Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

09.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якої просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області є сином [PERSON] , [INFO] , а вона його матір`ю. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що в її свідоцтві про шлюб та в свідоцтві про народження сина, наявні розбіжності в написані її дошлюбного прізвища та такі неможливо усунути без встановлення факту родинних відносин, а відтак, вона змушена звернутись до суду. На підставі вказаного, просить задовольнити подану заяву. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 27.11.2018 року прийнято вказану заяву до розгляду, відкрито провадження у цій справі та призначено підготовче засідання (а.с.25). 11.07.2019 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с.53). 19.02.2020 року заявником через канцелярію суду подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить: «встановити факт приналежності - [PERSON] свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданому повторно 26 квітня 2018 року Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області» (а.с.73-74). 16.07.2020 року представником заявника скеровано до суду клопотання про залучення в якості заінтересованої особи по даній справі Козівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.92). Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 15.09.2020 року залучено заінтересовану особу Козівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.95). Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду подали заяви, згідно з яких заявлені вимоги вони підтримують повністю, просять їх задовольнити, а справу слухати у їх відсутності. 30.09.2020 року представник Козівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подав клопотання, згідно з якого не заперечує щодо задоволення позову, а розгляд справи просить здійснювати у їх відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічноі повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов до наступних висновків. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2009 року Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області, прізвище заявника записано як [PERSON] (а.с.7). Крім того, [PERSON] , 27.03.2007 року видана довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, що підтверджується копією такої (а.с.8). Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.05.1960 року батьками заявника [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020071121, 24 жовтня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення такого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.21). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 26.04.2018 року, [PERSON] уклала шлюб,після якого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ч.1 ст.315 ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 18 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що вимога заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає до задоволення.

Outcome: approved