Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

10.01.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2010 р. у справі за її позовом до відповідача, з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]., в розмірі ? частки від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнуті кошти на її утримання. На даний час відповідач має заборгованість по аліментам. Після винесення вищевказаного рішення суду змінились норми діючого законодавства, та збільшено мінімальний відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при стягненні аліментів. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст. 180, 181, 191, 192 СК України, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2010 р. та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дати пред»явлення позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 02 лютого 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9). Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2010 р. у справі № 2-1345/2010 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO]., аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто Сімейним Кодексом України прямо передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що співвідноситься з положеннями ст. 192 даного Кодексу щодо інших випадків для зміни розміру аліментів. Враховуючи те, що позивачем не ставиться питання про збільшення частки аліментів від доходу відповідача, проте ставиться питання про приведення у відповідність до вимог закону мінімального розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду, з метою захисту майнових прав дитини направлених на забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог. У Постанові від 05 лютого 2014 року по справі 6-143цс13 Верховний Суд України висловив правову позицію, що при розгляді позовів про зміну розмірів аліментів (зміну способу стягнення аліментів) застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов»язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема ст. 182 СК України. У СК України відсутні норми, що регулюють час з якого сплачуються аліменти у зміненому розмірі. В зв»язку з чим суд, на підставі ч.9 ст. 10 ЦПК України застосовує аналогію закону, зокрема положення ч.1 ст. 191 СК України. Так, відповідно до даної правової норми аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача оскільки позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів підлягають повному задоволенню. Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved