Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

09 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 01 червня 2013р. вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO] Як на підставу звернення із позовом вказує, що на даний час їхня сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги одне до одного, різні погляди на сімейне життя, що стало причиною припинення спільного подружнього життя. Просить суд позов задоволити, розірвати шлюб із відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити повністю (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 20). У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 01 червня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 24, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим повторно Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 31.01.2017р. (а.с. 4). У шлюбі в сторін народилося донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27.11.2013р. Виконавчим комітетом Миньковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (а.с. 5). Позивач [PERSON] стверджує, що спільне життя сторін не склалося, на даний час шлюб має формальний характер, його збереження суперечить інтересам сторін та вважає примирення не можливим. Відповідач [PERSON] позов визнає, тобто не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає такий шлюб формальним та не бажає його зберегти, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно 31.01.2017р., після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). Таким чином, враховуючи бажання позивача [PERSON] залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved