Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

10.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні квартирою, визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та в обґрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації міськвиконкому Краматорської міської ради від 24.02.2002 року, він є власником 3/5 частки квартири [ADDRESS]. За договором купівлі-продажу від 11.11.2005 року став власником інших 2/5 часток тієї ж квартири. У 2005 року він зареєстрував у цій квартири свого сина, однак відносини між ними погіршилися та с 2006 року відповідач переїхав до своєї матері де і мешкає до теперішнього часу. Він вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, хоча останній тривалий час вже в його квартирі не мешкає. Крім того, у майбутньому він бажає продати квартиру, але реєстрація у ній сторонньої особи буде цьому заважати. На підставі наведеного просить суд усунути перешкоди у користуванні його майном та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивач надав заяву з проханням слухати справу за його відсутність, на позові наполягав та просив його задовольнити, не заперечував проти заочного вирішення справи. У судове засідання відповідач не з'явився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином, але від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази - свідоцтво на право власності на житло, договір купівлі-продажу, витяг про реєстрацію права власності на житло, акт про не проживання відповідача по [ADDRESS] з жовтня 2006 року вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст.ст.156,160 ЖК України члени сім'ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] з жовтня 2006 року до теперішнього часу без поважних причин не користується житлом - квартирою [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації.

Outcome: approved