overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 14 жовтня 1995 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська за актовим записом № 410. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2008 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 14 жовтня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська за актовим записом № 410 (л.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 10). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2008 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 14) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідно до рішення суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2002 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батьком дітей, згідно до свідоцтв про народження, є відповідач [PERSON]. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою документів встановлено, що відповідач відмовляється в добровільному порядку надати допомогу на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня предявлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] необхідно стягнути з дня звернення в суд, тобто з 09 червня 2015 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 18 вересня 2013\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з фізичним та моральним приниженням з боку відповідача та неналежне матеріальне утримання сім'ї останнім, оскільки відповідач забирав всі грошові кошти позивача та грошові кошти, які виділялись на утримання дитини. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з грудня\~2014 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви, просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Уточнила, що з 05 січня 2015 року вони з відповідачем не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Пояснила, що відповідач застосовував до неї фізичну силу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що на теперішній час він проживає в [INFO]. Шлюбні відносини не підтримує з позивачем з січня 2015 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 18 вересня 2013 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 1253 та видане свідоцтво про шлюб (а.с.4). 03 квітня 2014 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 15). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, сварки, які виникали на побутовому рівні з питань обовязків кожного з подружжя, а також з питань матеріального забезпечення сім'ї. З 05 січня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. В судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з несумісністю характерів, у звязку з чим виникали суперечки. Спільне господарство разом не ведуть з 2013 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 30 листопада 2007\~року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 635 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). 20 травня 2009 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого виникали суперечки. З 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 13 вересня 2008 року. Від подружнього життя дітей не мають. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння, а також зради чоловіка з іншими жінками. Посилаючись на викладене, а також те, що через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 13 вересня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Як вбачається з позовної заяви, то причинами розпаду сімї позивачкою зазначено те, що між нею та [PERSON] відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сімї, а також те, що чоловік їй зраджував з іншими жінками. Відповідач свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловив. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. З відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 243 грн. 60 коп. на користь позивачки за сплачений нею при зверненні з позовом судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі та просить стягувати аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно, оскільки не працює, а займається тимчасовими підробітками. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 15 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу у подружжя народився син: [PERSON], [INFO]. Подружжя разом не проживає, дитина проживає з матір'ю, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; копією свідоцтва про шлюб; довідкою про склад сім'ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому у відповідності до ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дитини в розмірі 300 грн., щомісячно, зважаючи на той факт, що відповідач не має постійної роботи, та має мінливий дохід. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], який перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав та про причини своєї неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із сторонами та перебуває на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], серії 1-БВ №207042, що видане 16.08.2013 року Чернелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, довідкою Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №499 від 08 червня 2015 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положенням ч.1 ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи цей розмір, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Зважаючи на обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 09 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 1999 року у\~ Сахновщинському відділі РАГС Харківської області, актовий запис № 32. Від шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей: сина інваліда дитинства Сергія, [INFO], доньку - Юлію, [INFO]. На обґрунтування позову зазначила, що відповідач вживає спиртні напої, вчиняє сварки, ображає її, не приймає участі у вихованні дітей та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому збереження сімї стало неможливим. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, та пояснив, що дійсно у них виникали сварки та непорозуміння, згоден на розірвання шлюбу, заперечував проти стягнення з нього на користь позивача сплаченого нею судового збору. \~\~\~\~ Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, про що не заперечували сторони. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.4\~ст.130 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Як встановлено судом, в сімї\~ протягом останніх двох років склалася конфліктна ситуація і часто виникали сварки, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому\~ на підставі ст. 112 СК шлюб підлягає розірванню. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 11 від 05.06.2015 року (а.с.1), тому вказані витрати, як такі, що документально підтверджені , підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 31.07.2005 року в Бужанківській сільській раді Іваничівського району Волинської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, внаслідок протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Відповідач пізно повертається додому, вживає спиртні напої, зневажливо ставиться до дружини, докоряє її невмілим веденням домашнього господарства, невдоволений її людськими якостями. На ґрунті цього часто між сторонами виникали сварки, що відбувалися в присутності дітей та негативно впливали на них. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітніх дітей, і не можуть розірвати шлюб через міськвідділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved