Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] року народився її син [PERSON]. Батько дитини [PERSON] з моменту народження дитини і до останнього часу не виявляв будь-якої турботи про сина, оскільки не переставав вживати алкогольними напоями. Він неодноразово казав, що син йому байдужий. Крім того, 04.03.2016 року відповідач склав нотаріальну заяву, в якій не заперечує проти позбавлення батьківських прав у відношенні його сина [PERSON]. 12.12.2008 року шлюб між ними було розірвано. Син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, тобто він повністю знаходиться на її утриманні. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Виходячи з положень ст.224 ЦПК та зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача з ухваленням по справі заочного рішення. Представник третьої особи за довіреністю Чибор Н.Д. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO]. [PERSON], який є дитиною сторін по справі, у судовому засіданні висловив свою думку щодо позбавлення батьківських прав, а саме не заперечував проти позбавлення батьківських прав його батька. Останній раз бачив батька в 2009 році, зі святами та днем народження батько не вітає, його навчанням, захопленнями, колом друзів не цікавиться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є другою дружиною відповідача по справі. У шлюбі з [PERSON] вона перебувала з 2009 року по 2015 року. Він їй розповідав, що в період з 2010 року по 2011 року він намагався спілкуватися з дитиною від першого шлюбу [PERSON], але йому не давали. Потім навіть не намагався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю позивачки. Останній раз вона бачила відповідача, коли її онуку [PERSON] було 7 років. Її донька не перешкоджала батьку спілкуватися з дитиною. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, заслухавши думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народилася [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.12.2008 року. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с.6). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 04.03.2016 року, відповідач [PERSON] підтверджує, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (8). Згідно заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області №2/234/4901/14 від 03.12.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2014 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною [PERSON], тобто до [INFO] року (а.с.25). 10.02.2015 року відповідач по справі [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на трьох дітей (а.с.24). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 04.03.2016 року, позивачка [PERSON] підтверджує, що може самостійно утримувати дитину [PERSON], [INFO], потреби в матеріальній підтримці не має, а також відмовляється від стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] (36). Відповідно до довідки Головного територіального управління Юстиції у Донецькій області Міністерства Юстиції України, станом на 06.04.2016 року виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на виконанні не перебуває. Вказаний виконавчий документ було повернуто на відгук Краматорського міського суду 10.06.2015 року (а.с.21). З довідки Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №25 з профільним навчанням №71 від 24.04.2016 року вбачається, що батько [PERSON], [INFO] - [PERSON] не бере участі у вихованні дитини (жодного разу не відвідував школу, не спілкується з учителями, не бере участі в батьківських зборах) (а.с.22). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічним алкоголіком або наркоманом. Так, з висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що з моменту розірвання шлюбу з [PERSON] батько [PERSON] життям, здоров'ям та навчанням дитини не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Наразі вихованням та утриманням малолітньої дитини займається його мати [PERSON], яка турбується про здоров'я та побут дитини, займається його вихованням. Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання [PERSON], [INFO] (а.с.42-43). Суд зазначає, що ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Отже, зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме систематичне ухилення від виховання дітей та нехтування своїми батьківськими обов'язками відповідачем, що свідчить про його винну поведінку щодо дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги відносно позбавлення батьківських прав відповідача позивачем доведені і підлягають задоволенню. На час розгляду справи дитина мешкає окремо від відповідача, який на утримання дитини матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК Укpаїни суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved