Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

09 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №5 по 2-му пров. Березової в м. Ромни Сумської області та стягнути з відповідача [PERSON] сплачений ним судовий збір та витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником указаного будинку, відповідач його син від першого шлюбу. З липня 2008 року відповідач у вказаному будинку не проживає. Реєстрація відповідача за місцем проживання в належному йому будинку створює перешкоди в отриманні соціальних пільг, зокрема в реалізації права на оформлення субсидії, тому він змушений звернутись до суду. Позивач до суду не зявився, подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, витрати по сплаті ним судового збору та на оплату правової допомоги просив не стягувати. Відповідач також до суду не зявився, надав заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу у його відсутності . Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виник житловий спір. Даний спір регулюється ст. ст. 150, 156 ЖК України , ст. 29 ч.1, ст. 310 ч.2, ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 310 ч. 2 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на праві особистої власності належить ? частина будинку №5 по 2-му пров. Березової в м. Ромни Сумської області, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку серії ВАР №202227, посвідченим 18.09.2003 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 446 (а.с.6). Відповідач [PERSON] є сином позивача і зареєстрований в належній останньому на праві власності ? частині будинку (а.с.8 - 10,15). Крім відповідача в указаній частині будинку зареєстровані дружина позивача та їх малолітня донька (а.с.8-10). Відповідач [PERSON] з липня 2008 року по місцю реєстрації не проживає, що підтверджується актом квартального комітету виконкому Роменської міської ради від 22.06.2015 року ( а.с.11). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією. Реєстрація [PERSON] за місцем проживання в належній позивачу на праві особистої приватної власності частині будинку створює для нього перешкоди в реалізації прав власності. Добровільно знятись з реєстрації за місцем проживання в будинку [PERSON] відмовляється. Оскільки відповідач з липня 2008 року не проживає в належній позивачу на праві власності частині жилого будинку, то згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України він втратив право на користування цим житлом, так як відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. За таких обставин порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом задоволення його позову і визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №5 по 2-му пров. Березової в м. Ромни Сумської області .

Outcome: approved