Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

08.08.2016 року [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення та не перешкоджання користування житлом, із змісту якого вбачається, що відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону або за рішенням суду. Ст. 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. З 11.02.1983 року вона [PERSON] перебуває у шлюбі з громадянином [PERSON]. З 16.02.1983 року вона була прописана за адресою: м. Суми, вул. Комсомольська, буд. 98, доказ: копія паспорту на імя [PERSON]. Дане домоволодіння, нерухоме майно належить матері її чоловіка [PERSON] на праві приватної власності. За даною адресою з чоловіком та сином вона прожила більше 33 років. На протязі останніх 6 8 місяців її чоловік [PERSON] і його брат [PERSON] створюють неможливі умови для її проживання за даною адресою, постійно висловлюють на її адресу нецензурною лайкою, погрожують їй фізичною розправою, виганяють її з будинку. Понад 2 3 місяця назад її чоловік [PERSON] та його рідний брат [PERSON] змінили замки у вхідних дверях будинку. Вона не може потрапити до будинку, де вона зареєстрована та прожила більше 33 років. Вона неодноразово зверталася до свого чоловіка та до його брата з проханням надати їй ключі від будинку. На її прохання вони відмовляли, все це можуть підтвердити свідки сусіди за місцем її мешкання. Її права, надані їй Конституцією України (право на житло) , були порушені та вона була змушена 09.06.2016 року звернутись з письмовою заявою до Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області. Її заява була зареєстрована в Сумському ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області за № П-830 від 09.06.2016 року та по ній проводилася перевірка. За результатами перевірки кримінальне провадження не розпочиналося, з громадянами [PERSON] та [PERSON] провели профілактичні заходи про недопустимість повторності правопорушення та їй була надана письмова відповідь, в якій розяснили порядок звернення до суду (копія відповіді додається) . Після здійснення перевірки та проведення поліцією профілактичних заходів нічого не змінилося, ключі від будинку їй не віддали. Вона була змушена 01.08.2016 року вдруге звернутися до начальника Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області з заявою про притягнення до адміністративної відповідальності громадян [PERSON] та [PERSON] . Її заява була зареєстрована у канцелярії Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області 01.08.2016 року (копія заяви та пояснення додається) . З травня 2016 року до теперішнього часу вона [PERSON] не в змозі потрапити у домоволодіння, де проживала більше 33 років. На сьогоднішній день вона [PERSON] не має постійного місця проживання, змушена тимчасово проживати у своїх знайомих, чим спричиняє їм незручності. На вхідні двері домоволодіння відповідачами був встановлений замок, від якого у неї немає ключів, що створює для неї непереборні перешкоди в користуванні жилим приміщенням. Згідно ст.155 ЖК України власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користуванням жилим приміщенням, у звязку з чим вона змушена звернутися з позовом до суду. Хід її життя порушився. У звязку з неможливістю врегулювати конфлікт мирним шляхом вона змушена звернутися до суду. Відповідачі навмисно перешкоджають їй в користуванні житлом і цим порушують її права. Вона, до звернення до суду, вчиняла дії щодо вселення в домоволодіння самостійно, але не змогла вселитись, оскільки ключів від домоволодіння в неї немає. Таким чином, виникла необхідність звернення до суду з проханням про вселення її [PERSON] до домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Комсомольська, буд. 98, зобовязати [PERSON] і [PERSON] не перешкоджати їй в користуванні домоволодінням та передати від нього ключі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed