Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

09 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 10\~000 грн. щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку у розмірі 1\~000 грн., тобто до 09 листопада 2019 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 квітня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Починаючи з травня 2016 року відповідач з ними не проживає, а проживає на території [PERSON]. Коштів на проживання та забезпечення дитини відповідач взагалі не надає. На даний час вона ніде не працює та не може працювати по причині її догляду за дитиною. Коштів на проживання їм критично не вистачає. Відповідач повністю ігнорує своїми батьківськими обовязками. Знаючи, що їхня донька потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків. Відповідач працює офіційно, однак дану інформацію підтвердити не має можливості та отримує заробітну плату у розмірі 7500 злотих, що еквівалентно до курсу гривні становить близько 50\~000 грн. 05 липня 2018 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO], у розмірі ? від усіх видів заробітку та доходів та аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку у розмірі 1\~000 грн., тобто до 09 листопада 2019 року. 28 травня 2018 року представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що від обовязку утримання неповнолітньої дитини не відмовляється. Натомість, вбачає цілком виправданим та можливим стягнення аліментів на [PERSON] у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1\~500 грн. Крім того, вважає, що стягнення аліментів на дружину у розмірі 500 грн. буде цілком доречним. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав викладених в ньому та просили його задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухаши думку учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони з 26 квітня 2016 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Сторони з травня 2016 року спільно не проживають. Малолітня дочка сторін [PERSON] проживає разом з матірю. Згідно\~статті 180 СК України\~батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини першої\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до частини другої\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Подана позивачем заява про зміну позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі на стягнення аліменти на утримання доньки у розмірі ? від усіх видів заробітку та доходів відповідає вимогам закону. Як зазначено у частині третій\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року -1492 гривні,з 1 липня -1550 гривень, з 1 грудня -1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Як визначено у\~статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум\~це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4) Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована\~Постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення\~статті 180 СК України\~щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків, тобто матері та батька. При винесенні рішення суд враховує такі обставини, а саме, те що заробітна плата відповідача складає 3000 злотих, в яких він 300 злотих сплачує аліменти на дочку [PERSON], також враховується, той факт, що відповідач згідно наданих документів виплачує кредит в розмірі 1083 злотих. Судом також погоджується, що відповідач несе витрати на особисте утримання, однак те, що витрати позивача на дорогу на роботу складають приблизно 500 злотих на місяць, за телефон він сплачує 40 злотих, 500 злотих він сплачує за помешкання, також 400-500 злотих на харчування, засоби гігієни приблизно 100-150 злотих, витрат на одяг 100-150 злотих не заслуговують на увагу, оскільки ці витрати не підтвердженні належними та допустимими доказами. Враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у\~статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений судом розмір аліментів перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, та є достатнім для матеріальної забезпеченості дитини. Частиною другою\~статті 84 СК України\~встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог частини четвертої\~статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи встановлені по справі обставини щодо матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливості та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 500 грн щомісячно. Щодо часу, з якого присуджуються аліменти, суд вважає необхідним вказати на наступне. Згідно частини першої\~статті 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved