Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

09 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 24 березня 1968 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Діти від цього шлюбу вже повнолітні. Добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Шлюбні відносини фактично припинили з серпня 2017 року через різницю характерів та відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали повністю, просили шлюб зареєстрований між позивачкою та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Шинкарчук». Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 043447, 24 березня 1968 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 16. Діти від цього шлюбу вже повнолітні. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з серпня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого проживають окремо, а саме: позивачка проживає в [INFO], а відповідач проживає в [INFO]. Спорів майнового характеру сторони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Шинкарчук». Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved