Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

10.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Рішенням Краматорської міської ради №1115 від 04.12.2019 року її призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , яка позбавлена батьківського піклування та з 09.12.2019 року проживає в її сім`ї. Відомості про батька [PERSON] в актовий запис про народження внесені на підставі ст..135 СК України. Матір`ю дитини є [PERSON] , яка не забрала її без поважної причини після закінчення терміну перебування з комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка» і не виявляє щодо неї батьківського піклування, не виконує батьківських обов`язків покладених на неї законом, не приймає педагогічної, матеріальної, грошової або іншої участі у вихованні дитини. Посилаючись на ст..ст.164,165 СК України, та враховуючи те, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від її представника адвоката Голованік В.В. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала, у зв`язку з чим, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис Краматорським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області №1527 від 12.11.2018 року, та в свідоцтві про народження зазначені: матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00021419158 від 12.11.2018 року, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , зазначені відповідно до частини 1 ст.135 СК України. 09.07.2019 року працівниками КУОЗ «Краматорський будинок «Антошка», у присутності інспектора з ЮП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області Гончарової І.О. та представника служби дітей Краматорської міської ради Чибор Н.Д. складений Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, про те, що 09.07.2019 року в КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» виявлена підкинута дитина [PERSON] , [INFO] , яка поступила до закладу 08.01.2019 року. Строк перебування дитини в закладі охорони здоров`я закінчився 08.07.2019 року. Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради №755 від 21.08.2019 року, на підставі подання служби у справах дітей, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки мати дитини [PERSON] , після закінчення терміну перебування, не забрала її з КУОЗ «Краматорський будинок дитини « Антошка ». Згідно повідомлення Служби у справах дітей Краматорської міської ради, малолітня [PERSON] , [INFO] , поставлена 31.07.2019 року за №5052 на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради №1115 від 04.12.2019 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання дитини разом із опікуном та зобов`язано останню забезпечувати належні побутові умови для виховання, навчання та розвитку дитини, піклуватися про її здоров`я та лікування, про фізичний, психічний, духовний розвиток, вживати заходи щодо захисту її цивільних прав та інтересів. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання покладених на неї ст.150 СК України обов`язків щодо піклування про здоров`я своєї малолітньої доньки [PERSON] , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, відповідач [PERSON] дитиною не цікавиться, за відсутності об`єктивних перешкод не забрала її з КУОЗ «Краматорський будинок дитини « Антошка », де вона знаходилася з 08.01.2019 року, і все це свідчить, що змінити поведінку відповідача у кращу сторону неможливо, вона свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками у відношенні малолітньої доньки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення відповідає найкращим інтересам дитини. В судовому засіданні не з`ясовувалась думка малолітньої дитини, оскільки вона на переконання суду, за своїм віком не здатна в повній мірі усвідомлювати значення позовних вимог, які розглядаються в суді. Згідно висновку від 25.06.2020 року Орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст.180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд, згідно вимог ст. 182 СК України, виходить з того, що відповідачка є працездатною особою, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття щомісяця. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини, з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.01.2020 року. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а судовий збір за позовними вимогами щодо стягнення аліментів у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача до доходу держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved