Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

08.11.2019 року [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням майном комунальної власності 26 жовтня 2000 року внаслідок приватизації житла згідно з Законом України «Про приватизацію житлового фонду», згідно з розпорядженням № 7420 від 23.10.2000 року. Заява мотивована тим, що в свідоцтві про право власності на житло вказано прізвище заявника як [PERSON] . Однак, при зміні паспорта його прізвище та ім`я записали як [PERSON] . Вказане унеможливлює його реалізацію права власності на частку житла, вказаного у свідоцтві, яку він має намір передати батькові [PERSON] , у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду. Ухвалою суду 12.11.2019 р. вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник заявника до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника. Заінтересована особа до судового засідання надав заяву про визнання заяви про встановлення факту та розгляду справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 жовтня 2000 року Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської Ради, згідно з розпорядженням (наказом) від 23 жовтня 2000 року № 7420, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1/3 та членам його сім`ї: [PERSON] 1/3, [PERSON] 1/3. Зазначене свідоцтво зареєстровано в ММБТІ 21.11.2000 за № 17696. Одночасно, судом встановлено, що у вказаному свідоцтві наявна описка в прізвищі та імені одного з співвласників, а саме вказано [PERSON] , тоді як в копії паспорту [PERSON] . Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5, від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, належність заявнику вказаного свідоцтва та неможливість внести до нього виправлення підтверджується: копією паспорту заявника [PERSON] , копією свідоцтва про народження заявника. Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправити зазначені помилки та внести відповідні зміни у свідоцтво про право власності на житло у досудовому порядку є неможливим, встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації права власності, факт належності заявнику вищевказаного свідоцтва підтверджується належними та допустимими доказами. За такого, заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved