Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

09 червня 2015 року виконком Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить позбавити її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі, встановленому законом. Свої вимоги він обґрунтував тим, що відповідачка зловживає спиртними напоями, не працює, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, унаслідок чого дитина з 17 грудня 2014 року була влаштована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області. Відповідачка долею дитини не цікавиться, не відвідує її. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про її народження відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Під час розгляду справи прокурор, представник позивача, представник органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей Саратської райдержадміністрації, представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідачка участі у вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує, не піклується про дочку. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Малолітня [PERSON] пояснила, що мати не приділяли їй належної уваги, часто залишала її саму, 7 днів вона змушена була проживати в смт. Сарата у тітки. Деякий час до того, як її влаштували в притулок, вона жила у дідуся [PERSON] в с.Плахтіївка Саратського району Одеської області. З 17 грудня 2014 року вона перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, де їй подобається. За цей час мати жодного разу її не відвідала і не телефонувала. Вона не бажає жити разом з відповідачкою. Представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] позов підтримала та пояснила, що 17 грудня 2014 року [PERSON] поступила до центру. На той час вона навчалась у 2 класі Надеждинської [PERSON] ступенів, але через педагогічну занедбаність читала лише по складам та майже не вміла писати. За час перебування дитини в притулку відповідачка її жодного разу не відвідувала, не телефонувала, не цікавилась долею дитини. Дівчинка іноді телефонує своєму дідусеві, а не матері. Заслухавши прокурора, представника позивача [PERSON], малолітню [PERSON], представника органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей Саратської райдержадміністрації [PERSON], представника Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації [PERSON], відповідачку [PERSON], свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У ст.19 Конвенції про права дитини держави учасниці, які її підписали (в т. ч. і Україна), взяли на себе зобовязання вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недоброго і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої особи. Ст.51 Конституції України та ст.ст.151,180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України Про охорону дитинства зобовязує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. З копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 057735, виданого Надеждинською сільською радою Саратського раойну Одеської області 02 травня 2007 року, вбачається, що [PERSON] є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини в актовому записі про її народження записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (а.с. 5-6). Рішенням виконавчого комітету Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області № 27 ВК-2014 від 12 грудня 2014 року у звязку з неналежним виконанням батьківських обовязків матірю та залишенням дитини без догляду, що становила загрозу життю та здоровю дитини, було вирішено негайно відібрати неповнолітню [PERSON], [INFO] у матері [PERSON] (а.с.8). Згідно довідок Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації з 17 грудня 2014 року [PERSON] влаштована до вказаного закладу, де і знаходиться по теперішній час та навчається у другому класі Тарутинського навчально-виховного комплексу. За час перебування дитини в закладі відповідачка [PERSON] жодного разу дочку не відвідала, не цікавилась її долею навіть по телефону, не приймала участі в її вихованні та утриманні (а.с.11, 12). Згідно довідки Надеждинської сільської ради відповідачка [PERSON] проживає в [INFO]. До складу її сім'ї входять: мати [PERSON], та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.16). Як зазначено в актах обстеження матеріально-побутових умов відповідачки, її сім'я проживає у власному будинку. Житло знаходиться в незадовільному стані, в будинку відсутнє світло, стіни закопчені, панує антисанітарія, брудний посуд та речі розкидані. Дитина не має власної кімнати, постільної білизни, іграшок (а.с.7, 14, 51). За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не має постійної роботи, веде аморальний спосіб життя, часто залишає дитину без догляду (а.с.15). Свідок [PERSON] пояснила, що вона була класним керівником 2 класу Надеждинськї ЗОШ, в якому до грудня 2014 року навчалась [PERSON]. Відповідачка не приділяла уваги дитині, не цікавилась її успіхами, не займалась її вихованням, не відвідувала батьківські збори. Дитина до школи ходила не регулярно, часто приходила неохайною, в брудному одязі, декілька разів у неї виявляли педікульоз. Через відсутність контролю зі сторони матері домашні завдання дівчинка не виконувала. В грудні 2014 року в с.Молодове ввечері вона зустріла відповідачку у нетверезому стані, яка була разом з дочкою. Відповідачка повідомила, що їде в гості в смт.Сарата. Після цього випадку дівчинка взагалі перестала відвідувати в школу. Через деякий час [PERSON] повідомила свідку, що [PERSON] на протязі чотирьох днів приходить на автостанцію в смт.Сарата, просить їжу у працівників автостанції та продавців магазинів. Після цього дитину влаштували у Центр соціально-психологічної реабілітації. Згідно письмовому висновку органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо її дочки [PERSON], так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини (а.с. 13). Судом встановлено, що відповідачка не піклується про свою дочку [PERSON], не забезпечує її матеріально, ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини, тому суд приходить до висновку, що перебування дитини на утриманні та вихованні відповідачки може негативно вплинути на розвиток дитини, її психічний та фізичний стан, тому в інтересах дитини суд вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав. Ч.2 ст.166 СК України встановлює, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі ст.183 СК України з відповідачки на користь дитини слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 400 гривень щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, яка залишилась без батьківського піклування, а також матеріальне та сімейне становище відповідачки, яка не працює, інших дітей на своєму утриманні не має. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в загальній сумі 487 гривень 20 копійок (243,60 грн. + 243,60 грн.).

Outcome: approved