Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

10.06.2015 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом, про стягнення з [PERSON] 18724,31 грн. у порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася 26.05.2013 року по вині відповідача, він поніс матеріальні збитки в розмірі 68724,31 грн., оскільки було пошкоджено автомобіль, яким керувала [PERSON] транспортний засіб якої було застраховано у позивача. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах». Рішенням Господарського суду м.Києва від 17.11.2014 року стягнуто з ПрАТ «Інкомстрах» на користь позивача 50000 грн. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва вказана ДТП сталася з вини відповідача. Враховуючи, що позивач виконав свої зобов'язання перед постраждалою особою, тому звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування залишкової невідшкодованої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 18724,31 грн. та суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити його з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним, просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с.4). 26.05.2013 року в м.Києві на вул.Комарова, 17 трапилась ДТП за участю ТЗ «КІА» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ТЗ «Mercedes-Benz Vito» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 07.06.2013 року в адміністративній справі № 3-4191/13, вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] (а.с.11). Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже вина [PERSON] у скоєнні ДТП в якій було пошкоджено автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], та обставини цього ДТП, не потребують доказування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №3209/13 від 31.06.2013 року завданого ТЗ «КІА» державний номер [NUMBER], становить 64592,02 грн. (а.с.12-15). З копій страхових актів та розрахунку суми страхового відшкодування, вбачається що позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 68724,31 грн. (а.с.23-33). Рішенням Господарського суду м.Києва від 17.11.2014 року стягнуто з ПрАТ «Інкомстрах» на користь позивача 50 000,00 грн. (а.с.34-38). Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статі 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідач як винуватець завдання шкоди майну відповідача за умови недостатності страхової виплати зобов'язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 18724,31 грн. = 68 724,31 грн. (сума коштів сплачених ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь власника пошкодженого застрахованого авто) - 50 000,00 грн.(сума коштів сплачених ПАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» на користь ПАТ «ПЗУ Україна»). За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що через порушення відповідачем ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої власнику автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], було завдано шкоду, через його пошкодження, яку йому на підставі вимог закону відшкодував позивач, як страховик, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача 18 724,31 грн. Крім того відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., а всього разом з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 18967,91 (18724,31 + 243,60) грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved