Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

07.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] міської ради, згідно з яким просив визнати за ним право власності на гараж, розташований по вул. Гребеннікова, у гаражному комплексі № 3, в м. Новий Буг Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав,\~що згідно з рішенням [PERSON] міської ради від 25.03.1995 року за № 85, за ним визнано право власності на вищевказаний гараж та передбачено видачу правовстановлюючого документу на вказану будівлю. В ті роки з різних підстав він не встиг отримати свідоцтва про право власності, а зараз відповідні органи місцевого самоврядування позбавлено повноважень на видачу таких правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна. Наголосив, що неможливість міської ради виконати своє рішення та відсутність інших, позасудових способів документального підтвердження набутого ним права власності на гараж, змусило його звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Миколаївської області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, втім направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без участі представника міськради, зазначивши в заяві про визнання позовних вимог позивачки. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходе наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради Миколаївської області від 25.03.1995 року за № 85, визнаного за [PERSON] право власності на гараж, що розташований по вул. Гребеннікова, 22 в м. Новий Буг. (а.с.10) На виконання приписів п. 2 вказаного рішення, [PERSON] було виготовлено в [PERSON] філії ММ БТІ 12.02.1996 року відповідний технічний паспорт (а.с. 6-10), в той же час, в супереч вимог п. 3 рішення, позивач до цього часу так і не отримав правових документів на цей гараж. З набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та прийняттям відповідно до зазначеного Закону Наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5\~«Про внесення змін і доповнень до нормативно-правових актів Міністерства та про затвердження Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна», зареєстрованого у Мінюсті 17.12.2012 року за № 2102/22414, припинено дію \~Наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5\~«Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», зареєстрованого у Мінюсті 18.02. 2002 року за № 157/6445, на підставі якого органи місцевого самоврядування були наділені повноваженнями на видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Відповідно до повідомлень [PERSON] міської ради Миколаївської області від 24.09.2014 року та 26.09.2014 року, через відсутність правовстановлюючого документу на гараж, рада не може прийняти рішення ні про виділення земельної ділянки для його обслуговування, ні про присвоєння адреси гаражу. Водночас, як вбачається з відповіді реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Миколаївській області від 02.10.200144 року, видача свідоцтва про право власності на гараж та державної реєстрації цього речового права, можлива службою за умов надання необхідних документів, в тому числі, які свідчать про наявність у позивача речового права на земельну ділянку, на які розташований цей гараж. Відтак, приймаючи до уваги неможливість виконання міською радою свого рішення від 25.03.1995 року за № 85 в частині видачі правових документів на належний позивачу гараж та відсутність іншого способу у набутті позивачем права титульного володільця цього гаражу,\~суд вважає, що набуте останнім право власності на таку будівлю підлягає захисту у судовому порядку. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідний гараж був збудований саме позивачем [PERSON], інших осіб, які на нього претендують не має. За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на гараж, що розташований по вул. Гребеннікова, у гаражному комплексі № 3, в м. Новий Буг, знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір, понесений ним, у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved