Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

09.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на праві особистої приватної власності належить житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 08.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. У вказаній квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , з якою шлюб розірвано рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.03.2020 року. До 03.07.2019 року [PERSON] проживала разом з сім`єю, однак потім взагалі перестала з`являтися додому, не спілкується з їх неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з тим, що відповідач зареєстрована в квартирі, плата за житло нараховується з урахуванням її реєстрації. Незважаючи на те, що [PERSON] не проживає у квартирі, [PERSON] не має змоги отримати субсидію та несе додаткові витрати на утримання квартири. Тому [PERSON] просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Даний факт підтверджується копією дублікату договору купівлі-продажу квартири, виданим 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. замість втраченого договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 08 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. та зареєстрованим в реєстрі за №2475, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 191979453 від 07.12.2019 року. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до даних Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . З 03.07.2019 року відповідач [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом про не проживання від 08 жовтня 2020 року, складеним фахівцем ТОВ «Місто для людей Кременчук» Тесленко О.В. в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями вона порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON] , проживає в квартирі [ADDRESS] з 1965 року. Знає [PERSON] близько 8 років, як він придбав квартиру в будинку. [PERSON] проживав з дружиною та дитиною, жили дружно, конфліктів не було. Проте майже 2 роки [PERSON] залишила сім`ю, не проживає та не з`являється за вказаним місцем проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2009 року проживає за адресою [ADDRESS] . Є сусідкою сім`ї [PERSON] . Їх діти навчаються в школі в одному класі. [PERSON] відсутня за місцем проживання в їх будинку вже десь 1,5-2 роки. З цього часу перестала відвідувати батьківські збори. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормою ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386\~ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Між тим, згідно із ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2\~статті 405 ЦК України). Згідно до вимог ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає більше року, обов`язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявляє. На підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати на судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved