Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

07 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за навчання у сумі 2 159 доларів США, що станом на день подання позову становила 56 961,89 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ХНМУ та відповідачем 06.09.2013 було укладено договір № 2617/59 про підготовку фахівця з вищою освітою та наказом № 468-с від 09.09.2013 [PERSON] , громадянина Марокко, було зараховано на 1 курс в число студентів 5 факультету з підготовки іноземних студентів ХНМУ. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язаний вчасно вносити оплату за навчання до 20 вересня того навчального року, на момент оплати якого студент навчається. Розмір оплати за весь строк навчання становить еквівалент 21700 доларів США. Свої зобов`язання за договором № 2617/59 від 06.09.2013 відповідачем не виконано належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 2159 доларів США, що дорівнює 56 961,89 грн. за курсом НБУ станом на 27.09.2017. Згідно з наказом ХНМУ № 301-с від 24.06.2016 [PERSON] було відраховано з 24.06.2016 за порушення умов оплати за навчання. Свої зобов`язання відповідач до цього часу не виконав, заборгованість не сплатив, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. Представником позивача - адвокатом Капустник В.В. подано до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника університету, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, тож справа розглядається за його відсутності. Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов Харківського національного медичного університету обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі. За приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між Харківським національним медичним університетом в особі ректора професора Лісового В. М. (університет) та [PERSON] (студент) укладений договір № 2617/59 від 06.09.2013 р. За змістом ст. 1 цього договору університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів студента здійснити його навчання на 5 факультеті з підготовки іноземних студентів, строк навчання 5 років 10 місяців. Відповідно до п. п. 2.2.1. п. 2.2. статті 2 договору № 2617/59 від 06.09.2013 р. студент зобов`язаний вносити оплату за навчання відповідно до договору. За змістом п. п. 4.1., 4.4. статті 4 договору № 2619/184 від 26.09.2013 р. розмір оплати за весь строк навчання складає еквівалент 21700 доларів США. Строк внесення оплати за навчання встановлюється до 20 вересня того навчального року, на момент оплати якого студент навчається. Між Харківським національним медичним університетом (університет) та [PERSON] (студент) укладена додаткова угода № 1 до договору № 2617/59 від 06.09.2013 р. За п. 1 цієї додаткової угоди плата за курс навчання складає еквівалент: 1 курс - 2220 доларів США; 2 курс - 3840 доларів США; 3 курс - 3840 доларів США; 4 курс - 3840 доларів США; 5 курс - 3840 доларів США; 6 курс - 4120 доларів США. Відповідно до витягу з наказу № 468 - С по Харківському національному медичному університету від 09.09.2013 р., [PERSON] зарахований на 1 курс лікувальної справи 13/14 навчальні роки до 39 групи 5 - го іноземного факультету. Відповідно до витягу з наказу № 301-с по Харківському національному медичному університету від 24.06.2016 р., [PERSON] відраховано з 24.06.2016 р. з 5 факультету за невиконання навчального плану. Відповідно до наданого розрахунку вартість заборгованості студента 5 факультету з підготовки іноземних студентів [PERSON] за період навчання в ХНМУ, спеціальність «Лікувальна справа» за період з 09.02.2013 року по 09.09.2013 року складає 2 159 долар США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.09.2017 р. складає 56 961,89 грн. Харківським національним медичним університетом направлений на адресу [PERSON] 27.09.2017 р. № 152 лист - вимога, в якому Харківський медичний університет вимагає сплатити заборгованість за навчання в сумі 2159 доларів США (56961,89 грн.), який не виконаний відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 24.06.2016 р. [PERSON] був відрахований з Харківського національного медичного університету за невиконання навчального плану та не сплатив в повному обсязі грошові кошти за договором № 2617/59 від 06.09.2013 р., у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 2159 долар США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.09.2017 р. складає 56961,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що відповідачем не виконано належним чином зобов`язання за договором № 2617/59, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за навчання у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача.

Outcome: approved