Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

08 січня 2019 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся з позовом Ліщинівський психоневрологічний будинок-інтернат, як опікун в інтересах недієздатного (підопічного) [PERSON] до Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно. 08 січня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначене підготовче засідання на 27.02.2019. 27.02.2019 в підготовче засідання сторони не з'явилися: представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав; представник відповідача надав суду заяву, в якій позов визнав та прохав справу розглядати за його відсутності; представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 27.02.2019 підготовче засідання відкладено на 17.04.2019 та витребувано у відповідача Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області: - відомості про можливих близьких родичів першої черги в порядку спадкування після [PERSON], яка померла [INFO], - виписку з книги погосподарського обліку за місцем реєстрації та проживання спадкодавця [PERSON], а саме в [ADDRESS] за весь період її проживання за цією адресою, а також протягом шести місяців після її смерті, яка настала [INFO]. Також визнано явку представника відповідача Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області до суду обов'язковою для надання особистих пояснень в судовому засіданні. Позивач вказував, що в зв'язку з відмовою нотаріальної контори у видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутністю належним чином зареєстрованого сертифікату на право на земельну частку (пай) та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, після померлої [INFO] матері їх підопічного [PERSON] - [PERSON], його опікун [PERSON] психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора [PERSON] прохав суд встановити факт прийняття недієздатним спадщини та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) площею 3, 79 ум. кад. га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишнього КСП ім. Петровського Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Представник позивача [PERSON] в підготовчому засіданні вимоги позову підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Блискун М. В. в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав. Від представника третьої особи - Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області жодних клопотань, заперечень та заяв до суду не надходило. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши сторони, розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Судом установлено, що [INFO] померла мати [PERSON], [INFO], - [PERSON] (а. с. 8, 9). На день її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) на території колишнього КСП ім. Петровського Василівської сільської ради Кобеляцького району та житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. [PERSON] є недієздатною особою, згідно з рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.10.2010 (а.с.10) його опікуном є адміністрація Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату (позивач у справі). Протягом шести місяців після смерті спадкодавця спадщину прийняв її син [PERSON] в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року як такий, що фактично вступив в управління або володіння спадковим майном - житловим будинком з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується довідками Василівської сільської ради від 08.11.2018 за №548/02-25 та від 27.12.2018 за №614/02-25 (а.с.11,12). Крім цього у спадок перейшла земельна частка (пай) площею 3,79 ум. кад. га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишнього КСП ім. Петровського Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0246870, виданого на підставі розпорядження голови Кобеляцької РДА від 17.12.1996 за № 949(а.с. 14,15,16,17). У листопаді 2018 року позивач в інтересах недієздатного [PERSON] звернувся до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця. Однак постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері [PERSON], в зв'язку з відсутністю належним чином зареєстрованого сертифікату на право на земельну частку (пай) та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч.3 цієї статті, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні підтверджено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті спадкодавця, а саме поясненням представника відповідача - Блискун М. В. про те, що дійсно [PERSON] проживав у будинку своєї матері [PERSON] на день її смерті [INFO], що розташований за адресою : [ADDRESS], та фактично вступив в управління її майном, а також надав суду довідки, в яких зазначено, що у вказаному будинку проживав [PERSON] з 1979 року та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його матері. Взявши до уваги викладене вище, доцільно встановити факт, що [PERSON], [INFO] прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 3,79 ум. кад. га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишнього КСП ім. Петровського Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved