Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

07 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідачів [PERSON] і [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лопата О.О. про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2020 року вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді Шавули В.С. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16 червня 2020 року про звільнення [PERSON] з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку суддю [PERSON] було звільнено. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 85 від 06 липня 2020 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 липня 2020 року цивільну справу було передано на розгляд судді Приходченко О.С. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року цивільну справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лопати О.О. було витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач у своєму позові посилається на те, що вона 04 січня 1969 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них народилися [PERSON] і [PERSON] . За час перебування у шлюбі подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. і зареєстрованого в реєстрі за № 2475, придбало квартиру [ADDRESS] . Також на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ДП Д* № 016365, виданому 08 червня 1998 року Дніпропетровською міською радою народних депутатів, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0404 га, розташована в СТ «Дружба», ділянка № [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із Ѕ частини квартири [ADDRESS] та земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0404 га в СТ «Дружба». Позивач прийняла спадщину фактично, відповідачі [PERSON] і [PERSON] в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову у прийнятті спадщини на користь [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Проте, постановами приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лопати О.О. від 19 березня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки у правовстановлюючих документах прізвище померлого чоловіка зазначено як « [PERSON] ». Просила суд встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , договору купівлі-продажу, посвідченого 25 жовтня 1999 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. і зареєстрованого за реєстровим № 2475, виданого на ім`я « [PERSON] », та державного акту серії ДП Д* № 016365, виданого 08 червня 1998 року Дніпропетровською міською радою народних депутатів на ім`я « [PERSON] »; визнати право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] як на частку спільної сумісної власності подружжя; визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; визнати право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0404 га, яка розташована в СТ «Дружба» в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності, рішення ухвалити підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лопата О.О. у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, письмових пояснень на позов не надала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 січня 1969 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 91). Від шлюбу народилися [PERSON] (а.с. 85) та [PERSON] (а.с. 76 оберт). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. і зареєстрованого в реєстрі за № 2475, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ) (а.с. 95 оберт-96), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано 16 листопада 1999 року в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстрову книгу № 452п за реєстровим № 695-22 (а.с. 96). На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д* № 016365, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 904 від 21 травня 1998 року, [PERSON] належить земельна ділянка № [NUMBER] , загальною площею 0,0404 га, кадастровий № 1210100000:08:587:0155, яка розташована в СТ «Дружба» (а.с. 91 оберт-92), право власності на яку у встановленому порядку зареєстровано у Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділу у м. Дніпро (а.с. 92 оберт-95). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 2009 року, виданому Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого і реєстрі за № 3-1937, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ) (а.с. 96 оберт), право власності на яку у встановленому законом порядку 06 липня 2009 року зареєстровано в КП «ДМБТІ» за реєстраційним № 26804079 (а.с. 97 оберт). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 20), після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 0,0404 га, кадастровий № 1210100000:08:587:0155, яка розташована в СТ «Дружба» та квартиру [ADDRESS] . 14 січня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лопати О.О. із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на користь [PERSON] (а.с. 73). Заявою від 21 січня 2020 року, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Котляровою О.М. і зареєстрованою у реєстрі за № 17, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на користь [PERSON] (а.с. 84 оберт). 19 березня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лопати О.О. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, свідоцтва про право власності (а.с. 88 оберт-89). 19 березня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лопатою О.О. було видано свідоцтво [PERSON] про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на квартиру [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ) (а.с. 106). Постановами приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лопати О.О. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на Ѕ частину квартири [ADDRESS] (а.с. 108 оберт-109) та на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 0,0404 га, кадастровий № 1210100000:08:587:0155, яка розташована в СТ «Дружба» (а.с. 109 оберт-110), а також відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] (а.с. 107 оберт-108). Підставою відмови позивачеві у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом стали виявлені розбіжності у написанні прізвища померлого. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Прізвище [PERSON] , померлого [INFO] , у державному акті про право приватної власності на землю серії ДП Д* № 016365, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 904 від 21 травня 1998 року (а.с. 91 оберт-95), та у договорі купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. і зареєстрованого в реєстрі за № 2475 (а.с. 95оберт-96), було зазначено як « [PERSON] ». Разом з тим, в свідоцтві про смерть, довідці про присвоєння РНОКПП, свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 29 травня 2009 року, виданому Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого і реєстрі за № 3-1937, прізвище померлого спадкодавця зазначено як « [PERSON] ». Різність написання прізвища померлого спадкодавця в державному акті про право приватної власності на землю серії ДП Д* № 016365, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 904 від 21 травня 1998 року, та у договорі купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. і зареєстрованого в реєстрі за № 2475, та свідоцтві про смерть на теперішній час перешкоджає його спадкоємцеві [PERSON] в отриманні свідоцтва про право власності та свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в свідоцтві про смерть, довідці про присвоєння РНОКПП, актових записах про шлюб та державному акті про право приватної власності на землю серії ДП Д* № 016365, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 904 від 21 травня 1998 року, та у договорі купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. і зареєстрованого в реєстрі за № 2475, повністю співпадають, то позовні вимоги в частині встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , державного акта про право приватної власності на землю серії ДП Д* № 016365, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 904 від 21 травня 1998 року, та договору купівлі-продажу квартири від 25 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. і зареєстрованого в реєстрі за № 2475, виданого на ім`я [PERSON] , встановленню. Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] як на сумісно нажите майно подружжя, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Оскільки [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] було набуто у період перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1999 року, то до даних правовідносин підлягають застосуванню норми закону, який діяв на той час, тобто, КпШС України. Відповідно до положень ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і позивачеві, як дружині [PERSON] , померлого [INFO] , належить на праві власності Ѕ частина зазначеної квартири. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання права власності за [PERSON] на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 0,0404 га, кадастровий № 1210100000:08:587:0155, яка розташована в СТ «Дружба», в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , суд приходить до такого висновку за настирних підстав. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачем протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, було у встановленому порядку подано заяву про прийняття спадщини. Постановами приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лопатою О.О. від 19 березня 2020 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі подали до суду заяви, якими визнали заявлені позивачем вимоги. Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як у судовому порядку позивач не має можливості, тому позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 0,0404 га, кадастровий № 1210100000:08:587:0155, яка розташована в СТ «Дружба», в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , підлягають задоволенню. З урахуванням того, що відповідачами позовні вимоги було визнано під час підготовчого засідання відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачеві з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 3 340 гривень 05 коп. (6 680 гривень 10 коп. х 50 % = 3 340 гривень 05 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 340 гривень 05 коп. (6 680 гривень 10 коп. х 50 % = 3 340 гривень 05 коп.) по 1 670 гривень 02 коп. з кожного, оскільки 50 % сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved