Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

09 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно її колишнього співмешканця [PERSON] посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] у період з 31.05.2013 по 16.03.2019 рік. З 16.03. по 23.08.2019 року перебувала за межами країни. За цей час [PERSON] у помешканні де вони, у стадії алкогольного сп`яніння потрощив речі. У послідуючому, після повернення з-за кордону вони стали проживати разом, проте його поведінка не змінилась, зловживає спиртним напоями , веде себе агресивно, залякує, погрожує, знищує речі. Заявник змушена переховуватись від нього , всіляко уникати спілкування з ним. Останній не бажає змінювати свою поведінку. 04 січня 2020 року [PERSON] побив заявника та по даному факту вироком Октябрського райсуду м. Полтави його визнано винним та засуджено. 14.03.2020 року він розбив вікно у помешканні заявника та викрав телевізор, 16 квітня 2020 року зробив підпал у будинку. Ухвалою суду від 09.11.2020 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що поведінка [PERSON] є агресивною як по відношенню до неї так і її близьких. Він обзиває її, погрожує фізичним насильством та його дії є реальними. 16 квітня 2020 року порізав у будинку її речі - одяг, а інші підпалив. Була викликана пожежна служба, у результаті тушіння пожежі, весь будинок залитий водою, інші речі стали непридатними, помешкання потребує ремонту. Просила заяву задовольнити, заборонити [PERSON] перебувати в місці її фактичного проживання за адресою [ADDRESS] ; наближатися на відстань 50 м до місця її роботи, а саме перукарня « [INFO] » за адресою [ADDRESS] та до місця її реєстрації [ADDRESS] ;вести телефонні переговори з нею або контактувати з через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2020 року [PERSON] визнаний винним за ч.2 ст. 125 КК України. Вироком встановлено, що 04 січня 2020 року , близько 11 год. 30 хв. [PERSON] перебуваючи в приміщенні перукарні «[INFO]», що по [ADDRESS] , в ході сварки, на грунті неприязних відносин, які раптово виникли, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс потерпілій [PERSON] один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку лівого плеча, один удар напівзігнутою ногою в ділянку стегна лівої ноги. Далі свої злочинні дії він продовжив у підсобному приміщенні перукарні «[INFO]», де наніс потерпілій ще не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку лівого плеча. Після цього, продовжив наносити удари. Внаслідок протиправних дій [PERSON] відповідно до висновку експерта № 402 від 14 квітня 2020 року потерпілій [PERSON] спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої, підшкірні гематоми, садна шкіри голови, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.10.2020 року [PERSON] визнаний винним за ч.3 ст. 185 КК України , а саме 14.03.2020 року у вечірній час доби із 20 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв., [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до помешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . та шляхом пошкодження кулаком металопластикового склопакету проник через відчинене ним в такий спосіб вікно в будинок , звідки таємно викрав належний [PERSON] телевізор LG 32 CS 460T-ZA серійний номер 205RAGK22327 вартістю 2900 грн. Крім того, [PERSON] протягом 2020 року двічі притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення насильства в сім`ї відносно цивільної дружини [PERSON] . Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України). Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII). Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII). Оцінка змісту конкретних дій, які [PERSON] вчиняє відносно заявника, дає підстави для висновку, що його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства, що небезпідставно викликає у заявника побоювання за свою безпеку і завдає шкоди фізичному та психічному здоров`ю. Отже, за результатами оцінки наданих доказів, суд дійшов до переконання, що через систематичний психологічний та фізичний тиск, який проявляється у нанесені побоїв, застосуванні словесних образах, погрозах і залякуваннях, що чинить [PERSON] щодо колишньої співмешканки, заявник як особа, що постраждала від домашнього насильства, потребує невідкладного захисту у порядку, передбаченому Законом № 2229-VIII, а відтак, суд вбачає підстави для видачі обмежувального припису з покладенням на заінтересовану особу заборони перебування в місці фактичного проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; 2. наближення на відстань 50 м до місця роботи [PERSON] , а саме перукарня « [INFO] » за адресою [ADDRESS] та до місця її реєстрації [ADDRESS] ; вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. При цьому, суд враховує поведінку [PERSON] , яка вказує на вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з заявником . Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-4 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved