Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

07 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області, служба у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав, визнання дитини такою, що позбавлена батьківського піклування та встановлення опіки відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідачі є батьками її малолітнього онука. Шлюб між батьками дитини розірвано 25.07.2007 року. У подальшому - 20.10.2007 року мати хлопчика - [PERSON] уклала інший шлюб - з [PERSON], змінивши своє прізвище у першому шлюбі «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Після розлучення батьків [PERSON] його тато з ним не підтримує жодних відносин, не спілкується, не приїздить та не відвідає зовсім. Мама хлопчика після укладення другого шлюбу та народження меншої дитини стала приділяти йому менше уваги, аж поки дитина вкрай не віддалилася. На даний час відповідачі - батьки малолітнього [PERSON] не виконують своїх батьківських обов'язків щодо дитини. Вони не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, про навчання та підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкуються із сином, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню загальноосвітніх норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу хлопчика, не створюють умов для отримання ним освіти. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особи, ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідачі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 03.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, серії [NUMBER]. Відповідно до довідки № 2021, виданої 30.11.2017 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області, позивач разом із малолітнім [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації, наданої КУ «Оріхівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 3» від 20.07.2017 року, [PERSON] навчається в школі з першого класу. Вчиться не в повну міру своїх сил через недостатню навчальну мотивацію й відсутність організованості. Учню бракує старанності при підготовці домашнього завдання. Програмовий матеріал засвоює на початковому та середньому рівнях, незважаючи на те, що має добру зорову і слухову види пам'яті. При бажанні може добре оволодіти матеріалом. На уроках неуважний. Коли потрібно писати, зовсім не старається. Має добрий загальний розвиток. Любить виконувати творчу роботу. Хлопчик недисциплінований. Через недостатній самоконтроль відбувається порушення правил поведінки у школі. Бере активну участь у житті класу. Завжди виконує трудові доручення. Доволі часто [PERSON] з'являвся до школи взагалі не готовий до уроків, без домашнього завдання. Хлопчик має запальний характер, тому бурхливо реагує на зауваження у свою адресу. Зі слів учня ясно, що рідна мати не приділяла йому належної уваги. З травня по серпень 2016 року [PERSON] проживав разом із бабусею. За такий короткий період у поведінці хлопчика можна було відмітити значні зміни. Він став більш відповідальним, дисциплінованим. З'явився інтерес до навчання. Зовнішній вигляд учня був завжди охайним, хлопчик мав кишенькові гроші на харчування та власні витрати. Бабуся, [PERSON], одразу налагодила зв'язок із класним керівником, постійно цікавилася справами онука. Навчальний процес до кінця року відбувався під її контролем. Однак з ініціативи матері хлопець повернувся додому, і, відповідно, до «звичної» йому поведінки. Брудна лайка, кулаки, агресія - для цієї дитини норма. Після останнього дзвоника хлопець проживає у бабусі. Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради надала висновок від 17.10.2017 року та рішення від 25.10.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батьки дитини самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, не виконують своїх батьківських обов'язків по утриманню та догляду за сином, не створюють належних умов для його проживання. В письмовій формі батьки дали згоду на позбавлення їх батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до наданого Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя розрахунку заборгованості від 26.12.2017 року відповідач, [PERSON], станом на 30.11.2017 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина - [PERSON], у розмірі 92 999,20 грн. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що батьки малолітнього [PERSON] ухилилися від виконання своїх обов'язків, оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечують харчування, медичний догляд, лікування сина, не спілкуються з ним, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для його нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не надають матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання дитини [PERSON], що є винною поведінкою батьків в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення позивача опікуном, суд виходить з наступного. Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно до ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. З висновку служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 03.03.2018 року № 01-11/120 вбачається, що позивача доцільно призначити опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Згідно до характеристики на [PERSON], виданої її роботодавцем, приватним підприємцем [PERSON], позивач характеризується позитивно. Виходячи з того, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON], вимоги про встановлення опіки та призначення дитині опікуна [PERSON] ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved