overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

09.11.2016 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей з врахуванням індексації та 2500 грн. за минулий період з 05.06.2016 р. по 31.10.2016 року. Позивачка вказує на те, що з 2007 року до 05.06.2016 року перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах без реєстраціє шлюбу, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати дітей належним чином. Позивачка просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 2007 року по 05.06.2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, а до цього перебували у фактичних шлюбних відносин без реєстраціє шлюбу, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач працює неофіційно, має мінливий дохід, є фізично здоровий, інших утриманців немає, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до їх повноліття. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей у сумі 2500,00 грн. за минулий період з 05.06.2016 р. по 31.10.2016 р., то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів за минулий період. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

09.11.2017 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем по справі він перебував у шлюбі з 24.03.1990, який зареєстровано у Петриківському відділі ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17. Від спільного шлюбу із відповідачем мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] Єлізавєту Іванівну, [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачкою припинені з червня 2012 року через різні погляди на сімейне життя та вирішення побутових проблем, розбіжності поглядів на подружні права та обовязки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідач по справі [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує, просить залишити їй прізвище «Ніздрань» . Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. 24 березня 1990 року у Петриківському відділі ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 17, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя «Ніздрань», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3). Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта (а.с. 6) та доньку [PERSON] Єлізавєту Іванівну, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно сімейні відносини фактично припинилися з червня 2012 року, до цього часу примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Ніздрань». Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі і позовних вимог щодо стягнення його з відповідача, не заявляв, у звязку з чим суд вирішив судові витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

09.11.2017р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 10.09.2012р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, за час якого 05.10.2015р. у них народилася донька [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, залишивши незмінним її прізвище. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі. Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, позивач на примирення не згодна і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.235 ЦПК України, а також вимоги позивача щодо надалі іменуватися прізвищем «Тофан» після розірвання шлюбу, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

09.11.2017 р. було винесено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. 22.12.2017 р. позивач подала до суду дві заяви щодо виправлення описок у тексті рішення від 09.11.2017 р., що стосується паспортних даних відповідача та їх спільних дітей. Суд, перевіривши матеріали справи з'ясував, що у даному рішенні суду дійсно є описка щодо прізвища відповідача [PERSON] та імені старшої дитини у резолютивній частині, а що стосується інших описок, які існують (на думку заявника) у тексті рішення суду, то суд відмовляє у їх задоволенні, так як позивач - заявник помилково прийшла до висновку щодо їх виправлення, і вони на текст та суть рішення не впливають. Тому

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

09.11.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх п'яти років з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітніх дітей в шлюбі не має, майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.11). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вона була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином (а.с.10, 16). З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останніх п'яти років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом останніх п'яти років, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

09.11.2017 р. до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначає, що вона [PERSON] народилась 01.03.1948 року є донькою [PERSON], яка померла 21.08.2017 року. Після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт яким все своє майно заповіла заявнику та її сестрі [PERSON] в рівних долях. Проте заявниця звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не має змоги оформити спадщину в нотаріальному порядку оскільки в заповіті неправильно надруковано прізвище заявника [PERSON] «Середько». Належність заявнику заповіту від 13.05.2002 року, що посвідчений секретарем виконкому Михайлівської сільської ради, реєстровий номер № 361, треба встановити для оформлення заявником спадщини після смерті матері. В судовому засіданні [PERSON] вищезазначену заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на заяву не подавав. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається із прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], яка показала, що є донькою померлої [PERSON], (про що свідчить свідоцтво про народження серії ЯЮ № 808441 від 16.01.1951 року). Згідно показів свідка заявник [PERSON] є її рідною сестрою та донькою померлої [PERSON]. [PERSON] за життя визнавала [PERSON] як свою доньку і бажала скласти заповіт в тому числі на її їмя, що і зробила 13.05.2002 року. Проте у заповіті була допущення помилка. Викладені в заяві обставини також підтверджені дослідженими копіями письмових доказів: Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 123087 від 30.07.2009 року відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], [PERSON]. Свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ЖС № 494708 від 18.01.1989 року про укладення [PERSON] [INFO] шлюбу з [PERSON], після шлюбу прізвище дружини «Серідько» Паспортом громадянина України серії СА 334733 виданий 06.02.1997 року на імя [PERSON], [INFO]. Карткою платника податків від 11.12.2001 року видана на імя [PERSON], [INFO]. Заповітом складеним 13.05.2002 року, «Кущ Анной Ивановной» на користь «Чередановой Екатерины Ивановны» та «Середько Раисы Ивановны» що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради - [PERSON] Аналіз досліджених письмових доказів дають суду підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

09.11.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що 31.07.2017 року, за місцем проживання: [INFO], квартал 46[ADDRESS] померла мати заявника - [PERSON] [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 343, а також довідкою про причину смерті. 08.11.2017 року для державної реєстрації смерті матері були подані документи до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 31.07.2017 року, за місцем проживання Україна, Донецька область, місто Макіївка-16, квартал 46[ADDRESS], від атеросклеротичного кардіосклерозу. Заявник до суду не зявився, але надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності та про те, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не зявилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копіями паспорта (а.с. 4-8), довідкою про смерть № 343 від 31.07.2017 року (а.с. 9), лікарським свідоцтвом про смерть № 343 від 31.07.2017 року (а.с. 10), копією договору про організацію та проведенню захоронення (а.с. 11-12), копією свідоцтва про народження ГД № 378649 від 20.07.1955 року (а.с. 14), фотосвітлиною (а.с. 15), відмовою у проведенні державної реєстрації смерті (17), та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 31.07.2017 року, за місцем проживання Україна, Донецька область, місто Макіївка-16, квартал 46[ADDRESS], від атеросклеротичного кардіосклерозу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

09.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.11.2007 року Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 508. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач надав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Відповідач надала заяву у якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає у повному обсязі. Ухвалою суду 22.11.2017 року сторонам надавався на примирення тривалістю 4 місяці. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.11.2007 року Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 508 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. Строк на примирення, наданий ухвалою суду, не зміг примирити подружжя. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дітям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дітей не мають. Позивач просить залишити дітей на проживання із матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

09.11.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 29.01.1977 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 83. Від подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, з 2000 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Примирення вважає недоречним. Відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження (повторне) серія 1-ЕГ № 045708 від 03.04.2001 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 29.01.1977 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 83 (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2000 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Примирення позивач вважає недоречним. Відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі відповідно до ст. 88 ЦПК України представник позивача просить залишити за позивачем. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

09.11.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22.06.2012 року. Відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться сином, не займається його вихованням, не надає матеріальної допомоги на його утримання. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник органу опіки та піклування подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача від 20.04.2017 року (а.с. 6,7) вважає, що в інтересах дитини необхідно позитивно вирішити питання про позбавлення батьківських прав відповідача та задоволити позов. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Беручи до уваги, що позивач підтримує позовні вимоги, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи думку представника органу опіки та піклування, суд позов задовольняє.

Outcome: approved