Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

07 лютого 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до Акціонерного товариства «Українська залізниця» : - визнати незаконними та скасувати наказ акціонерного товариства «Українська залізниця» від 09 січня 2010 року № 27/ОС про звільнення [PERSON] з посади начальника філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» та наказ філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» від 09 січня 2020 року №07/ОС про звільнення [PERSON] ; - поновити [PERSON] на посаді начальника філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» з 09 січня 2020 року; - стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу - допустити негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він працював в системі Укрзалізниці з 1989 року на різних посадах. Згідно з наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 01 грудня 2015 року №31/ОС позивач виконував обов`язки начальника філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця». З 15 квітня 2016 року призначений на посаду начальника філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» на умовах строкового договору, і згідно наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 30 вересня 2016 року №1876/ОС вважався таким, що працюю на умовах безстрокового трудового договору на посаді начальника філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця». 01 жовтня 2019 року отримав повідомлення АТ «Укрзалізниця» від 30 вересня 2019 року №ЦПК-211 у якому повідомлялося про те, що посада начальника філії «Центральна станція зв`язку» вилучена із штатного розпису, запропоновано для подальшого працевлаштування посади у філії «Центральна станція зв`язку» - інженер 1 категорії відділу цифрових мереж зв`язку та заступник господарського відділу філії, а у разі відмови від запропонованих посад трудовий договір із позивачем буде розірвано на підставі п.1 ст.40 КЗпП України 09 січня 2020 року позивач був ознайомлений з наказом АТ «Укрзалізниця» від 09.01.2020 №27/ОС про його звільнення з займаної посади за скороченням штату згідно п.іч.1 ст.40 КЗпП України. В цей же день [PERSON] ознайомили ще з одним наказом філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» від 09.01.2020 року №07/ОС про його звільнення у відповідності до п.1.ст.40 КЗпП України за підписом директора філії. З наказами про звільнення за скороченням штату позивач не погоджується, вважає їх незаконними, порушено вимоги ч.2 ст.40, ст..42, ч.З ст.49-2 КЗпП України. Також позивач наполягає на стягненні заробітної плати за час вимушеного прогулу у відповідності до ч. 2 ст.235 КЗпП України. Представником відповідача було надано відзив на позовну заяву в якому відповідач категорично не погоджується із доводами позивача, так як державною цільовою програмою реформування залізничного транспорту на 2010-2019 роки, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1390. визначено, що існуюча структура управління залізничним транспортом, стан виробничо-технічної бази залізниць і технологічний рівень організації перевезень за багатьма параметрами не відповідають зростаючим потребам суспільства та європейським стандартам якості надання транспортних послуг, перешкоджають підвищенню ефективності функціонування галузі та потребують реформування Правлінням ПАТ «Укрзалізниця» було прийнято рішення про затвердження організаційної структури філій, штатних розписів апарату управління ПАТ «Укрзалізниця», апарату управління регіональних філій та філій ПАТ «Укрзалізниця» (протокол від 05.04.2017 № Ц-57/27). Згідно із Статутом товариства, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від18.01.2017 № 52) та рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 10.05.2017 (протокол № Ц-57/41) наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 02.06.2017 № 369 попередню редакцію Положення про філію «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» визнано такою, що втратила чинність. Натомість введено в дію нову організаційну структуру та нове Положення про філію «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця». Відповідно до нової Організаційної структури та пункту 5.1 Положення про філію «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» керівництво Філією здійснюється директором філії. Штатним розписом філії «Центральна станція зв`язку» AT «Укрзалізниця», затвердженим AT «Укрзалізниця» від 26.07.2019 посада начальника філії віднесена до посад, що вилучені зі штатного розпису та підлягають скороченню. Позивачу запропоновано посади для подальшого працевлаштування: інженер 1 категорії відділу цифрових мереж зв`язку філії «Центральна станція зв`язку» (посадовий оклад - 8 415 грн.) та заступник начальника господарського відділу філії «Центральна станція зв`язку» (посадовий оклад - 10 417 грн.). Згідно із штатним розписом філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» начальника філії - це працівник адміністративно-управлінського апарату, умови оплати праці якого визначаються штатним розписом. Директор філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» - це посадова особа, умови оплати праці якого визначається трудовим договором. Враховуючи, що позивач з 29.11.2019 по 13.12.2019, з 16.12.2019 по 28.12.2019 та з 01.03.2020 по 03.01.2020 перебував на лікарняному, тому після виходу з лікарняного, відповідно до наказу AT «Укрзалізниця» від 09.01.2020 № 27/ос, Позивача звільнено 09.01.2020 у зв`язку зі скороченням штату. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2020 року відкрито провадження у справі. Враховуючи положення ст. ст.19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ, що виникають з трудових правовідносин, тому справа розглядається у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання з`явилися. Позивач також скористався своїм правом на подання відповіді на відзив. У відповіді на відзив проти доводів відповідача заперечував, наполягав на незаконному звільнені. Подав заяву про збільшення позовних вимог та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з`явився. Скористався своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 07 вересня 2004 року [PERSON] було прийнято на роботу, на посаду заступника начальника Центральної станції зв`язку за переведенням з Державної адміністрації залізничного транспорту України. Відповідно до рішення Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 12.04.2016 № 17, наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 14.04.2016 № 711/ос та наказом філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» «Про переведення на іншу роботу» від 15.04.2016 № 49/ос заступника начальника філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] на підставі його заяви переведено на посаду начальника філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» на умовах строкового трудового договору з 15.04.2016 по 14.07.2016. Відповідно до рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 13.07.2016 № 35 та заяв яви позивача на підставі наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 14.07.2016 № 1441/ос та наказу філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» від 18.07.2016№ 93/ос до вищезгаданих наказів внесено зміни в частині терміну дії строкового трудового договору до 17.10.2016. Згідно з наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 30.09.2016 № 1876/ос позивач вважався таким, що працює на умовах безстрокового трудового договору. За протоколом від 10.05.2017 № Ц-57/41 Ком.т. Правлінням ПАТ «Укрзалізниця» було прийнято рішення про затвердження організаційної структури, штатного розпису та Положення про філію «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця». Пунктом 4.2 даного рішення затверджено штатний розпис філії «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця» згідно з додатком 10 до протоколу. За яким, посада начальника філії підлягала скороченню. Вищезгадане рішення Правління ПАТ «Укрзалізниця» вводилося в дію наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 02.06.2017 № 369. Цим же наказом вводилося в дію нове Положення про філію та визнано таким, що втратив чинність наказ від 18.11.2015 №016 «Про затвердження Положення про філію «Центральна станція зв`язку» ПАТ «Укрзалізниця». Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року №938 «Про деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано на акціонерне товариство «Українська залізниця», викладено статут в новій редакції, згідно з яким АТ «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом АТ «Укрзалізниця» від 27.12.2018 року №796 Положення про філію «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» викладено в новій редакції. Згідно даного Положення філія є відокремленим підрозділом, який не має статусу юридичної особи. Відповідачем додатково надано штатний розпис філії «Центральна станція зв`язку» AT «Укрзалізниця», затвердженим рішенням AT «Укрзалізниця» від 26.07.2019. В самому штатному розписі зазначено, що він вводиться в дію з 01.07.2019. Посада начальника філії віднесена до посад, що вилучені зі штатного розпису та підлягають скороченню. 01.10.2019 позивач отримав повідомлення АТ «Укрзалізниця» від 30.09.2019 №ЦПК-211 у якому повідомлялося про те, що посада начальника філії «Центральна станція зв`язку» вилучена із штатного розпису, запропоновано для подальшого працевлаштування посади у філії «Центральна станція зв`язку»: інженер 1 категорії відділу цифрових мереж зв`язку (посадовий оклад 8415 грн.) та заступник начальника господарського відділу філії (посадовий оклад -10417 грн.). В разі відмови від запропонованих посад трудовий договір із позивачем буде розірвано на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 09.01.2020 позивач був ознайомлений з наказом АТ «Укрзалізниця» від 09.01.2020 №27/ОС про звільнення за скороченням штату згідно ч.1 ст.40 КЗпП України. Отримав трудову книжку. Також не заявляє вимоги про недоплату при розрахунку підчас звільнення. Основана суть спірних правовідносин полягає у тому чи можна вважати звільнення за ч. 1 ст. 40 КЗпП України законним, якщо роботодавець не запропонував перелік всіх вакансій працівнику, посада якого скорочувалася, а лише тих яких сам вважав, що вони найбільш відповідають робочим якостям працівника. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ст.3 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України) передбачає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством. Виходячи з вищенаведених норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до частини 2 статті 40 цього КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Суд досліджуючи суть спірних правовідносин детально звертає увагу на гарантії працівника, які закладаються у законодавстві при розірванні трудового договору за ініціативою власника. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суд з`ясовує, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або, що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згоди на іншу роботу, на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Враховуючи, що роботодавець повинен персонально повідомити працівників про їх вивільнення не пізніше за два місяці (ч. 1 ст. 49-2КЗпП України). За штатним розписом від 26.07.2019, штатний розпис вводиться в дію з 01.07.2019. В повідомленні №211 від 30.09.2019 відповідач не вказано, з якого числа посада начальника філії вилучена зі штатного розпису, також не вказано про дату звільнення позивача у разі відмови від запропонованих у повідомленні посад, як це передбачено ст. 49-2 КЗпП України. В новому штатному розписі від 07.11.2019, що вводився в дію 07.11.2019, посади начальника філіє немає. За матеріалами справи вбачається, що АТ «Укрзалізниця» не дотрималось вимог закону в цій частині та не попередило позивача за 2 місяці до дати вивільнення 07.11.2019. Доказів, що вказували б на іншої крайню дати вилучення зі штатного розпису посади начальника філії «Центральна станція зв`язку» АТ Укрзалізниця не представлено. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості, або працевлаштовується самостійно (ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України). Суд наголошує, що 01.10.2019 позивач отримав повідомлення АТ «Укрзалізниця» від 30.09.2019 №ЦПК-211 у якому повідомлялося про те, що посада начальника філії «Центральна станція зв`язку» вилучена із штатного розпису, запропоновано для подальшого працевлаштування посади у філії «Центральна станція зв`язку»: інженер 1 категорії відділу цифрових мереж зв`язку (посадовий оклад 8415 грн.) та заступник начальника господарського відділу філії (посадовий оклад -10417 грн.). Позивач вказує, що йому не було надано повного переліку посад, які на той час були вакантними, в тому числі посада директора філії. За матеріалами справи вбачається, що посада директора філії на момент пред`явлення позивачу повідомлення №211 від 30.09.2019 була вакантною. Відповідачем, у якості доказу, було надано клопотання на ім`я голови Правління АТ «Укрзалізниця» Кравцову Є.П. про призначення [PERSON] на посаду директора філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» за вихідним від 10.09.2019, додаток до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 17.08.2019 та наказ по особовому складу АТ «Укрзалізниця» №1964/ос від 07.10.2019. Тобто на підставі вищезгаданих доказів суд вважає, що посада директора філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» на момент отримання позивачем повідомлення про скорочення була не зайнятою. Відповідачем не надано доказів про те, що дана посада надавалася для ознайомлення. З повідомлення №211 від 30.09.2019 вбачається, що позивачу було запропоновано дві посади на які його можуть перевести. В матеріалах справи не міститься доказів відмови позивача від запропонованих посад. Суд досліджуючи посилання позивача на ст. 42 КЗпП України про переважне залишення на роботі оскільки стаж роботи в нього складає 33 роки зазначає що позивач не ставить питання рівності умов де б додатково визначалися обставини передбачені ч. 2 ст. 42 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Питання переваг через особистісні якісні характеристики (кваліфікація та продуктивність праці) при прийнятті на посаду директора філії не є предметом розгляду даної справи. Позивач не заявляє вимоги про скасування наказу АТ «Укрзалізниця» по особовому складу №1964/ос від 07.10.2019 . Суд розглядає законність процедури звільнення та поновлення на посаді начальника філії. Тому надані сторонами докази в цьому контексті не беруться до уваги судом. Докази виключення позивача з первинної профспілкової організації надані відповідачам на підтвердження законності проведення процедури звільнення беруться до уваги судом, не спростовуються позивач та вважаються такими, що доведені. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позивач був звільнений всупереч вимогам законодавства. За таких обставин наказ АТ «Укрзалізниця» №27/ос від 09.01.2020 про припинення трудового договору підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі на посаді начальника філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» з 09.01.2020. Враховуючи порядок призначення на посаду начальника філії ««Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» наказ філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» від 09.01.2020 №07/ос є похідним від наказу АТ «Укрзалізниця» №27/ос від 09.01.2020 тому він додатково не потребує скасуванню. На підставі ч. 7 ст. 235 КЗпП України, суд доходить висновку що, рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню відразу після його оголошення. Отже, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі з 09.01.2019. Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. На підтвердження середньоденної заробітної плати позивач надав довідку про доходи №4 від 31.01.2020, наданої філією «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця», що знаходиться в матеріалах справи, середньоденна заробітна плата складала 1924, 11 грн. за жовтень, листопад 2019 року. Суд приймає заяву про збільшення позовних вимог враховуючи, що перше судове засідання відбулося 08.07.2020, так як ч. 2 ст. 49 ЦПК України надає право заявити збільшення позовних вимог до початку першого судового засідання у спрощеному позовному провадженні. Позивачем було надано приклад розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу. В заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач вказує 122 робочих днів. Суд частково погоджується із прикладом такого розрахунку в частині підрахунку кількості робочих днів. Період з 10 січня 2019 року по 07 червня 2020 року становить 122 робочих днів. При розрахунку сум середнього заробітку, суд виходить з наступного. Порядок обчислення середньої заробітної плати закріплений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995, № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (надалі Порядок), за ч. 3 п. 2 якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно ч.3 п. 3 вказаного Порядку в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно пункту 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Суд приймає до уваги заперечення відповідача в частині вказаного позивачем розміру середньоденної заробітної плати. Суд вважає помилковим розрахунок середньоденної заробітної плати позивача, оскільки його зроблено не за останні 2 календарні місяці що передували місяцю звільнення як це передбачено у п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Позивача було звільнено з роботи 09.01.2019. Згідної довідки №2 філії «Центральна станція зв`язку» АТ «Укрзалізниця» від 09.01.2020 позивачу нараховано листопад 2019 року - 51442 грн. 54 коп., без урахування виплат, за грудень 2019 року - 24613 грн. 17 коп. без урахування виплат. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики 08.08.2018 № 78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» в листопаді 2017 року - 21 робочих днів, в грудні 2019 року - 21 робочих днів. Так 51442,54+24613,17грн./42днів = 1812 грн. 27 коп. Тобто згідно розрахунку, розмір середньоденної заробітної плати за останні два календарні місяці роботи, що передували дню звільненню позивача становить 1812 грн. 27 коп. Враховуючи викладене, виходячи з розміру середньоденного заробітку позивача, та 122 робочих днів вимушеного прогулу становить (1812,27 грн. х 122 робочі дні) 221 096 грн. 94 коп. Тобто в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід задовольнити частково у розмірі 221096 грн. 94 коп. в іншій частині слід відмовити. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 81 УПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання заяви про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень ч. 2 ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що суд задовольнив позовні вимоги частково, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1531 грн. 96 коп.

Outcome: partial