Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

09.04.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної-особи підприємця [PERSON] , згідно вимог якої позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти заборгованість за договором про надання послуг з програми «Навчання і стажування за кордоном. Країна США» № 34, від 03 липня 2019 року, у розмірі 73 085 (сімдесят трьох тисяч вісімдесяти п`яти) гривень 00 копійок та стягнути судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що 03 липня 2019 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір про надання послуг з програми «Навчання і стажування за кордоном. Країна США» № 34 позивачем на користь відповідача сплачено за Договором загальну суму у розмірі 73 085 грн. 00 коп., тобто позивачем, як стороною договору, в повному обсязі виконані умови договору. Проте відповідачем умови вказаного договору не виконано, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження та роз`яснено відповідачу право надати у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідач був повідомлений про судове засідання шляхом направлення судової повістки на останню відому адресу реєстрації та публікації оголошень на веб-порталі судової влади України, що визначено Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та узгоджується з приписами цивільного процесуального законодавства, що як наслідок свідчить, що відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві та просить провести розгляд у його відсутність. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, з урахуванням обставин викладених у відзиві на позов, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення у відсутність сторін. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судовим розглядом встановлено, що 03 липня 2019 року між [PERSON] ( Ндалі - Позивач/Замовник) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Надалі - Відповідач/ФОП [PERSON] /Виконавець) укладено Договір про надання послуг з програми «Навчання і стажування за кордоном. Країна США» № 34 (далі - Договір). У відповідності до пункту 1 Договору програма «Навчання і стажування за кордоном. Країна США» (надалі також - «Програма») - це міжнародна програма, яка надає можливість Замовнику отримувати освіту, проходити стажування, вивчати іноземні мови, культуру та побут приймаючої країни. Пунктом 2.1. Договору визначено, що Виконавець зобов`язується надати Замовнику інформаційні, консультаційні послуги та допомогу в оформленні документів (надалі також - «Послуги») для участі останнього у Програмі США чи Канаді, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги, зазначені в пункті 3.1. Договору. Пунктом 3.1. Договору визначається, що Виконавець зобов`язується надати Замовнику наступні послуги: 3.1.1. Надання повної інформації щодо Програми, а саме: надання інформаційних брошур в друкованому або електронному вигляді на російській/українській чи будь-якій іноземній мові; проведення індивідуальної співбесіди і роз`яснення особливостей функціонування Програми в іноземних країнах. 3.1.2. Аналіз документів Замовника; підбір закордонного навчального закладу, реєстрація в ньому; отримання запрошення на навчання; допомога Замовнику в заповненні анкет; консультування під час збору та оформлення документів, необхідних для Програми; приймання, оформлення та поштове відправлення документів Замовника; мовна підтримка Замовника (проведення переговорів, підготовка Замовника до телефонної співбесіди з приймаючим навчальним закладом, редагування листів, приймання та відправлення факсів та електронних листів в обсягах, необхідних для участі Замовника в Програмі); підготовка Замовника до перебування в приймаючій країні на загальних інформаційних семінарах; інформаційна підтримка в оформленні візи; допомога при заповненні анкет для консульства приймаючої країни; підготовка до проходження співбесіди в консульстві; надання інформації щодо візового режиму. Пунктом 2.2. Договору визначається, що після надання послуг, передбачених п. 3.1. Договору, Сторони підписують Акт приймання-передачі наданих послуг (надалі також - «Акт»), який оформлюється додатковою угодою до даного Договору і підтверджує факт надання послуг. У відповідності до пункту 5.1. Договору загальна вартість послуг Виконавця становить суму в гривнях еквівалентну 2450$ (дві тисячі чотириста п`ятдесят ) доларів США. Згідно пункту 5.2. Договору оплата послуг здійснюється в національній валюті України за курсом банку «Приват» на день здійснення платежу в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок Виконавця, зазначений в Розділі 9 Договору, або шляхом внесення грошових коштів до каси Виконавця. 07 липня 2019 року ФОП [PERSON] пред`явлено [PERSON] рахунок-фактуру № 42, на оплату послуг з організації програми стажування, в розмірі 150 дол. США. Серед реквізитів отримувача платежу зазначено номер карткового рахунку: [NUMBER] ; Банк: Мonobank; є платником єдиного податку; адреса: [ADDRESS] . 08 липня 2019 року Позивачем здійснено перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] , в сумі 3 885, 00 грн., (150 дол. США, на дату здійснення платежу), що підтверджується випискою за картковим рахунком № [NUMBER] , (номер рахунку за стандартами IBAN: [NUMBER] ) (Надалі - Рахунок позивача) та Довідки від 23 березня 2020 року, № [NUMBER] (Надалі - Довідка). 10 липня 2019 року, ФОП [PERSON] пред`явлено [PERSON] рахунок-фактуру № 47, на оплату послуг з організації програми стажування, на суму 1 150 дол. США. Серед реквізитів отримувача платежу зазначено номер карткового рахунку: [NUMBER] . 11 липня 2019 року Позивачем здійснено перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] , в сумі 27 815, 00 грн. (1 150, 00 дол. США, на дату здійснення перерахування). 30 липня 2019 року, ФОП [PERSON] пред`явлено [PERSON] рахунок-фактуру № 47, на оплату 1 150 дол. США. Серед реквізитів отримувача платежу зазначено номер карткового рахунку: [NUMBER] . 01 серпня 2019 року Позивачем здійснено перерахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] , в сумі 28 635, 00 грн. (1 150, 00 дол. США, на дату здійснення перерахування). 16 вересня 2019 року Позивачем перераховано із Рахунку на рахунок [NUMBER] , суму коштів в розмірі 12 750, 00 грн., що вбачається із виписки по рахунку Позивача та Довідки. Таким чином, Замовником, як стороною Договору, в повному обсязі виконані умови Договору. Позивачем на користь Відповідача сплачено за Договором загальну суму у розмірі 73 085 грн. 00 коп. При цьому, Виконавцем не виконані зобов`язання за Договором, зокрема ті, що визначені в пункті 3.1. Договору. Згідно пункту 6.2. Договору, якщо Виконавець протягом 3 (три) місяців з дня підписання Договору не надав Замовнику інформації від навчального закладу приймаючої країни, останній має право отримати від Виконавця сплачену грошову суму протягом 90 (дев`яносто) днів з дня письмового звернення до Виконавця. Інші строки можуть бути встановлені Сторонами, у разі якщо вони погоджені та викладені у вигляді Додатку до цього Договору, що є його невід`ємною частиною. 25.10.2019 року, Позивачем, цінними листами із описом, за адресами: м. Київ, вул. Лаврська 16, та м. Київ, просп. Павла Тичини, 1-В, направлено Відповідачу письмові звернення із вимогою повернення сплачених в порядку виконання Договору коштів, в розмірі 3 060, 00 доларів США,. Вказані листи повернуті Позивачеві у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 07.11.2019 року Позивачем, додатково, на електронні адреси Відповідача admissions@myworktravel.com, futureleadersukraine@gmail.com, надіслано сканкопії письмового звернення. Відповідно до ч. 1 ст. 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 906 ЦК України, зокрема встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовних, враховуючи, що стороною відповідача доводи спростовані не були. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Конфер Лекс» укладено Договір про надання правової допомоги № 03/03/20-01, від 03 березня 2020 року. Так, відповідно до п. 4.1. Договору про надання правової допомоги за надання правової допомоги позивач сплачує на користь повіреного гонорар у розмірі 3 000, 00 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved