Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

08 листопада 2016 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. У судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача шкоду в розмірі 8609,61 гр. Представник позивача підтримала її позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 8609 гр.61 коп. Відповідач у судове засідання жодного разу не зявився , про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, (а.с.43,48,59,60,66,78,85), про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного: Судом встановлено,що 04.11.2003 року [PERSON] порушив Правила дорожнього руху, вчинив дорожньо-транспортну подію, під час якої позивачу [PERSON] були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, в результаті яких вона стала інвалідом другої групи. Постановою Березівського районного суду Одеської області від 13 вересня 2006 року [PERSON]М був визнаний винним у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. У подальшому [PERSON] стала інвалідом першої групи. Як пояснила в судовому засіданні позивач, 04 листопада 2003 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача по справі вона отримала травму у вигляді перелому обох кісток правої голені, забою правої голені, в результаті чого стала інвалідом другої а потім першої групи. 07 травня 2007 року вона звернулася до Березівського районного суду Одеської області з заявою про стягнення моральної шкоди. Рішенням суду від 17.08.2007 року її позовні вимоги були задоволені і стягнуто з відповідача на її користь 20\~000 гривень. Але рішенням апеляційного суду Одеської області, рішення Березівського районного суду Одеської області від 17.08.2007 року було змінено та стягнуто на її користь моральну шкоду 10 000 гривень. У звязку з причиненою позивачеві травмою, яка має продовжувальний характер, позивач продовжує лікуватися по теперішній час та нести матеріальні витрати. Так, з 26.09.2008 року по 20.02.2009 року вона перебувала на лікуванні у Одеській міській лікарні і витратила на лікування 5986 гривень 76 коп. З 06.10.2015 року по 13.11.2015 року вона знаходилась на лікуванні в Українському науково-дослідному інституті протезування та відновлення працездатності в м. Харкові та затратила на лікування 851 гр.51 коп. За час перебування на лікуванні у Березівській районній лікарні [PERSON] витратила на придбання ліків 1177 гр.10 коп. Вказані обставини підтверджуються довідками лікарських установ та чеками на придбання ліків.( а.с. 88-107) Всього [PERSON] витрачено на лікування у звязку з спричиненою її [PERSON] травмою 8609 гр.61 коп. Оскільки ДТП було скоєно у 2003 році то судом повинні застосуватися норми ЦК України у редакції 1963 року. Відповідно до ст.440 ЦК України 1963 року шкода, завдана особі або її майну , а також шкода, завдана організації, підлягає відшкодуванню особою, , яка спричинила шкоду, у повному обсязі. Оскільки відповідача визнано винним у вчинені суспільно-небезпечного діяння,передбаченого ч.1 ст.286 КК України у результаті чого завдав шкоди здоровю позивача у вигляді каліцтва, то повинен відшкодувати їй понесені витрати на лікування.

Outcome: approved