Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

07 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 30 % з усіх видів доходу, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти в розмірі ј частки від всіх видів його доходу, заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 25 травня 2018 року і на даний час, за станом здоров`я, позивач працює неофіційно, його заробітки не постійні та мінливі, в зв`язку з цим останній не має можливості сплачувати аліменти в обсязі, визначеному судом. Так, як [PERSON] не працює, аліменти нараховуються з середньої заробітної плати відповідно до даних статистики м. Вінниці, оскільки позивач зареєстрований та проживає в м. Вінниці, а це на даний час з 9\~500 грн. 30 % з цієї суми становить 2\~850 грн. 00 коп., ј - 2\~375 грн. 00 коп., разом виходить 5\~225 грн. 00 коп. На даний час для позивача це занадто велика сума, оскільки це майже весь його заробіток. Крім того, позивач має хронічне захворювання серцево-судинної системи, щитоподібної залози, хребта на лікування хвороб йому також потрібні кошти, яких із за непомірних для [PERSON] зобов`язань, останньому не вистачає. Позивач намагався виконувати покладені на нього зобов`язання за допомогою кредитних коштів, але повернути їх останньому, внаслідок неможливості заробити, не вдалось. З [PERSON] за рішенням суду стягнуто заборгованість у розмірі 29\~843 грн. 00 коп. Всі наведені вище обставини погіршують рівень життя позивача гарантований Конституцією України, та не дають йому можливість сплачувати аліменти у визначеному судами розмірі і способі, утворилась заборгованість з їх сплати, і тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 02 липня 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що остання не визнає позовні вимоги та зазначає, що позовна заява [PERSON] є надуманою, не законною і тому немає жодних підстав для її задоволення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, [PERSON] подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року про виправлення описки, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 % з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 50-51). Відповідно до судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше аніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку й до досягнення дитиною повноліття, та починаючи з дня звернення до суду з 14 листопада 2017 року (а.с. 7). Як встановлено, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а саме просить суд змінити спосіб сплати аліментів: з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1\~500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до змісту ст.ст. 12, 13, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішення суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як підтверджується матеріалами справи, позивач [PERSON] є платником аліментів, а одержувачами аліментів є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . З врахуванням положень ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішення суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, платник аліментів не наділений правом звернення з позовом про зміну способу стягнення аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач вправі звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. При цьому позивачу слід належними, достатніми та допустимими доказами довести, що його сімейний стан та матеріальний стан змінився, тощо.

Outcome: dismissed