Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

08.04.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (далі - ОКП «Донецьктеплокомуненерго») в особі виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» (далі - ВО «Слов'янськтепломережа») з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS], є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов'янську та користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. Станом на 01.02.2014 року, заборгованість за послуги з теплопостачання по [ADDRESS] за особовим рахунком [NUMBER] складає 2937,38 грн., заборгованість утворилась за період з 01.11.2009 року по 01.02.2014 року. Протягом періоду, за який утворилась заборгованість, відповідач проживав за вказаною адресою. Між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з теплопостачання, а відповідачі використовували дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкають відповідачі, приєднаний централізованої мережі теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачем від відповідачів не надходило. Окрім того, боржнику нараховані індекс інфляції у сумі 94,37 грн. та 3 % річних у сумі 120,82 грн. Розрахунок розміру інфляційних нарахувань здійснюється наступним чином: нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць * індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100 %, показник інфляційних витрат за даний місяць не враховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) * 3 * кількість прострочених днів / 365 днів / 100. Отже, загальний розмір заборгованості складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3 % річних = 3152,57 грн. У лютому 2014 року ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Слов'янськтепломережа» зверталась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію з [PERSON], але у прийнятті заяви було відмовлено. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» суму основного боргу в розмірі 2937,38 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 94,37 грн., 3 % річних в сумі 120,82 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача Титаренко О.Л. не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно з довідкою ВО «Слов'янськтепломережа», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 10.11.1997 року. (а. с. 5) Відповідно до оборотних відомостей за період з 2009 року по січень 2014 року включно за особовим рахунком [NUMBER] [ADDRESS], сума заборгованості за послуги з теплопостачання перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» становить 2937,38 грн. (а. с. 6-7) Згідно з розрахунком 3 % річних та інфляційних за особовим рахунком [NUMBER], нараховані індекс інфляції в сумі 94,37 грн. та 3 % річних в сумі 120,82 грн. (а. с. 8) Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27.02.2014 року було відмовлено у прийнятті заяви ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з опалення. (а. с. 9) Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг, а саме - забезпечення тепловою енергією, здійснює ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа». На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. З наданих суду позивачем доказів вбачається, що [PERSON], який зареєстрований та мешкає у [ADDRESS], користується послугами з опалення та зі скаргами та претензіями до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не звертався. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачений обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку судом з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає у [ADDRESS], є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та користується послугами з опалення, заборгованість за спожиті послуги з опалення не сплачує. Судом також встановлено, що сума заборгованості в розмірі 2937,38 грн. утворилася за період з 01.11.2009 року по 01.02.2014 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень стосовно заборгованості, яка виникла, суду не надав, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача суму основного боргу в розмірі 2937,38 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 94,37 грн. та 3 % річних в сумі 120,82 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. В даному випадку судом вбачається, що ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27.02.2014 року було відмовлено ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за спожиті послуги з опалення, та сума судового збору, сплачена заявником під час подання до суду заяви про видачу судового наказу, заявникові не поверталася. На момент подання стягувачем до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з опалення, у прийнятті якої ОКП «Донецьктеплокомуненерго» було відмовлено, ставка судового збору за подання до суду відповідної заяви становила 121,80 грн. На теперішній час, відповідно до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 243,60 грн. Відповідно до наданих суду платіжних доручень № 236 від 25.02.2014 року та № 163 від 03.02.2014 року, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 243,60 грн. Тобто, в даному випадку, на підставі вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України сума судового збору в розмірі 243,60 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved