Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

08.01.2014 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов [PERSON] (а.с. 2-3), в якому вона просить стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість за лізинговими платежами у сумі 127792,08 грн. та пеню у сумі 373512,89 грн., а разом 501304,97 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на ті обставини, що 09.08.2010 р. було укладено договір лізингу, на підставі якого відповідачу у строкове і платне користування було передано вантажний сідловий тягач та контейнеровоз-напівпричіп, відповідач зобов'язався протягом строку лізингу з 09.08.2010 р. по 09.01.2013 р. щомісячно сплачувати лізингові платежі у сумі 700 доларів США, однак не виконав ці умови договору. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності та про згоду на заочний розгляд справи (а.с. 49, 50). Відповідач, сповіщений про розгляд справи належним чином (а.с. 46), до судового засідання 29.04.2014 р. не з'явився, не повідомивши про причини неявки. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. При цьому суд враховує також і те, що відповідач не надав письмові пояснення (заперечення) на позов та докази у їх підтвердження, не з'явився за викликами до суду 11.03.2014 р., 04.04.2014 р., не надавши докази у підтвердження поважності причин неодноразових неявок до суду та належного виконання їм договору від 09.08.2010 р. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. 09.08.2010 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір лізингу (а.с. 8-10), згідно якому позивач (лізингодавець) передала відповідачу (лізингоодержувачу) належне на праві власності майно: вантажний сідловий тягач - Е марки «DAF 95430», 1995 р. випуску, номер [NUMBER], контейнеровоз напівпричіп мари «SHCHRODER WIESMOOR», 1988 р. випуску, [NUMBER] у строкове і платне користування строком з 09.08.2010 р. по 09.01.2013 р., а відповідач прийняв вказане майно з метою використання та надання послуг, зобов'язавшись здійснювати лізингові платежі протягом всього строку з 09.08.2010 р. по 09.01.2013 р. у розмірі 700 доларів США щомісячно. Відповідно до п. 4 цього договору виплати повинні були здійснюватись щомісячно (дев'ятого числа кожного місяця) і у зв'язку із затримкою виплати більше ніж на один день нараховується пеня у розмірі 20 % в місяць. Із п. 6.2 вказаного договору слідує, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі виплачувати лізингові платежі відповідно до умов цього договору. За п. 8.3 зазначеного договору закінчення строку цього договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту та іншими вимогами, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Валюта виконання грошового зобов'язання визначена ст. 533 ЦК України. Статтею 545 ЦК України передбачено підтвердження виконання зобов'язання (а саме видача розписки про одержання виконання частково або в повному обсязі). Ст.ст. 549-552 ЦК України урегульовано положення щодо сплати неустойки (пені) у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених за змістом зобов'язання. Ст. ст. 611, 625 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові положення відносно договору лізингу встановлені ст. ст. 806-809 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду). Згідно ст. 762 ч. 5 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсягу з урахуванням розрахунку заборгованості та пені на а.с. 11-12. На підставі викладеного,

Outcome: approved