Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

08 жовтня 2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований 15.04.2003 року. В період шлюбу в них народились двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач є здоровим, працездатним, має постійне місце роботи, але матеріальної допомоги в достатньому розмірі дітям не надає, у зв`язку із чим вона звернулась до суду з цим позовом. В судове засідання 27.01.2021 р. позивач не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просить її вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив в якому не погодився із доводами позивача, щодо відмови сплачувати аліменти добровільно, по суті позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. 27.01.2021 р. надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Суд, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] народилась [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Дані обставини підтверджуються наданим до суду свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с. 4, 5). Під час розгляду справи встановлено, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю - позивачем по справі [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог статей 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Вимогами ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Звертаючись з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивач посилається на те, що діти проживають з нею, знаходяться на її утриманні, батько дітей не надає допомоги у достатньому розмірі, а оскільки батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) з батька дитини - відповідача по справі [PERSON] до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного, суд, враховуючи вимоги ст.ст. 180-181 СК України, і ті обставини, що батьки, права та обов`язки яких по відношенню до дитини є рівними, повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, захищаючи потреби та інтереси дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище як позивача, так і відповідача, вік дітей, ті обставини, що відповідач є здоровим чоловіком, має постійне місце роботи, інших непрацездатних осіб та дітей на утриманні не має, тобто здатний забезпечувати своїх дітей. Враховуючи всі ці обставини, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частині від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. Саме такий розмір аліментів суд вважає достатнім та обґрунтованим при вирішенні даного питання. Також, зазначаю, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру, виду аліментів, або їх скасування. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved