Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

07.10.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій вказала, що з 16.12.2000 року по 16.04.2010 року перебувала з відповідачем в шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання з невідомих причин не з'явився, в попередньому судовому засіданні, яке відбулося 01.11.2016 року надав заперечення проти позову, згідно яких [PERSON] просить суд задовольнити позов частково та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 29.02.2016 року до неповнолітнього [PERSON] за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька строком на один рік, а також стягнуто з [PERSON] - 2449,10 грн. матеріальної шкоди та 20000 гривень моральної шкоди. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 10.04.2001 року відділом запису актів про народження м. Миколаєва). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, що була видана виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради від 04.10.2016 року. (а.с.3). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що 15.07.2016 року державним виконавцем Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження ВП № 51475951 з виконання виконавчого листа № 473/750/16-к, виданий 07.06.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь законного представника неповнолітнього потерпілого [PERSON] 2449,10 грн матеріальної шкоди і 20000 моральної шкоди. На підставі вказаної постанови з заробітної плати [PERSON] здійснюються утримання. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, враховуючи заперечення відповідача проти позову, а саме наявність інших відрахувань, що здійснюються по виконанню обов'язку по відшкодуванню шкоди, розмір цих відрахувань, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial