Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

09.10.2017 року [PERSON], звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою в інтересах [PERSON], в якій зазначила, що 06.02.2017 року помер батько позивача [PERSON], який на день смерті проживав в с. Михайлівка, а 09.04.2007 року померла бабуся [PERSON]. Після смерті батька та бабусі позивача залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 1,2581 га, частки майнового паю та житлового будинку. Позивач є спадкоємцем майна померлого батька [PERSON] та бабусі [PERSON] за законом. Інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті батька позивач прийняв. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті бабусі позивачеві відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що на час смерті бабусі позивача [PERSON] був живий батько позивача та син [PERSON], який тривалий час до смерті доглядав останню та прийняв спадщину після її смерті. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини позивачем вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 09.04.2007 року [PERSON] пропущеним позивачем з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON], що діє на підставі довіреності від 23.06.2017 року (а.с.15), не зявилися, 23.10.2017 року подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити (а.с.59, 60). Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] сільський голова [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги [PERSON] сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.61). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач, представники позивача та відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 09.04.2007 року в с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області померла бабуся позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №103683 (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із житлового будинку, розташованого по вул. Ветеранів праці, 17, в с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 12.09.2017 року № 1608 (а.с.11). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є онук останньої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІІІ-АМ № 481187, свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] [PERSON] (а.с.9), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.8). Інших спадкоємців немає, оскільки спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася та свідоцтва про праву на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13.10.2017 року за №49470786 (а.с.22). Заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 13.10.2017 року (а.с.23). [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що на час смерті бабусі [PERSON] був живий його батько та син померлої, який, на думку позивача, прийняв спадщину, але не оформив, так як підтверджуючі факт прийняття та оформлення спадщини документи відсутні. 12.09.2017 року державним нотаріусом Шаргородської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачу в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.6). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом, своєчасно не прийняв спадщину оскільки вважав, що спадщину оформлятиме син покійної. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача [PERSON] визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви (а.с.61), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved