Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

10.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі не менше 30 % з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною 23 років. При цьому позивачка вказує на те, що з 01.10.1994 року по 25.11.1997 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Як зазначає позивачка, постановою Деснянського районного суду м Києва від 09.12.1997 року з відповідача на її користь були стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 02.12.1997 року, та в подальшому виконавчий лист було направлено на виконання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2009 року було встановлено, що виконавчий лист втрачено при його виконанні та задоволено її заяву про видачу дублікату вказаного листа. Як вказує [PERSON], 24.11.2009 року відділом ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження. Після її чисельних звернень, в тому числі і до Міністерства юстиції України, 16.08.2010 року було зроблено розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів, починаючи з 1997 року по вересень 2010 року, яка становила 51.925 грн. 09 коп. Під загрозою конфіскації майна, заборони виїзду за кордон, притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України, боржник почав сплачувати аліменти в розмірі 400 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивачка також зазначає, що на теперішній час донька [PERSON] проживає з нею та навчається у Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана на другому курсі, форма навчання заочна. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки під час її навчання не надає. На даний час вони з донькою існують лише на її заробітну плату, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення донькою навчання в університеті. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01.10.1993 року перебували в зареєстрованому шлюбі, якій розірвано між ними рішенням суду від 25.11.1997 року. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю, позивачкою по справі (а.с. 4, 5, 6). Судом також встановлено, що на даний час [PERSON] є повнолітньою, навчається на 2 курсі факультету економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана», форма навчання - заочна. Термін закінчення університету - жовтень 2016 року (а.с. 7). Позивачка бажає отримувати від відповідача, який є батьком [PERSON], матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання у Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана у розмірі 30 % всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою 23 років. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановлено судом, донька сторін [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю, є студенткою 2-го курсу Київського національного економічного університеті ім. Вадима, заочного відділення. При таких обставинах суд вважає обгрунтованими вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] про надання матеріальної допомоги на період навчання доньки [PERSON] у Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана. Що стосується розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] на період навчання, то, згідно вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище повнолітньої доньки сторін, яка навчається на заочній формі навчання, проживає разом з матір'ю, яка хоча і працює, однак, отримує заробітну плату, недостатню для утримання повнолітньої доньки, яка навчається в університеті, стипендію не отримує. Доказів того, що на повному утриманні сторін перебувають інші особи, позивачка і відповідач суду не надали. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що донька сторін [PERSON] на період свого навчання у Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Батько дитини - відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] на період її навчання у вищезазначеному навчальному закладі. При цьому, з урахуванням обставин справи, розмір такої допомоги суд визначає в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до закінчення навчання, тобто по 01.11.2016 року. Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивачки, то, згідно ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовій збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial