Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

10.06.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про стягнення суми депозиту, відсотків, втрати від інфляції та моральної шкоди. Посилається на таке. 13.05.2014 року між нею та ПАТ «АКБ «Капітал» було укладено договір № 1/18/3m/0049 строкового банківського вкладу (депозиту), відповідно до якого банк прийняв від неї вклад у розмірі 85000,00 грн. на строк 3 місяця з 13.05.2014 року по 13.08.2014 року, із процентною ставкою 22.00% річних. В цей же день між нею та банком було укладено угоду про внесення змін до договору № 1/18/3m/0049, відповідно до якої відсоток за користування депозитом було збільшено на 5%. Позивач направив відповідачу вимогу про виплату грошових коштів за строковим банківським вкладом №1/18/3m/0049 (депозиту) рекомендованим листом 18.05.2016 р., яке ним отримане 23.05.2016 року. Згідно п.3.1.1. договору №1/18/3m/0049 позивач має право отримати суму вкладу та проценти на вклад згідно умов ПАТ «АКБ «Капітал». Після закінчення строку дії договору банк депозитні кошти та проценти за користування депозитом не повернув. Згідно п.2.1 договору № 1/18/3m/0049 від 13.05.2014 року просить стягнути невиплачені проценти за користування депозитом у розмірі 47534,79 грн. та втрати від інфляції у розмірі 58650,00 грн. Вказує, що їй завдано моральну шкоду діями відповідача, оскільки, укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти фінансовій установі, позивач розраховував на порядність і чесність банку, дотримання банком усіх умов і положень договору, відмова в поверненні вкладу порушила її плани в частині розпорядження власними грошовими коштами, стало для неї шоком від незаконності дій та недбале ставлення до виконання банком зобов'язань за договором, моральну шкоду оцінила в 5000 грн. В судове засідання позивач не з'явилась, її інтереси представляв за довіреністю [PERSON], який підтримав вимоги в повному обсязі. Відповідач в судові засідання, не направив свого представника, про день та час був сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому судом було ухвалено слухати справу за відсутності представника відповідача в заочному судовому засіданні. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 13.05.2014 року між [PERSON] та ПАТ «АКБ «Капітал» було укладено договір № 1/18/3m/0049 строкового банківського вкладу (депозиту), відповідно до якого банк прийняв вклад у розмірі 85000,00 грн. на строк 3 місяця з 13.05.2014 року по 13.08.2014 року, із процентною ставкою 22.00% річних. В цей же день між [PERSON] та банком було укладено угоду про внесення змін до договору № 1/18/3m/0049, відповідно до якої відсоток за користування депозитом було збільшено на 5%. Позивач направив відповідачу вимогу про виплату грошових коштів за строковим банківським вкладом №1/18/3m/0049 (депозиту) рекомендованим листом 18.05.2016 року. Дане повідомлення вручено 23.05.2016 року представнику відповідача. Згідно п.3.1.1. договору №1/18/3m/0049 позивач має право отримати суму вкладу та проценти на вклад згідно умов ПАТ «АКБ «Капітал». Відповідно до п.3.4.1 відповідач зобов'язується забезпечити повне збереження суми вкладу. Згідно п.4.1. відповідач гарантує вкладнику повернення прийнятих від нього грошових коштів Статутним капіталом банку і всім належним йому майном. Пунктами 2.7, 2.9 договору передбачено, що в разі прийняття рішення про припинення дії цього договору в строки, передбачені цим договором, без продовження його дії на новий строк, вкладник про прийняте рішення щодо повернення вкладу повинен повідомити банк до закінчення строку дії цього договору шляхом подання до банку письмової заяви не менше 10 операційних днів до дати закінчення дії цього договору. Вклад, в т.ч. у достроковому порядку, повертається банком в безготівковій формі на відкритий вкладником поточний рахунок для повернення коштів або за заявою вкладника на інший зазначений Вкладником рахунок. Відповідно до п. 4.1 договору банк гарантує вкладнику повернення прийнятих від нього грошових коштів Статутним капіталом банку і всім належним йому майном. Після закінчення строку дії договору банк депозитні кошти та проценти за користування депозитом позивачці не повернув. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно з п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року №516та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за №1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась до відповідача з вимогою про повернення їй грошових коштів по договору №1/18/3m/0049, але гроші відповідачем не повернуті. Отже, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неповернутих грошових коштів за договором №1/18/3m/0049 від 13.05.2014 року в сумі 85000 грн. Згідно п.2.1 договору № 1/18/3m/0049 від 13.05.2014 року проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує строку закінчення цього договору. Виплата вкладнику доходу у вигляді процентів за користування його коштами здійснюється шляхом перерахування коштів у відповідному розмірі на поточний рахунок вкладника. Таким чином, окрім не повернутих депозитних коштів з відповідача на користь позивача необхідно стягнути невиплачені проценти за користування депозитом у розмірі 47534,79 грн. з розрахунку 85000,00*0,27/365*756=47534,79 грн. Окрім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати втрати від інфляції у розмірі 58650,00 грн., згідно наступного розрахунку: Розрахунок втрат за індексом інфляції з урахуванням рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі ВСУ № 62-97 від 03.04.1997 року. Індекси інфляції задіяні у розрахунку згідно даних Держстату. Оскільки, договір банківського вкладу укладений між сторонами до 13.08.2014 року, право на стягнення депозиту виникло у позивача після цієї дати, тобто після 14.08.2014 року. Право на стягнення інфляційних витрат у позивача виникло з наступного місяця, тобто, з вересня 2014 року. Середній індекс інфляції за період з 01.09.2014 року - 08.06.2016 року складає 102,9*102,4*101,9*103*103,1*105,3*110,8*114*102,2*100,4*99*99,2*102,3*98,7*102*100,7*100,9*99,6*101*103,5 / 100. Період заборгованості з 01.09.2014 року по 08.06.2016 року. Розрахунок заборгованості: 85000*1,7246 -85000=61591 грн. - інфляційні втрати, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині вимоги є надмірними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, які встановлені законом або договором, зокрема, стягнення моральної шкоди. Статтями 1058-1061 ЦК України регулюються договори банківського вкладу, але ними не передбачено стягнення моральної шкоди у випадку порушення зобов'язань банком, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 194126 грн., отже 1% складає 1941,26 грн. Таким чином, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1941 грн. 26 коп., оскільки позивачка при поданні позову було звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial