Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

08.10.2018 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, яким просять визнати: за [PERSON] - право власності на 1 / 12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS], як спадкоємцем першої черги після смерті її сина - [PERSON], який помер [INFO], та за нею ж - право власності на 5 / 24 частин цього ж домоволодіння - як за спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка - [PERSON], що помер [INFO], також просять визнати за [PERSON] право власності на 5 / 24 частин цього ж домоволодіння як за спадкоємцем першої черги після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на частину спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, позивачі просять визнати за кожним з них право власності на 1 / 6 частину вищевказаного домоволодіння, мотивуючи вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, як членам колгоспного двору, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права також з-за відсутності правовстановлюючого документу. Позивач [PERSON], крім того, просить встановит юридичний факт - що вона є матер'ю [PERSON], який помер [INFO] і дружиною [PERSON], що помер [INFO], посилаючись на те, що написання її прізвища в її паспорті відрізняється від написання прізвища у документах її чоловіка і сина, які померли, і тому в них вийшли різні прізвища, що наразі потребує встановлення факту родинного зв'язку з її рідними, щоб оформити право на спадщину. Позивачі у судове засідання не з'явилися, у своїй заяві просили задовольнити усі позовні вимоги та розглянути справу за їхньою відсутністю. Відповідач - представник відповідача - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, - за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], який помер [INFO], та позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON]; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 6 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 (а.с.23); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть [NUMBER], видане 15.06.2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеса, актовий запис №5615 (а.с.20), його частину будинку успадкували шляхом проживання його батько [PERSON] та мати [PERSON] - кожний по 1 / 12 частини, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 ( а.с.23); - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть [NUMBER], видане 22.07.2014 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №599 (а.с.19), її частину будинку успадкував за заповітом її син [PERSON] - 1 / 6 частину, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 ( а.с.23); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть [NUMBER], видане 12.04.2017 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №283 (а.с.18), його частину будинку успадкували шляхом проживання, позивачі - його дружина [PERSON] та син [PERSON] - по 5 / 24 частині кожний, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 17.08.2018 року №1819 ( а.с.23); - згідно свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON]( [NUMBER] від 20.12.1955р.), його матер'ю є [PERSON] - тому він є спадкоємцем за законом першої черги її майна (а.с.15).; - згідно свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON]( [NUMBER] від 18.08.1979р.), його батьки є [PERSON] та [PERSON], тому вони є спадкоємцями за законом першої черги майна [PERSON](а.с.16).; - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ([NUMBER] від 09.09.1987р.), його батьками є [PERSON] та [PERSON], - тому він є спадкоємцем за законом першої черги майна батька - спадкодавця [PERSON] (а.с. 14); - згідно свідоцтва про шлюб, позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є чоловіком та дружиною (серії [NUMBER] від 26.11.1978 р., а/з 41); - згідно довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за №1819, спадкодавець [PERSON], постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті - [INFO], разом з ним проживали та були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]( а.с.23); - згідно цієї же довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за №1819, спадкодавець [PERSON], постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по день смерті - [INFO], разом з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]( а.с.23); - згідно цієї же довідки Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за №1819, спадкодавець [PERSON], постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті - [INFO], разом з ним проживали та були зареєстровані позивачі: його дружина [PERSON] та син [PERSON]( а.с.23); - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на [ADDRESS], замовником якого є [PERSON] (а.с.24-26); - згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №42767240 від 30.08.2018 року вбачається, що позивачам відмовлено у реєстрації його права власності на їхні частки у домоволодінні у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с.29-30); - постановою державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON]. від 21.08.2018 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], - у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.28); - згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву [PERSON] на ухвалу суду, від 23.01.2019р., за №200/01-20, - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є батько [PERSON] та мати - позивач [PERSON], мати на частину спадщини вона вже прийняла спадщину (свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2017 року, зареєстровані в реєстрі за №301501, а.с.22); - згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву [PERSON] на ухвалу суду від 23.01.2019р., за №200/01-20, спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], - заводилася, спадкоємцем її майна за заповітом є її син [PERSON] (спадк.справа, а.с.9); - згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву [PERSON] на ухвалу суду від 23.01.2019р. за №200/01-2 , спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є позивачі: дружина - [PERSON] та син - [PERSON], [PERSON] частину спадщини вже оформила (свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2017 року, зареєстровані у реєстрі за №№3-1396,3-1397,3-1502, 3-1509 (спадкова справа а.с.39,41,43,45), інший спадкоємець - син [PERSON] - відмовився від спадщини на її користь (спадк.справа, а.с. 5); - відповідно до заяви представника Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Стосовно вимоги позову про встановлення юридичного факту - того, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], який помер [INFO] і дружиною [PERSON], який помер [INFO], суд з'ясував наступне. Оскільки позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка та сина, це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану вирішити неможливо з-за смерті спадкодавця, а також у зв'язку з різними мовами документів - свідоцтва про народження - російською, а паспорти і свідоцтво про смерть - українською, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов'язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права позивача щодо визнання родинних відносин між нею та її чоловіком та сином, прізвище якої у документах не збігається з написанням цього ж прізвища у документах її чоловіка та сина. Що стосується вимог позову про визнання права власності, судом встановлено наступне. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що врегульовували власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703. За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також - в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи членами колгоспного двору, є власниками - кожен по 1 / 6 частині житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їхні права, як власників, користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном в повному обсязі, і це порушене право потребує захисту у судовому порядку. Крім того, підлягає захисту право позивача [PERSON] на визнання за нею права власності на спадкове майно, як за спадкоємцем після смерті сина та чоловіка. Позивач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] на користь дружини померлого - позивача [PERSON], (спадкова справа, а.с.5), тому вона має 5 / 12 часток цього житлового будинку, оскільки з-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, які не були оформлені спадкодавцями за життя, нотаріально оформити це право власності у порядку спадкування вони не можуть. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на нерухоме майно, зазначене у позові, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи, відповідач це право визнає, суд не вбачає відомостей про те, що визнанням цього права власності за позивачами буде порушене право третіх осіб, оскільки воно ніким й нічим не спростоване.

Outcome: approved