overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

09 вересня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 11 березня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Реєстрація проводилась виконкомом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем виявились невдалими з причини відсутності взаємопорозуміння, виникнення сварок. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, вважає позов підлягаючим задоволенню. В силу ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], що свідчать про неможливість їх подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. В силу статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 2009 року в Чорноморській сільській раді Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою має сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним. Через відсутність взаємопорозуміння, втрату почуттів, постійні зради з боку відповідачки, сумісне життя є неможливим. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Крім того, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не подавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 2009 року в Чорноморській сільській раді Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 4. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаємопорозуміння та втрата почуттів. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним. Через відсутність взаємопорозуміння та втрату почуттів сумісне життя є неможливим. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги; а відповідачка визнає їх повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 54. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаємопорозуміння та втрата почуттів. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 лютого 2011 року зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось. В судове засідання сторони не з'явилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказує, що підтримує позовні вимоги, відповідач - визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 04 лютого 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 23 (а.с 5). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що сім'я розпалась, а тому позов підлягає задоволенню. В силу ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачці [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк», в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу в сумі 200000,00 грн. та нараховані відсотки в сумі 656,72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 12 серпня 2014 року був укладений договір банківського вкладу на вимогу № 662291, за яким позивач розмістив в банку банківський вклад в сумі 200000,00 грн. на вимогу з виплатою йому процентної ставки 10% річних щомісяця. Зазначає, що 19 серпня 2014 року він звернувся до відділення банку з вимогою повернути йому грошові кошти, але відповідач надав відповідь про те, що станом на поточну дату банк не має можливості для виплати частини або усіх коштів по його депозитному рахунку. Вважає відмову відповідача щодо повернення йому суми банківського вкладу та нарахованих відсотків необґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству. У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку, оскільки вона не працює, доглядає малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем з 08 жовтня 2011 року, мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дружини, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому просить стягнути з нього аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, в яких просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. На даний період часу позивачка ніде не працює у зв'язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 вересня 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку - задовольнити в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому вказувала, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що батько відмовляється від надання будь-якої допомоги, вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засідання позов визнав частково, погодився зі стягненням з нього аліментів, однак не погодився з розміром, оскільки не працює. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01.07.2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану м.Іллічівська Одеської області, актовий запис №152. У сторін від спільного життя є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач працює на сезонній (літній) роботі. На теперішній час не працює. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дитини та відмовляється від надання будь-якої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що з відповідачам перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 20 грудня 2011 року було розірвано. [INFO] у сторін народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. У попередньому судовому засідання позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4), який не заперечує свого батьківства. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач працює на ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» шахта «Алмазна», начальним дільниці «АШТ». У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 09 вересня 2014 року. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, просила визнати за нею право власності на 2/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилалась на ті обставини, що не має можливості зареєструвати право власності на зазначене майно з підстав відсутності правовстановлюючого документу на нього. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивач, а також третя особа - [PERSON], до суду надали заяви, в яких просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, третя особа вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять, письмові заперечення проти позову суду не надані. Суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З довідки, наданої Державним архівом Миколаївської області за вих. № А-328 від 17.07.1989 року слідує, що [PERSON] надано дозвіл на будівництво будинку на виділеній їй земельній ділянці, про що зазначено в протоколі № 19 засідання виконкому Тернівської посилкової Ради депутатів трудящих Жовтневого райвиконкому Миколаївської області від 07 жовтня 1969 року (а.с. 8) Рішенням Народного суду Центрального району м. Миколаєва від 03 вересня 1974 року позивачу виділено 2/3 частки будинку незавершеним будівництвом, що розташований у [ADDRESS] (після перейменування - [ADDRESS]), а [PERSON] - 1/3 частка цього ж будинку (а.с. 7) Рішенням виконкому Тернівської селищної Ради народних депутатів № 59 від 22.06.1990 року затверджений акт приймання в експлуатацію 2/3 частин спірного житлового будинку, оформлені самовільно побудовані споруди (а.с. 9) 20 березня 2013 року [PERSON] отримала технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], а саме на 2/3 частки зазначеного будинку (а.с. 12-18) Разом з тим, оформити право власності на зазначене майно позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. Зі змісту ч. 2 ст. 331 ЦК України слідує, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), в той же час, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 2009 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського РУЮ в Одеській області, за актовим записом №48, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та залишити на виховання сина, [PERSON], [INFO], позивачу. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони не зійшлися характерами, стосунки між ними почали псуватися, виникають часті сварки, відповідач зловживає алкогольними напоями та створює насилля у родині, що призвело до негативного ставлення один до одного. Від шлюбу є малолітня дитина - син, [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 липня 2009 року, зареєстроване Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського РУЮ Одеської області за актовим записом №86. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 18.09.2014 року, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі у зв'язку з особистими обставинами. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими повідомленнями, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини. На підставі викладеного й

Outcome: approved