Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

08 серпня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка настала [INFO] року, місце смерті м. Донецьк. Заяву обґрунтовує тим, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, місце смерті м. Донецьк, що на теперішній час є окупованої територією. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділ ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2018 року відкрито провадження по справі. Справу розглянуто за відсутності заявника та заінтересованої особи. Заявник надала суду заяву, якою просить заяву задовольнити, розглянути справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомили. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази судом встановлено наступне. Відповідно до п.8 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], батьками якої є: батько - [PERSON] та матір - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року у м. Донецьк. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», м. Горлівка, Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. З приводу факту смерті [INFO] року було видано «Свідоцтво про смерть», яке не може сприйматися державними органами України, як належне та допустиме. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Факт смерті вбачається зі змісту «Свідоцтва про смерть», виданого [INFO] року, де зазначено, що [PERSON] померла [INFO] року у м. Донецьк. Разом з тим, при розгляді заяви [PERSON] судом приймаються до уваги роз'яснення, що містяться в інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016 року №990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», згідного якого документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON], необхідно встановити факт смерті її доньки - [PERSON], померлої [INFO] року у м. Донецьк. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть доньки видане державним органом України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved