Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

08 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Ековід» (далі - ТОВ «СК-Ековід») про стягнення грошових коштів за договором. В обґрунтування позову, позивач зазначав, що 22 липня 2020 року уклав з відповідачем договір №22/07/20/00_1 про поставку товару, згідно з пунктом 1.1 якого ТОВ «СК-Ековід» зобов`язався виготовити та передати у власність покупця, а [PERSON] зобов`язувався прийняти товар та сплатити його вартість продавцю. Загальна сума договору становить 30 000 грн, попередня оплата становить 21000 грн. Згідно з пунктом 2.5 договору поставка, починаючи з дня здійснення попередньої оплати здійснюється протягом 21 робочих днів, при умові узгодження технічного завдання. Позивач указував, що здійснив оплату за договором в сумі 21000 грн двома платіжками в сумі 2 000 грн та 19000 грн, що підтверджується квитанціями. Таким чином, останній день виконання зобов`язання зі сторони відповідача становить 12 серпня 2020 року. Однак після здійснення оплати відповідач товар не поставив, а у подальшому не відповідав на дзвінки та повідомлення. Станом на 07 грудня 2020 року продавцем прострочено на 117 днів свої зобов`язання, що тягне за собою накладення штрафних санкцій в сумі 1289,55 грн, з яких пеня 812,46 грн, відсотки річних в сумі 203,67 грн, інфляційні втрати в сумі 273,42 грн. На підставі викладеного, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 21000 грн та 1289,55 грн штрафних санкцій. Ухвалою судді від 11 грудня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відзиву, заяв або клопотань від відповідача не надходило. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 1ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд установив, що 22 липня 2020 року сторони уклали договір № 22/07/20/00_1 про поставку світло прозорих конструкцій та додаткових елементів (підвіконня, відливи) у приміщення вказаному покупцем. Згідно з квитанціями від 22 липня 2020 року [PERSON] сплатив ТОВ «СК-Ековід» 2 000 грн та 19 000 грн. Однак відповідач товар позивачу не поставив. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 статті 530 ЦК України). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Згідно зі статтями 691, 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (стаття 665 ЦК України). Відповідно до положень статті 693 ЦК України у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Ураховуючи те, що докази поставки товару позивачу за договором в матеріалах відсутні, позовні вимоги [PERSON] щодо повернення суми попередньої оплати є обґрунтованими. Що стосується вимог позивача про стягнення з ТОВ «СК-Ековід» штрафних санкцій в розмірі 1289,55 грн, з яких пеня - 812,46 грн, відсотки річних - 203,67 грн та інфляційні втрати - 273,42 грн, то суд виходить із такого. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктом 2.5 договору передбачено що поставка товару, починаючи з дня здійснення передоплати здійснюється протягом 21 робочих днів, при узгодження технічного завдання. Відповідно до пункту 8.4 договору за порушення строку виробництва товару, постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виготовленого товару за кожен день прострочення. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені в сумі 812.46 грн підлягають задоволенню. Відповідно до частини другої статі 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Ураховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, не поставив товар, в обумовлені сторонами в договорі строки, наявні підстави для стягнення з нього трьох процентів річних та інфляційних втрат в сумі 2093,67 грн та 273,42 грн. Ураховуючи те, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, сплатив попередню оплату за договором, а відповідач не поставив товар позивачу в обумовлені сторонами строки, чим порушив умови договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 21000 грн та 1289,55 грн. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, на підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved