Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

09.08.2021 рок до суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, який на обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 24.07.2006 р. належить 5/100 частин приміщення комбінованого сховища для картоплі та овочів з котельнею, готовністю 91%, що складають будівлю Б - котельню готовністю 91%, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вищевказана будівля розташована на земельній ділянці площею 0,1404 га кадастровий №1412900000:01:000:0411, що перебуває в користуванні [PERSON] на підставі Договору оренди землі від 19.02.2020 р. Інші 95/100 часток вищевказаної нерухомості, що складають приміщення комбінованого сховища для картоплі та овочів, належить ТОВ «СІ-АЙ-ВІ КОМПАНІ» на підставі Договору купівлі-продажу від 03.04.2001 р. №1377. Неодноразово позивач звертався до відповідача з проханням поділити вищевказане нерухоме майно шляхом укладання нотаріально посвідченого договору поділу, але відповіді не отримав. Частка, що належить позивачеві складається з будівлі котельні , яка окремо розташована та може використовуватися як окрема одиниця. Просить суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] та ТОВ « СІ-АЙ-ВИ Компані» на приміщення комбінованого сховища для картоплі та овочів з котельнею, готовністю 91%, та визнати за [PERSON] право власності на будівлю Б - котельну готовністю 91 % Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] до судового засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та ухвалює заочне рішення. З договору купівлі-продажу № 1969 від 24.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. та зареєстрованого КП « БТІ м. Слов`янська» за реєстраційним номером 15340732, вбачається, що 5/100 частки приміщення комбінованого сховища для картоплі та овочів, що складають будівлю котельної готовністю 91 %, та розташовані за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Власником інших 95/100 часток приміщення належить ТОВ « СІ-АЙ-ВИ Компані» (а.с.8-9). З договору оренди землі від 19.02.2020 року, укладеного між Краматорської міською радою та [PERSON] вбачається, що предметом договору є земельна ділянка несільськогосподарського призначення для обслуговування будівлі з виробництва кераммаси та складів промисловості з кадастровим номером 1412900000:01:000:0411, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір укладено на 5 років до 22.04.2024 року включно. (а.с.10-11). Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом передачі земельної ділянки кадастровим номером 1412900000:01:000:0411 від 19.02.2020 року (а.с.12). Вказані обставини також підтверджуються витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 240303228 від 13.01.2021 року.(а.с.13-19). Листом від 03.08.2021 року, направленого на ім`я Директора ТОВ «СІ-АЙ-ВІ КОМПАНІ» [PERSON] запропоновано здійснити розподіл спільної часткової власності шляхом виділу в натурі 5/100 часток майна у вигляді будівлі котельної готовністю 91%. ( а.с. 20, 21) Згідно технічного висновку № 22/21 від 19.07.2021 року, виготовленого ФОП [PERSON] , вбачається, що 5/100 частин незакінченого будівництвом приміщення комбінованого сховища для картоплі то овочів у вигляді будівлі котельної готовністю 91 %, фактично окремо розташована та може використовуватись як окрема одиниця. (а.с.23). З інвентаризаційної справ № 2749 приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що площа будівлі котельної готовністю 91 % складає 205,4 м.кв. (а.с. 25-27) Згідно зі ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником свого права власності. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У постанові Касаційного господарського Суду Верховного Суду від 01.08.2019 р. у справі №911/956/17 викладено правову позицію, відповідно до якої, об`єкти незавершеного будівництва є різновидом об`єктів цивільних прав, що набувають оборотоздатності у разі проведення державної реєстрації прав власника об`єкта незавершеного будівництва у встановленому законом порядку, що узгоджується з приписами частин другої, третьої статті 331 та частини четвертої статті 334 ЦК України. Згідно з п. п. 4, 5 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України). На підставі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З наданих доказів вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо укладання договору про поділ у натурі частки з спільного нерухомого майна, такий поділ технічно є можливим, не призведе до погіршення технічного стану майна та не порушить поряду його користування, а дії (бездіяльність) відповідача порушує право [PERSON] , як власника, а тому, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими,доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідач не скористався свої право надати відзив на позов, докази чи доводи, що свідчать на його користь та спростовують позицію позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved