Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

10.03.2020р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. №3). Ухвалою судді Ткаченко Н .В. від 01.06.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (з урахуванням змін до ЦПК України, які набрали сили 08.02.2020р.) (а.с.№16). Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 05.06.2018р. в Павлоградському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 61. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні припинені з липня 2019р. з тих причин, що вони мають різні погляди на сімейне життя, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо майже рік. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Позивач в судове засідання, яке було призначено на 17.06.2020р., не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в справі є відповідні підтвердження (а.с. № 17-18). Одночасно з позовною заявою поштою позивач суду вислав заяву від 04.03.2020р., в якій просив справу розглядати за його відсутності (а.с. № 4). Відповідачка в судове засідання 17.06.2020р. також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування судового процесу, позовні вимоги визнала. Втім, вважала, що шлюбні відносини були розірвані через подружню зраду позивача та його несерйозне ставлення до проблем сім`ї, побуту тощо. Зазначила, що після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на « [PERSON] » (а.с. № 23). Обидві сторони у своїх заявах наданих суду зазначили, що шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені з липня 2019р. (а.с. №4, 23). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прі1звищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.06.2018р. в Павлоградському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 61 (а.с. №5). Від шлюбу у подружжя дітей немає. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісні характери, різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з липня 2019р. (майже рік) , і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилась на розірвання шлюбу. Відповідно до положень 113 СК України суд при винесенні рішення змінює прізвище відповідачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » відповідно до її заяви до суду від 17.06.2020р. (а.с. № 23). Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачкою позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу 50% від сплаченого судового збору при подачі даного позову по квитанції № 18GO4786M від 04.03.2020р. в розмірі 420 грн. 40 коп. шляхом стягнення з державного бюджету (а.с. №2). Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача частину понесених ним при подачі позову судових витрат по сплаті судового збору, що залишилась після повернення позивачу, а саме в розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved