Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

09 березня 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги позивач мотивував тим, що АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 986/127-609-9. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків його є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору банк зобов`язується надати [PERSON] кредит у сумі 13 600,00 доларів США. В свою чергу, [PERSON] зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Проте, [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, та в результаті чого, станом на 02.02.2021 року має заборгованість 14 426,61 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 6 644,66 доларів США, сума заборгованості за відсотками 5 997,97 доларів США, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 964,15 доларів США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 819,83 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором між Кредитором та Іпотекодавцем, якими є - [PERSON] було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого, останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 46,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 9 Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобов`язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Договору іпотеки; у інших випадках передбачених законодавством України. Відповідно до Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у Іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства України. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру, загальною площею 46,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 986/127-609-9 в сумі 14 426,61 доларів США, на користь АТ «Альфа-Банк» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути солідарно з відповідачів - на користь АТ «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 23 березня 2021 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, жодних заяв, клопотань чи відзиву на позов у зазначений строк до суду не надіслали. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 03.06.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 986/127-609-9, згідно умов якого банк надав, а боржник прийняв кредит в розмірі 13 600,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10 червня 2020 року зі сплатою 14% річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язань відповідачкою [PERSON] за вказаним кредитним договором, 01.10.2009 року між банком та [PERSON] (майновим поручителем) було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого передано в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 46,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 18.02.2009 року Управлінням житлово-комунального господарства на підставі рішення № 1139 від 25.09.2008 року. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» припинено шляхом реорганізації, його правонаступником є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 986/127-609-9 від 03.06.2008 року, чим грубо порушує істотні умови договору, та в результаті чого, станом на 02.02.2021 року має заборгованість перед банком в сумі 14 426,61 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 6 644,66 доларів США, сума заборгованості за відсотками 5 997,97 доларів США, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 964,15 доларів США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 819,83 доларів США. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом ( ч.1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з пунктом 4.1 іпотечного договору від 01.10.2009 року, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником Основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом пунктів 4.6.1, 4.7.2 цього договору, Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один з наступних способів, зокрема, на підставі рішення суду. У такому разі реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, - зокрема, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Отже, наявні підстави, передбачені законом та договором, для звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону). Отже, відсутність у матеріалах справи доказів направлення письмової вимоги про усунення порушення іпотекодавцю, не є підставою для відмови у позові, оскільки це не суперечить нормі ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеній у постанові від 29.05.2019 року, справа № 310/11024/15-ц. Відповідно до ч. 7 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Отже, з врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити - звернути стягнення на предмет іпотеки, а сааме, на: квартиру, загальною площею 46,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 986/127-609-9 від 03.06.2008 року в сумі 14 426,61 доларів США, на користь АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій Разом з тим, відповідно до Закону України № 1381-ХІ від 13.04.2021 року Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на час розгляду справи є чинним - втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або - таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладено в іноземній валюті - долар США, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві власності та є місцем його та відповідачки [PERSON] реєстрації. Доказів наявності у власності відповідача [PERSON] іншого житла, окрім вищевказаної квартири, позивачем суду не надано. Відтак слід відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, судові витрати позивача (6 028 грн. 88 коп.) підлягають стягненню на його користь з відповідачів порівну, тобто, по 3 014 грн. 44 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved