Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

09.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому прохає визнати такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою № 2 будинку 171 по вул. Леніна в с. Погреби Глобинського району Полтавської області, [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Мотивував тим, що на підставі ордеру на жиле приміщення б/н від 25.04.1996 року разом із дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживав у службовій квартирі [ADDRESS], яка знаходиться на балансі філії УМГ «Черкаситрансгаз» «ПАТ «Укртрансгаз». Шлюб між ним та дружиною за рішенням суду від 22.09.2010 року розірвано. З серпня 2010 року відповідачі без поважних причин не проживають за місцем своєї реєстрації, їх особисті речі та майно в службовій квартирі відсутні, а тому вони відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України є такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідачі [PERSON], [PERSON] особисто та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому прохали усунути їм перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру [ADDRESS], зобовязати [PERSON] не чинити їм перешкод у користуванні цією квартирою та зобовязати його передати дублікат ключів від квартири [PERSON] Судові витрати покласти на відповідача. Мотивували тим, що на підставі ордеру на жиле приміщення б/н від 25.04.1996 року були вселені разом із [PERSON] в службову квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира надавалась на сімю. Після розірвання шлюбу [PERSON] поміняв замки, ключі їм не дає, тобто позбавив можливості користуватися квартирою, в звязку з чим вони змушені були оселитися в орендованій квартирі в м. Кременчуці. Таким чином, не проживання у спірній квартирі було зумовлено поважними причинами протиправними діями відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] первинний позов підтримував, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Зустрічний позов не визнав, вказував, що законних підстав для його задоволення немає. Пояснив суду, що зареєстрував новий шлюб, має іншу родину дружину та її 10-річну доньку. Колишню дружину з дітьми з квартири не виганяв. Про те, що вони виїхали дізнався від сусідів. Він має єдиний комплект ключів від квартири, інші 4 комплекти знаходяться у позивачів за зустрічним позовом. Його нинішня дружина хоче проживати в квартирі на законних підставах, тому це змусило звернутися його до суду. У судовому засіданні позивачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], як законний представник неповнолітніх - [PERSON], [PERSON], та їх представник [PERSON] зустрічний позов підтримували, мотивуючи обставинами викладеними в ньому, в задоволенні позову [PERSON] прохали відмовити. [PERSON] пояснила, що спірна квартира є просторою, чотирьохкімнатною, займає два поверхи, має прибудову розміром 10х5 м кв.. З 26 серпня 2010 року вона з дітьми не проживають в ній, так як [PERSON] вчиняв скандали, бійки, не давав купатися, перекривав воду. Вона змушена була найняти в м. Кременчуці трикімнатну квартиру, за яку, при своїй невисокій зарплаті, сплачує 1900 грн. В 2010 році був нетривалий період примирення з чоловіком. Він приїздив до них, на осінні канікули забирав дітей, але вже рік вони взагалі не спілкуються , оскільки у нього інша родина. В квартирі на другому поверсі залишилися їх речі меблі, але доступу до неї вони не мають. В лютому 2011 року вона направляла [PERSON] рекомендованого листа, в якому прохала дати їй ключі від квартири, але той на це не відреагував. В даний час він фактично проживає в квартирі своєї нинішньої дружини в м. Кременчуці. Вона вважає, що право на користування квартирою в першу чергу мають діти. Позивач за зустрічним позовом - [PERSON], який в даний час навчається у вищому професійному ліцеї м. Кременчука, підтвердив пояснення матері. Крім цього, вказав, що дійсно не має ключів від спірної квартири. У ній він інколи проживав раніше, коли з батьком були добрі відносини. Представник відповідачів по первинному позову [PERSON], у судовому засіданні звертав увагу на те, що балансоутримувачем квартири є організація, тому [PERSON], який є лише її наймачем, не є належним позивачем. Останній вчиняв насильство в сім»ї , що підтверджується документально. Батько умисно порушує права своїх дітей, адже останні іншого житла не мають, а при знятті з реєстрації втратять право на приватизацію квартири, яка є державною власністю. Крім цього, [PERSON] виклав у позові неправдиву інформацію про те, що він вимушений сплачувати всі комунальні витрати за осіб, які зареєстровані в квартирі, але ними не користуються. Електроенергія і газ в квартирі обліковуються за лічильником, тобто оплачуються послуги фактично спожиті [PERSON]. За воду кошти не сплачуються взагалі, так як пробита індивідуальна свердловина. Представник третьої особи служби у справах дітей Глобинської РДА , як органу опіки та піклування, [PERSON] у судовому засіданні прохала у задоволенні позову [PERSON] відмовити, зустрічний позов задовольнити. Мотивувала свою позицію інтересами дітей. Надала докази, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON], їх повнолітній брат [PERSON], мати дітей - [PERSON] не мають у власності будь-якого нерухомого майна. Втрата реєстрації місця проживання, на її думку, призведе до порушення житлових прав дітей. Представники ІІІ осіб Погребівської сільської ради, філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» у судове засідання не з»явилися. Направили заяви про розгляд справи без їх участі. ІІІ особа - філія «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз», за підписом її начальника, направила до суду відзиви на первинну та зустрічну позовні заяви, в яких повідомила , що на балансі філії УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» обліковується жилий будинок № 171 з надвірними будівлями, розташований в с. Погреби Глобинського району по вул. Леніна. На даний час філія, за дорученням Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, здійснює процедуру реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за державою Україна, в особі зазначеного міністерства. Після її проведення можлива його приватизація. Враховуючи те, що [PERSON] не є власником зазначеного жилого приміщення, яке на підставі ордеру надане в користування йому та членам його колишньої сім»ї, тривале проживання там неповнолітніх дітей, філія вважає неприпустимим обмеження прав і охоронюваних законом інтересів неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно довідки виконкому Погребівської сільської ради від 12.12.2014 року № 716, та довідки б/н (виписки з домової книги), наданої Кременчуцьким лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів ПАТ «Укртрансгаз», які видавалися [PERSON], в с. Погреби Глобинського району Полтавської області в [ADDRESS], крім нього, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Особовий рахунок відкрито на [PERSON] Довідкою філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» № 7231/02 від 28.11.2014 року підтверджено, що будинок № 171 по вулиці Леніна в с. Погреби Глобинського району Полтавської області перебуває на балансі філії, як основний засіб. [PERSON] проживає у квартирі №2 зазначеного будинку у зв»язку з виконанням обов»язків оператора газорозподільної станції с. Погреби лінійно-експлуатаційної служби Кременчуцького ЛВ УМГ філії УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». Ордер на жиле приміщення б/н від 25.04.1996 року, на квартиру по вул. Леніна, 171 с. Погреби, який досліджувався судом, видавався виконавчим комітетом Погребівської сільської ради на [PERSON] та членів його сім»ї: [PERSON] дружину, [PERSON] сина. Вказана обставина жодною із сторін не заперечується. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а отже, мають рівні права та обов»язки щодо виховання дітей та їх утримання. Приведена хронологія вказує, що неповнолітні на даний час діти були народжені після отримання ордеру на квартиру, тому в ньому не зазначені. Згідно рішення Глобинського районного суду від 22.09.2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було зареєстровано 06.11.1993 року, а розірвано названим рішенням суду. Цим рішенням встановлено, що з 26 серпня 2010 року сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають за різними адресами, між ними існують непереборні протиріччя. Причиною цього зазначено вчинення насильства в сім»ї з боку чоловіка. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мають права власності на будь-яке нерухоме майно. Відповідачем по зустрічному позову [PERSON] визнано і не заперечується, що останні в даний час проживають в [INFO] в квартирі по найму. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 ст. 58 ЖК УРСР, яка діяла на час отримання квартири, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет…сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно припису ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Дитина належить до сім»ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно ч.1- ч.3 ст. 64 ЖК члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім»ї наймача належить дружина наймача, їх діти та батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім»ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права та обов»язки, як наймач та члени його сім»ї. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно роз»ясень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно припису ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно ч.1, ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Суд вважає достовірно встановленими такі обставини: - спірна квартира є неприватизованою, належить до державного житлового фонду і перебуває на балансі філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»; - наймачем спірного житлового приміщення є [PERSON], на ім»я якого відкрито особовий рахунок; вселення його, тодішньої дружини [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] відбулося на законних підставах згідно ордеру; - позивачі за зустрічним позовом зареєстровані у квартирі і проживали в ній, як члени сім»ї наймача, до 25 серпня 2010 року включно; троє з них це діти [PERSON], двоє з яких на даний час є неповнолітніми; діти не мають житла, належного їм на праві власності; - рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що причиною не проживання подружжя однією сім»єю з 26 серпня 2010 року є вчинення [PERSON] насилля в сім»ї. Вказана обставина доказуванню не підлягає і визнається судом поважною причиною не проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у жилому приміщенні за адресою їх реєстрації, оскільки їм чинилися перешкоди в проживанні за місцем реєстрації; - позовні вимоги [PERSON] порушують житлові права його дітей. Врахувавши названі обставини, приведені норми чинного законодавства, суд вважає, що позивачі за зустрічним позовом підлягають вселенню до квартири [ADDRESS], як такі, що на даний час не втратили права користування названим жилим приміщенням. На [PERSON] покладається зобов»язання не чинити названим особам перешкоди у користуванні квартирою та надати [PERSON] дублікат ключів від квартири. Вказані вимоги суд вважає належним способом захисту цивільних прав та інтересів, оскільки фактично йдеться про припинення дії, яка порушує право та про відновлення становища, яке існувало до порушення. Строк позовної давності за вказаними вимогами, суд , відповідно до ч.3 ст. 268 ЦК України, не застосовує , оскільки відповідна заява не надходила. З огляду на викладене, первісний позов про позбавлення права користування житловим приміщенням задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] надала квитанцію про оплату нею судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Вказана сума підлягає стягнення з [PERSON] на її користь.

Outcome: approved