Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

08 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 1993 по 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2008 року по справі №2-5821/08 з відповідача [PERSON] починаючи з 15.09.2008 були стягнуті аліменти на її користь на утримання їхньої доньки [PERSON] , до досягнення нею повноліття у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Львівському державному університеті фізичної культури ім.Івана Боберського на факультеті культури і спорту на денній формі навчання. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2023 рік. Оскільки донька навчається на денній формі навчання то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та матеріально забезпечувати себе. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, тобто усі витрати пов`язані з навчанням, а саме: проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, придбання навчально-методичних посібників, підручників, харчування та забезпечення іншими важливими речами лежать на її плечах. Окрім того, вона проживає з непрацюючими батьками пенсіонерами, які також потребують матеріальної допомоги. У зв`язку з тим, що їх донька опинилась у скрутному матеріальної становищі, вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У зв`язку з цим, просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно з моменту звернення з позовом до суду і до закінчення навчання за умов безперервності її навчання та в строк до досягнення нею 23 річного віку. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021 року відкрито провадження у цій справі та призначено судове засідання Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику через веб-портал Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо стягнення аліментів, які регулюються СК України. В судовому засіданні встановлено, що з 1993 по 2008 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.03.2011 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 17.07.2002, батько дитини значиться [PERSON] . Згідно довідки №247 від 12.10.2020 виданої деканом Львівського державного університету фізичної культури ім. ІванаБоберського, [PERSON] є студенткою ІІ групи 21 факультету фізичної культури і спорту, денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2023 рік. Відповідно до ч.1ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З огляду на зазначене, позивач є одним із двох суб`єктів, які мають право на звернення до суду з таким позовом, а відтак має право вимагати стягнення аліментів на свою користь. Враховуючи вищезазначені положення, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна позиція зазначена і врекомендаціях, викладених у п. 20Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодекс (стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення). Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов`язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно ч. 1ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. У зв`язку із тим, що відповідачем не доведено, що дохід їхньої повнолітньої доньки перевищує дохід сторін і забезпечує повністю її потреби, відповідач не може бути звільнений від обов`язку утримувати доньку. Відповідач є працездатною особою, є матеріально забезпеченим. Суд вважає, що повнолітня донька [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, що полягає у витратах на харчування, проїзд, придбання спеціальної літератури та інших витратах, що виникають у зв`язку з її навчанням. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, суд вважає, що відповідач за рівнем свого матеріального становища може надавати позивачу матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, на час навчання доньки. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі до суду матеріалів позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 908 гривні слід стягнути з відповідача на користь держави. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць згідно вимогст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved