Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

07 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт спільного проживання більше як п'ять років однією сім 'єю [PERSON], РНОКПП - [NUMBER], [INFO], зі спадкодавцем, [PERSON], до часу відкриття спадщини (до дня його смерті, яка сталась [INFO]); визнати за нею, [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER], право власності на житлову квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року, за заявою позивача [PERSON] від 18 грудня 2018 року, позовну вимогу про визнання за [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER], право власності на житлову квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] залишено без розгляду. Позовну вимогу, про встановлення факту спільного проживання більше як п'ять років однією сім 'єю [PERSON], РНОКПП - [NUMBER], [INFO], зі спадкодавцем, [PERSON], до часу відкриття спадщини (до дня його смерті, яка сталась [INFO]) мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], [INFO]. Спадщину після смерті матері прийняла, звернувшись 04.12.2015 року з відповідною заявою до Петрів В.Я., приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області. 16 липня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS], яку, як вважає, вона успадкувала після смерті [PERSON], проте за життя не оформила своїх спадкових прав. При цьому від приватного нотаріуса отримала роз'яснення, про те, що для оформлення спадкових прав у вигляді свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], потрібно звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років. Покійний [PERSON] являвся власником вказаної вище квартири на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 27.03.2002 року Виконавчим комітетом Бориславської міської ради, згідно з розпорядженням від 27.03.2002 року №7997. [INFO], власник квартири [PERSON] помер. Матір [PERSON] до дня смерті [PERSON] проживала з ним однією сім'єю без офіційно зареєстрованого шлюбу з початку 90-х років минулого століття. 20 листопада 2003 року вона знялася з реєстраційнбго обліку місця проживання за попередньою адресою та 20 травня 2004 року місце її проживання було зареєстровано у квартирі [ADDRESS]. Саме вона за власний, рахунок займалася організацією поховання [PERSON], оскільки інших близьких родичів у нього не було. Після смерті [PERSON], [PERSON] постійно проживала сама у квартирі [ADDRESS], і лише місяць перед своєю смертю через стан здоров'я переїхала проживати до у квартиру за адресою: [ADDRESS], в якій тоді проживала позивач і була там зареєстрована. Незважаючи, що [PERSON] за свого життя не зверталася до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач вважає, що вона успадкувала його майно, проживаючи з ним однією сім'єю понад 5 років. Враховуючи викладені вище обставини справи, з метою належного захисту своїх законних прав та інтересів та з метою її подальшої реалізації права на спадкування нерухомого спадкового майна після смерті матері [PERSON], а саме: право на успадкування житлової квартири [ADDRESS], оскільки ця квартира належала матері як спадкове майно покійного вітчима [PERSON] з часу відкриття спадщини у зв'язку із його смертю, так як мама була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, а відтак, прийняла спадщину, змушена звернутись із цією позовною заявою до відповідача Бориславської міської ради Львівської області із вимогою про встановлення факту п спільного проживання більше п'яти років однією сім'єю - [PERSON] та [PERSON] до дня його смерті. У судовому засіданні позивач [PERSON], допитана у якості свідка, надала суду наступні покази проте, що [PERSON] являється матір'ю позивача. [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу у [ADDRESS]. Фактично почала проживати за даною адресою з кінця 1988 року. Була зареєстрована за даною адресою з 20 травня 2004 року. Разом із [PERSON] [PERSON] вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, спільно сплачували комунальні платежі. Позивач [PERSON] сприймала відчима, як члена родини матері. Матір позивача проживала разом із [PERSON] до його смерті до [INFO]. Займалась похованням [PERSON][PERSON] проживала у даній квартирі до своєї смерті [INFO],і лише місяць перед своєю смертю через стан здоров'я переїхала проживати до у квартиру за адресою: [ADDRESS], в якій тоді проживала позивач Після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] доглядала за квартирою, де проживала її мати та відчим. Несла комунальні витрати на утримання квартири. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON], [PERSON], які діють на підставі довіреності від 01 листопада 2018 року у судовому засіданні позовну вимогу підтримали у повному обсязі, просять її задоволити. Представник відповідача Сащук М.М., який діє на підставі довіреності від 30 січня 2019 року №3-21/248 у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору приватний нотаріус Дрогобицького нотаріального округу Львівської області Петрів Віолетта Янівна у судовому засіданні не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила. Заслухавши сторін, допитавши свідків, оглянувши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинствоздійснюється назасадах змагальностісторін. Учасникисправи маютьрівні праващодо здійсненнявсіх процесуальнихправ таобовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Судом встановлено, що даний спір пов'язаний з вирішенням спору про право, тому що у подальшому можливе вирішення права на спадщину. Оскільки встановлено, що на даний час виникає спір про право щодо об'єкта спадкового майна, належного спадкодавцю [PERSON], а саме: житлової квартири [ADDRESS] яка визнана об'єктом відумерлої спадщини на підставі рішення суду. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] -[PERSON], [INFO]. [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю без офіційно зареєстрованого шлюбу з кінця 1988 року до дня його смерті. З 20 травня 2004 року місце проживання [PERSON] зареєстровано у квартирі [ADDRESS]. [INFO], [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], [PERSON] постійно проживала сама у квартирі [ADDRESS], і лише місяць перед своєю смертю через стан здоров'я переїхала проживати до у квартиру за адресою: [ADDRESS], в якій тоді проживала позивач. Покійний [PERSON] являвся власником вказаної вище квартири[ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 27 березня 2002 року Виконавчим комітетом Бориславської міської ради, згідно з розпорядженням від 27 березня 2002 року №7997. 16 липня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS], яку, як вважає, вона успадкувала після смерті [PERSON], проте за життя не оформила своїх спадкових прав. При цьому від приватного нотаріуса отримала роз'яснення, про те, що для оформлення спадкових прав у вигляді свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], потрібно звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 вказаної Постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї тощо. Факт постійного проживання [PERSON] і спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, спільно сплачували комунальні платежі. [PERSON] за власний, рахунок займалася організацією поховання [PERSON], оскільки інших близьких родичів у нього не було. Враховуючи те, що встановлення факту породить для позивача юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], [INFO], проживала із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю понад п'ять років, до часу відкриття спадщини, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved