Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

07 червня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до обєднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 21.05.2006 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,0992 га (кадастровий номер 1423055700:03:001:0673), яка розташована на території Лиманської (колишньої Кіровської селищної ради, Краснолиманського району) міської ради, Донецької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009663, виданого Кіровською селищною радою 08.05.2003 року. [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері [PERSON] 09.08.2016 року [PERSON] звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій на підставі пропущеного строку для прийняття спадщини. Позивачем відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій в судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалась. Позивач вважає, що вказаний строк був пропущений нею з поважних причин, оскільки вона на початку червня 2006 року після смерті матері мала скрутне матеріальне становище, у звязку із цим знайшла можливість виїхати на заробітки, так як питання працевлаштування в сільській місцевості стояло важко. Даний факт підтвердила актом комісії органу місцевої самоорганізації та поясненнями свідка [PERSON] З огляду на такі життєві обставини, [PERSON] змушена звертатись до суду за захистом своїх спадкових прав і просити про визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] тривалістю 2 місяці. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в заяві, підтримала просила їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру серії ДН № 00028759 від 31.05.2017 року та витягу із договору про надання правової допомоги № б/н від 31.05.2017 року(а.с.14), в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у поданій заяві. Представник відповідача обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради - [PERSON], яка діє на підставі довіреності(а.с.28), належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи(а.с.26), в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду(а.с.27). Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження(а.с.9), [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON](а.с.10-11) [PERSON], є донькою [PERSON]. 21 травня 2006 року в с. Торське Краснолиманського району Донецької області, померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, було видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 47(а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,0992 га (кадастровий номер 1423055700:03:001:0673), яка розташована на території Лиманської (колишньої Кіровської селищної ради, Краснолиманського району) міської ради, Донецької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009663, виданного Кіровською селищною радою 08.05.2003 року(а.с.16). Після смерті [PERSON] на сьогоднішній день єдиним спадкоємцем є позивачка, інших спадкоємців, які реалізували своє спадкове право, не існує(а.с.29). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 09.08.2016 року [PERSON] зверталась до Лиманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій через пропущений строк для прийняття спадщини(а.с.19). Позивачем відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій в судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалась. За повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 13.06.2017 року спадкова справа щодо майна громадянки [PERSON], яка померла 21.05.2006 року, не заводилась, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до Лиманської державної нотаріальної контори ніхто не звертався(а.с.29). Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України; при цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] вказує, що з червня 2006 року у звязку із скрутним матеріальним становищем, знайшла можливість виїхати на заробітки, що в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила, що вона є племінницею позивачки. В червні 2006 року після смерті бабусі остання через скрутне матеріальне становище поїхала до м. Москва на заробітки, де доглядала людину похилого віку, а свідок залишилась мешкати в її будинку та доглядала дитину позивачки. Повернулася додому [PERSON] лише в січні 2007 року. Тобто позивач матеріально та фізично була позбавлена можливості звернутися до Лиманської державної нотаріальної контори вчасно. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження і в письмових матеріалах акт комісії органу місцевої самоорганізації(а.с.20). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв'язку з якими [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, є об'єктивними, створили для позивача істотні труднощі для вчинення дій, пов'язаних із прийняттям спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству (ст. 3 ЦК України), суд за таких обставин вважає достатнім встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем тривалістю два місяці.

Outcome: approved