Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

07 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що дитина проживає з нею, на її догляд, одяг, харчування та лікування потрібні кошти. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 28 вересня 2015 року з відповідача в користь позивача стягуються щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 650,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач немає постійних заробітків, аліменти встановлені рішенням суду сплачує не своєчасно, інших дітей немає. Тому позивач звернулась до суду, просить змінити розмір аліментів, що стягуються рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 28 вересня 2015 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з 650,00 грн. на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття. До проведення підготовчого засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. До проведення підготовчого засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог, просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та збільшує розмір аліментів, визначених рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 28 вересня 2015 року, що стягуються щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], 29.01.2012 року народженння з 650,00 гривень до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Outcome: approved