 а.с. 104-106, 116-118). Згідно довідки «Редакції «Летичівська газета» від 18 вересня 2014 року середня заробітна плата [PERSON] становить 3905,24 грн. (т. 2 а.с. 77). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши названі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 80 КЗпП України щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7 ст. 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Комунальне унітарне підприємство очолює керівник підприємства, що призначається органом, до сфери управління якого входить підприємство, і є підзвітним цьому органові. У п.п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року розяснено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються як передбачених статтями 40, 41 КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку. Так, досліджені докази свідчать про те, що районна рада, як співзасновник, мала право створювати комісії для перевірки роботи редакції газети, що узгоджується з вимогами ст. 48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки в силу положень ст. 78 ГК України редакція газети є комунальним підприємством і входить до сфери управління органу місцевого самоврядування. У статуті редакції (т. 1 а.с. 14-18, 75-79; т. 2 а.с. 78-87) та контракті з редактором (т. 1 а.с. 19-21, 40-42, 80-82; т. 2 а.с. 11-13), який після закінчення його дії 01 березня 2014 року у відповідності до ст. 39-1 КЗпП України вважається продовженим на невизначений строк, визначено взаємні права та обовязки органів управління майном (співзасновників) та редактора газети, відповідальність керівника, тощо. Приймаючи рішення про визнання роботи редактора газети [PERSON] незадовільною від 07 травня 2014 року районна рада діяла як орган місцевого самоврядування і таким чином надала свою оцінку роботі керівника підпорядкованого районній раді комунального підприємства. Визнання роботи незадовільною не є, в силу вимог ст. 147 КЗпП України, видом стягнення за порушення трудової дисципліни. Протокол пленарного засідання сесії районної ради від 07 травня 2014 року є основним документом, який підтверджує порядок ведення даної сесії та прийняті за її результатами рішення (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Ніхто з депутатів письмово не висловив зауважень щодо ведення пленарного засідання. У зазначеному витягу з протоколу дослівно зафіксовано виступи кожної особи з приводу обговорення питання, що стосувалось редактора [PERSON], підстав не вірити зазначеному документу як в цілому, так і в частині визначення результатів голосування, в суду немає. Крім того, допитані в судовому засіданні як свідки депутати районної ради показали, що були на даній сесії і по питанню [PERSON] голосували. Враховуючи зазначене, рішення районної ради від 07 травня 2014 року прийнято у відповідності до встановленої процедури, тому не може бути скасоване. Районною радою при прийнятті оскаржуваного рішення від 26 червня 2014 року, яким [PERSON] звільнено з посади редактора газети, не дотримано порядку застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення, що визначений у ст. 149 КЗпП України, оскільки письмові пояснення від позивача не отримано. Один з наданих [PERSON] листів непрацездатності свідчить про те, що 26 червня 2014 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Санаторна книжка та зворотній талон до путівки підтверджують перебування [PERSON] станом на 22 липня 2014 року день видачі наказу по редакції про звільнення [PERSON], на санаторному лікуванні. Таким чином, як районною радою при прийнятті рішення від 26 червня 2014 року, так і редакцією газети при видачі наказу від 22 липня 2014 року, не було дотримано вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України про те, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. У звязку із зазначеним позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі є обґрунтованими і підлягають задоволенню саме з підстав порушення відповідачами процедури застосування стягнення до позивача у виді звільнення. Судом встановлено, що рукописний текст наказу №14 Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети» Хмельницької області «Про звільнення з роботи [PERSON]В.» від 22 липня 2014 року, який міститься в книзі наказів, по змісту відрізняється від друкованого тексту цього ж наказу, зокрема в рукописному тексті немає вступної частини, не зазначено п. 2, підстави винесення наказу різні, відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення з наказом і дата такого ознайомлення. Сам наказ є неконкретним, оскільки містить як формулювання про звільнення з роботи, так і формулювання про звільнення з посади, відповідно допускає різне трактування його змісту. Видавши позивачу наказ про звільнення, направивши трудову книжку поштою, провівши повний розрахунок, редакція газети фактично звільнила [PERSON] з роботи, а не з посади редактора. З пояснень позивача і представників редакції не було достовірно зясовано чи пропонувалась для [PERSON] вакантна посада по редакції чи ні, оскільки сторони доказів на підтвердження або спростування даної обставини суду не надали. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти порушень, які були допущені редактором [PERSON], про які зазначено в довідці від 22 квітня 2014 року. У звязку з цим суд вважає, що дисциплінарне стягнення у виді догани за спільним розпорядженням співзасновників від 16 травня 2014 року до редактора [PERSON] застосовано правомірно. Встановлено й те, що редактор [PERSON] не усунула виявлені порушення станом на 04 червня 2014 року, про що свідчить довідка перевірки. Складені акти від 04 червня 2014 року та від 23 червня 2014 року вказують на факт вчинення редактором [PERSON] нових порушень. Про вчинення редактором [PERSON] дисциплінарного проступку вказано й у листі Територіальної державної інспекції з питань праці у Хмельницькій області від 10 липня 2014 року. У звязку із зазначеним посилання позивача на застосування до неї за одне й те саме порушення трудової дисципліни двох різних видів дисциплінарного стягнення не знайшли свого підтвердження. Суд не приймає до уваги посилання позивача й на те, що контракт не є для неї обовязковим, оскільки в статуті редакції передбачено обовязкове укладення співзасновниками контракту з редактором (п. 4.2). Не заслуговують на увагу й посилання позивача, що спільне розпорядження від 16 травня 2014 року, рішення районної ради від 26 червня 2014 року, наказ по редакції від 22 липня 2014 року не містять вказівки на конкретні порушення трудової дисципліни, оскільки у ст.ст. 147, 149 КЗпП України вимоги до вказівки у наказі (розпорядженні) самого порушення немає, така вимога міститься лише щодо виду стягнення. Означені документи містять посилання на відповідні довідки перевірки, акти, рішення, тощо в яких і розшифровано самі порушення. Разом з тим, керівники співзасновників приймаючи спільне розпорядження про оголошення догани редактору [PERSON] від 16 травня 2014 року та надаючи для усунення допущених порушень, які вказані в довідці від 22 квітня 2014 року, строк до 01 червня, цього ж самого дня погоджують для [PERSON] відпустку. Відповідно при виході комісії після 01 червня 2014 року були б встановлені ті ж самі порушення, оскільки редактор була б відсутня на роботі. На думку суду, в цьому разі співзасновникам доцільно було б надати більший термін для усунення недоліків згідно довідки від 22 квітня 2014 року, усунення виявлених порушень мало відбуватись за присутності на робочому місці керівника після виходу з відпустки. Враховуючи те, що звільнення [PERSON] відбулось з порушенням трудового законодавства, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так, середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу з 22 липня 2014 року по 03 серпня 2015 року становить 49530,00 грн., зокрема: дні вимушеного прогулу: липень 2014 року - 8 робочих днів, серпень 2014 року 20 робочих днів, вересень 2014 року 22 робочих дні, жовтень 2014 року 23 робочих дні, листопад 2014 року 20 робочих днів, грудень 2014 року 23 робочих дні, січень 2015 року 19 робочих днів, лютий 2015 року 21 робочий день, березень 2015 року 21 робочий день, квітень 2015 року 21 робочий день, травень 2015 року 18 робочих днів, червень 2015 року 20 робочих днів, липень 2015 року 23 робочих дні, серпень 2015 року 1 робочий день, всього 260 робочих днів (з урахуванням Розпоряджень Кабінету Міністрів України про перенесення робочих днів у 2014 році, у 2015 році); середня заробітна плата [PERSON] за 2 повних місяці до наказу про звільнення від 22 липня 2014 року становить: 3905,24*2=7810,48 грн.; середньоденний заробіток [PERSON] за 2 повних місяці до наказу про звільнення від 22 липня 2014 року становить: травень 2014 року 7 робочих днів, червень 2014 року 19 робочих днів, липень 2014 року 15 робочих днів, всього 41 робочий день. Відповідно 7810,48/41=191,50 грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу становить: 191,50*260=49530,00 грн. Судом розрахунок середнього заробітку [PERSON] за час вимушеного прогулу проведено на підставі наявної у матеріалах справи довідки про заробіток [PERSON], будь-яких інших документів про виплачені кошти для [PERSON] суду не було надано жодною із сторін по справі. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, роз'яснень, що містяться у п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з характеру, обсягу та тривалості душевних страждань [PERSON], з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що вимоги морального характеру підлягають задоволенню частково, які суд визначає в сумі по 1000 грн. з Летичівської районної ради та Комунального підприємства Летичівської районної ради «Редакція «Летичівської газети», а всього 2000 грн., така буде достатньою для моральної компенсації завданих позивачу моральних страждань. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вимогами п.п. 1.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставки судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Позовні вимоги [PERSON] задовольняються частково, тому судові витрати в розмірах визначених Законом України Про судовий збір підлягають стягненню з відповідачів: про визнання незаконним та скасування рішення районної ради від 26 червня 2014 року з районної ради в сумі 243,60 грн., про визнання незаконним та скасування наказу від 22 липня 2014 року з редакції в сумі 243,60 грн., про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з редакції в сумі 495,30 грн., про відшкодування моральної шкоди з районної ради в сумі 121,80 грн., про відшкодування моральної шкоди з редакції в сумі 121,80 грн. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Outcome: partial