Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

09 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 22798,35 грн., з яких заборгованість за кредитом - 2830,00 грн., заборгованість за відсотками - 11161,52 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 7245,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., процентна складова - 1061,83 грн. та судового збору - 243,60 грн. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення. Представник відповідача, у зв'язку із тим, що проживає в іншій місцевості просить провести засідання без її участі та без участі відповідача, надали заперечення, із зазначенням про не визнання позову, про поважні причини неприбуття не повідомили. Враховуючи це, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між сторонами по справі був укладений кредитний договір б/н від 10.04.20008 року, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кошти в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач порушила договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших витрат, банк просив стягнути із неї заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22798,35 грн., з яких заборгованість за кредитом - 2830,00 грн., заборгованість за відсотками - 11161,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7245,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., процентна складова - 1061,83 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Судом досліджені: копії розрахунку заборгованості, заява позичальника (а.с.3-6,7), умови та правила надання банківських послуг (а.с.8-10); копія паспорта відповідача (а.с.11), заперечення на позовну заяву (а.с.31-35), інші документи. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, цей позов підсудний Кегичівському районному суду за місцем проживання відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. Як вбачається з матеріалів справи, 10 квітня 2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н. Відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. із базовою процентною ставкою за кредитом 2% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%. Своїм особистим підписом [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй у письмовому вигляді, крім, того вона згодна, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається із заперечення на позовну заяву, відповідач вважає, що до матеріалів позовної заяви надані Умови та правила надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», які не дають можливість суду встановити дійсні умови договору між сторонами. У відповідача є сумніви, щодо того чи надані умови та правила надання банківських послуг ідентичні з тими, які діяли на момент підписання договору між ЗАТ «Акцент-Банк» та відповідачем, адже в умовах стороною вказаний ПАТ «Акцент_Банк, хоча в 2008 році позивачем іменувався ще як ЗАТ «Акцент-Банк». Для з'ясування дійсних обставин справи, було задоволено клопотання [PERSON] та ухвалою суду від 26.05.2014 року витребувано у ПАТ «Акцент-Банк» кредитну справу, щодо вказаного договору № б/н від 10.04.2008 року. Судовий розгляд призначений на 12.06.2014 року. Цього дня представник позивача надав заяву, просив суд перенести слухання справи на інші дату, оскільки кредитна справа до цього часу йому не була надана. 01.07.2014 року вказані докази до суду так і не були подані. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що до матеріалів справи (а.с.7) позивачем додана заява позивальника по вказаному кредитному договору, в якій зазначено найменування позивача, як ЗАТ «А-Банк», також надані умови та правила надання банківських послуг (а.с.8-10), на останні сторінці яких міститься підпис представника правління та зазначено найменування банку ПАТ «А-Банк») (скорочена назва «Акцент-Банк»), по всьому змісту також. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, враховуючи, що заява позичальника, разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, а отже договір про надання банківських послуг суду не наданий, ухвала суду про витребування доказів позивачем не виконана, крім того для цього позивачеві надавався додатковий час. Таким чином, суд позбавлений можливості повно і всебічно з'ясувати усі обставини справи та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а отже приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору присудженню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed