Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

09.06.2015 року ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому вказано, що 07.10.2012 року ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АВ/6554317 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER]. 07.02.2013 року в м. Києві на вул. Кайсарова відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль Subaru Legacy, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2013 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. На момент дорожньо-транспортної пригоди між [PERSON] та ПАТ «СК «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту від 30.01.2013 року № 28-2805-13-00015, відповідно до якого було застраховано майнових інтересів власника автомобіля «Subaru Legacy», реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок даної пригоди третя особа [PERSON], зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна (автомобіль «Subaru Legacy», реєстраційний номер [NUMBER]). Згідно з рахунком № ДфуС-0000641 від 26.02.2013 року, вартість ремонту автомобіля «Subaru Legacy», реєстраційний номер [NUMBER], становить 45411 грн. Відповідно до платіжного доручення від 27.02.2013 року № 3204 ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило потерпілій особі страхове відшкодування розмірі 38353 грн. 56 коп. Крім того, згідно з розпорядженням на виплату страхового відшкодування 5390 грн. було зараховано в рахунок не сплаченої частини страхового платежу. Загальна сума страхового відшкодування склала 43743 грн. 56 коп. 24.05.2013 року ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулася до АТ «ПРОСТО-Страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 43743 грн. 56 коп. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 26.03.2014 року співробітниками АТ «ПРОСТО-Страхування» було складено Страховий акт № 75990, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 43233 грн. 56 коп. Також 01.04.2014 року було складено розпорядження до страхового акту. Відповідно до платіжного доручення від 30.04.2014 року № 9924 АТ «ПРОСТО-Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 43233 грн. 56 коп. З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], всупереч вимогам ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до АТ «ПРОСТО-Страхування» не звертався. На підставі викладеного, ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» просило стягнути з [PERSON] на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 43233 грн. 56 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 432 грн. 34 коп. У судове засідання представник позивача Осадчий А.М. не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності, у разі неявки належним чином повідомленого відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в ній, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: З копії постанова судді Головсіївського районного суду м. Києва від 11.03.2013 року вбачається, що [PERSON] 21.02.2013 року о 13 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Кайсарова, 11, керував автомобілем «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER], під час об'їзду перешкоди не врахував безпечний боковий інтервал, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем «Subaru Legacy», державний номер [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України, тобто винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /а.с. 15/. Таким чином, внаслідок вказаної вище ДТП, яка мала місце 21.02.2013 року, автомобілю «Subaru Legacy», державний номер [NUMBER] (водій - [PERSON]) було спричинено механічні пошкодження, а, отже, водію - матеріальну шкоду /а.с. 16-17, 18-19, 20-65/. Відповідно до копії Полісу № АВ/6554317 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.10.2012 року, укладеного між ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» та [PERSON], транспортний засіб «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER], є забезпеченим. Тобто, у разі настання страхового випадку - події, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом), ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» зобов'язувалося виплатити спричинену або [PERSON] або іншим водієм, який керував забезпеченим транспортним засобом, шкоду /а.с. 4/. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] також була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група». У зв'язку з наявністю матеріальної шкоди, завданої [PERSON] внаслідок ДТП від 21.02.2013 року, останній звернувся до Страхової компанії «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було йому виплачено у розмірі 43743 грн. 56 коп. /а.с. 7-9, 10-11, 12, 13-14, 66-67, 68-69, 70, 71, 72, 73, 74/. Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] та інших водіїв, які керували транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , як заподіювачів шкоди, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-Страхування», 24.05.2013 року ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до позивача із заявою вих. № 18561 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 43743 грн. 56 коп. в порядку ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування» /а.с. 5-6/. Виконуючи свої договірні зобов'язання, на підставі Страхового Акту від 26.03.2014 року, розпорядження до Страхового Акту від 01.04.2014 року ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» перерахувало на вказаний в заяві ПрАТ «СК «Українська страхова група» розрахунковий рахунок 43233 грн. 56 коп. страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення від 30.04.2014 року № 9924 /а.с. 75, 76, 77/. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст.ст. 8, 9 цього ж Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбаченого, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Положенням ст. 38 цього ж Закону визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] пред'явив до ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» заяву-повідомлення про випадок з транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER], не звертався. 13.06.2014 року позивач направив на адресу [PERSON] регресну вимогу на суму 43233 грн. 56 коп., яку відповідач отримав, однак, грошові кошти не повернув /а.с. 78, 79/. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» про стягнення з [PERSON], в порядку регресу, матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, у розмірі 43233 грн. 56 коп. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 432 грн. 34 коп.

Outcome: approved