Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

08 листопада 2019 року Орган опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1100 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду, справа № 2/303/977/18, 303/ 1403/18 від 30.05.2018 року у відповідачки було відібрано дітей без позбавлення матері батьківських прав та стягнуто аліменти. Причини, які стали підставою для відібрання дітей і перешкоджали належному вихованню дітей не були усунуті. Розпорядженням голови Мукачівської РДА малолітніх дітей було поміщено у дитячий будинок сімейного типу, сім`ї [PERSON] та надано статус дітей позбавлених батьківського піклування. За час перебування дітей в дитячому будинку сімейного типу, мати дітей жодного разу їх не провідувала, аліменти не сплачувала, їх життям та здоров`ям не цікавилася, продовжує зловживати спиртними напоями, разом зі своїм співмешканцем [PERSON] перебивається тимчасовими заробітками, в помешканні антисанітарія, часті сімейні сварки та бійки. Станом на 01.09.2019 року заборгованість зі сплати аліментів становить 27 437,64 гривень. З огляду на наведене, Орган опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Однак, подала заяву про розгляд справи без її участі. В заяві від 10.02.2020 року представник позивача зазначила, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів просить відмовити, решту позовних вимог підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань, відзиву на позовну заяву суду не надавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8). Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду, справа № 2/303/977/18, 303/ 1403/18 від 30.05.2018 року у відповідачки [PERSON] відібрано без позбавлення батьківських прав її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти у розмірі 500,00 гривень на кожну дитину, починаючи з 14.03.2018 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.11). Розпорядженням голови Мукачівської РДА № 370 від 16.07.2018 року малолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей позбавлених батьківського піклування (а.с.12), а розпорядженням голови Мукачівської РДА № 547 від 31.10.2018 року малолітніх дітей з 01.11.2018 року влаштовано у дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] на спільне проживання та виховання (а.с.13-14). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Як вбачається із заяви [PERSON] та [PERSON] від 06.09.2019 року, мати дітей, відповідач по справі [PERSON] , за час перебування дітей в дитячому будинку, жодного разу їх не провідувала, аліменти не сплачувала, їх життям та здоров`ям не цікавилася, а тому просили порушити питання про доцільність позбавлення останньої батьківських прав (а.с.15). Згідно розрахунку наданого Мукачівським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області № 57674387/1 від 10.09.2019 року, станом на 01.09.2019 року за [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів - 27 437,64 гривень (а.с.22). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № 894 від 20.09.2019 року, наданого Верхньовизницькою сільською радою, [PERSON] мешканка [ADDRESS] офіційно ніде не працює, проживає разом з співмешканцем [PERSON] , [INFO] , який також ніде не працевлаштований. Мати [PERSON] не змінила спосіб життя та умови проживання. Причини, які сприяли відібранню дітей не усунуті. Комісія виявила антисанітарні умови проживання (а.с.18). Відповідно до характеристики Верхньовизницької сільської ради [PERSON] проживаючи разом з співмешканцем в с.В.Визниця, показала себе посередньо, ніде не працює, схильна до вживання алкоголю, громадський порядок не порушує, скарг з боку сусідів та інших мешканців села на неї не надходило (а.с.19). Рішенням виконавчого комітету Верхньовизницької сільської ради № 25 від 27.09.2019 року, вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та передати матеріали, які є підставою для позбавлення батьківських прав на розгляд комісії Мукачівської РДА Служби дітей (а.с.21). Відповідно до висновку від 31.10.2019 року № 02-26/719 орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити громадянку [PERSON] , батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України). Однак, заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30.05.2018 року, справа № 303/ 1403/18, вже вирішено питання щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, те, що дійсно відповідач після прийняття Мукачівським міськрайонний судом рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав на шлях виправлення не стала, за час перебування малолітніх дітей в дитячому будинку не провідувала їх та не цікавилася їх життям та здоров`ям, продовжує зловживати спиртними напоями, не привела помешкання до належних санітарних умов, ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей, має заборгованість зі сплати аліментів, суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей підлягають до задоволення. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, ст. 164 -167 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved