Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

07 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона разом із відповідачем [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Діти не хворіють. Відповідач не хворіє, офіційно працює дефектоскопістом ПЧ-9 Придніпровської залізниці. Його середньомісячний заробіток складає - 6500,00 грн. Тобто має всі необхідні можливості для отримання достатнього доходу та утримання своїх неповнолітніх синів. Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і слугує підставою для звернення позивача із позовом до суду. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково та просив стягнути аліменти у розмірі 1/3 частин від всіх видів доходу щомісяця. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги в цій частині визнає, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоров'я дітей, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дітей. Аналізуючи встановлені обставини суд доходить висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача слід визначити в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 07.06.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial