Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

09 серпня 2017 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, щовони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO] подружнє життя не склалося, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами був розірваний 16.02.2010 рокуЗаочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, які він не сплачує. Позивач зазначає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується, будь-якої допомоги у вихованні дитини не надає, життям та розвитком дитини не цікавиться, веде негативний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. На підставі викладеного просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, вказував на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, відносно малолітньої доньки [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України ), встановив наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.01.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.13). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 16 лютого 2010 року, що підтверджуєтьсясвідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.12). Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття(а.с.5). Відповідно до довідки Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області аліменти позивач не отримувала, заборгованість по аліментній платі станом на 01 серпня 2017 року становить 27 960, 00 грн. (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 288 від 13.07.2017 року, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до Висновку №06-23/3066 від 14.07.2017 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO](а.с.10-11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO] (а.с.19). Відповідно до характеристики, яка видана Фастівським НВК «Ліцей інформаційних технологій - Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ст. №9», [PERSON] навчається в НВК з 01.09.2014 року, за час навчання виявила себе як здібна, старанна, відповідальна учениця. За період навчання в школі дитиною постійно опікувалася мама, вона систематично відвідувала школу, цікавилася навчанням і поведінкою доньки. Батько не відвідував батьківських зборів, до школи не з'являвся (а.с.17). Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 06-23/3066 від 14.07.2017 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своєї доньки не займається і ухиляється від своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не спілкується з нею і не проявляє турботи, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки.

Outcome: approved