Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

09 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,21 га для обслуговування індивідуального житлового будинку за адресою: с.Калинівка Жовтневого району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 27 лютого 2013 року. Разом з тим, згідно ухвали суду від 26 квітня 2016 року позивач збільшив вимоги, що були прийняті судом, а саме: просив встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 05467, виданого 17 жовтня 1995 року Калинівською сільською радою на ім'я [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 27 лютого 2013 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с.Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, вул.Кірова, 59. та земельну ділянку площею 0,21 га для обслуговування індивідуального житлового будинку. 26 грудня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав позивачу все своє майно. 05 серпня 2015 року приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с.Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, вул.Кірова, 59. Разом з тим, 26 лютого 2016 року приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,21 га для обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану на території Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлого [PERSON] Крім того, в державному акті на право приватної власності на землю прізвище спадкодавця помилково зазначено як Осіпов І.М., а в свідоцтві про смерть його прізвище вказано як Осипов, таким чином написання прізвища спадкодавця в документах не збігається, що також перешкоджає оформленню позивачем спадщини. Враховуючи, що порушуються спадкові права позивача, останній змушений звернутися до суду із даним позовом та просив його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] сільська рада Жовтневого району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направив, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю його представника, проти задоволення позову з урахуванням збільшених позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 27 лютого 2013 року (а.с.5). 26 грудня 2010 року [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [INFO], який проживає в [INFO], склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №414, відповідно до якого він заповідав [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, тобто все те, що буде належати та на що він матиме право (а.с.6). Державний акт на право приватної власності на землю серії МК №05467 був виданий 17 жовтня 1995 року на підставі рішення 3 сесії 22 скликання Калинівської сільської ради народних депутатів від 26 травня 1995 року №3 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №232, згідно з яким земельна ділянка площею 0,21 га для обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована на території Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, належить [PERSON], який проживає в [INFO] (а.с.10). Зі змісту витягу з журналу реєстрації актів приватизації по Калинівській сільській раді вбачається, що [PERSON], який проживає [INFO], видано державний акт на право приватної власності на землю №05467, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №232, на земельну ділянку площею 0,21 га (а.с.78). Згідно викопіювання із схематичного плану [PERSON] надана земельна ділянка орієнтовною площею 0,2100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Господарських будівель і споруд за адресою: с.Калинівка, вул.Кірова, 59 (а.с.82). Крім того, відповідно до облікової картки об'єкта погосподарського обліку за 2011-2015 р.р., затвердженого секретарем Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, головою домогосподарства по вул.Кірова, 59 зазначений [PERSON], [INFO] (а.с.79-81). На підставі постанови приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу [PERSON] від 26 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], [INFO], який помер 27 лютого 2013 року, постійно проживав в [INFO], що складається з земельної ділянки, розташованої на території Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, площею 0,21 га для обслуговування індивідуального житлового будинку, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.11). Разом з тим, позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05 серпня 2015 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с.Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, вул.Кірова, 59 після смерті [PERSON], який помер 27 лютого 2013 року (а.с.8), про реєстрацію якого містяться відомості у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 серпня 2015 року (а.с.9). Дослідивши копію спадкової справи № 46/2013 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 05 серпня 2013 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 27 лютого 2013 року (а.с.24-69). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин судом встановлено, що вказані розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі на землю та документах, що встановлюють його особу, могли бути викликані через невірний переклад на українську мову, що перешкоджає позивачу [PERSON] здійснювати свої спадкові права, в зв'язку з чим вимога в частині встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 05467, виданого 17 жовтня 1995 року Калинівською сільською радою на ім'я [PERSON], є обґрунтованою й підтверджується наданими сторонами доказами, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі змісту ст.1233 ЦК України вбачається, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставіст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкодавцю [PERSON] на момент смерті належала земельна ділянка площею 0,21 га для обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану на території Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, згідно з державним актом на землю серії МК №05467 від 17 жовтня 1995 року, який заповідав все своє майно позивачу [PERSON], останній не відмовився від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, крім того, володіє житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованим на спірній земельній ділянці, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved