Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

08 липня 2016 року позивач звернулась до Вінницького районного суду із даним позовом, який мотивувала тим, що 09 листопада 2014 року помер [PERSON] в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі зі земельної ділянки площею 2,74 (уточнена площа земельної ділянки 2,7444 та) гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520655300:03:004:0029, що належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 3963 виданий 14 березня 2001 року Вороновицькою селищною радою на підставі рішення Вороновицької селищної ради 16 сесії 3 скликання від 03 березня 2001 року, на ім'я [PERSON]. Вказує , що 16 листопада 2001 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав, на імя - [PERSON], після одруження вона змінила прізвище на «Сіненко» - дану земельну ділянку. Однак, зазначає, що оригінал даного державного акту на право приватної власності на землю нею втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільська Зоря» від 26 травня 2016 року за № 22 (8599). В зв'язку з чим, вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори. Тому просить суд визнати за нею, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 09 листопада 2014 року [PERSON], наземельну ділянку площею 2, 7444 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520655300:03:004:0029. У судове засідання позивач не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про ас та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] також в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, позов підтримує та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, проти задоволення даного позову не заперечує. Суд вважає, за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] , помер 09.11.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-АМ №305683, виданого від 10 листопада 2014 року (а.с.5). Належність на праві власності померлому [PERSON] земельної ділянки, яка розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, площею 2,74 (уточнена площа земельної ділянки 2,7444 та) гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520655300:03:004:0029, підтверджується: архівною довідкою від 12.04.2016 року про те, що у списку КСП ім. Можайського, які мають право на земельний пай значиться за №181 [PERSON](а.с.27); копією Протоколу № 1 зборів уповноважених членів КСП ім. Можайського смт. Вороновиця Вінницького району від 20 лютого 1996 року(а.с.28-32); довідкою Вороновицької селищної ради за № 167 від 15.03.2016 року(а.с.26); листом Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі від 17 листопада 2015 року за № 0503689202015(а.с.16); витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку ПВ-0503539342015 від 17.11.2015 року (а.с.14). Дану земельну ділянку [PERSON] заповів [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 16 листопада 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №713 (а.с.6) Згідно свідоцтва про народження серія ІІІ-АМ № 302409 виданого 03 серпня 1983 року Вінницьким міським відділом РАЦС(а.с.7) дошлюбне прізвище позивача - [PERSON], яка змінила своє дошлюбне прізвище «Парамбуль», зазначене у заповіті, на «Сіненко», що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-АМ № 099858 виданого 31 серпня 2003 року Вінницьким міським відділом РАЦС (а.с.8). Відповідно до оголошення в газеті «Подільська Зоря» від 26 травня 2016 року за №22 (8599), вбачається, що оригінал державного акту серії ВН №3969, на право приватної власності на землю позивачем втрачено (а.с.19). З копії спадкової справи за 3250/2015 року вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 09 листопада 2014 року, спадкове майно, прийняла [PERSON], подавши відповідну заяву. Інші спадкоємці за законом або заповітом відсутні.(а.с.42-46). З відповіді державного нотаріуса [PERSON] від 05.07.2016 р. , вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , оскільки вона не надала оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, у звязку з чим вона змушена була звернутися до суду із даним позов. Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ \~ ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК У країни право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на дану земельну ділянку підлягають до задоволення, оскільки матеріалами справи, доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, але не змогла отримати свідоцтво про спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7444 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520655300:03:004:0029, оскільки втрачений оригінал державного акту на право приватної власності. Також, відповідач визнав позовні вимоги повністю, інших спадкоємців за законом або заповітом на дану земельну ділянку судом не встановлено, а тому задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved