Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

08 липня 2016 року [PERSON]В.(далі позивач) звернулася з позовною заявою до Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 25 травня 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого вона успадкувала земельну ділянку розміром 0,0770 га, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. За життя її померлому чоловіку було видано державний акт серії ЯЛ № 131274 на вказану земельну ділянку, при цьому в державному акті невірно було вказано місце розташування земельної ділянки м. Батурин Бахмацького району Чернігівської області, вулиця Кадуна, буд.30-А замість м. Батурин, Бахмацького району Чернігівської області, вулиця Кадуна, буд. 32. Відділом Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області позивачу було відмовлено у виправленні даної технічної помилки у державному акті, оскільки це не передбачено законодавством. Все це порушує право позивача на землю та можливо виправити лише в судовому порядку. У судове засідання сторони не зявилася, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 228191 (а.с.8) [PERSON] помер 25 травня 2014 року. За життя [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 131274 (а.с.12), площа якої становить 0,0770 га. У вказаному державному акті було допущено помилку щодо місця розташування земельної ділянки та вказано м. Батурин Бахмацького району Чернігівської області, вулиця Кадуна, буд.30-А замість правильного м. Батурин, Бахмацького району, Чернігівської області, вулиця Кадуна, буд.32, що підтверджуються довідкою Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області № 172 від 03 березня 2016 року (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2016 року (а.с.11) спадкоємцем після померлого [PERSON] є позивач. З встановленого випливають наступні висновки. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожній особі гарантовано право на захист цивільних прав та інтересів, а відповідно до статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту „г статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК), громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що при видачі державного акту [PERSON] було допущено помилки у визначені місця розташування земельної ділянки, у звязку із чим позивач не може оформити своє право на земельну ділянку в порядку спадкування. (лист Бахмацької державної нотаріальної контори від 16 березня 2016 року № 58916.03.2016 року (а.с.15)). В свою чергу статтею 155 ЗК передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Також, згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку повязується з правом спадкування, суд вважає, що позивач набула його після смерті [PERSON] Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В даних правовідносинах надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують той факт, що було допущено помилку при видачі державного акту позивачу. Тому, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого чоловіка, але оформити своє право на вказану вище земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, в звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на земельну ділянку містяться неточності, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved