Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

08 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, а також за позовом третьої особи з самостійними вимогами - [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що квартирою за адресою: [ADDRESS], володіють на праві сумісної власності наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є членами сім'ї. [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] загальною площею 61,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу ВВК №687933 реєстр 3-6570 від 12 серпня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. Також в квартирі [ADDRESS] постійно проживає дружина позивача - [PERSON], яка є співвласницею квартири позивача. 10 листопада 2015 року квартиру позивача було залито гарячою водою з вини відповідача, як власника квартири [ADDRESS], яка розташована поверхом вище, над квартирою позивача, в результаті чого стелі, стіни, підлога в залі, коридорі, ванній кімнаті, спальні №1 та спальні №2 залиті водою, пошкоджена електрична проводка, а саме випадки замикання електричної проводки. У зв'язку із тим, що квартира позивача була залита водою, останній звернувся до власника квартири [NUMBER], сусідів та начальника Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири позивача з вини відповідача, оскільки залиття водою квартири позивача відбувалось з квартири, яка знаходилась поверхом вище, тобто з квартири [ADDRESS]. 10 листопада 2015 року комісією в складі начальника ПТО КП «ЖГ Самарського району» [PERSON], інженером [PERSON], а також мешканцями квартири [NUMBER], та [NUMBER], був складений акт про залиття квартири [ADDRESS], на підставі якого комісія встановила, зафіксувала та підтвердила той факт, що 10.11.2015 року мешканець квартири [NUMBER] самостійно зняв лічильник води на стояку ГВП в санвузлі. В результаті, з вини мешканця квартири [NUMBER], сталося залиття квартири [NUMBER], яка розташована поверхом нижче. Даний акт про залиття був підписаний всіма членами комісії, що були присутні та які брали участь у встановленні факту залиття квартири позивача, а також самим позивачем. Власник квартири [ADDRESS], [PERSON] відмовився від підписання акту без будь-яких підстав та причин такої відмови не зазначивши їх навіть в акті про затоплення. Збитки, завдані позивачу як власнику квартири [ADDRESS] в результаті її пошкодження внаслідок затоплення, з вини відповідача, як власника квартири [ADDRESS], у відповідності до звіту та висновку про вартість ремонтно-відновлювальних робіт складають 79699 грн. з урахуванням ПДВ 13283 грн., які повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі. Внаслідок залиття квартири позивача, в результаті винних дій відповідача, було завдано моральну шкоду, яку він пов'язує з розладом нормального життя, нервовою напругою та переживаннями, з приводу втрачених якостей житла, неможливістю нормального проживання позивача та членів його сім'ї у квартирі після її залиття, з урахуванням виявлення перевищення допустимого рівня забруднення в квартирі, необхідністю проведення відновлювального ремонту квартири. Позивач витратив немало часу на поїздки до оцінювача, житлового господарства та органів судової влади з метою визначення розміру шкоди, та доведення особи винної в її заподіянні. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 79699 грн., а також моральну шкоду у розмірі 15000 грн., стягнути з відповідачів витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн., витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення шкоди в розмірі 3000 грн., а всього 3551,20 грн. 29 лютого 2016 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі (т.1 а.с.72). Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року позовну заяву [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири у розмірі 79699 грн., витрати на проведення інженерно-технічного дослідження в розмірі 3000 грн., моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн., а всього 98250,20 грн. (т.1 а.с.86-88). 07.06.2016 року відповідачем [PERSON] було подано заяву про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.95-97). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2016 року, заяву [PERSON] задоволено та скасовано заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та призначено справу до розгляду по суті (т.1 а.с.111-112). 10.11.2016 року позивачем до суду було подано уточнену позовну заяву (т.1 а.с.166-170). 16.11.2016 року представником відповідача [PERSON] до суду було подано апеляційну скаргу на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2016 року про прийняття до розгляду нової редакції позовної заяви (т.1 а.с.172-173). 18.11.2016 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська апеляційну скаргу представника відповідача на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2016 року було повернуто заявнику (т.1 а.с.176). 28.12.2016 року представником відповідача було подано клопотання про призначення судово-будівельної експертизи (т.1 а.с.187). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року по цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, у зв'язку із чим було зупинено провадження у справі (т.1 а.с.197-198). 25.09.2017 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи від 15.09.2017 року (т.2 а.с.12-37). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2017 року було відновлено провадження у справі (т.2 а.с.40). 28.11.2017 року позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії по відчуженню квартири [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві спільної сумісної власності (т.2 а.с.69-70). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2017 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (т.2 а.с.73-74). 04.12.2017 року третьою особою [PERSON] до суду подано позовну заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори Драпатою О.М., зареєстрованого в реєстрі за №3-6570 вона є власником квартири [ADDRESS] яку було затоплено відповідачами. Вказану квартиру вона з позивачем придбали в період шлюбу, зробили в квартирі коштовний ремонт та проживають в ній разом. Квартира та все майно, яке було пошкоджено внаслідок залиття квартири є сумісною власністю подружжя. 10.11.2015 року квартиру було залито гарячою водою з вини відповідачів мешканців квартири [NUMBER], яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, в результаті чого стелі, стіни, підлога в залі, коридорі, ванній кімнаті, спальні №1 та спальні №2 залиті водою, пошкоджена електрична проводка, відбулося замикання електричної проводки. Про факт залиття квартири свідчить акт про залиття квартири [ADDRESS], який було складено в той же день 10.11.2015 року в складі комісії начальника ПТО КП «ЖГ Самарського району» ДМР [PERSON], інженера [PERSON], а також мешканців квартир [NUMBER] та [NUMBER]. Комісією було встановлено, що мешканець квартири [NUMBER] самостійно зняв лічильник води на стояку ГВП в санвузлі. Отже, комісія встановила, що залиття квартири [NUMBER] сталося з вини мешканців квартири [NUMBER], яка розташована поверхом вище. До того ж мешканці квартири [NUMBER] відмовилися від підписання акту, будь-яких підстав та причин такої відмови не вказали. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.05.2001 року відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] та відповідно до вимог законодавства, повинні були слідкувати за інженерним обладнанням їх квартири, його профілактикою та вчасним ремонтом, однак цього не виконували внаслідок чого відбулося затоплення квартири. Для визначення розміру завданих матеріальних збитків, спричинених внаслідок залиття квартири вони з чоловіком зверталися до Інституту експертиз проектування і досліджень при Придніпровській державній академії будівництва та архітектури. Згідно звіту вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 79699 грн. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення експертизи розмір матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 73123,79 грн. Згідно висновку експертизи вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженої квартири складає 79749,85 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири та в результаті протиправних дій відповідачів, їй було завдано моральну шкоду. Моральна шкода виразилася у тому, що в результаті залиття квартири у неї в сім'ї стався розлад нормального життя, погіршилися умови проживання, що супроводжується до теперішнього часу нервовою напругою та переживаннями, з приводу того, що втрачено якість житла, спричинені незручності, дискомфорт, внаслідок затоплення квартири, вони вимушені проживати в осінній та зимовий періоди у сирій квартирі, так в квартирі постійно відчувається сирість, з'явилася пліснява, що продовжує негативно впливати на стан їхнього здоров'я. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 39874,93 грн., а також моральну шкоду у розмірі 30000 грн., стягнути з відповідачів витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 246,30 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі викладених обставин. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, ніяких заперечень суду не надіслали. Третя особа - [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1982 року (т.1 а.с.128) Під час шлюбу третьою особою [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., була придбана квартира [ADDRESS] Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з того, що квартиру придбано за час шлюбу, суд приходить до висновку про те, що зазначена квартира належить позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 10.11.2015 року квартиру [PERSON] та [PERSON]було залито гарячою водою з вини відповідача, як власника квартири [ADDRESS] та розташована поверхом вище. В результаті залиття в квартирі позивача стелі, стіни, підлога в залі, коридорі, ванній кімнаті, спальні №1 та спальні №2 залиті водою, пошкоджена електрична проводка. Відповідно до акту про залиття квартири КП «ЖГ Самарського району» ДМР було встановлено, що мешканець квартири [NUMBER] самостійно зняв лічильник води на стояку ГВП в санвузлі. В результаті з його вини сталося залиття квартири [NUMBER], яка розташована поверхом нижче, власник квартири [NUMBER] відмовився від підписання акту (т.1 а.с.15). Квартира [ADDRESS] належить відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 23.05.2001 року (т.1 а.с.141). Як вбачається з довідки КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР від 17.08.2016 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (т.1 а.с.138) Висновком №6331-16 експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15.09.2017 року встановлено, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири [ADDRESS], що сталася 10 листопада 2015 року складає 73123,79 грн. з ПДВ (т.2 а.с.12-38). Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушено, має право на відшкодування завданої йому шкоди. Частиною 3 статті 13 Конституції України встановлено, що власність зобов'язує. Згідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.151 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову території. Статтею 160 Житлового кодексу УРСР встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи положення приведених норм Закону, надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та вбачає наявність підстав для часткового задоволення позовів [PERSON] та [PERSON] та стягнення на їх користь з відповідачів встановлену судом суму завданої їм матеріальної шкоди. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до висновку, враховуючи вимоги п.3 ч.2 ст.23, 1167 ЦК України, що позивачами доведено заподіяння їй моральної шкоди внаслідок пошкодження майна, що виразилася у переживаннях стосовно пошкодженого майна. Залиття квартири створило для позивачів дискомфорт та нервове напруження, погіршення психологічного становища, у зв'язку з чим суд також вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд врахував характер та ступень моральних страждань позивача, розмір шкоди, глибину душевних переживань, інших обставин справи, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, дійшов висновку за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 15000 грн. Також, суд вважає за необхідне в порядку положень ст.141 ЦПК України стягнути в рівних частках з відповідачів на користь позивача компенсацію витрат з проведення експертизи в сумі 3000 грн. (т.1 а.с.61) та сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial