Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 27 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1146. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач на адресу суду направив заперечення, позов визнавав частково, а саме просив встановити аліменти на утримання сина у розмірі ? частки його заробітку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 27 вересня 2006 року, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], але шлюбні відносини між ними припинено. Стосунки відновлювати не збираються, фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Із пояснень позивача, наданих ним у судовому засіданні, вбачається, що між позивачем та відповідачем втрачено почуття довіри та взаємопорозуміння, тобто сім`я існує тільки формально. З письмових заперечень відповідача вбачається, що проти розірвання шлюбу останній не заперечує. За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. За рішенням суду аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі згідно ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог в частині стягнення аліментів на спільного сина [PERSON] Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У письмових запереченнях відповідач зазначає, що після фактичного припинення стосунків з позивачем він продовжує зустрічатися з дитиною, купує синові речі, іграшки, продукти харчування. Також зазначив, що давав позивачеві кошти в сумі 1 000 грн. щомісячно, усе спільно нажите майно за період сімейного проживання залишилось у дружини, що не заперечувалось останньою у судовому засіданні. Крім того, відповідач вказав, що змушений винаймати житло, що значно погіршує його фінансове становище, а також за останній рік двічі потрапляв до лікарні з приводу гострого захворювання нирок і потребує дорогого лікування. У відповідності до довідки, виданої Державною адміністрацією залізничного транспорту України ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» № 108 від 15 липня 2014 року, [PERSON] постійно працює на посаді провідного економіста у ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» з 16 травня 2012 року, дохід за період з січня 2014 року по червень 2014 року становить 29 903,65 грн. Враховуючи, що відповідач зазнає суттєвих матеріальних втрат у зв'язку з винайманням житла та лікуванням, суд, виходячи з принципів виваженості та розумності, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню ? частина усіх його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: partial