Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

09.01.2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом в якому просила встановити юридичний факт проживання однією сім`єю її та [PERSON] з 2011 року до дати його смерті, тобто до [INFO] та визнати за нею право власності на вбудоване приміщення під №1-88 яке розташовано у [ADDRESS] , за нею, як за спадкоємцем за законом [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що вона з померлим проживала разом більш ніж сім років як чоловік і дружина, вели спільне господарство, разом мандрували, відвідували приблизно раз на пів року м.Херсон і проживали у квартирі померлого, але зареєструвати шлюб не встигли, оскільки [PERSON] , помер раптово, перед цим важко захворівши. Встановлення юридичного факту проживання з померлим однією сім`єю може надати позивачу можливість реалізувати своє право на отримання у спадщину нерухомого майна померлого, житла, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зазначає, що інших спадкоємців, що бажають це майно отримати у спадщину немає. Після смерті [PERSON] , [INFO] , позивач звернулась до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача надала на адресу суду письмові пояснення в яких вважає вказану позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Допитані у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надали пояснення, які зводяться до того, що позивач з померлим [PERSON] , проживали разом однією сім`єю близько семи років, вели спільне господарство, проживали разом у квартирі померлого. Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу розглядає суд. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини. Однак, враховуючи наявність спору, відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України справа розглядається в порядку позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданого Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 01.06.2018 року. 04.06.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52147925 від 04.06.2018 року, було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Згідно Довідки №3594 від 20.08.2019 року, виданої виконавчим комітетом Болградської міської ради, [PERSON] , 1949 року народження, була зареєстрована в [ADDRESS] , на момент смерті вона проживала з [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] ). На момент смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] . Позивач проживала однією сім`єю без укладання шлюбу разом із [PERSON] з 2011 року. Даний факт також підтверджується показами свідків, спільними фотознімками. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання позивача разом із спадкодавцем, то в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину. В той же час, позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно за позивачем не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що після встановлення факту спільного проживання, у позивача відсутні перешкоди для оформлення у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, а тому в цій частині позов є передчасним та задоволенню не підлягає. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] з померлим [PERSON] . Позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування задоволенню не підлягають.

Outcome: partial