Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

08 травня 2018 року позивач звернувся до суду від імені [PERSON] з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В заяві позивач зазначив, що з 20 червня 2015 року по 13 лютого 2018 року перебував з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу місце проживання сина між ними не визначено. 03 жовтня 2017 року колишня дружина з невідомих йому причин виїхала проживати до своєї матері в [ADDRESS]. З моменту переїзду і по даний час, на ґрунті особистої неприязні, відповідач чинить перешкоди у його спілкуванні із сином, не дає йому бачитись з дитиною та брати участь в її вихованні. Кожного разу, коли він приїздив, щоб провідати сина, то не заставав їх вдома. На його прохання надати можливість бачитися із сином, брати участь у його вихованні, давати його хоча б на вихідні, відповідач не реагує. Його права як батька є порушеними, оскільки він як і мати має рівні права та обов'язки щодо дитини, бажає с особисто спілкуватися із сином, виховувати його та забезпечувати його всім необхідним для розвитку та становлення., проти згоди з відповідачем щодо побачень та спілкування із сином не досягнуто. Посилаючись на викладене, позивач просив суд Зобов'язати [PERSON], [INFO] усунути перешкоди у спілкуванні батька [PERSON], [INFO] з сином [PERSON], [INFO]. Визначити спосіб участі [PERSON], [INFO] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO]: - встановити [PERSON] дні для участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], а саме перший та третій тиждень кожного місяця з 16:00 год. п'ятниці до 16:00 год. неділі; - зобов'язати [PERSON], [INFO], за два дні до дня зустрічі [PERSON] з сином надати точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його про це на наступний день з дня настання таких обставин; - проведення днів народження [PERSON], в непарні роки - з батьком [PERSON]; - спільний відпочинок у літній період сина [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] протягом 14 днів. Стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В підготовче засідання позивач, представник позивача не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували, в повному обсязі. Відповідач та її представник в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Представник третьої особи в підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 20 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №75 (а.с. 11). Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2018 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 12). Від вказаного шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Також судом встановлено, що після розірвання шлюбу дитина проживає із матір'ю, яка, як стверджує позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Таким чином, між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні дитини, у зв'язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ст.153 Сімейного Кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Позивач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно ( а.с.14,15,18), має задовільні житлово-побутові умові для проведення часу із сином ( а.с. 19), тому підстави для обмеження батька у спілкуванні з дитиною відсутні. Крім того, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, на підставі вищевказаної норми сімейного права, виходячи з принципу рівності прав батьків у вихованні дитини, а також враховуючи те, що відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Згідно із ч. 2 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету Решта 50 відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивачем документально підтверджені понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., таким чином поверненню позивачу з державного бюджету та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі по 352,40 грн. (50 % від 704,80 =352,40)

Outcome: approved