Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

08 червня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що 12.07.2009 року померла його мати [PERSON]. 19.11.2014 року помер його батько [PERSON]. Ще за життя батьки склали заповіт на його користь, згідно якого заповіли належні їм на праві власності по 1/3 частці квартири. Під час звернення до Другої полтавської державної нотаріальної контори з метою належного оформлення спадкових прав на квартиру, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що подані документи містять розбіжності у написанні прізвищ. Так в заповіті прізвище заповідача зазначено «Іваницька» замість «Іваніцька». Просив суд встановити факт належності йому заповіту складеного [PERSON] та [PERSON], а також встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] належало свідоцтво про право власності на житло серії САВ №267226, видане 26.04.2007 року. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] не зявилися, попередньо надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Зацікавлена особа Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, попередньо направила заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.26). За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON], [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.04.2007 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частині [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). 12.07.2009 року померла [PERSON], про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-КЕ №286199 від 14.01.2015 року, актовий запис №2113 (а.с.9). Ще за життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла синові [PERSON], [INFO], належну їй на праві приватної власності частину квартири №72, що розташована в м.Полтава по вул. Ст.Халтуріна,7 та належні їй заощадження з належними відсотками, виплатами, компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ №43/096 Філії Октябрське відділення №43 ВАТ «Державний Ощадний банк України» по рахунку №9155112181 (а.с.10). Також судом встановлено, що 19.11.2014 року помер батько заявника [PERSON] про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-КЕ №281430, від 09.01.2015 року, актовий запис №678 (а.с.11). Ще за життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів синові [PERSON], [INFO], належну йому на праві приватної власності частину квартири №72, що розташована в м.Полтава по вул.Ст.Халтуріна,7 (а.с.12). 30.05.2015 року Державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі заповіту, в звязку з тим, що подані правовстановлюючі документи містять розбіжності (а.с.19). Так судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло, видане 26.04.2007 року Управлінням житлово-комунального господарства, зареєстроване в КП ПБТІ «Інвентаризатор» 08.06.2007 року за №19141692, право власності на майно зареєстровано на ім'я [PERSON] та [PERSON]. Крім того, в заповітах №2-3593 та №2-3594, посвідчених Другою полтавською державною нотаріальною конторою 26.11.2007 року, прізвища заповідачів «Іваницька» та «Іваницький». Відповідно до експертного висновку №056/19-а від 02.04.2015 року, виданого Українським бюро лінгвіністичних експертиз прізвища «[PERSON], [PERSON]» та «[PERSON], [PERSON]» у документах, наданих для проведення експертизи, а також інших документів є ідентичними. Крім того, розбіжності між українськими документальними записами прізвищ виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних (російсько-українських) перетвореннях під впливом особливостей російської орфоепії. Згідно з чинними правилами нормативний український запис прізвища [PERSON], [PERSON] (а.с.18). Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючого документу в повному обсязі.

Outcome: approved