Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

08 лютого 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 17 березня 1997 року помер їх батько - [PERSON] Після смерті діда - [PERSON], який помер 29 квітня 2011 року відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Набережній, 5 в с. Шельвів Локачинського району Волинської області. Заповіту спадкодавець не складав. Позивачі є спадкоємцями майна померлого за правом представлення, прийняли спадщину шляхом подання заяви у нотаріальну контору у встановлений законом строк, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку кожному житлового будинку з надвірними будівлями їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просять суд визнати за ними право власності кожному по 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Набережній, 5 у с.Шельвів Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті діда - [PERSON] У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених у позовній заяві. Судові витрати у справі просять залишити за ними. Відповідачі у судовому засіданні 09 березня 2016 року позовні вимоги визнали повністю, подальший розгляд справи просили проводити без їх участі, про що подали письмові заяви. Заслухавши пояснення позивачів, відповідачів, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 90/2011 до майна померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 17 березня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть від 18 березня 1997 року серії 1-ЕГ № 015200 (а.с.6). Як вбачається із свідоцтв про народження позивачів та свідоцтва про одруження [PERSON], [PERSON] є їх батьком (а.с.8,9). 29 квітня 2011 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії 1-ЕГ № 110142 від 29 квітня 2011 року (а.с.29). Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Набережній, 5 у с. Шельвів Локачинського району. Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2011 рік (а.с.46), довідкою Шельвівської сільської ради Локачинського району від 13 травня 2011 року № 341 (а.с.10). Із матеріалів спадкової справи № 90/2011 до майна померлого [PERSON] вбачається, що 28 липня 2011 року позивачі у встановлений законом шестимісячний строк звернулися з заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті діда у відповідності до ст. 1266 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 14 грудня 2011 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/6 частці кожному на майно, що належало спадкодавцю, зокрема, земельні ділянки та рухоме майно. Батько позивачів [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7). Із постанови нотаріуса від 27 січня 2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/6 частки кожному житлового будинку з надвірними будівлями, однак у видачі такого свідоцтва їм відмовлено, оскільки ними не подано правовстановлюючих документів на будинок (а.с.11). Крім позивачів, іншими спадкоємцями [PERSON] є його діти - відповідачі [PERSON] та [PERSON], право власності яких на спірний житловий будинок на 1/3 частку кожному визнано рішенням Локачинського районного суду від 13 лютого 2012 року, що набрало законної сили (а.с.28). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Набережній, 5 в с. Шельвів Локачинського району, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивачів [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців за законом в частині, що належала б їхньому батькові [PERSON], якби він був живий на час відкриття спадщини, тому за ними необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по 1/6 частці кожному. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищенаведене, а також те, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. За клопотанням позивачів судові витрати у справі слід залишити за [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved