Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

10.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.08.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем було підписано Анкету- заяву, згідно якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказав, що при підписанні анкети-заяви позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування. Проте відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, а тому у нього виникла заборгованість, яку і просить стягнути позивач. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач неодноразово в судове засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст.\~223,\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 15.03.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6\~ст. 259 ЦПК України\~і ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4\~ст. 268 ЦПК України\~підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлено, що 07.08.2014 сторонами - Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно умов якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.5). Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить даних : про відсоткову ставку, про кредитний ліміт, пеню. 12.04.2019 між сторонами підписано Додаткову угоду до договору № SAMDNWFC00007680292 від 07.04.2014, де строк повернення кредиту зазначений 25.07.2019. Банк здійснює прощення ( анулювання) частини заборгованості, що виникла в період з дати надання клієнтові кредиту, а саме :відсотків на 0 грн, комісії на 0 грн, пені на 174379,1 грн., штрафу на 15086 грн. ( п.1.2). Подальше погашення заборгованості здійснюється клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 8371,16 грн. до 25 числа місяця, протягом 3 місяців (п. 1.5.2). У разі неналежного виконання Клієнтом зобов`язань, передбачених Договором та п.1.5. Угоди, вступають у дію умови про прощення заборгованості, визначені п.1.2., та умова про зміну процентної ставки п.1.4. Угоди. У разі прострочення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.1.5.2. Угоди та/або будь-якого із зобов`язань, передбачених Договором,на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п.1.2., та умова про зміну відсоткової ставки, передбачена п. 1.4. Угоди не застосовується ( а.с. 6). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем станом на 11.12.2020 рахується заборгованість в розмірі 184192,65 грн., з яких: 3308,47 грн.- загальний залишок заборгованості за процентами, в тому числі і простроченими процентами; 180884 грн.- загальна сума нарахованої пені ( а.с.4). При цьому, суд враховує, що сторонами погоджено строк повернення кредиту 25.07.2019, і як наслідок такого після вказаної дати розмір вищевказаної нарахованої заборгованості повинен залишатись незмінним за даних умов, та доданих до справі письмових доказів. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України\~(далі\~ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1\~ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1\~ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проценти в розмірі 0,01% передбачені пунктом 1.4 Додаткової угоди ( а.с.6). За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Додатковій угоді від 12.04.2019 не визначено розмір пені за неналежне виконання зобов`язання, а п.1.7.3. угоди відсилає на встановлення розміру пені Умовами та правилами). Позивач, не обґрунтовує право вимоги в частині стягнення з відповідача пені, виключно, у загальному посилається на умови договору. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме ці умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Додаткову угоду до Договору, попередньо приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, на відповідні норми законодавства про стягнення пені не посилається, а також не надає обґрунтований розрахунок такої. При цьому, така передбачена в розрахунку заборгованості як стала сума. Надані позивачем Правила та умови надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, - в анкеті-заяві позичальника та Додатковій угоді, які безпосередньо підписані останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з АТ КБ «ПриватБанк», відповідач прийняв запропоновані банком Умови та правила щодо пені. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по пені в сумі 180884,18 грн. У \~відповідності до\~статей 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно частини другої\~статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3308,47 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2762,89 грн. підтверджено платіжним дорученням (а.с.18). Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 49 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі та

Outcome: approved