Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

10.04.2017року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить припинити право власності на 1/2 житлову квартиру, що знаходиться в м. Львові по вул. М. Хвильового, 23/77, що перебуває у власності [PERSON], зі стягненням грошової компенсації у розмірі 495 000 грн. з [PERSON] на користь позивача [PERSON]; визнати право власності на усю житлову квартиру, що знаходиться в м. Львові по вул. М. Хвильового, 23/77 за [PERSON] у звязку із припиненням права власності на 1/2 житлової квартири, що належала позивачу; судові витрати покласти на відповідача. Позовну заяву мотивує тим, що у відповідності до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно житлова квартира, що знаходиться в м. Львові по вул.. М. Хвильового, 23/77 належить на праві власності позивачу та відповідачу в частках по 1/2 кожному. Це підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру №50478 від 07.02.1997 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2013 року. Виділ позивачеві 1/2 частки квартири неможливий, оскільки квартира є двокімнатною, загальна площа якої 47,9кв.м, а житлова - 32,7кв.м, розташована на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку. Позивачем було скеровано в адрес відповідача лист яким позивач пропонував відповідачу придбати йому житло меншої площі по ринковій вартості його 1/2 житлової квартири із укладенням одночасно із відповідачем договору міни предметом якого буде :. його 1/2 житлова квартира та придбати нове житло меншої площі. Також у своєму листі позивач був готовий оплатити відповідачу повну вартість його 1/2 частки у житловій квартирі. Натомість пропозиції позивача, відповідач усно відкинув, наполягаючи і надалі на тому, щоб позивач оплатив йому за продаж 1/2 квартири кошти в значно більшому розмірі порівняно із вартістю цієї 1/2 житлової квартири, що знаходиться в м. Львові по вул. М. Хвильового, 23/77. Така позиція відповідача обмежує позивача у здійсненні його права власності та завдає істотної шкоди інтересам позивача, адже зрозуміло, що продати чужій людині лише 1/2 житлової квартири по ринковій її вартості неможливо, оскільки інша частина цієї квартири належить сторонній особі. Крім того, позивач зазначив, що спільне володіння і користування цим майном є неможливе, оскільки сторони перебувають у неприязних стосунках. У звязку з цим позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та заперечили проти задоволенні позовних вимог, покликаючись на мовити викладені в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира №77 на вул. М.Хвильового,23 у м. Львові належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в частках по 1/2 кожному, що стверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, свідоцтвом про право власності на квартиру №50478 від 07.02.1997 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2013 року. Виділ позивачеві 1/2 частки квартири неможливий, оскільки квартира є двокімнатною, загальна площа якої 47, 9кв.м, а житлова - 32,7кв.м, розташована на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку. Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи від 12 вересня 2016 року, яка проведена Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Хмельницьке відділення ринкова вартість 1/2 частки квартири №77 розташованої в будинку №23 на вул. М. Хвильового у м. Львові станом на 12 вересня 2016 року становить 495000грн. Провести поділ цієї квартири в натурі між двома співвласниками не є можливим. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Житлова квартира, що знаходиться в м. Львові по вул. М. Хвильового, 23/77 є неподільною, адже її площа складає 47,9 м. кв., в квартирі одна кухня, один коридор, один вхід та одна ванна кімната із туалетом. Це підтверджується технічним паспортом на житлову квартиру від 11.02.1997 року та висновком судової інженерно-технічної експертизи від 12 вересня 2016 року. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved