Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

07.11.2017 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.01.2009 року відділом РАЦС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В позовній заяві зазначила, що у шлюбі у них з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO], яка в даний час є неповнолітньою, проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. В позивачки є 17-річний син [PERSON] від першого шлюбу. Коли сторони одружилися, син, який відчував брак батьківської турботи, дуже тягнувся до відповідача. Проте, у відповідача не склалися відносини із сином позивачки, він ставився до нього холодно, іноді грубо. Внаслідок систематичних протиріч у 2013 р. сторони припинили спільне проживання, відповідач повернувся додому. В результаті тривалого роздільного проживання сторони відчужилися один від одного, втратили взаємну любов, дружбу, взаємодопомогу. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сімю не дали результату. Строни спілкуються рідко і виключно стосовно дочки. За таких обставин шлюб існує формально, подальше збереження сімї з відповідачем неможливе і суперечить інтересам позивачки, тому вона просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Андрусик», стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п.9 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позов підтримує в повному обсязі, відповідач на розірвання шлюбу згідний. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та Андрусик (дошлюбне прізвище Порфірян) [PERSON], [INFO], зареєстрований 06 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 064648, виданим 06 січня 2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], актовий запис № 7 від 12 серпня 2009 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 135825, виданого 12 серпня 2009 року виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом чотирьох років, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне визначити місце проживання дочки сторін [PERSON], [INFO], з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Андрусик». Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved