Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

10.03.2016 року до суду звернувся громадянин [PERSON] з позовом відповідно до якого, просили суд визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування після померлого [INFO] року [PERSON] про право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне померлому за життя спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. В установлений законом строк ним була подана до нотаріальної контори заява про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.02.2016 року за № 192/02-04, йому юуло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька. За змістом цієї постанови, підставою такої відмови стало, те що ним не подано оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день та час розгляду спави був лажем чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа - Друга Кременчуцька державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надала клопотання відповімо до якого, просить розгляд справи проводити без участі представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кременчуцького міськрайонного управління юстиції в судове засідання свого представника не направив, надав до суду клопотання відповідно до якого просить розгляд справи проводити,без участі представника. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Позивач - [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане Крюківським райвиконкомом м. Кременчука від 11.01.1984 року серії [NUMBER], актовий запис № 45. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.06.2015 року серії [NUMBER]. Судом встановлено, що після померлого [PERSON] відкрилась спадщина на належне померлому за життя майно: квартира [ADDRESS], право власності на яку, підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане УЖКХ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів від 13.04.1999 року, зареєстроване в КП «МБТІ», реєстрова книга № М-7 за № 887, довідкою з КП «КМБТІ» від 02.02.2016 року за № 61/272. Спадкоємцями спадкового майна [PERSON] є його син [PERSON], що підтверджується повідомленням Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори від 31.05.2016 року № 736/01-06. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, на момент розгляду справи єдиним спадкоємцем спадкового майна померлого [PERSON], є його син [PERSON] 19.08.2015 року [PERSON] звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON]. 20.02.2016 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Литвиненко Л. І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не подано оригінали правовстановлюючих документів про право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз'яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що до спадкової маси входить: квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким, чином враховуючи викладене зважаючи, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, про що свідчать матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved