overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

07 жовтня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги остання зазначає, що 06 жовтня 2007 року з [PERSON] уклала шлюб, реєстрація якого проводилась виконавчим комітетом Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Внаслідок відсутності почуття взаємної любові, дружби, взаємопорозуміння та піклування з боку відповідача про сім'ю шлюбні відносини фактично припинені. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Розглянути справу в порядку заочного розгляду за її відсутності та залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає позов підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], що свідчать про неможливість їх подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. В силу статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

07 жовтня 2013 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], встановлення опіки та призначення опікуна, обґрунтовуючи його тим, що її син [PERSON] з 2001 року є інвалідом другої групи та страждає тяжким психічним захворюванням, у зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дії та ними керувати, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра і має діагноз - шизофренія. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2014 року Орган опіки та піклування Самарської районної в місті Дніпропетровську ради залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи (а.с. 39). Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити, підтвердивши всі обставини викладені в ній. [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Орган опіки та піклування Бабушкінської районної в місті Дніпропетровську ради надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, зазначивши, що згодні з будь-яким рішенням суду. Орган опіки та піклування Самарської районної в місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до акту №43 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 28.11.2013 року, [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїчної, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом на даний час випробуваний не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-33). Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання [PERSON] недієздатним, суд вважає обґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання органу опіки та піклування Бабушкінської районної в місті Дніпропетровську ради від 19.02.2014 року, яким рекомендовано призначити [PERSON], опікуном [PERSON] (а.с.49). В судовому засіданні [PERSON] просив призначити його опікуном [PERSON]. Враховуючи викладене, подання органу опіки та піклування Бабушкінської районної в місті Дніпропетровську ради про призначення [PERSON] опікуном, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

07 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2005 року, від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Разом з чим зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, а подальше сумісне життя вважає неможливим. У судовому засіданні, яке відбулося 25 листопада 2013 року, представник відповідача заявила клопотання про зупинення провадження по справі для надання подружжю строку для примирення на максимальний термін. Суд із врахуванням думки представника позивача, ухвалою від 25 листопада 2013 року зупинив провадження по справі для надання подружжю строк для примирення в термін три місяці. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.51). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала клопотання про перенесення розгляду справи, пославшись на перебування її представника у відпустці. Проте про поважність причини особистої неявки в судове засідання суду не повідомила, документів, які підтверджують, перебування її представника у відпустці, суду не наддала. За таких обставин, суд визнав неповажною причину неявки в судове засідання відповідача, та вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував протии заочного розгляду справи та наполягав на розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 28 січня 2005 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м.Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 38 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, позивач бажає розірвати шлюб, який фактично розпався, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, позивачем позов не відкликано. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

07 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2013 року на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову вказує, що на даний час у нього змінився матеріальний стан, оскільки він не має постійного місця роботи і на його утриманні та вихованні перебуває ще однин малолітній син [PERSON], який народився [INFO] в незареєстрованому шлюбі, а тому просить змінити розмір аліментів, зменшити їх суму і стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про зменшення розміру аліментів підтримав, пояснив, що він на даний час є безробітнім, проживає в незареєстрованому шлюбі з [PERSON], з якою має малолітнього сина [PERSON], що проживає з ним та перебуває на його утриманні, однак змінив свої позовні вимоги та просив зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] лише до 400 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, погодилася на зменшення розміру аліментів на утримання сина до 400 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2013 року по справі № 669/613/13-ц з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що матеріальний стан позивача дійсно змінився в сторону погіршення, а саме внаслідок зміни його сімейного стану та збільшення кількості утриманців. Так, із свідоцтва про народження дитини [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Плесенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, слідує, що позивач [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, враховуючи узгоджену позицію сторін, які в судовому засіданні дійшли згоди на зменшення розміру аліментів до 400 гривень, позов про зміну, зменшення розміру аліментів та стягнення їх в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню в розмірі 400 гривень щомісячно. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

07 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 лютого 2009 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 315. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з [PERSON] у них є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сім'ї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, з 2012р. вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 27 лютого 2009 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 315 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 2012р. не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

07 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 17 квітня 1992 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району, актовий запис №10. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 квітня 1992 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району, актовий запис №10 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

07 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що він позичив [PERSON] гроші в сумі 54000,00 гривень, на підтвердження чого відповідачем надано особисто написану розписку від 12.01.2014 року. По усній домовленості відповідач зобов'язався повернути кошти до 12 березня 2014 року. В зазначений термін відповідач свого зобов'язання не виконав. 17.04.2014 року написав відповідачу лист-вимогу про повернення коштів. 02.06.2014 року при особистій зустрічі відповідач попросив відтермінувати повернення коштів і знову позичив у позивача кошти в сумі 26000,00 гривень. З відповідачем домовились, що в розписці буде вказана загальна сума позики, яка становить 80000,00 гривень. Відповідачем було надано особисто написану розписку з терміном повернення коштів 30.06.2014 року. З дня закінчення терміну повернення позики відповідач на телефонні дзвінки не відповідав, за адресою проживання його важко застати вдома. 14.07.2014 року відповідачу було направлено претензію, яка була повернута відправнику після закінчення встановленого строку зберігання на поштовому відділенні. Посилаючись на ст.625 ЦК України, позивач вважав, що відповідач повинен йому додатково сплатити три проценти річних від суми боргу, що згідно розрахунку складає 644,38 гривень. Також позивач зазначив, що відповідач заподіяв йому і моральну шкоду , яку повинен відшкодувати шляхом виплати грошової компенсації в розмірі 10000,00 гривень. Посилаючись на ст.ст. 526, 610, 625, 626, 1046, 1047 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу по розписці в розмірі 80000,00 гривень, 3 % річних від суми боргу у розмірі 644,38 гривень, моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, витрати, пов'язані з оплатою судового збору, у розмірі 906,44 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю та відшкодувати з відповідача понесені витрати по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON], який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяв про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

07 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідно до рішення суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батьком дітей, згідно до свідоцтв про народження, є відповідач [PERSON]. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою документів встановлено, що відповідач відмовляється достатньо в добровільному порядку надати допомогу на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] необхідно стягнути з дня звернення в суд, тобто з 07 жовтня 2014 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

07 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 01 жовтня 2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач проживає окремо та ухиляється від надання коштів на утримання дитини, вона просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення відповідача, який позов визнав частково, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо: позивачка - по [ADDRESS], відповідач - по [ADDRESS]. Дитина зареєстрована [ADDRESS], але проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач ухиляється від добровільного надання коштів на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що відповідач є працездатним, має мінливий заробіток, інших осіб, які б перебували на його утриманні, не має, не зареєстрований як безробітний в Путивльському районному центрі зайнятості, постійного місця роботи не має, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

07 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 20 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №258. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 червня 2009 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №258 (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved