Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

08.08.2017 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, визначений за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.07.2014 року та стягувати з останнього та свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову послалася на те, що з 20.10.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу з яким має двох дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням суду від 13.01.2015 року. Рішенням суду від 30.07.2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.06.2014 року до їх повноліття. Вказує, що станом на 08.12.2016 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 11612,88 грн. Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на необгрунтованість даного позову. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, тому просить такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, тому просить відмовити в задоволенні такого. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони з 20.10.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано 13.01.2015 року (копія рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13.01.2015 року, справа № 459/5076/14-ц). Від подружнього життя сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.07.2014 року сплачує аліменти у розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.06.2014 року до їх повноліття. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Таким чином, утримувати дитину повинні і мати, і батько дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дітей із врахуванням матеріального становища сторін на момент винесення рішення, розміру прожиткового мінімуму на даний час, потреб дітей з урахуванням їх віку, тому, враховуючи матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться діти, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2014 роком (коли було ухвалено первісне рішення про призначення аліментів на утримання дітей) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним посилання позивача на те, що їй важко повноцінно утримувати дітей. Позивач несе інші витрати пов'язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дітей, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити. Таким чином, позов задовольняється.

Outcome: approved