Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

09 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті брата [PERSON], померлого 18 червня 2012 року. У судовому засіданні позивач, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 17 червня 2007 року в селі Гроза Шевченківського району Харківської області померла його мати: [PERSON]. Після смерті матері він та [PERSON] успадкували майно ,що належало померлої , а саме: по ? частині земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області загальною площею 8,8198 га, враховуючи ,що земельна ділянка складається з двох окремих ділянок , кожний успадкував рівну частку. Окрім того була успадкована частини житлового будинку №28, що розташований в с. Гроза, вул. Самарська, Шевченківського району Харківської області. Спадшина була оформлена відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON] 20 липня 2011 року державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Шевченківського району Харківської області . 18 червня 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкодавець заповіту не залишив. Він не був одружений та не мав дітей. Крім нього спадкоємицею другої черги після смерті брата є сестра [PERSON],яка відмовилась від прийняття спадщини на його користь. Він вчасно звернувся до нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва враховуючи,той факт ,що брак за життя не отримав відповідний акт на земельну ділянку та не зареєстрував своє право на частку житлового будинку. За таких обставин, не маючи правовстановлюючих документів зареєстрованих належним чином, він не може отримати спадкове майно. Тому звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за законом, після смерті брата: [PERSON], померлого, 18 червня 2012 року. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просив суд позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. До участі у справі була залучена у якості відповідача [PERSON], яка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила ,що вона є рідною сестрою померлого і дійсно відмовляється від прийняття спадщини на користь свого брата ,позивача за справою. В судове засідання представник Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області не зявився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтв про народження ( серія І-АВ №554530 від 3 вересня 1970 року та серія V-ВЛ №276532 від 30 січня 1990 року виданих Олександрійською сільською радою Шевченківського района Харківської обалсті) вбачається, що позивач за справою: [PERSON], народився 5 серпня 1970 року, його рідний брат: [PERSON], народився 27 вересня 1973 року, їх батьком та матірю в свідоцтві про народження вказані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ №108179 ,виданого Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 18 червня 2007 року) [PERSON], померла 17 червня 2007 року. Після смерті матері, [PERSON], та [PERSON] успадкували майно, яке належало їх матері та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 липня 2011 року, посвідчені державним нотаріусом Шевченківського району Харківсьокї області. Свідоцтво про смерть ( серія І-ВЛ № 353422, виданє Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської області 18 червня 2012 року) засвідчує факт того ,що [PERSON], помер 18 червня 2012 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: на ? частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області загальною площею 8,8198 га, - ? частини житлового будинку №28, що розташований в с. Гроза, вул. Самарська, Шевченківського району Харківської області. Спадшина була оформлена відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON] 20 липня 2011 року державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Шевченківського району Харківської області,[PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №569. Згідно довідки-характеристики №100 наданої КП «Шевченківське БТІ» Харківської області від 29 липня 2015 року, брат позивача [PERSON] не зареєстрував своє свідоцтво про право на спадщину в даному підприємстві. З довідки №1949 Держземагентства в Шевченківському районі Харківської області від 06 серпня 2015 року вбачається, що земельні ділянки за кадастровими номерами 6325785800:03:004:0104, 6325785800:03:004:0038 зареєстровано право власності лише на ? їх частина за [PERSON] Листом №268 від 04 серпня 2015 року [PERSON] приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , в зв'язку з відсутністю державного акту на земельну ділянку та також рекомендовано звернутися до суду. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено ,що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця згідно ст. 1262 Цивільного Кодексу України. Згідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 4.20 Наказу Мінюсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 ,зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Статтею 41 Конституції України передбачено ,що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оцінивши надані докази у їх сукупності ,надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи ,що позивач є спадкоємцем другої черги, визнання за ним права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved