Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

08 травня 2013 року між позивачем [PERSON] з однієї сторони і відповідачем [PERSON], який діє від імені [PERSON] за довіреністю, посвідченою 23 серпня 2011 року приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу [PERSON], з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] згідно з яким [PERSON] продав, а позивач купила зазначений житловий будинок. Право власності [PERSON] на даний житловий будинок з господарськими будівлями виникло на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 24.05.1991 року секретарем виконкому Вишковецької сільської ради, Немирівського району Вінницької області, державна реєстрація права власності проведена 14.03.2011р. В підтвердження того, що договір купівля-продажу відбувся сторони склали розписку про те, що представник відповідача [PERSON] отримав від позивача грошові кошти за проданий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] в сумі 11 000 гривень. Позивач вважала, що стала власницею зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями, хоча розуміла, що договір потребує нотаріального посвідчення. Фактично між сторонами існувала усна домовленість , щоб оформити в нотаріальній конторі найближчим часом всі необхідні документи. Але під час консультації з нотаріусом з'ясувалося, що [PERSON] не виготовив правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,25 га, яка рахується за житловим будинком та належить йому на праві власності. Крім того у зазначеної земельної ділянки відсутній кадастровий номер, тому укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в нотаріальному порядку є неможливим. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням підготувати всі необхідні документи для присвоєння кадастрового номера земельній ділянці і оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку в нотаріальній конторі, але останній фактично ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, посилаючись на різні причини. Позивач вже тривалий час проживає в зазначеному будинку, здійснила його ремонт, провела благоустрій прибудинкової території, користується земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування житлового будинку, займається городництвом та садівництвом, а тому бажає узаконити свої права на дане майно, що й стало підставою для звернення до суду. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України передбачена можливість визнання судом договору, який потребує нотаріального посвідчення, дійсним, якщо сторони домовилися я щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В зв'язку із зазначеними обставинами позивач звернулася до суду за захистом свого права. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися. Надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують стосовно їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно технічного паспорту вбачається наявність об'єкту договору, житлового будинку [ADDRESS] (а.с.16-19). Згідно договору купівлі - продажу жилого будинку від 24.05.1991 року сторони дійшли усіх істотних умов щодо укладення даного договору купівлі - продажу житлового будинку та земельних ділянок про що була складена відповідна розписка (а.с.15,20). Відповідно до частини 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України , якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено факт укладення між сторонами 24.05.1991 року договору купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS], згідно з яким [PERSON] продав, а [PERSON] купила зазначений житловий будинок та земельні ділянки, що дає підстави суду згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України визнати договір купівлі - продажу дійсним та визнати за позивачами право власності на майно відповідно до ст. 328 ЦК України .

Outcome: approved