Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

09 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати його батьком [PERSON], 29 березня 2013 народження; зобов'язати Корабельний районний у м. Миколаєві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області внести до актового запису про народження [PERSON] зміни, зазначивши її батьком [PERSON]. Позивач зазначив, що на теперішній час встановити батьківство можливо виключно в судовому порядку, оскільки Корабельним районним у м. Миколаєві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області йому було відмовлено у внесені змін до актового запису на підставі того, що державна реєстрація народження [PERSON] була проведена відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України, тому він був змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник Відповідача - Корабельного районного у м. Миколаєві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І ФП № 184955, виданого 19 квітня 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька внесені зі слів матері, а саме: запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові записано з її слів. 12 вересня 2017 року померла мати дитини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 268844, виданого Корабельним районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 16.09.2017 р. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. (Стаття 128 СК України). Як вбачається з письмових матеріалів справи, сторонами визнано, що батьком [PERSON] є Позивач - [PERSON]. Щодо питання, порушеного Позивачем, про поновлення строку позовної давності, суд вважає, що позивачем його було порушено з поважних причин, оскільки до смерті матері дитини [PERSON] - 12 вересня 2017 року, позивачу не було відомо про те, що вона зареєструвала народження доньки відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] про визнання батьківства обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved