Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

07 травня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилається на те, що 27 лютого 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили з січня 2021 року. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить як її інтересам, інтересам відповідача, так і інтересам їх спільних дітей, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 12 серпня 2021 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. 07 грудня 2021 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву, у якій вона зазначає, що свої позовні вимоги про розірвання шлюбу з відповідачем вона підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, разом з тим додала, що шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2021 року, з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо, спір про поділ спільного майна чи про визначення місця проживання дітей у них відсутній. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених таких обставин. Судом установлено, що 27 лютого 1998 року сторони зареєстрували шлюб, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис за № 116. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції - 27 травня 2014 року, та наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6). Як убачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 7,8). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть, та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved