Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

09 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.04.2010 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6406С23/41 від 28.11.2006 року та №6407С29/87 від 07.11.2007 року. По даній справі були видані виконавчі листи, за якими в липні 2010 року державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ відкрито виконавче провадження. В результаті примусового виконання рішення суду, зазначена іпотечна квартира була реалізована. Переможцем торгів став [PERSON] , який і отримав свідоцтво про право власності на дану квартиру. До проведення торгів ним було сплачено гарантійний внесок на користь ПП «Нива-В.Ш.» в сумі 15 270 грн., а після перемоги 274 860 грн. за придбане нерухоме майно та 15 270 грн. в якості доплати винагороди торгівельній організації. Сума грошових коштів, отриманих від переможця торгів в розмірі 274 680 грн. була перерахована на рахунок Київського ВДВС. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 16.12.2013 року визнано недійсними результати прилюдних торгів, які проведені 20.01.2012 року ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації квартири, визнано недійсним акт прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки та визнано недійсним свідоцтво про належність позивачу вищевказаної квартири. 11.05.2016 року рішенням апеляційного суду Полтавської області стягнуто з Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції на користь [PERSON] 25 532 грн.73 коп. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року по справі №552/6676/16-ц з Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області на користь [PERSON] стягнуто 249 327 грн.27 коп. отриманих за недійсним правочином та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8 232 грн.87 коп. Постановою Верховного Суду від 09.12.2020 року частково змінено постанову Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року, викладено її мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 18.01.2021 року замінено боржника Київський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на Київський відділ державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). 22.02.2021 року [PERSON] отримав кошти в розмірі 249 327 грн.27 коп. на виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року по справі №552/6676/16-ц. Законом передбачено право кредитора вимагати сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та процентів річних. Враховуючи, що 16.12.2013 року рішенням апеляційного суду Полтавської області визнано недійсними результати прилюдних торгів, які проведені 20.01.2012 року ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації квартири, визнано недійсним протокол про проведення зазначених прилюдних торгів, визнано недійсним акт прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки та визнано недійсним свідоцтво про належність йому вищевказаної квартири, вважає, що саме з 16.12.2013 року в нього виникло право на повернення отриманих коштів. Виходячи з норм ст.1212 ЦК України за безпідставне користування коштами позивача останнім нараховано 442 992 грн.56 коп. - збитків від інфляції, 53 772 грн.72 коп. 3% річних від простроченої суми. Просив суд стягнути з Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на його користь 496 765 грн.28 коп., яка складається з 442 992 грн. 56 коп. збитків від інфляції та 53 772 грн.72 коп. 3% річних від простроченої суми. Стягнути на його користь з Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 50 000 грн. моральної шкоди. А також просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати понесені ним при зверненні до суду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Колесніков В.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача адвоката Колеснікова В.О., представників відповідача [PERSON] та [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.04.2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6406С23/41 від 28.11.2006 року та №6407С29/87 від 07.11.2007 року. По даній справі були видані виконавчі листи, за якими в липні 2010 року державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ відкрито виконавче провадження. В результаті примусового виконання рішення суду, зазначена іпотечна квартира була реалізована. Переможцем торгів став [PERSON] , який і отримав свідоцтво про право власності. До проведення торгів [PERSON] було сплачено гарантійний внесок на користь ПП «Нива-В.Ш.» в сумі 15 270 грн., а після перемоги 274 860 грн. за придбане нерухоме майно та 15 270 грн. в якості доплати винагороди торгівельній організації. Сума грошових коштів, отриманих від переможця торгів в розмірі 274 680 грн. була перерахована на рахунок Київського ВДВС. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 16.12.2013 року визнано недійсними результати прилюдних торгів, які проведені 20.01.2012 року ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації квартири, визнано недійсним протокол про проведення зазначених торгів, визнано недійсним акт прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки та визнано недійсним свідоцтво про належність [PERSON] квартири [ADDRESS] . 11.05.2016 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області стягнуто з Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції на користь [PERSON] 25 532 грн.73 коп. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року по справі №552/6676/16-ц з Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області на користь [PERSON] стягнено 249 327 грн.27 коп. отриманих за недійсним правочином та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8 232 грн.87 коп. Постановою Верховного Суду від 09.12.2020 року частково змінено постанову Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року, викладено її мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 18.01.2021 року замінено боржника Київський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на Київський відділ державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). В позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь індекс інфляції в розмірі 442 992 грн.56 коп. за період з 16.12.2013 року по 22.02.2021 року та 3% річних в сумі 53 772 грн.72 коп. Стягнення даних коштів позивач пов`язує з обов`язком відповідача сплатити на його користь вищевказані 3% річних з фактом безпідставного одержання чи зберігання грошей, які були сплачені ним в рахунок придбання спірного нерухомого майна. Цей факт [PERSON] обґрунтовує порушенням вимог статті 1214 ЦК України. Разом з тим в судовому засіданні встановлено і даний факт не оспорюється сторонами по справі, що Київський відділ державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ніяким чином не зберігав і не користувався грошовими коштами, які були сплачені [PERSON] в рахунок придбання спірного нерухомого майна з прилюдних торгів, а лише здійснив перерахування отриманої суми коштів після пропорційного розподілу на користь стягувача іпотекодержателя Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України». В своїй позовній заяві [PERSON] , а в судовому засіданні представник позивача адвокат Колесніков В.О. вказують, що відповідачем було прострочено виконання грошового зобов`язання, що було встановлено рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.12.2013 року. Але рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.12.2013 року було визнано недійсними результати прилюдних торгів. Дане рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.12.2013 року не зобов`язувало Київський відділ державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) повернути основну суму коштів в розмірі 249 327 грн.27 коп. [PERSON] . Рішення, яким стягнуто з Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь [PERSON] коштів в розмірі 249 327 грн.27 коп., було постановлено Полтавським апеляційним судом 20.12.2019 року. Частиною 2 ст.273 ЦК України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Тобто, до 20.12.2019 року не було жодного рішення судової інстанції, яке б зобов`язувало відповідача повернути [PERSON] основну суму коштів в розмірі 249 327 грн.27 коп. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Вищевказаним законом, передбачено процедуру отримання коштів по рішенню суду, боржником за яким є: державний орган, державні підприємства, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Також Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено порядок компенсації за порушення строку перерахування коштів. Так, частиною 1 статті 5 даного Закону передбачено, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до частини 2 статті 5 вищевказаного Закону компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. В своїй позовній заяві [PERSON] підтверджує факт отримання коштів 22 лютого 2021 року в розмірі 249 327 грн. 27 коп. на виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року, даний факт в судовому засіданні також підтвердив і представник позивача адвокат Колесніков В.О. Отже, відсутній факт прострочення виконання зобов`язання Київським відділом державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) по сплаті суми боргу, на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 20.12.2019 року. Позивач отримав кошти тоді, коли він звернувся до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Вини Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в тому, що [PERSON] не звернувся до центрального органу виконавчої влади щодо отримання коштів раніше, не має. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовуються державою, Автономною Республікою Крим або органами місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В судовому засіданні представником позивача адвокатом Колесніковим В.О. не було доведений факт заподіяння [PERSON] відповідачем моральної шкоди, яка завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю Київським відділом державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Крім того, в позовній заяві [PERSON] не заявлена позовна вимога до Казначейської служби України в Полтавській області, як до органу, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, про стягнення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення заборгованості необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed