Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~08.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна. \~ \~ \~ \~14.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог та просить суд встановити порядок користування житловим будинком №75 по вулиці Щепкіна в с. Моринці, Звенигородського району Черкаської області виділивши: - [PERSON], в користування кімнату 1-5 площею 18.2кв.м. та кімнату 1-6 площею 8.2 кв.м., загальною площею 26.4 кв.м.; - [PERSON] виділити в користування кімнату 1-2 площею 3.7 кв.м., кімнату (кухню) 1-3 площею 13.6 кв.м. та кімнату 1-4 площею 10.8 кв.м., загальною площею 28.1. кВ.м. Веранду 1 площею 6.9 кв.м. та кімнату 1-1 площею 3.8 кв.м. ( сіни де розміщений вихід на горище) залишити в загальному користуванні. Для користування надвірними спорудами [PERSON] виділити: -Сарай «В». Для користування надвірними спорудами [PERSON] виділити: -Сарай «Б» (літня кухня), криницю №1 та погріб «Г». Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати:за надану правову допомогу, по оплаті експерту за проведену експертизу, по оплаті судового збору. \~ \~ \~ \~[PERSON] мотивує свої позивні вимоги тим, що він та відповідачка по ? частині мають право власності на житловий будинок з надвірними спорудами які розташовані в с. Моринці вулиця Щепкіна,75. Відповідно до висновку експерта з технічної точки зору розділити житловий будинок неможливо, а тому він просить суд виділити йому та відповідачки будинок та надвірні споруди у вище вказане користування, так як він з відповідачкою не дійшли до згоди про порядок користування житловим будинком та надвірними спорудами. \~ \~ \~ \~Відповідачка змінені позивні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що відповідно до вимог ЦПК України після 01.01.2018 року зміна позивних вимог не допускається. Судом встановлено наступні факти та правові відносини. \~ \~ \~ \~З 2002 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. 12.05.2009 року [PERSON] та [PERSON] по договору купівлі-продажу купили у [PERSON] житловий будинок №;75 з відповідними надвірними спорудами по вулиці Щепкіна, села Моринці, Звенигородського району, Черкаської області, який розміщений на земельній ділянці розміром 6100 кв.м. \~ \~ \~ \~ 08.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про житлового будинку №75 з відповідними надвірними спорудами по вулиці Щепкіна, села Моринці, Звенигородського району, Черкаської області. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.11.2007 року з технічної точки зору розділити житловий будинок неможливо. \~ \~ \~ \~14.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог та просить суд встановити порядок користування житловим будинком №75 по вулиці Щепкіна в с. Моринці, Звенигородського району Черкаської області. Відповідно до ч. З ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири. Відповідно до Постанові ВСУ від 17.02.2016року по справі № 6-1500цс15: При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного суд вважає, за доцільним встановити наступний порядок користування житловим будинком №75 по вулиці Щепкіна в с. Моринці, Звенигородського району Черкаської області виділивши: - [PERSON], в користування кімнату 1-5 площею 18.2кв.м. та кімнату 1-6 площею 8.2 кв.м., загальною площею 26.4 кв.м.; - [PERSON] виділити в користування кімнату 1-2 площею 3.7 кв.м., кімнату (кухню) 1-3 площею 13.6 кв.м. та кімнату 1-4 площею 10.8 кв.м., загальною площею 28.1. кВ.м. Веранду 1 площею 6.9 кв.м. та кімнату 1-1 площею 3.8 кв.м. ( сіни де розміщений вихід на горище) залишити в загальному користуванні. Для користування надвірними спорудами [PERSON] виділити: -Сарай «В». Для користування надвірними спорудами [PERSON] виділити: -Сарай «Б» (літня кухня), криницю №1 та погріб «Г». Суд не приймає доводи відповідачки [PERSON] що відповідно до вимог ЦПК України після 01.01.2018 року зміна позивних вимог не допускається, так як [PERSON] звернувся до суду про зміну позивних вимог 14.12.2017 року. [PERSON] поніс судові витрати які складаються: за надану правову допомогу 3000 грн., по оплаті експерту за проведену експертизу 6200 грн., по оплаті судового збору 640 грн.. Дані витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі ст.ст.358,391 ЦК України, ст.156 ЖК України.

Outcome: approved