Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

09 липня 2020 року в інтересах [PERSON] до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом звернувся її представник, адвокат Жага Е.Г. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323255400:00:002:0066, площею 3,72 га, розташованої на території Комишнянської селищної ради Миргородського району. За свого життя, [PERSON] склав заповіт, у якому зробив розпорядження стосовно всього належного йому майна, яке заповідав своїй доньці, позивачці по справі, [PERSON] . Спадщину після [PERSON] позивачка прийняла у встановленого законом порядку. Відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає їй в реалізації своїх спадкових прав. Окрім того, представник позивача вказує, що [INFO] померла [PERSON] , дружина [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323255400:00:002:0002, площею 3,72 га, розташованої на території Комишнянської селищної ради Миргородського району. [PERSON] за свого життя заповіту не склала. Спадщину після [PERSON] позивачка прийняла у встановленого законом порядку. Відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає їй в реалізації своїх спадкових прав. Враховуючи вищевикладене прохав в порядку спадкування визнати за [PERSON] право власності на спірні земельні ділянки. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі (а.с.26). У встановлений судом строк, відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокатом Жагою Е.Г. подано заяву в якій він виклав прохання провести розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача - Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, з проханням провести судовий розгляд за його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323255400:00:002:0066, площею 3,72 га, розташованої на території Комишнянської селищної ради Миргородського району, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 069379 від 15.03.2005 року (а.с.9). За свого життя, [PERSON] склав заповіт, у якому зробив розпорядження стосовно всього належного йому майна, яке заповідав своїй доньці, позивачці по справі, [PERSON] (а.с.11). У відповідності до довідки виконавчого комітету Комишнянської селищної ради Миргородського району № 02-25/597 від 10.08.2020 року, в період з 1999 року по 2008 рік [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, вела спільне господарство та здійснювала за ними догляд. Спадкова справа на майно померлого не заводилася, що підтверджується відомостями зі спадкового реєстру. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З встановлених судом обставин вбачається, що позивачка є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відсутність правовстановлюючого документу позбавляє позивачку в позасудовому порядку оформити свої спадкові права. Зважаючи на встановленні обставини, суд вважає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги в даній частині, а тому право позивачки підлягає судому захисту, шляхом його визнання. Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323255400:00:002:0002, площею 3,72 га, розташованої на території Комишнянської селищної ради Миргородського району, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 943587 від 30.03.2006 року (а.с.10). За свого життя, [PERSON] заповіту не склала. Спадкова справа на майно померлої не заводилася, що підтверджується відомостями зі спадкового реєстру. У відповідності до довідки виконавчого комітету Комишнянської селищної ради Миргородського району № 02-25/597 від 10.08.2020 року, в період з 1999 року по 2008 рік [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, вела спільне господарство та здійснювала за ними догляд. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. У відповідності до ч.1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до п. 21 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.08.2005 року, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У відповідності до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на встановленні обставини, вбачається підтвердженим факт тривалого спільного проживання, понад п`ять років, позивачки з померлою мачухою [PERSON] та наявність у них спільних прав та обов`язків, а тому позивачка належить до четвертої черги спадкоємців за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відсутність правовстановлюючого документу позбавляє позивачку в позасудовому порядку оформити свої спадкові права. Зважаючи на встановленні обставини, суд вважає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги в даній частині, а тому право позивачки підлягає судому захисту, шляхом його визнання. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved