Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

10.07.2014 року [PERSON] в особі представника за довіреністю від 20.02.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення боргу по борговій розписці. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір займу, за яким [PERSON] отримала від [PERSON] в борг гроші в сумі 40700 грн. із розрахунку 5000 доларів США по курсу на 01.03.2013 року 8,14 грн. за 100 доларів, які зобов'язалася повернути до 20.03.2013 року. В строк, обумовлений договором та до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернула, у зв'язку з чим він вимушений звернутись з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача суму за борговою розпискою 59116,73 грн. із розрахунку курсу долара на 30.06.2014 року 1182,3346 грн. за 100 доларів США, 3% річних за період з 20.03.2013 року по 23.06.2014 року в сумі 2270 грн., та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., оскільки неповернення боргу спричиняє йому душевні та психологічні страждання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначав, що до теперішнього часу грошові кошти не повернуті позивачеві, відповідач уникає будь-яких спілкувань і він особисто відповідача повідомляв постійно про судові засідання телефоном. Відповідач повторно в судові засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, доказів на підтвердження причини неявки суду не надала, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, зі згоди позивача. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, що не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір займу, за яким [PERSON] отримала від [PERSON] в борг гроші в сумі 40700 грн. із розрахунку 5000 доларів США по курсу на 01.03.2013 року 8,14 грн. за 100 доларів, які зобов'язалася повернути до 20.03.2013 року. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Факт передачі грошових коштів в розмірі 5 тис. доларів США підтверджується наданою до суду оригіналом розписки відповідача [PERSON] із зазначенням паспортних даних відповідача та строку повернення грошових коштів. (а.с. 9-11). Доказів на підтвердження повернення суми боргу відповідачем у встановлений строк або до теперішнього часу суду не надано, у зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги та стягує заявлену грошову суму еквівалент 5 тис. доларів США з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом». За період з 20.03.2013 року по 23.06.2014 року розрахована сума у розмірі три проценту річних та складає 2270 грн., з якою суд погоджується. Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазначала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Оскільки у зв'язку з неповерненням грошових коштів позивач зазнав душевних страждань, суд погоджується з розміром моральної шкоди в сумі 20000 грн., яку і стягує з відповідача на користь позивача. Відповідально до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, судом стягуються понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у зв'язку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved