Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

07.12.2016 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником квартири [ADDRESS] За вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], який більше року там без поважної причини не проживає, його особистих речей в квартирі немає. Позивач стверджувала, що у зв'язку із реєстрацією місця проживання відповідача в її квартирі вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, не заперечував проти розгляду справи в порядку ст. ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи в порядку статей 74, 76 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504512203310), про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] що підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №17671347 від 08.02.2008 року. З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 11.10.2016 року вбачається, що в спірній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] Відповідач за спірною адресою не проживає. Поважної причини відсутності відповідача за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено. З наміром про вселення протягом цього часу [PERSON] не звертався. Вказані обставини підтверджується актам ЖБК «Іллічівський-31» у м. Одесі від 11.10.2016 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або за законом. Суд може визнати особу, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Враховуючи викладене, суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та доведеними в процесі розгляду справи. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, за Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV, 11.12.2003 року реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань реєстрації. За ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Виходячи з обов'язковості та забезпечення фактичного виконання судового рішення, суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за яким рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання відповідача за спірною адресою.

Outcome: approved