Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

09 січня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 10.06.2016 року по 19.09.2017 року він з відповідачем перебував у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що відповідач створює перешкоди у спілкуванні та вихованні сина [PERSON]. Позивач вказав у позові, що неодноразово намагався врегулювати з відповідачкою питання щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з сином, однак все марно. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні із сином [PERSON], [INFO], визначити спосіб участі у вихованні сина та спілкуванні з ним згідно позовних вимог. 05.02.2018 року та 21.02.2018 року [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов згідно уточнених позовних вимог підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Представник Служби у справах дітей та сімї Володарської РДА Київської області в судовому засіданні вказала, що просить суд задовольнити позов без стягнення судових витрат з відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.06.2016 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 214404 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Володарського районного суду Київської області від 21.04.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.11-14). Розпорядженням Володарської районної державної адміністрації Київської області № 55 від 28.03.2017 року, було визначено порядок спілкування [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] в присутності працівника Володарського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді (а.с.16) .Згідно листа Володарського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Володарської районної державної адміністрації Київської області, за період з 03.04.2017 року по 23.10.2017 року виникали непорозуміння у звязку з відмовою [PERSON] у спілкуванні, мотивуючи відмову тим, що її та сина не буде вдома та перенести зустрічі на інші дні не погоджувалась. 22.05.2017 року та 02.10.2017 року [PERSON] було відмовлено, оскільки він не сплатив аліменти. Спілкування [PERSON] з сином відбувається лише в кімнаті, оскільки [PERSON] не надає дозволу вийти на прогулянки на двір та повокує виникнення конфлітку, навмисне забираючи дитину з рук [PERSON] (а.с.15). З пояснень сторін та доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що відповідач [PERSON] разом з дитиною на даний момент проживає за адресою: [INFO]. Батько дитини [PERSON], проживає за адресою: [INFO]. З пояснень сторін, а також з наданих ними письмових доказів, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виник спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні дитини позивачем. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст. 153 СК України вказує, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин. що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи пояснення сторін та оцінюючи надані сторонами докази, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO]: до досягнення трирічного віку дитини шляхом систематичних побачень влітку вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин, кожна перша та третя субота місяця з 14 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін; восени вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, кожна перша та третя субота місяця з 14 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін; взимку вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, кожна перша та третя субота місяця з 14 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін; весною вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, кожна перша та третя субота з 14 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін; святкові дні та в день народження дитини з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін за місцем проживання дитини у присутності матері; після досягнення трирічного віку дитини шляхом систематичних побачень влітку вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин, кожна перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин до неділі 19 години 00 хвилин, або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін за місцем проживання батька, враховуючи інтереси дитини; восени вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, кожна перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин до неділі 19 години 00 хвилин, або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін за місцем проживання батька враховуючи інтереси дитини; взимку вівторок, четвер з 18 години 00 хвилин до 19 години 30 хвилин, кожна перша та третя субота місяця з 10 години 00 хвилин до неділі 19 години 00 хвилин, або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін за місцем проживання батька враховуючи інтереси дитини; весною вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, кожна перша та третя субота з 10 години 00 хвилин до неділі 19 години 00 хвилин або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін за місцем проживання батька враховуючи інтереси дитини; святкові дні та в день народження дитини з 10 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин або в будь-який інший день або час за взаємною згодою сторін за місцем проживання дитини з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу, із школи та здійснювати прогулянки по 1 годині в понеділок, середу, пятницю, а у вівторок, четвер з 17 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин з правом в цей період відвідувати заклади культури, дитячі майданчики, парки, стадіони, культурно-масові та розважальні заходи, без присутності матері, з можливістю відвідувати місце проживання батька; після досягнення трирічного віку дитини половина державних свят та перша половина осінніх, зимових, весняних, літніх канікул 21 день, або друга половина, або в будь-якій іншій пропорції за взаємною згодою сторін за постійним місцем проживання батька без присутності матері, з можливістю виїзду дитини з батьком в цей період до місця оздоровлення та відпочинку в межах держави, а за її межі за умови письмового дозволу матері; необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином у час, коли син не задіяний в освітньому процесі; а також зобовязати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON]. Щодо можливості спілкування з сином за місцем проживання позивача без присутності матері, суд враховує, що дитина є малолітня. Із врахуванням віку малолітньої дитини, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, суд дійшов висновку, що встановлення такого способу участі батька у вихованні дитини на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитини. У разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Outcome: partial