Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

09.10.2013 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказували на те, що 26.10.2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в рамках Генерального кредитного договору № 010/01-02/07-104 від 21.12.2007 року був укладений кредитний договір № 010/42-0-2/12-114, на підставі якого Позичальнику була відкрита відновлювальна кредитна лінія з лімітом кредитування в сумі 5 400 000 грн., строком до 18.10.2013 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів в розмірі 22,5 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань Позичальника перед Банком між останнім та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 09.12.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], за яким банку в іпотеку передано нежитловий об'єкт, що належить на праві власності відповідачу та знаходиться за адресою [ADDRESS]. Оскільки Позичальник свої зобов'язання не виконує, станом на 01.07.2013 року виникла заборгованість у розмірі 5 832 612 грн. 43 коп. Враховуючи викладене, позивач просив: В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 010/42-0-2/12-114 від 26.10.2012 р., укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], яка станом на 01.07.2013 року, становить 5 832 612 грн. 43 коп., з яких : 5 400 000 грн. - борг за тілом кредиту; 389 465 грн. 75 коп. - відсотки за період з 27.02.2013 року по 01.07.2013 року; 6 868 грн.66 коп.- пеня за прострочення сплати відсотків за період з 29.03.2013 року по 01.07.2013 року; 36278 грн.02 коп. - штраф за нецільове використання кредиту,звернути стягнення на предмет іпотеки від 09.12.2010 року, а саме : нежитловий об'єкт, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій - на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги за позовом підтримав, просив про їх задоволення, зменшив суму заборгованості за тілом кредиту на 100 грн., з урахуванням внесення цієї суми відповідачем. Відповідач позов визнав, проте вважає, що сума боргу значно менше, ніж вказує позивач, на чому ґрунтується дане твердження пояснити не міг. Третя особа - [PERSON] також вказувала на те, що не має необхідних знань та часу для доведення помилкових розрахунків банку стосовно ціни позову, але вважає борг значно більшим, ніж він дійсно є. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступне. 26.10.2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в рамках Генерального кредитного договору № 010/01-02/07-104 від 21.12.2007 року був укладений кредитний договір № 010/42-0-2/12-114, на підставі якого [PERSON] була відкрита відновлювальна кредитна лінія з лімітом кредитування в сумі 5 400 000 грн., строком до 18.10.2013 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів в розмірі 22,5 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань Позичальника перед Банком між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 09.12.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], за яким банку в іпотеку передано нежитловий об'єкт, що належить на праві власності відповідачу та знаходиться за адресою [ADDRESS], складається з наступних будівель та споруд : адміністративна будівля літ.А-2, кам'яна, загальною площею 141, 4 кв.м.; склад зазначений на плані літ.В, цегла, загальною площею 429, 4 кв.м.; склад літ.О, металевий, загальною площею 214,7 кв.м.; склад літ.Н., металевий, загальною площею 63,4 кв.м.; огорожа 1,2,13,5; споруда 1; склад, зазначений на плані літ.Г, метало-профіль, загальною площею 239,9 кв.м.; прохідна, зазначена на плані літ.Д, камінь, дерево, загальною площею 6,9 кв.м. В порушення умов, передбачених кредитним договором, станом на 01.07.2013 року, відповідач грошові зобов'язання перед Банком не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, загальна сума якої складає 5 832 612 грн. 43 коп., з яких : 5 400 000 грн. - борг за тілом кредиту; 389 465 грн. 75 коп. - відсотки за період з 27.02.2013 року по 01.07.2013 року; 6 868 грн.66 коп.- пеня за прострочення сплати відсотків за період з 29.03.2013 року по 01.07.2013 року; 36278 грн.02 коп. - штраф за нецільове використання кредиту. З урахуванням внесення відповідачем 100 грн., остаточно сума боргу складає за тілом кредиту - 5 399 900 грн., загальна сума - 5 832 512 грн.43 коп. Вказана заборгованість підтверджена розрахунком до позову та даними щодо руху коштів по рахунку. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські установи мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, на підставі банківської ліцензії. Стаття 2 цього Закону визначає банківський кредит як будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яку гарантію , будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу ,будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми , а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленого цим Законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно із ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, як такі, що є спів мірними з розміром загальної заборгованості за договором, оскільки вартість іпотечного майна, згідно домовленості між сторонами складає - 959 000 грн. 00 коп., сума боргу - 5 832 612 грн. 43 коп . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved