overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Буртинської міської ради (далі [PERSON]), в якому вказує, що в жовтні 2004 року помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина у вигляді грошового вкладу в банку. Батько проживав один, про те, що після його смерті була спадщина, позивач не знав. Про існування спадщини позивачу стало відомо на початку квітня 2016 року, коли серед особистих речей, позивач виявив ощадну книжку на імя батька. Відповідачі [PERSON], [PERSON] за спадщиною не звертались. Вирішив звернутися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але пропустив шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Інші спадкоємці після смерті батька за спадщиною не бажають звертатися. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. В суд позивач [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] в суд не прибули, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], який мав грошовий вклад в банку, помер 19 жовтня 2004 року. Позивач [PERSON] не знав про існування ощадної книжки, виявив її на початку квітня 2016 року в особистих речах батька. Сестра позивача [PERSON] та брат позивача [PERSON] на спадщину не претендують. Мати позивача померла. Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами паспортом позивача, свідоцтвом про смерть батька позивача [PERSON], свідоцтвом про смерть матері позивача [PERSON], свідоцтвом про одруження батьків позивача, свідоцтвом про народження позивача, рахунком в Ощадному банку України на імя [PERSON] Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, оскільки [PERSON] дізнався про існування спадщини у вигляді вкладу в банку після смерті батька в квітні 2016 року. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку для звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом (який уточнив 25 червня 2016 року), в якому вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON], якому належав майновий пай. Після смерті батька спадщину фактично прийняла мати [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] Після її смерті позивач фактично прийняв спадщину, в тому числі майновий пай. Інших спадкоємців немає. Сертифікат про право власності [PERSON] на майновий пай втрачений. За таких обставин позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину у вигляді майнового паю. Просить визнати за ним право власності на майновий пай після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом. В суд представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи позову підтримує повністю, позивач в суд не прибув. Представник відповідача Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, мав право власності на майновий пай, спадщину після його смерті прийняла мати позивача [PERSON], яка померла [INFO] року. Сертифікат на цей пай втрачено. Позивач прийняв спадщину за законом. Дані обставини підтверджені в суді письмовими доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про одруження батьків позивача, свідоцтвом про народження позивача, рішенням Полонського районного суду про встановлення факту реєстрації шлюбу між батьками позивача, довідкою про те, що з [PERSON] на час смерті проживала його дружина [PERSON], довідкою про належність [PERSON] майнового паю, свідоцтвом про право власності на спадщину, оголошенням в газеті про втрату свідоцтва про право власності на майновий пай. Відповідно до ст. ст..524,530 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом, при відсутності спадкоємців першої черги успадковують у рівних частках спадкоємці другої черги. Відповідно до ч.2 ст.. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» в редакції, що була чинною на час смерті [PERSON] станом на [INFO] року, пай є власністю члена підприємства. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка, в свою чергу фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], в тому числі майновий пай. [PERSON] не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину на майновий пай у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа - сертифіката на право власності [PERSON] на майновий пай.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та втрату почуття любові один до одного. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення один місяць. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Протягом наданого судом строку відповідач не вчинив будь-яких дій спрямованих на їх примирення. Пояснила суду, що спільне господарство не ведеться. Вважає збереження сім'ї неможливим та просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні 13 жовтня 2016 року відповідач заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначив, що не вважає причини зазначені позивачем достатніми для розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У судовому засіданні позивач зазначила, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Вважає, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. У судовому засіданні позивач зазначила, що бажає змінити прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліттня, або твердій грошовій сумі. В обґрунтування зазначених вище позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що останній на утримання доньки не надає матеріальну допомогу добровільно, постійної роботи не має, але виїздить на заробітки до іншої країни, проживають вони окремо, що змусило її звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 600,00 грн щомісяця та розглянути справу без її участі Відповідач до початку судового засідання також надав заяву згідно якої просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 600,00 грн щомісяця. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД №367935 від 01.02.2016 року відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина поживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками №1470 від 06.04.2016 р. та 1471 від 06.04.2016 року, виданими Виконавчим комітетом Троїцької селищної Ради Троїцького району Луганської області (а.с.6,7). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі змісту ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ст..183 та 184 СК України вбачається, що за рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2016 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дітей. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 26.01.2001 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з 15.07.2015 року він приймає участь у антитерористичній операції, що проводиться на території Донецької та Луганської областей та спроможний сплачувати аліменти на дітей, оскільки отримує заробітну плату, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 35). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 34), про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 26.01.2001 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]\~ було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 26.01.2001 року (а.с. 5). У свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 6) та [PERSON], [INFO] (а.с. 7), батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Відповідач [PERSON] залучений з 15.07.2015 року до у участі у Антитерористичній операції згідно довідки від 13.08.2015 року (а.с. 14). Малолітні діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своїх дітей, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці та отримує відповідну заробітну плату. З врахуванням матеріального становища сторін, суд вважає що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що вона з відповідачем одружена з 03.06.1986 року, від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Також, зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та на сімейні відносини, втратили порозуміння і взаємне кохання, що в кінцевому результаті призвело до неможливості співіснування. З листопада 2009 року припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просила шлюб розірвати (а.с. 2). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на розірвання шлюбу між сторонами. Відповідач до суду не зявився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував та просив шлюб розірвати. (а.с. 17) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 1986 року, шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 720, від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією паспорта, наявними в матеріалах справи. (а.с. 5 - 6). Також у судовому засіданні судом встановлено, що з листопада 2009 року між сторонами по даній справі були припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства, з цього часу сторони не поновлювали подружні стосунки, зберігати сім`ю сторони не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, дані обставини підтверджуються поясненнями сторін у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з листопада 2009 року, та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони наполягають на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають й вважають, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, в сім'ї не було порозуміння та поваги один до одного, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Фактично подружні відносини припинилися та зараз мешкають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач тривалий час матеріальної допомоги не надає. Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. Справа розглянута заочно, на підставі заяви позивача про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільної із позивачкою доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 18 лютого 1999 р. Теофіпольським районним відділом реєстрації актів громадянського стану серії [NUMBER] Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання - виконкому Теофіпольської селищної ради від 07.04.2016 р. № 453 та не заперечується самим відповідачем. Відповідно до довідки КЗ «Теофіпольський центр ПМСД» від 06.04.2016 р. дитина здорова та знаходиться на диспансерному обліку в дитячого гінеколога з 2014 року. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоров'я, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, тому кошти на утримання дитини мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою.

Outcome: approved