Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

09.11.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на праві власності належить 7/8 частин трикімнатної квартири [ADDRESS] з яких ? частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.12.2002 року Слов'янською міською радою, а 3/8 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2010 року, виданого Першою Слов'янською державною нотаріальною конторою. Спадкоємицею 1/8 частки вищевказаної квартири є [PERSON] третя особа по справі, яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину дотепер не отримала. У спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які доводяться дочкою та онуком позивачці. Останні у 2016 році виїхали на постійне місце проживання до Тульської області Російської Федерації, їх особисті речі у квартирі відсутні. Оскільки відповідачі не мешкають у вказаному житловому приміщенні вже більше двох років, а їх реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власниці майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з'явилися у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання до суду не надали. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог- [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. За вказаних обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Позивачі належить 7/8 частин трикімнатної квартири [ADDRESS] з яких ? частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.12.2002 року Слов'янською міською радою, а 3/8 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2010 року, виданого Першою Слов'янською державною нотаріальною конторою. ( а.с. 8-12, 14) Спадкоємицею 1/8 частки вищевказаної квартири є [PERSON] - третя особа по справі, яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину дотепер не отримала, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2010 року (а.с. 11). З довідки № 5210 від 05.11.2018 року, виданої КП «ЖЕК № 4», вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно Акту про фактичне проживання від 06.09.2018 року, складеного головою комітету громадськості мікрорайону «Артема - Лісний» м. Слов'янська, [PERSON] та [PERSON] з 2016 року по теперішній час не мешкають у квартирі [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідачі не мешкають у спірному будинку більше ніж два роки, самостійно покинули зазначену квартиру та перестали у ній мешкати. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх право користування квартирою [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власниці житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. На підставі наведеного,

Outcome: approved