Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свою заяву тим, що з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах з 17.01.1997 по 06.09.2006. Від даного шлюбу 03.11.1997 народилася донька [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано. На даний час дитина є повнолітньою, та продовжує навчатись на ІІІ курсі Київського технікуму готельного господарства. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати допомогу, повязану з її навчанням та утриманням, однак має змогу надавати таку допомогу. Тому позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Крім цього, позивач зазначила, що нею за період навчання спільної з відповідачем дитини, який припав до настання нею повноліття було сплачено згідно договору про надання освітніх послуг № 21-пв від 13.08.2013 за І курс навчання 6700 грн., за ІІ курс 7220 грн. та ІІІ курс перший семестр 3850 грн., всього 17770 грн. Тому просить стягнути з відповідача 1/2 частину додаткових витрат, понесених на оплату навчання повнолітньої дитини в розмірі 8885 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.01.1997 по 06.09.2006. Від даного шлюбу у сторін 03.11.1997 народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 13/. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Київському технікумі готельного господарства на денній формі навчання /а.с. 48/. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатний, оскільки протилежного ним не доведено, та може утримувати дитину. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, починаючи з дня предявлення позову та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Стосовно позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину по оплаті навчання в розмірі 8885 грн., суд зазначає наступне. Згідно договору № 21-ПВ д/9 від 13.08.2013 та довідки про оплату за навчання /а.с. 14, 15/ позивач сплачувала кошти за навчання. Загальна сума сплачених коштів на навчання складає 17770 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частину від сплаченої суми, а саме 8885 грн. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зазначені позивачем витрати, пов'язані із отриманням освітньої послуги у Київському технікумі готельного господарства, в розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами на дитину, зумовленими розвитком її здібностей, оскільки навчання у спеціалізованому вищому навчальному закладі спрямоване на розвиток особливих здібностей дитини, дає більш поглиблені, в порівнянні з шкільною програмою знання, і спрямоване на позитивну реалізацію дитиною свого права на отримання вищої освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Діючим законодавством не передбачено можливості стягнення з батьків додаткових витрат на повнолітню дочку чи сина, однак враховуючи, що договір про навчання № 21-ПВ д/9 від 13.08.2013 був укладений позивачем з освітнім закладом для надання освітньої послуги неповнолітній дитині [PERSON], саме до досягнення дитиною повноліття та на виконання даного договору позивачем було сплачено 17770 грн., тобто половина додаткових витрат, згідно зазначеного договору буде складати 8885 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved