Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

09 лютого 2015 року [PERSON], звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів - свідоцтва [NUMBER] від 30 травня 1979 року про закінчення Ворошиловградського професійного училища хлібопекарної промисловості та трудової книжки від 05 вересня 1977 року. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що після досягнення пенсійного віку вона звернулась до Управління пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області з метою оформлення пенсії і після надання відповідних правовстановлюючих документів встановлено, що у свідоцтві [NUMBER] від 30 травня 1979 року про закінчення професійного училища її прізвище вказано як «[PERSON]», замість «[PERSON]». Крім того прізвище «[PERSON]», в подальшому «[PERSON]», зазначене і у трудовій книжці. Зазначені помилки у написанні її дівочого прізвища, на її думку, сталися з огляду на переклад документів з російської на українську мову, на даних час вона позбавлена можливості підтвердити факт належності їй правовстановлюючих документів, що надають право на оформлення пенсії. Вказала, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, встановлення даного факту в поза судовому порядку не вбачається за можливе, просила заяву задовольнити у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила розглянути заяву у її відсутності, на задоволенні якої наполягала. Представник Управління пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківській області у судове засідання не з'явився, надав клопотання, в якому просив заяву розглянути у його відсутності за наявними матеріалами справи, не мали заперечень проти її задоволення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] прізвище ім'я та по-батькові заявника визначено, як [PERSON], [INFO]. ( а.с.5) З свідоцтва про народження серії [NUMBER], складеного на російській мові, вбачається, що [PERSON], народилася [INFO]. ( а.с.7) 07 квітня 1989 року [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. ( а.с.21) На ім'я [PERSON], 10 червня 1975 року видано свідоцтво про восьмирічну освіту, а саме закінчення Ворошиловградської школи-інтернату №1. ( а.с.23) 30 травня 1979 року на ім'я [PERSON], видано свідоцтво [NUMBER] Ворошиловградського професійного училища хлібопекарної промисловості. ( а.с.22) Трудова книжка від 05 вересня 1977 року оформлена на ім'я [PERSON], 1960 року народження. ( а.с.8-20) Таким чином, судом встановлено, що при видачі свідоцтва [NUMBER] Ворошиловградського професійного училища хлібопекарної промисловості та оформлення трудової книжки була допущена помилка в написанні дошлюбного прізвища заявниці, а саме замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]», що не заперечується заінтересованою особою. Факт належності зазначених вище документів заявниці не викликає сумніву, та підтверджується дослідженими доказами. До шлюбне прізвище заявниці, що зазначене в свідоцтві [NUMBER] від 05 вересня 1979 року та трудовій книжці від 05 вересня 1977 року, не збігається з прізвищем, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, на підставі чого, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів. Крім того, приймаючи рішення про задоволення заяви, суд враховує, що встановити вище визначені факти іншим шляхом [PERSON], можливості не має, в свою чергу встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved