Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

08 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. З урахуванням вимог заяви про збільшення позовних вимог від 16 грудня 2019 року позивач просить суд: Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) матеріальну шкоду у розмірі 100\~000 гривень. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 35671 гривень 23 копійки. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) інфляційне збільшення суми у розмірі 8800 гривень. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (код ЄДРПОУ 19411125) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 4\~126 гривень 03 копійки. Стягнути з [PERSON] користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) матеріальну шкоду в розмірі 90\~500 гривень 83 копійки та моральну шкоду в розмірі 30\~000 гривень. Стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позивач мотивує вимоги тим, що 10 березня 2018 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «Toyota Avensis», номерний знак [NUMBER] в м. Одесі, по вул. М. Арнаутська 102, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду [PERSON] визнано виним в скоєнні ДТП. Цивільно - правова відповідальність автомобіля Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до поліса, який був дійсний на той час. Вартість матеріального збитку складає 190500 гривень 83 копійки, про що свідчить звіт № 5007 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 10.03.2018 року. 12 березня 2018 року позивач звернулась до ПрАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням потерпілої особи про подію з транспортним засобом та 23 березня 2018 року подала заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 100\~000 гривень. Враховуючи, що заподіяна шкода не була виплачена вчасно, тому просить стягнути з СК матеріальну шкоду у розмірі 100\~000 гривень; пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 35671 гривень 23 копійки; інфляційне збільшення суми у розмірі 8800 гривень; 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 4\~126 гривень 03 копійки. Крім того, решту матеріальної шкоди в розмірі 90\~500 гривень 83 копійки та моральну шкоду в розмірі 30\~000 гривень просить стягнути з [PERSON] .. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерда К.С.. Ухвалою від 13 лютого 2019 року по справі відкрито провадження, встановлений загальний порядок розгляду справи. В зв`язку з закінченням терміну повноважень головуючого здійснений повторний автоматизований розподіл справи між суддями, справа передана для розгляду судді Абухіну Р.Д. та ухвалою від 18 жовтня 2019 року справа прийнята до провадження. 11 березня 2019 року до суду надійшов відзив ПАТ «Європейський страховий альянс», в якому просить відмовити у задоволені позову. 17 грудня 2019 року представник відповідача [PERSON] надав письмовий відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволені позову. Зазначає, що на час здійснення ДТП він перебував у трудових відносинах з ЕООД «ДИЛИЖАНС -АВТО ТРАНС». Автотранспортний засіб «Toyota Avensis», номерний знак [NUMBER] належить на праві власності «ДИЛИЖАНС-АВТОТРАНС» ЕООД, тому він не є особою на яку покладається обов`язок відшкодувати матеріальну та моральну шкоду (т. 1 а.с. 169 - 182). Ухвалою від 10 березня 2020 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду по суті. В судовому представник позивача підтримала позовні вимоги. Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову. Представник страхової компанія також пояснив, що ПАТ «Європейський страховий альянс» направлено листи щодо з`ясування використання транспортного засобу, про що також повідомлено [PERSON] .. Запитувані документи так і не отримані. Зважаючи на відсутність документів, підтверджуючих правомірність володіння транспортним засобом на момент ДТП на території України, транспортний засіб Toyota, номерний знак [NUMBER] не є забезпеченим за полісом, а тому відсутні підстави для визнання випадку з ним страховим та здійснення виплати страхового відшкодування. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 10 березня 2018 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «Toyota Avensis», номерний знак [NUMBER] в м. Одесі, по вул. М. Арнаутська 102, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Renault Clio номерний знак [NUMBER] , скоїв наїзд на припарковані автомобілі; автомобіль Byd F-3 номерний знак [NUMBER] та автомобіль Hyundai Sonata номерний знак [NUMBER] , також по інерції автомобіль Byd F-3 номерний знак [NUMBER] в`їхав в автомобіль Hyundai Sonata номерний знак [NUMBER] чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито. В мотивувальній частині постанови зазначено, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно - правова відповідальність автомобіля Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до поліса АК/6487986, Страхувальник ЕООД «Дилижанс-Авто Транс». Строк дії полісу з 24.06.2017 року до 23.06.2018 року, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілого складає 100\~000 гривень. Пунктом 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що при настанні страхового випадку Страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається із звіту № 5007 від 10.03.2018 року про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після пошкодження автомобіля КТЗ Hyundai Sonata, реєстраційний номер [NUMBER] складає 190500 гривень 83 копійки. 12 березня 2018 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням потерпілої особи про подію з транспортним засобом та 23 березня 2018 року подала заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 100\~000 гривень. ПАТ «Європейський страховий альянс» направлено листи щодо з`ясування використання транспортного засобу, про що також повідомлено [PERSON] .. Суду не надані належні та допустимі докази, що страхові виплати виплачені. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом № 1961-IV. Закон\~№ 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами\~статті 3 Закону № 1961-IV\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Таким чином, з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховой альянс» на користь позивачки підлягає стягненню 100\~000 гривень в межах ліміту обсягу відповідальності. п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Правові позиції Верховного Суду України визначені щодо відповідальності за невиконання зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування у постанові ВП ВС від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц. З урахуванням того, що заява на виплату страхового відшкодування подана потерпілою особою до ПАТ «Європейський страховий альянс» 23.03.2018 року, а 90-ти денний термін на виплату сплив 21.06.2018 року, тому в порядку ст. ст. 525, 526 ЦК України, підлягають стягненню згідно наданих розрахунків, пеня за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 35671 гривень 23 копійки; інфляційне збільшення суми у розмірі 8800 гривень; 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 4\~126 гривень 03 копійки. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1485 гривень 97 копійок. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 90\~500 гривень 83 копійки та моральної шкоду в розмірі 30\~000 гривень. За правилами\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Водій [PERSON] керував автомобілем Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER] , який належить ЕООД «ДИЛИЖАНС - АВТО ТРАНС». Так, [PERSON] перебував у трудових відносинах з ЕООД «Дилижанс-Авто Транс» з 04 грудня\~2017\~року по 03 грудня\~2018\~року, про що свідчить Трудовий договір №б/н від 04 грудня\~2017\~року (а.с. 174 - 175). Частиною 1\~ст.\~1172\~ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В порядку ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27 березня 1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, оскільки на момент скоєння ДТП [PERSON] знаходився у трудових відносинах із ЕООД «Дилижанс-Авто Транс», якому належить автомобіль Toyota Avensis, номерний знак [NUMBER] , то саме ЕООД «Дилижанс-Авто Транс» має бути належним відповідачем у справі, та саме на вказану юридичну особу має бути покладено обов`язок щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. ЕООД «Дилижанс-Авто Транс» не було залучено до участі у справі. З урахуванням того, що вимоги про стягнення шкоди не підлягають стягненню з водія, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з пред`явленням позовних вимог про відшкодування шкоди до неналежного відповідача.

Outcome: partial