Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті позивач звернувся до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус Мирошниченко О.М. повідомила позивачу, що його батько [PERSON] у лютому 2016 року склав заповіт, в якому призначив спадкоємцем всього свого майна дочку [PERSON]. За життя заповідач обіцяв позивачу поділити все своє майно між ним та його сестрою [PERSON] На думку позивача заповіт складено з порушенням загальних вимог до його форми та посвідчення. Також він вважає, що заповіт повинен бути визнаний судом недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. На підставі вище викладеного позивач просить визнати даний заповіт недійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] заперечувала проти позову, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун С.М. заперечувала проти задоволення позову. Третя особа - державний нотаріус Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов необхідно залишити без задоволення з наступних підстав. Із досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 19.08.2016 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.7). Померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 19.08.2016 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.8). 27.09.2016 року [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, де державний нотаріус Мірошніченко О.М. повідомила йому, що за життя 03.02.2016 року [PERSON] склав заповіт, в якому спадкоємцем всього свого майна і взагалі всього, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, призначив дочку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42842919 від 03.02.2016 року, вказаний вище заповіт зареєстровано 03.02.2016 року за № 58531230 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Світланою Миколаївною (а.с.26). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з ними з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі особа не може одержати право на спадкування. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що вона є рідною донькою заповідача, коли він потребував допомоги у зв'язку з похилим віком та хворобою, постійно допомагала батьку та піклувалася про нього. Позивач, хоча і був рідним сином померлого, залишався байдужим до потреб та життя батька. На думку відповідача саме з цієї причини [PERSON] і призначив її своїм спадкоємцем. Спадщину [PERSON] прийняла у встановлений законом шестимісячний строк, подавши відповідну заяву до Первомайської державної нотаріальної контори (а.с.22). Позивач вважає, що даний заповіт складений з порушенням чинного законодавства: даний документ не відповідає встановленій формі: часом складання заповіту є час, коли нотаріус вчинив запис про заповіт у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій; час його посвідчення нотаріусом був дописаний рукою, а не за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. За вимогами ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи заповіт складено відповідно до вищевказаних вимог ЦК України, а саме: заповіт складено у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, на прохання заповідача записаний нотаріусом з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним особисто, посвідчений нотаріусом, про що зроблено запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та зареєстровано у Спадковому реєстрі, про свідчить копія Витягу з реєстру для реєстрації нотаріальних дій т. №1 за 2016 рік та копія спадкової справи №291/2016 року (а.с.21-38). Виходячи з цього заповіт вважається вчиненим та таким, що набув юридичної сили. Також на думку позивача заповіт, складений з порушенням вимог щодо форми та посвідчення, згідно ст.1257 ЦК України є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, а ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Проте позивач просить визнати заповіт недійсним відповідно до ч. 2 ст.1257 ЦК України. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, подати докази, для доказування тих обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, як викладено у ст.ст.1233, 1234 ЦК України, яку було перевірено нотаріусом. [PERSON] вважає, що заповіт повинен бути визнаний судом недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Доказів цього позивач також не надав. Також у заповіті та у Витязі з реєстру для реєстрації нотаріальних дій т. №1 за 2016 рік , наданим третьою особою у судовому засіданні, міститься власноручний підпис заповідача [PERSON] Судом не встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, форма та зміст заповіту відповідає вимогам діючого законодавства, тому суд виходячи з вищевикладеного не може визнати заповіт недійсним. Таким чином, доводи позивача суперечливі, необґрунтовані, а позовні вимоги безпідставні, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 215, ст.ст.1233, 1234, ч.ч.1, 2 ст.1235, 1247, 1248 ЦК України,

Outcome: dismissed