Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

08 травня 2018 року позивачка - [PERSON] звернулася до суду з вищеозначеним позовом та обґрунтовує його тим, що з червня 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний у 2016 році. У період перебування у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] року. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає, її доходу не достатньо для утримання сина та не здатна у повній мірі забезпечувати його потреби для нормального харчування, одягу, медичного догляду та інших потреб. Просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітнього сина. Позивачка до суду не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність і просить стягнути аліменти на утримання сина у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь. Відповідач до суду не з'явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, його неявки не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність. На підставі ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Судом встановлено, що 20 червня 2009 року сторони по справі вступили до шлюбу, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. Згідно свідоцтва про народження [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач інших дітей не має, працездатний та може надавати матеріальну допомогу. Між тим, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII, були внесені зміни до положень ч. 2ст. 182 СК України, які набрали чинності 08.07.2017 року, та відповідно до яких ч. 2ст. 182 СК України була викладена в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню підлягає з відповідача судового збору розміром 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved