Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

07.10.2014р. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень від 10.06.2015р., просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3 458 441 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1 506 059 грн.65коп., по відсоткам - 1 099 929 грн. 76 коп., пеня - 852 452 грн. 38 коп. (а.с. №2 - 3, 112 - 113). 10.10.2014р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» було залишеного без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. № 65). 19.12.2014р. ухвалою суду було відкрито провадження у цивільній справі № 201/12977/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. №74). 12.11.2016р. ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. було зупинено провадження у цивільній справі № 201/12977/14-ц до набрання законної сили рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 200/11726/14-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ ФК «Вектор Плюс», ПАТ «Омега Банк» про визнання частково недійсними договорів факторингу та кредитного договору та інше (а.с. № 149). 29.09.2016р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було відновлено провадження по цивільній справі № 201/12977/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. № 171). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнень позову від 10.06.2015р. посилався на те, що 21.08.2008р. ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та [PERSON], уклали кредитний договір № 0313/0808/88-021, з подальшим внесення змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику (позичальникові) кредит у сумі 74 700 дол. США, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 74 700 дол. США. В свою чергу, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 22.05.2015р. має прострочену заборгованість: за кредитом - 72 831 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 1 506 059 грн. 65 коп.; по відсотках - 53191,11 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 1 099 929 грн. 76 коп.; пеня - 106355,43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 2 199 305 грн. 54 коп. Між тим, з урахуванням норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України позивач просив стягнути пеню у межах строку позовної давності за основною вимогою у розмірі 852 452 грн. 38 коп. 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. 28.11.2012р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 0313/0808/88-021 від 21.08.2008р., позичальником згідно якого є [PERSON] Представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 11.01.2016р. - а.с. № 189) в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд провести розгляд справи за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначений на 29.11.2016р., без участі представника позивача та фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Додатково повідомив, що виконавчі листи по справі № 2-2654/11 за позовом ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] не пред'являлися до виконання через прострочення строку на їх пред'явлення. Окрім того, предметом позову було звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. № 188). Відповідач [PERSON] про день та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою реєстрації, вказаною позивачем та підтвердженою відомостями адресно-довідкового сектору ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 73). Відповідно до поштового повідомлення, яке повернулося до суду, 14.01.2015р. відповідачем було отримано позовну заяву з додатками, ухвалу про відкриття провадження по справі та судову повістку на 29.01.2015р. (а.с. № 78), інші поштові конверти поверталися до суду з відміткою «за минуванням терміну зберігання» (а.с. № 89, 91, 95 - 96, 109, 124 - 125, 134, 187). З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що відповідач обізнаний про розгляд Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська даної цивільної справи, проте прийняти участь у судовому засіданні не забажав. Враховуючи, що в матеріалах справи є копія позовної заяви [PERSON] до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. № 141-154), з якої вбачається, що він пред'являв позовні вимоги в тому числі про визнання кредитного договору від 21.08.2008р. № 0313/0808/88-021 недійсним, отже він не визнає вимоги по заборгованості за цим кредитом, і така позиція відповідача буде судом врахована при розгляді цієї справи, у суду є підстави для винесення по справі рішення суду на загальних засадах цивільного судочинства відповідно до глави 7 розділу III ЦПК України. Розгляд справи відбувався за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами за правилами ст. 169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 21.08.2008р. ВАТ «Сведбанк» (правонаступник -ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 0313/0808/88-021 (а.с. № 4 - 12). Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 74 700 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 74 700 дол. США. В свою чергу, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 22.05.2015р. має прострочену заборгованість: за кредитом - 72 831 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 1 506 059 грн. 65 коп.; по відсотках - 53191,11 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 1 099 929 грн. 76 коп.; пеня - 106355,43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 2 199 305 грн. 54 коп. (а.с. № 115). Аналізуючи норми ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, розмір неустойки (пені) становить 852 452 грн. 38 коп. 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу (а.с. № 13 - 26). Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу (а.с. № 27 - 40). Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 21.08.2008р. № 0313/0808/88-021 позичальником згідно якого є [PERSON] Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом при вирішенні справи враховано те, що позивачем 23.09.2014р. на ім'я [PERSON] надсилалась письмова вимога про погашення простроченої заборгованості, між тим ця вимога була залишена відповідачем без виконання (а.с. № 61 - 62). Отже, відповідач, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 22.05.2015р. має прострочену заборгованість: за кредитом - 72 831 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 1 506 059 грн. 65 коп.; по відсотках - 53191,11 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 1 099 929 грн. 76 коп.; пеня - 106 355,43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 2 199 305 грн. 54 коп. (а.с. № 115). З урахуванням спеціальних строків позовної давності, які застосовуються до вимог про стягнення неустойки, розмір неустойки (пені), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 852 452 грн. 38 коп. Відповідачем не надано суду жодного доказу того, що заборгованість за кредитним договором погашена або її розмір є меншим, ніж заявлений позивачем. З урахуванням тих обставин, що позивач в своїй позовній заяві (представник позивача в заяві від 29.11.2016р. підтримав позовні вимоги) просив стягнути з відповідачів суму боргу за кредитним договором у іноземній валюті за курсом НБУ саме на день підготування розрахунку заборгованості 22.05.2015р. - 3 458 441 грн. 79 коп. (а.с. № 112 - 113), суд вважає за можливе стягнути з відповідачів суму боргу за кредитним договором по курсу НБУ на день розрахунку суми заборгованості 22.05.2015р., а не на день винесення рішення суду (незважаючи на підвищення цього курсу). З огляду на те, що представник позивача просив стягнути кошти за кредитним договором по курсу долара до гривні станом на 22.05.2015р., то положення абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», стосовно стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення суду у разі пред'явлення позову в іноземній валюті, не застосовуються. При розгляді справи також враховано, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ ФК «Вектор Плюс», ПАТ «Омега Банк» про визнання частково недійсними договорів факторингу та кредитного договору та іншим вимогам ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за № 200/11726/14ц від 05.04.2016р. залишені без розгляду (а.с. № 141-154,170), а також те, що виконавчі листи по справі № 2-2654/11 за позовом ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] не пред'являлися до виконання через прострочення строку на їх пред'явлення, окрім того, предметом позову було звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. № 177-182). Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті при подачі позову судового збору в розмірі 3 654 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12151 від 26.09.2014р. (а.с. №1). На підставі викладеного,

Outcome: approved