Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України про зобов'язання провести розрахунок та стягнення заробітної плати, в якому просив зобов'язати відповідача провести з ним розрахунок за сім тисяч сто двадцять одну та 78/100 години педагогічного навантаження та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату в сумі 338 135 грн. 21 коп. Свої вимоги мотивує тим, що він працював в Інституті підготовки кадрів державної служби зайнятості України (ІПК ДСЗУ) з 09.01.2007 року по 31.12.2014 року на підставі контрактів №1 від 09.01.2007 року, №17 від 26.12.2011 року, №32 від 28.12.2012 року та №53 від 02.12.2013 року. Дані обставини встановлені рішенням Солом'янського районного суду м. Києва у справі №760/1655/15 №2/760/2248/15 від 29 травня 2015 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2015 року. 31 грудня 2014 року Наказом №230-к від 15.12.2014 р. його було звільнено у зв'язку із закінченням строку дії контракту згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України. У відповідності до п. 3.10 Контракту №1 від 09.01.2007 року, розрахованого на період з 09.01.2007 року по 09.01.2012 року до його обов'язків було покладено виконання науково-педагогічної роботи в обсягах: навчального навантаження - 700 годин, методичної роботи - 250 годин, наукової роботи - 250 годин та організаційної роботи - 224 години, що загалом складає 1424 години на рік. Згідно п. 4.1 Контракту №1 від 09.01.2007 року, за виконання обов'язків, передбачених контрактом, ІПК ДСЗУ зобов'язаний виплачувати йому посадовий оклад, надбавку в розмірі 45% від посадового окладу, доплату за науковий ступінь, доплату за вчене звання, надбавку за стаж науково-педагогічної роботи. У відповідності до п. 3.10 Контракту №17 від 26.12.2011 року, розрахованого на період з 09.01.2011 року по 31.12.2012 року до його обов'язків було покладено виконання науково-педагогічної роботи в обсягах: навчального навантаження - 700 годин, методичної роботи - 300 годин, наукової роботи - 300 годин та організаційної роботи - 224 години, що загалом складає 1524 години на рік. Згідно п. 4.1 Контракту №17 від 26.12.2011 року, за виконання обов'язків, передбачених контрактом, ІПК ДСЗУ зобов'язаний виплачувати йому посадовий оклад, надбавку в розмірі 45% від посадового окладу, доплату за науковий ступінь, доплату за вчене звання, надбавку за стаж науково- педагогічної роботи. У відповідності до п. 3.10 Контракту №32 від 28.12.2012 року, розрахованого на період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року до його обов'язків було покладено виконання науково-педагогічної роботи в обсягах: навчального навантаження - 525 годин, методичної роботи - 225 годин, наукової роботи - 225 годин та організаційної роботи - 168 години, що загалом складає 1143 години на рік. Згідно п. 4.1 Контракту №32 від 28.12.2012 року, за виконання обов'язків, передбачених контрактом, ІПК ДСЗУ зобов'язаний виплачувати йому посадовий оклад, надбавку в розмірі 45% від посадового окладу, доплату за науковий ступінь, доплату за вчене звання, надбавку за стаж науково-педагогічної роботи. У відповідності до п. 3.1 Контракту №53 від 02.12.2013 року, розрахованого на період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року до його обов'язків було покладено виконання педагогічної роботи в обсязі 756 годин на рік. Згідно п.п. 6.1-6.3 Контракту №53 від 02.12.2013 року, за виконання обов'язків, передбачених контрактом, ІПК ДСЗУ зобов'язаний виплачувати йому посадовий оклад, надбавку в розмірі 50% від посадового окладу, доплати та надбавки у відповідності до законодавства України (доплату за науковий ступінь, доплату за вчене звання, надбавку за стаж науково-педагогічної роботи). Відповідно до довідок про доходи №№181-188 від 05.05.2015 року за виконання трудових обов'язків в ІПК ДСЗУ йому була нарахована заробітна плата: за 2007 рік - 38435 гривень 30 копійок; за 2008 рік - 53523 гривень 16 копійок; за 2009 рік - 51584 гривень 19 копійок; за 2010 рік - 51816 гривень 54 копійки; за 2011 рік - 65452 гривень 49 копійок; за 2012 рік - 87203 гривень 79 копійок; за 2013 рік - 75405 гривень 40 копійок; за 2014 рік - 50662 гривень 08 копійок. Позивач вказує, що він на законних підставах, що врегульовані контрактами №№ 1, 17, 32, 53 у 2007 - 2014 роках виконав науково-педагогічну роботу на користь відповідача понад визначені контрактами обов'язкові обсяги, яка облікована відповідачем відповідно до п. 2.5 Положення про планування та облік педагогічного навантаження науково-педагогічних працівників ІПК ДСЗУ (Наказ ІПК ДСЗУ №19 від 31.01.2006 року), за яку відповідач не сплатив належну йому заробітну плату, яку відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України був зобов'язаний сплатити у день звільнення - 31 грудня 2014 року. Згідно розрахунків, обсяг виконаних робіт на користь відповідача понад визначені контрактами обов'язкові обсяги становить сім тисяч сто двадцять одну та 78/100 години педагогічного навантаження. За ці роботи, як вказує позивач, відповідач не здійснив оплату праці у сумі 338 135 гривень 21 копійку. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 68). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 16 березня 2018 року від [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.а.с. 162-163). Крім того, у визначені ухвалою суду строки від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а від позивача - відповідь на відзив. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин. Зважаючи на вимоги ст.ст. 19, 274 ЦПК України, враховуючи суму позову, правовідносини, що виникли між сторонами, суд прийшов до висновку про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю, у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог та їх необґрунтованістю (а.с.а.с. 128-131). Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] працював в Інституті підготовки кадрів Державної служби зайнятості України з 2007 року на підставі контрактів №1 від 09.01.2007 р., №17 від 26.12.2011 р., №32 від 28.12.2012 р. та №53 від 02.12.2013 р. (а.с.а.с. 77-92). Згідно з п. 11.2 Контракту №53 від 02.12.2013 р. строк його дії визначений сторонами і триває до 31 грудня 2014 року (а.с.а.с. 89-92). Відповідно до п. 9.7 Контракту №53 за два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий строк. У зв'язку з тим, що угода про продовження строку дії Контракту між сторонами не була досягнута, наказом №230-к від 15.12.2014 р. [PERSON] було звільнено з посади доцента кафедри адміністративного менеджменту та політики зайнятості 31 грудня 2014 року у зв'язку із закінченням строку дії контракту згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] до Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості по оплаті надурочних робіт, - відмовлено (а.с.а.с. 93-96). Позивач звертаючись до суду з позовом про зобов'язання провести розрахунок та стягнення заробітної плати посилається на те, що він на законних підставах, що врегульовані контрактами №№ 1, 17, 32, 53 у 2007 - 2014 роках виконав науково-педагогічну роботу на користь відповідача понад визначені контрактами обов'язкові обсяги, яка облікована відповідачем відповідно до п. 2.5 Положення про планування та облік педагогічного навантаження науково-педагогічних працівників ІПК ДСЗУ (Наказ ІПК ДСЗУ №19 від 31.01.2006 року), за яку відповідач не сплатив належну йому заробітну плату, яку відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України був зобов'язаний сплатити у день звільнення - 31 грудня 2014 року. Згідно розрахунків, обсяг виконаних робіт на користь відповідача понад визначені контрактами обов'язкові обсяги становить сім тисяч сто двадцять одну та 78/100 години педагогічного навантаження. За ці роботи, як вказує позивач, відповідач не здійснив оплату праці у сумі 338 135 гривень 21 копійку, в підтвердження чого позивач надає інформацію про виконання наукового навантаження викладачами ІПК ДСЗУ за період з 2009 - 2010 р.р., 2012 - 2013 р.р. (а.с.а.с. 106-121). Згідно з пп. 5.1, 5.2, 5.4, 5.5 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 року, робочий час викладача визначається обсягом його навчальних, методичних, наукових і організаційних обов'язків у поточному навчальному році, відображених в індивідуальному робочому плані. Тривалість робочого часу викладача з повним обсягом обов'язків становить не більше 1548 годин на навчальний рік при середньотижневій тривалості 36 годин. Обсяг навчальних занять, доручених для проведення конкретному викладачеві виражений в облікових (академічних) годинах, визначає навчальне навантаження викладача. У вищих навчальних закладах 3 і 4 рівня акредитації мінімальний та максимальний обов'язковий обсяг навчального навантаження викладача в межах його робочого часу встановлює вищий навчальний заклад з урахуванням виконання ним інших обов'язків (методичних, наукових, організаційних) і у порядку, передбаченому його статутом та колективним договором. У випадках виробничої необхідності у вищих навчальних закладах 3 і 4 рівня акредитації викладач може бути залучений до проведення навчальних занять понад обов'язковий обсяг навчального навантаження, визначений індивідуальним робочим планом, в межах свого робочого часу. Додаткова кількість облікових годин встановлюється вищим навчальним закладом і не може перевищувати 0,25 мінімального обов'язкового обсягу навчального навантаження. Зміни в обов'язковому навчальному навантаженні викладача вносяться в його індивідуальний робочий план. Графік робочого часу викладача визначається розкладом аудиторних навчальних занять і консультацій, розкладом або графіком контрольних заходів та іншими видами робіт, передбаченими індивідуальним робочим планом викладача. Час виконання робіт, не передбачених розкладом або графіком контрольних заходів, визначається у порядку, встановленому вищим навчальним закладом, з урахуванням особливостей спеціальності та форм навчання. Викладач зобов'язаний дотримуватися встановленого йому графіка робочого часу. Обсяг навчальних занять конкретного викладача, виражений в облікових (академічних) годинах, складає його навчальне навантаження. Відповідно до статті 49 Закону України «Про вищу освіту» максимальне навчальне навантаження науково-педагогічних працівників не може перевищувати 900 годин на навчальний рік. Робочий час викладача вищого закладу освіти 3 або 4 рівня акредитації визначається обсягом виконання ним певних обов'язків, зокрема, виконання ним навчальної, методичної, наукової та організаційної роботи. У відповідності до п. 3.10 Контракту №1 від 09.01.2007 року, розрахованого на період з 09.01.2007 року по 09.01.2012 року до його обов'язків було покладено виконання науково-педагогічної роботи в обсягах: навчального навантаження - 700 годин, методичної роботи - 250 годин, наукової роботи - 250 годин та організаційної роботи - 224 години, що загалом складає 1424 години на рік. Згідно п. 4.1 Контракту №1 від 09.01.2007 року, за виконання обов'язків, передбачених контрактом, ІПК ДСЗУ зобов'язаний виплачувати йому посадовий оклад, надбавку в розмірі 45% від посадового окладу, доплату за науковий ступінь, доплату за вчене звання, надбавку за стаж науково-педагогічної роботи. У відповідності до п. 3.10 Контракту №17 від 26.12.2011 року, розрахованого на період з 09.01.2011 року по 31.12.2012 року до його обов'язків було покладено виконання науково-педагогічної роботи в обсягах: навчального навантаження - 700 годин, методичної роботи - 300 годин, наукової роботи - 300 годин та організаційної роботи - 224 години, що загалом складає 1524 години на рік. Згідно п. 4.1 Контракту №17 від 26.12.2011 року, за виконання обов'язків, передбачених контрактом, ІПК ДСЗУ зобов'язаний виплачувати йому посадовий оклад, надбавку в розмірі 45% від посадового окладу, доплату за науковий ступінь, доплату за вчене звання, надбавку за стаж науково- педагогічної роботи. У відповідності до п. 3.10 Контракту №32 від 28.12.2012 року, розрахованого на період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року до його обов'язків було покладено виконання науково-педагогічної роботи в обсягах: навчального навантаження - 525 годин, методичної роботи - 225 годин, наукової роботи - 225 годин та організаційної роботи - 168 години, що загалом складає 1143 години на рік. Згідно п. 4.1 Контракту №32 від 28.12.2012 року, за виконання обов'язків, передбачених контрактом, ІПК ДСЗУ зобов'язаний виплачувати йому посадовий оклад, надбавку в розмірі 45% від посадового окладу, доплату за науковий ступінь, доплату за вчене звання, надбавку за стаж науково-педагогічної роботи. У відповідності до п. 3.1 Контракту №53 від 02.12.2013 року, розрахованого на період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року до його обов'язків було покладено виконання педагогічної роботи в обсязі 756 годин на рік. За наявних у справі матеріалів підтверджуються факти перевиконання позивачем щороку педагогічного навантаження, визначеного у контрактах, укладених між Сторонами. У відповідності до п. 2.7 Положення про планування та облік педагогічного навантаження науково-педагогічних працівників ІПК ДСЗУ, за рішенням кафедри обсяги недовиконаного або перевиконаного педагогічного навантаження викладачів переноситься на наступний навчальний (календарний) рік. Загальний обсяг навчальної роботи за 2007-2014 роки, виконаної позивачем (5778,78 годин) не перевищує його нормативного навантаження з урахуванням права відповідача на його збільшення на 25% (6343,75 годин). Така можливість була передбачена й у контрактах які були укладені між позивачем та відповідачем, а саме у п. 5.1. ч. 5 контрактів № 1, 17, 32, 53: «ІПК ДСЗУ на підставі цього контракту, без укладення додаткових угод, може залучати науково-педагогічного працівника до виконання науково-педагогічної роботи на умовах погодинної оплати праці.» В свою чергу, умови оплати такої праці зазначено у пп. 4.1.6. п. 4.1. ч. 4 контрактів №№ 1, 17, 32, 53 «Одноразові виплати за виконання науково-педагогічної роботи на умовах погодинної оплати праці за тарифами встановленими Міністерством освіти і науки України. Про виконання науково-педагогічної роботи на умовах погодинної оплати праці керівник підрозділу, в якому вона була виконана, подає в бухгалтерію для оплати праці відповідні відомості». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оплату праці», оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту, тобто законодавець покладає урегулювання щодо виплати заробітної плати на контракт, який укладається між працівником та роботодавцем, якщо такий контракт не суперечить чинному законодавству. Згідно ст. 13 Закону, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Оскільки організація відповідача є бюджетною установою, заробітна плата, яку отримують її робітники закладається у кошторисі з урахування тих робочих годин та інших умов, які зазначені у контрактах. Відповідно до п. 4.1.6 контрактів № 1, 17, 32, - одноразові виплати за виконання науково-педагогічної роботи на умовах погодинної оплати праці за тарифами встановленими Міністерством освіти і науки України. Про виконання науково-педагогічної роботи на умовах погодинної оплати праці керівник підрозділу, в якому вона була виконана, подає в бухгалтерію для оплати праці відповідні відомості. Згідно п. 6.3 контракту № 53 від 02 грудня 2013 року, також науково-педагогічному працівнику можуть виплачуватися інші доплати та надбавки у відповідності до законодавства та фінансових можливостей ІПК ДСЗУ. Сторонами не надано належних та достовірних доказів того, що керівником ІПК ДСЗУ складались та подавались в бухгалтерію відповідні відомості для оплати праці про виконання науково-педагогічної роботи на умовах погодинної оплати праці відносно [PERSON] за період 2007-2014 років щодо виконання ним науково-педагогічної роботи понад визначені обов'язкові обсяги. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77). За змістом статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 81 ЦПК України на сторін покладений обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивачем не доведено та не підтверджено належними та достовірними доказами виконання за період 2007-2014 р.р. науково-педагогічної роботи на користь відповідача понад визначені контрактами обов'язкові обсяги у встановленому законодавством порядку. Позивачем не зазначено щодо кожного з випадків перевищення ним педагогічного навантаження, причин такого перевищення роботи, яку він виконував протягом таких годин, віднесення такої роботи до його індивідуального робочого плану, або окремого доручення роботодавця на їх вчинення тощо. Відтак, підстав для задоволення позову [PERSON] про оплату виконаної ним науково-педагогічної роботи понад визначені контрактами обов'язкові обсяги, суд не вбачає.

Outcome: dismissed