Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

08.07.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Вказана позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.11.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 02.11.1996 року виконком Виноградарської сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони на даний час живуть окремо, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.07.2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] була звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання є інвалідом ІІ групи, на підтвердження чого надала суду копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] . (а.с.13-14) Позивачка [PERSON] надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. (а.с.18) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, відповідно до якої з позовними вимогами ознайомився в повному обсязі, з позовом згоден, просить справу розглянути за його відсутності. (а.с.17) У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування жінки\~та чоловіка\~до шлюбу\~не допускається.\~Таке положення\~національного законодавства\~України відповідає\~ст.16\~Загальної декларації\~прав людини,\~прийнятої Генеральною\~Асамблеєю ООН\~10\~грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] , видане 02.11.1996 року виконкомом Виноградарської сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №12. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №14. (а.с.7) Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та взаємної поваги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то відповідна відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved