Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

07 грудня 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON]В, [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору № E031-07/S від 21 травня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 90 000,00 доларів США на термін до 05 червня 2012 року. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У порушення зазначених умов, відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 19 жовтня 2015 року має заборгованість на загальну суму 142 859,57 доларів США, що за курсом 21,29, відповідно до службового розпорядження НБУ від 19 жовтня 2015 року складає 2\~999 714,44 грн. В забезпечення виконання зобовязання між сторонами було укладено договір поруки, поручитель [PERSON] Відповідно до умов договору поруки, на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань, проте вона залишена без задоволення, а відповідачі повинні діяти як солідарні боржники. Просить суд стягнути з відповідачів на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], діюча в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності №4884-К-О від 07 грудня 2015 року (а.с.37), не зявилася, суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.31, 47). Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином шляхом судових повісток та телефонограм (а.с.29, 30, 38, 39, 41, 47). 17 лютого 2016 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про відкладення розгляду справи, у звязку з його неможливістю бути присутнім у судовому засіданні по справі з поважних причин, з яких саме причин, відповідачем не вказано. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, якщо повідомлені відповідачем причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Су вважає, що відповідачем [PERSON] взагалі не повідомлені причини неявки в судове засідання, а тому вважає причину неявки відповідачів в судове засідання неповажною. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засідання та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 21 травня 2007 року укладено кредитний договір № E031-07/S, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 90 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а.с.15-17). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що строк виконання зобов'язання сплинув 05 червня 2012 року, а відповідачі в порушення умов договору кредит не повернули та не сплачують проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 19 жовтня 2015 року становить 142\~859,57 доларів США, яка складається з наступного: за тілом кредиту - 22 903,60 доларів США, за процентами за користування кредитом 43,61 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 113 191,76 доларів США, штраф (фіксована частина) 11,74 доларів США, штраф (процентна складова) 6 708,86 доларів США (а.с.5-9). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовуються усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. Зобовязання за кредитним договором забезпечено договором поруки від 21 травня 2007 року, укладеним з поручителем - [PERSON] (а.с. 18). На підставі ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідаль6ність поручителя. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст. ст.10, 60 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи зазначене, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, а саме, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 19 жовтня 2015 року в розмірі 142 859,57 доларів США. Як розяснено у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 17 лютого 2016 року курс долару США до української гривні становить 27,02 грн., таким чином загальна сума заборгованості за кредитним договором\~буде складати 3\~860\~065, 59 грн. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 44995 грн. 72 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved