Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

09.11.2017 року керівник Чернівецької місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров»я Чернівецької обласної державної адміністрації, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO] на користь Департаменту охорони здоров'я Чернівецької обласної державної адміністрації, витрати на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення у сумі 2273,67 грн. посилаючись на те, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження та проходила лікування, вартість якого складає 2273,67 грн. У судове засідання представник прокуратури та представник позивача не з»явилися подали до суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.07.2017 року у справі № 726/1119/17 встановлено, що [PERSON], 02.06.2017 року приблизно об 16:00 годині, перебуваючи на подвір'ї будинку №24-А, що розташований по вул. Кубинська в м. Чернівці, на ґрунті довготривалих неприязних відносин, безпричинно підійшовши до потерпілої [PERSON] та умисно, схопивши потерпілу за волосся, кинув на землю, де розпочав наносити не менше семи ударів руками та ногами по різним частинам тіла, чим спричинив останній тілесні ушкодження. Судом встановлено, що згідно висновку експерта за №670 екс від 22.06.2017 року у результаті застосованого фізичного впливу та умисних дій з боку [PERSON] до потерпілої [PERSON], що були вчинені 02.06.2017 року, були спричинені наступні тілесні ушкодження: - синці: по передній поверхні живота справа на відстані 7.0 см. від серединної лінії; в верхній та середній третинах по передній поверхні правого стегна; в середній третині лівого стегна по зовнішній поверхні; - садна: в верхній третині лівого передпліччя по задній поверхні; в кількості 4-х по передній поверхні лівого колінного суглобу; - синці: на переніссі; в правій орбітальній ділянці; в лівій орбітальній ділянці; на чолі справа; - перелом спинки носу; - струс головного мозку. Судом встановлено, що всі вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті не менше як семикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що призвели до короткочасного розладу здоров'я. Судом встановлено, що у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON], [INFO] змушена була звернутись за медичною допомогою до ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги». Відповідно до інформації даної медичної установи потерпіла [PERSON], [INFO], знаходилась на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 02.06.17 по 09.06.17 року та провела 7 ліжко-днів у обласній комунальній установі «Лікарня швидкої медичної допомоги» та вартість лікування становить 2273,67 грн. Відповідно до ч. 1 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі - Порядок). Згідно даного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. З огляду на викладене, позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved