Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

08 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що 04 лютого 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики. Згідно умов договору позивач передає у власність відповідачу грошові кошти у розмірі100000 гривень, а відповідач зобов'язується повернути позивачу таку ж суму грошових коштів протягом 30 календарних днів від дати укладення договору позики. На підтвердження отримання від позивача грошових коштів відповідачем була написана розписка. Однак [PERSON] порушив умови договору позики та не повернув грошові кошти передані йому за договором позики. В позові позивач просив стягнути з відповідача, на його користь, заборгованість за договором позики в розмірі 100000 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію договору позики від 04.02.2014 року; ксерокопію розписки [PERSON]; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію паспорта відповідача; суд вважає, що позов обґрунтовано та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що 04.02.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений в письмовій формі договір позики. Згідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,-незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до договору позики від 04.02.2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000 гривень та зобов'язався повернути зазначену суму протягом 30 календарних днів з дня укладення даного договору, тобто до 07.03.2014 року, що підтверджується розпискою позичальника. Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Та відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідач порушив умови договору позики та не повернув грошові кошти в належний строк зазначений в договорі. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Ухвалою суду від 13.08.2014 року суд постановив про заочний розгляд справи. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, та

Outcome: approved