overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них народився спільний син [PERSON], проте на даний час відповідач проживає окремо та ухиляється від утримання дитини, не надає кошти на її забезпечення. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити у повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2013 року по 02.12.2013 року, від якого [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні позивачки - його матері [PERSON], а відповідач - батько дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: копією рішення суду про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою про склад сім'ї позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому в силу ст.ст. 180-184, 191 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 квітня 2014 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, вказуючи, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.03.2011 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано, та за їх спільним рішенням їхня донька залишились проживати з нею, але між ними не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їхньої доньки. В судовому засіданні позивач підтримала позов, а відповідач не заперечував проти позову. Дослідивши матеріали справи і заслухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій формі. За приписами ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом установлено, що з 07 жовтня 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, та від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.03.2011 року у справі № 2-5384/11, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. За домовленістю сторін їхня неповнолітня донька [PERSON] проживає з матір'ю - позивачем [PERSON], але між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі відповідача в утриманні доньки. Позивач тимчасово не працює та разом з донькою не має будь-яких джерел доходів, окрім грошових коштів, які вони отримують від батьків позивача, тобто станом на цей час позивач разом з донькою фактично перебувають на повному утриманні батьків позивача. Будь-яких інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних утриманців у позивача немає. Відповідач також тимчасово не працює, але неофіційно підробляє в зв'язку з чим має регулярний заробіток. Також судом установлено, що відповідач вже створив нову сім'ю та на його утриманні знаходяться малолітній син [PERSON], [INFO], і дружина, яка доглядає за сином і не працює. Будь-яких інших неповнолітній дітей та/або непрацездатних утриманців у відповідача немає. Стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться, та він не має будь-яких фінансових зобов'язань. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що неповнолітня донька сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати їй таку допомогу. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою. В заяві зазначила, що [INFO] в с. Паранине Ємільчинського району Житомирської області помер її батько [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу її батько дуже тяжко хворів. Встановлення факту смерті заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть та зняття померлого з обліку, однак в Малоглумчанської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області відмовили їй в видачі свідоцтва, оскільки в неї відсутня медична довідка про смерть. В заяві просила постановити рішення, яким встановити той факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] і захоронений на кладовищі в с. Паранине Ємільчинського району Житомирської області. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити, зіславшись на обставини викладені в заяві, додатково пояснила, що тіло покійного не возила на судове медичне обстеження, оскільки не знала, що в подальшому не зможе отримати свідоцтва про смерть без медичної довідки про смерть. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони проживають по сусідству із заявницею і можуть підтвердити той факт, що її батько [PERSON] помер [INFO] і був захоронений на кладовищі в с. Паранине Ємільчинського району Житомирської області. До цього він тяжко хворів. Працівники міліції на місце події не виїжджали, тіло покійного на медичну експертизу не возили. Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи: довідку Малоглумчанської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 289 від 02.04.2014 року, про те, що [PERSON] - [INFO] помер [INFO] та був похований на кладовищі в с. Паранине Ємільчинського району Житомирської області; довідку Малоглумчанської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 288 від 02.04.2014 року, про те, що свідоцтво про смерть [PERSON] не видавалось у зв'язку з відсутністю медичного свідоцтва про смерть; копію паспорта заявниці; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.10.1977 року; ксерокопію медичної виписки про те, що [PERSON] знаходився на лікуванні в терапевтичному (неврологічному) відділі Ємільчинської ЦРЛ, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] в с. Паранине Ємільчинського району Житомирської області і захоронений на кладовищі в с. Паранине, заявниця не змогла отримати свідоцтво про смерть в зв'язку з відсутністю медичної довідки про смерть. Встановлення факту смерті заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть та зняття померлого з обліку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки та житлового будинку в с.Кам'янка, Очаківського району Миколаївської області. Вона є спадкоємицею першої черги, однак не може підтвердити їх родинні відносини та оформити спадщину, оскільки в її свідоцтві про народження по-батькові матері помилково зазначено «[PERSON]». У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просили про її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву визнала та не заперечувала проти її задоволення. Пояснила, що заявниця є її рідною сестрою та донькою спадкодавці [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно копії паспорту, [PERSON] народилася [INFO] в в с. Карагаш Чкаловського району Кокчетавської області. 24 липня 1959 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували між собою шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24 липня 1959 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 жовтня 1961 року, в якому матір'ю дитини зазначено [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], 03 листопада 1979 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що знали померлу [PERSON] як рідну матір заявниці [PERSON]. Про те, що [PERSON] є матір'ю заявниці, також свідчать оглянуті в судовому засіданні сімейні фотокартки, на яких донька сфотографована разом з матір'ю у різному віці. З копії заповіту, складеного 10 лютого 2004 року [PERSON], вбачається, що остання заповіла земельну ділянку [PERSON]. Не змінивши вказаного заповіту, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON], а відтак вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 1992 року у відділі РАЦС м. Очакова Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має чотирьох дітей, троє з яких неповнолітні та мешкають з нею. Через зловживання відповідачем спиртними напоями, втрату почуттів взаємної поваги та любові сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала зазначивши, що з відповідачем немає наміру примиритися, подружні стосунки не підтримує з 1 квітня 2014 року. На підставі викладеного просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з підстав зазначених позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 1992 року у відділі РАЦС м. Очакова Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 167. Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей, троє з яких неповнолітні та мешкають з позивачкою. Причинами розпаду сім'ї стала втрата почуттів любові та взаємної поваги, зловживання відповідачем алкоголем та проява неповаги. Сторони не підтримують подружніх стосунків з 01 квітня 2014 року. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження дітей. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сім'ї позивачки. Відповідач не заперечує проти задоволення позову зокрема і в частині вимоги позивачки стосовно розміру аліментів, що мав бути встановлений судом. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та показала суду, що 12 березня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя народилася донька - [PERSON], [INFO]. Вони остаточно припинили шлюбні відносини з березня 2013 року, бо вони не змогли жити однією сім'єю, не розуміли один одного, в їх сім'ї відсутнє взаємопорозуміння, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. Їхнє подружжя існує тільки формально, однією родиною вони не мешкають, бо у них відсутній загальний бюджет та спільне господарство вони не ведуть. Позивач наполягала на розірванні їх шлюбу з відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 12 березня 2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Совєтського районного управління юстиції м. Макіївки Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 41. У подружжя шлюб первинний. Від подружнього життя народилася донька - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами були остаточно припинені з березня 2013 року, вони не ведуть спільного господарства, відсутній загальний бюджет. За таких обставин, суд вважає, що причини, які змушують позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

07 квітня 2014 року до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із поданням звернувся Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську, просив призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. Заява мотивована тим, що 14 березня 2003 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було визнано недієздатним. Однак не було вирішено питання щодо встановлення над [PERSON] опіки, оскільки не було надано подання відповідного органу опіки та піклування, щодо доцільності призначення її опікуном. [PERSON] потребує сторонньої допомоги, яку власне [PERSON] і надає йому і готова надавати в майбутньому, як опікун. На підставі цього Орган опіки та піклування Самарської районної у м.Дніпропетровську просила суд призначити опікуном [PERSON] над її сином [PERSON]. (а.с. 1-2). Орган опіки та піклування Самарської районної у м.Дніпропетровську та [PERSON] в судове засідання, яке відбулося 29.05.2014 року не з'явилися, надіслали до суду заяви відповідно до яких просили розглядати позовні вимоги без її участі, наполягали на задоволенні подання. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити подання в повному обсязі. Судом встановлено, що 14 березня 2003 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, [PERSON] [INFO] було визнано недієздатним (а.с.7). Вказаним рішенням встановлено, [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно з довідкою від 28.05.2014 року наданою Самарським районним судом м. Дніпропетровська рішення у період з 01.01.2005 по 01.04.2014 року про встановлення опіки та призначення опікуна стосовно [PERSON] [INFO], Самарським районним судом м.Дніпропетровська не приймалося. (а.с.22). Відповідно до паспортних даних [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] прописані за однією адресою, а саме: [ADDRESS]. (а.с. 9-10). Згідно висновку про стан здоров'я громадянина (кандидата в опікуни) наданого комунальним закладом «Дніпропетровський центр медико-санітарної допомоги № 10», за станом здоров'я може бути опікуном недієздатного [PERSON](а.с.8). Згідно вимог ч.1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. В силу ч. 1 ст. 241 Цивільного процесуального кодексу України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Зазначені обставини дають підстави суду вважати, що внаслідок психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, інших родичів, які виявили бажання та мають змогу бути опікунами немає, а тому слід встановити над ним опіку, призначивши [PERSON] опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

07 квітня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги мотивує тим, що з 06 липня 1986 року вона є пенсіонером за віком, єдиним доходом увесь цей період в неї є пенсія, розмір якої станом на 01 квітня 2014 року склав 1499 гривень 10 копійок. Інших джерел доходу в неї не має. Вона є самотньою літньою жінкою, чоловіка або іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати її матеріально немає. Вона проживає одна в окремому будинку в [ADDRESS]. Пенсія не забезпечує їй необхідного мінімума проживання: частину вона сплачує за комунальні послуги, а коштів, що залишаються ледь вистачає на харчування. Крім того, вона є хворою людиною та потребує постійного лікування. Тому її працездатний син [PERSON] повинен сплачувати на її утримання аліменти. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно з копією пенсійного посвідчення [PERSON] є пенсіонером за віком (а.с.7). Довідкою, що видана Управлінням пенсійного фонду в м. Шостка та Шосткинському районі, засвідчено, що пенсія позивачки складає 1499,10 грн. на місяць (а.с.8). Відповідно до довідки, яка видана виконкомом Богданівської сільської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає сама в [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] є дійсно хворою людиною, що підтверджується довідкою виданою «Шосткинською ЦРЛ» (а.с.11). Статтею 51 Конституції України визначено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків. Згідно зі ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. На підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved