Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

08 червня 2021року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що \~з 11.06.2016 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, дітей спільних не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядівна сімейні відносини та сімейні обов`язки.Після реєстрації шлюбу спільно проживали лише два місяці. Позивачка в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 червня 2016 року сторони зареєстрували шлюб в Дунаєвецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що зроблено актовий запис №86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у подружжя не склалось через різні погляди на життя, в сім`ї немає взаєморозуміння, сторони припинили сімейні стосунки. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи підстави виникнення спору та те, що [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, суд покладає сплату судового збору на [PERSON] .

Outcome: approved