Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

08.10.2020 року [PERSON] звернувся із позовом, в якому просив визнати квартиру за адресою: [ADDRESS] особистою приватною власністю. В обгрунтування позовних вимог позивач послався, що він є членом житлово-будівельного кооперативу «Київський-1». 11.12.1987 року спірна квартира була виділена йому за ордером на жиле приміщення, пайовий внесок ЖБК «Київський-1» сплачений. Право приватної власності на вказану квартиру він у вказаний період не зареєстрував. 19.02.1999 року між сторонами укладений шлюб. В період шлюбу 26.12.2015 року право власності на спірне майно зареєстровано. Позивач стверджував, що позбавлений права розпорядження спірним майном на власний розсуд, оскільки відповідач вказані обставини не визнає, звернення до суду є єдиним способом захисту порушеного права. В процесі розгляду справи позивач позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, що з урахуванням матеріалів справи в порядку ч.4 ст. 206 ЦПК України тягне задоволення позову. Так, 21.10.1987 року [PERSON] була виділена квартира [ADDRESS] . Зазначене підтверджується ордером на жиле приміщення № 7617 серія БО (обмінний) від 30.10.1987 року, виданим Бюро обміну жилими приміщеннями виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів. 11.12.1987 року позивачем в повному обсязі сплачений пайовий внесок ЖБК «Київський-1» (довідка ЖБК «Київський-1» за №578 від 13.04.2020 року). 19.02.1999 року між сторонами укладений шлюб (свідоцтво про шлюб Відділу РАГС Одеської міської ради Малиновської районної адміністрації, актовий запис за № 61). В період шлюбу 26.12.2015 році позивачем отримано свідоцтво про право власності на спірне майно, № [NUMBER] , витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2015 року № 50945665. Згідно зі статтею 182 ЦКУ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦКУ права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Зазначене узгоджується із статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 60 СК України встановлена презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним до шлюбу. Майно набуте до шлюбу є виключно особистою приватною власністю. Реєстрація шлюбу не змінює правового режиму майна, яке було набуте кожним із подружжя раніше. Майно, яке було набуте кожним із подружжя до шлюбу, зберігає режим роздільності незалежно від тривалості шлюбу. Обставини, передбачені частиною першою статті 62 СК України - відсутні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спору суд враховує також, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Зазначене узгоджується із статтею 5 ЦПК України. Так, суд погоджується, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективними, таким, що відповідає його змісту та системі права.

Outcome: approved