Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

08.12.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну картку «Універсальна». 12.09.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Унівесальна Gold» відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 6600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитним договором становить -43346,91 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6469,57 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 31957,01 грн., заборгованість за пенею та комісією -2380 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.17.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2040,33 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі -43346,91 грн. за кредитним договором № б/н від 30.09.2011 року та понесені судові витрати по справі. Представник позивача Марчук А.П. в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, щодо ухвалення заочного розгляду справи не заперечив (а.с.47). Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45). Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.09.2011 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитну картку «Універсальна» (а.с.5). 12.09.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Унівесальна Gold» відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 6600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. що відповідає строку дії картки. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитним договором становить -43346,91 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6469,57 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 31957,01 грн., заборгованість за пенею та комісією -2380 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2040,33грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4). Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, пені та комісії слід задовольнити. Умовами зазначеного вище кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати пені та штрафу у разі прострочення виконання зобов'язання. Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем виконання зобов'язання. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. На думку суду, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2040,33 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом - 6469,57 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 31957,01 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2380 грн., а всього 40806,58 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання за договором, а тому позов необхідно задовольнити частково та стягнути заборгованість за договором з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1297,24 грн. (40806,58 грн./ 43346,91грн.х1378грн.) На підставі наведеного та

Outcome: partial