Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що відповідач за рішенням суду від 2012 року зобов'язаний платити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі по 300 грн. щомісячно. Вказана сума 300 грн. є недостатньою для належного утримання сина. дочки. Відповідач не має постійного місця праці, але працює на різних роботах, має доходи, його матеріальний стан покращився. Позивачка не має можливості забезпечити на належному рівні матеріальне утримання сина, тому що інвалід третьої групи, не працює. Просить стягувати аліменти на сина в сумі по 800 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримує вимоги позову повністю і пояснила, що заперечення відповідача безпідставні, тому що він має доходи від тимчасових заробітків, смерть його батька в 2010 році жодного стосунку до позовних вимог не має. Гроші на лікування матері відповідача надавав брат відповідача, який має свій бізнес. Доказів про розмір доходів відповідача позивачка не має, позивачка не зверталась до державних органів соціального захисту населення про надання їй державної допомоги у зв'язку з недостатністю отримуваних нею аліментів на утримання дочки. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, направив письмові заперечення, в яких позов не визнає повністю і пояснює, що в 2010 році помер його батько і ця обставина ускладнила сімейні побутові умови. Його мати хворіє, потребує постійного догляду, на проведення матері операції позичались значні кошти, він не має роботи. Також позивачка має можливість отримувати від держави соціальну допомогу у вигляді різниці між отримуваними аліментами та встановленим державою мінімальним розміром аліментів, але вона за такою допомогою не зверталась. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що позивачка отримує від відповідача аліменти в сумі по 30 грн. щомісячно на утримання сина за рішенням суду від 08 червня 2012 року. Позивачка є пенсіонером третьої групи інвалідності і отримує 1230 грн. пенсії. Відповідач не має постійного місця праці, за станом здоров»я може працювати. Матері відповідача була проведена операція в інституті серцево-судинної хірургії, даних про витрати на проведення вказаної операції відповідач суду не надав. Батько відповідача помер в 2010 році. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Такими доказами є рішення суду про стягнення аліментів, рішення суду про розірвання шлюбу сторін, свідоцтво про народження сина [PERSON], довідка до акта огляду позивачки про присвоєння групи інвалідності, довідки про розмір пенсії позивачки, довідки про склад сім»ї з місця проживання позивачки, довідки сільської ради за місцем проживання відповідача про склад сім»ї, по відсутність у власності відповідача нерухомого майна та земельних ділянок, акт обстеження житлово-побутових умов відповідача, виписка з історії хвороби матері відповідача, копія свідоцтва про смерть батька відповідача довідки виконавчої служби про сплату відповідачем аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.8 статті 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК країни розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що відповідач за станом здоров»я є працездатним і тому зобов'язаний платити аліменти позивачці на утримання сина. Подорожчання життя та збільшення у зв'язку з цим подорожчанням мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд розцінює як погіршення матеріального стану позивачки. Необхідно збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], оскільки з часу прийняття рішення судом про стягнення аліментів змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, а син [PERSON] досяг віку, з якого утримуються аліментиив більшому розмірі, ніж на дитину віком до 6 років. Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року становить 1689 грн. Від цієї суми мінімальний розмір аліментів в розмірі 30% становить 506 грн. Відповідач має можливість платити аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законом. Звертатися до держави по допомогу в розмірі різниці між призначеним судом розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є правом, а не обов'язком позивачки. Суд вважає, що таке право позивачка може використати у разі неспроможності відповідача [PERSON] сплачувати аліменти в мінімальному розмірі. Тому доводи відповідача в частині заперечення позову з тих підстав, що позивачка [PERSON] має можливість звернути за державною допомогою для отримання вказаної різниці, суд вважає необґрунтованими, такими, що суперечать закону, а тому до уваги не приймає. Також суд не враховує заперечення проти позову відповідача в частині смерті його батька, як повністю необґрунтоване. Доказів понесення відповідачем витрат на лікування матері відповідач не надав, тому суд вважає його обґрунтування свого заперечення проти позову в цій частині голослівним, а тому не може прийматись до уваги. Суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому в законі, тому що позивачка не надала суду доказів на спростування твердження відповідача про те, що він не має великих доходів. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача в розмірі, що був чинний на час звернення позивачки до суду з позовом - в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial