Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

07.11.2019 орган опіки та піклування Новоград-Волинської РДА звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просили позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Ноздрище Народицького району Житомирської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Київ, відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача [PERSON] на користь дітей аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, перераховуючи кошти на особистий рахунок дитини. Дітей передати органу опіки та піклування Новоград-Волинської РДА для подальшого влаштування. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2016 року народження; [PERSON] та [PERSON] 2010 року народження; [PERSON] , 2006 року народження. Мати дітей більше одного року свідомо життям неповнолітніх дітей не цікавиться, матеріально не утримує, не цікавиться про їх здоров`я, не спілкується з ними, не створює умов для отримання ними освіти. Батько дітей сплачує аліменти, але проживає окремо від дітей в м. Києві, не спілкується з дітьми, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов встановлено, що [PERSON] за місцем проживання відсутня з червня 2018 року, діти залишені та знаходяться на утриманні [PERSON] , бабусі дітей. Місце перебування [PERSON] невідоме. Оскільки відповідачі не виконують покладені на них законом батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не піклуються про належний рівень життя та здоров`я неповнолітніх, тому орган опіки та піклування з метою захисту прав їх змушений звернутись до суду з позовом про позбавлення матері та батька батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, у ньому зазначених. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не прибули повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов у встановлений строк не подали. Оскільки відповідачі не повідомили про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подали відзив на позов та представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні проведена бесіда з дітьми. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] усвідомлюють причини проведення судового засідання, пояснюють, що маму не бачили вже три роки. Вона не приїздить до них і навіть не телефонує. До матері батька їздили відпочивати минулого літа, від нього прийшли подарунки на Миколая . Живуть у бабці постійно з народження, ходять у школу у с. Гульськ. [PERSON] , 2016 року народження, сказав, що бабця хороша. В садочок він не ходить. Ніяких відомостей про маму суду не повідомив. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , матір відповідача [PERSON] , повідомила, що донька поїхала з дому три роки назад і з того часу не давала про себе знати. Діти постійно живуть з нею. Дочка коштів на утримання дітей не висилає. Зять проживає у м. Києві, періодично за потребою надсилає кошти дітям, однак не приїздить. Надав їй нотаріально посвідчену заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дівчаток. Свідок [PERSON] , сільський голова, в судовому засіданні повідомила, що родину [PERSON] знає добре. Вона є переселенкою, має гарну хату, зарекомендувала себе з позитивної сторони як добропорядна односельчанка, добра господиня. Діти доньки [PERSON] з народження проживають з нею, доглянуті, в добрих умовах. [PERSON] близько трьох років пропала з села і ніяких відомостей про неї немає. Коли вона і приїздила, то не займалася вихованням чи утриманням дітей. Батька дітей також у селі немає, він має іншу родину та проживає у м. Києві. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, думку дітей, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Відповідачі [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ноздрище Народицького району Житомирської області, перебуває у розшуку і на даний час проводяться оперативно-розшукові заходи, щодо встановлення її місця перебування; та [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Києва, зареєстрований по [ADDRESS] - є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-13). Також відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , і згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 48). Наразі неповнолітні діти проживають без реєстрації разом з бабцею (матір`ю матері) [PERSON] і перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гульської сільської ради Новоград-Волинського району, актом обстеження житлово-побутових умов (а.с. 14,18). Згідно акту обстеження місця проживання встановлено, що [PERSON] за місцем проживання в с. Гульськ Новоград-Волинського району - відсутня. Вихованням дітей не займається. Діти проживають разом з бабусею у двохповерховому цегляному будинку, загальною площею 108,0 кв.м., який складається з 4-х кімнат, є газове опалення, водопровід та ванна, є окрема кімната для дітей. Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] навчаються у Гульській ЗОШ. Зі слів бабусі мати дітей залишила дітей на її утриманні, вихованням дітей не займається, коштів на утримання дітей не надає. Батько дітей з дітьми не проживає близько 5 років, періодично висилає кошти на утримання дівчат (а.с. 16). Вказані обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , про вказане говорили і діти в судовому засіданні. Згідно копії заяви [PERSON] від 05.08.2019 року останній не заперечує відносно позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей. З позовом згідний, заперечень не має. Справжність підпису [PERSON] в заяві засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фєтісовою В.О. (а.с. 17). У відповідності до висновку органу опіки і піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідачі самоусунулися від виховання дітей, їх життям та здоров`ям не цікавляться, не спілкуються з дітьми не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідач [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньок, що сам і підтвердив у своїй заяві. Тому орган опіки та піклування Новоград-Волинської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства (частина третя). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята). Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до статті 152 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша). Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам (частина друга). Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (частина третя). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи слідує, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, а саме: проживають окремо, не спілкуються з дітьми навіть по телефону, [PERSON] добровільно не надає коштів для повноцінного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Також відповідачі не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, своєю поведінкою не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створюють умов для отримання дітьми освіти. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відтак неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , слід передати органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації для подальшого влаштування. Щодо стягнення аліментів з [PERSON] , то суд застосовує наступні норми права. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь її неповнолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 07.11.2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги стягується з відповідача [PERSON] та за одну позовну вимогу з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved