Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

09.06.2016 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою. Відповідач не надає регулярної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, в звязку з чим позивач змушена звернутись до суду, з метою стягнення з останнього аліментів на утримання сина. Позивач до зали судових засідань не зявилась, надавши заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до зали судових засідань також не зявився, подав заяву про визнання позовних вимог [PERSON], та просив провести розгляд справи без його участі. Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області 12.12.2012 р. (а.с.5). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 434839, виданим повторно 21 квітня 2016 р., відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 11 (а.с.4). Дитина мешкає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Введенської селищної ради Харківської області № 857 від 03.06.2016 р.(а.с.6). Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved