Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначили, що 03.03.2008 року померла їхня рідна тітка [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкове майно складається із права на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП ім. Фрунзе, с. Лютарка, Ізяславського району Хмельницької області. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивачі не звернулися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки вони не знали про наявність вказаної земельної частки (паю), яка належала [PERSON] і довідалися лише в 2017 році, після спливу шестимісячного строку. В звязку із чим просять визначити для них додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї рідної тітки [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилися. [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити відповідну позовну заяву. Представник Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не зявилася, в поданій заяві, яка надійшла на адресу суду, проти позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечувала та просила розглянути справу за її відсутності. Суд, зясувавши позицію сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно актового запису про смерть №9 від 04.03.2008 року, встановлено, що [PERSON] померла 03.03.2008 року в с. Лютарка Ізяславського району Хмельницької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №114691 [PERSON] помер 14.05.2009 року в с. Мокрець Ізяславського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №19. Рішенням Ізяславського районного суду від 24.01.2018 року, яке набрало законної сили 27.02.2018 року, встановлено, що [PERSON], яка померла 03.03.2008 року, дійсно являлась рідною сестрою [PERSON], який помер 14.05.2009 року і рідною тіткою [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (повторно) серії 1-БВ №301232 від 06.10.2017 року, вбачається, що її батьком значиться [PERSON]. Крім того, згідно рішення Ізяславського районного суду від 03.02.2010 року, яке набрало законної сили 14.02.2010 року, встановлено, що [PERSON], який помер 14.05.2009 року дійсно являється батьком [PERSON], [INFO]. Разом з тим, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Зелінської» на «Кондратюк». Отже, в судовому засіданні доведено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], яка померла 03.03.2008 року, є тіткою [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є рідними сестрою та братом. Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0115644 від 09.12.1996 року [PERSON], яка проживає в [INFO] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Фрунзе, розміром 1,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Із довідки Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 10.08.2017 року за №890 вбачається, що [PERSON] на день смерті 03.03.2008 року була зареєстрована за адресою: [INFO]. На день її смерті склад її сімї був наступний співмешканець [PERSON], який помер 06.04.2008 року. При цьому, письмовою заявою [PERSON] та [PERSON] від 21.11.2017 року, посвідченою секретарем Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] за №64, вказано, що [PERSON] та [PERSON] дійсно вступили в управління спадковим майном після смерті своєї тітки [PERSON], яка померла 03.03.2008 року, вони її доглядали та взяли спадкове майно під свою охорону. Також свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, зазначила, що [PERSON], яка померла 03.03.2008 року, є рідною тіткою позивачів та сестрою їх батька. Вказала, що оскільки вона є соціальним працівником Лютарської сільської ради, їй стало відомо про наявність Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0115644 від 09.12.1996 року, який за життя належав [PERSON], та зберігався в приміщенні сільської ради, а тому в липні 2017 року вона повідомила [PERSON] про вказаний факт, після чого остання отримала вказаний сертифікат. На запит суду Ізяславська державна нотаріальна контора листом №2377/01-16 від 16.12.2017 року повідомила, що після смерті [PERSON], яка померла 03.03.2008 року, спадкова справа не заводилась, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №50317353 від 16.12.2017 року. Відповідно до нотаріально завірених заяв [PERSON] від 26.09.2017 року, [PERSON] від 04.09.2017 року, [PERSON] від 25.09.2017 року, останні відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 03.03.2008 року. Таким чином після смерті [PERSON], яка померла 03.03.2008 року спадщину ніхто не прийняв. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно п. 24 постанови пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивачі пропустили строк для прийняття спадщини, оскільки вони не знали про наявність вказаної земельної частки (паю), яка належала [PERSON] і довідалися лише в 2017 році від соціального працівника, після спливу шестимісячного строку. В звязку із чим просять визначити для них додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї рідної тітки [PERSON] Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята, спадкова справа не заведена, позивачі захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не можуть, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачам додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1272, 1261 ЦК України,

Outcome: approved