Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

07.12.2018 р. до суду з позовною заявою до суду звернулася [PERSON]. до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 27.07.2012. р. сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, актовий запис №1368. Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. З початку 2017 р. стосунки між подружжям стали погіршуватися,почали виникати непорозуміння та конфлікти. Причиною цьому є різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, неможливість досягнення компромісу у вирішенні питань сімейного життя та втрата почуттів. Примирення і збереження сім'ї та шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. 12.10.2018 р. у даній справі відкрито провадження. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позов підтримувала у повному обсязі, просила його задовольнити та не надавати строку для примирення сторін, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, надав пояснення, що між ним та позивачем погіршилися сімейні стосунки, подружжя фактично не проживає разом з 2016 р., тому надання строку для примирення буде недоцільним. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.07.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 27.07.2012 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, актовий запис №1368 (а.с. 5). Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 29.05.2013 р., актовий запис №1869 (а.с. 6), яка проживає разом із позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved