Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

07 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 76061 грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову він зазначив, що 21 січня 2013 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 130121-154539, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2000 грн., зі строком повернення не пізніше 03 лютого 2013 року. Позивач свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. 03 лютого 2013 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560 грн. та пролонгував договір строком до 17 лютого 2013 року. Потім 17 лютого 2013 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560 грн. та пролонгував договір строком до 03 березня 2013 року, зобовязавшись повернути кредит з відсотками у розмірі 2560 грн. 15 квітня 2016 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 22 грн., і більше не зявлявся та нічого не сплачував. Але у порушення умов договору, позичальник [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання та перестав належним чином сплачувати борг за кредитом, внаслідок чого станом на 06 лютого 2017 року за кредитом виникла заборгованість у розмірі 76061 грн. 20 коп., з яких: -основний борг 2000 грн., -проценти за договором 560 грн., -пеня за договором 73501 грн. 20 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріалами справи встановлено, що 21 січня 2013 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 130121-154539, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2000 грн. на споживчі цілі, з процентною ставкою 2 % за кожен день користування кредитом на строк до 03 лютого 2013 року (арк.с.4). Суму кредиту відповідач отримав у повному обсязі. Відповідач 03 лютого 2013 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560 грн. та пролонгував договір строком до 17 лютого 2013 року, потім 17 лютого 2013 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560 грн. та пролонгував договір строком до 03 березня 2013 року, зобовязавшись повернути кредит з відсотками у розмірі 2560 грн., а 15 квітня 2016 року він сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 22 грн. Більше ніяких погашень відповідач по кредиту не здійснював. Отже відповідач порушив взяті на себе зобовязання та перестав сплачувати борг за кредитним договором та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 06 лютого 2017 року за кредитом виникла заборгованість у розмірі 76061 грн. 20 коп., з яких основний борг становить 2000 грн., проценти за договором становлять 560 грн. та пеня за договором становить 73501 грн. 20 коп. Відповідно до ч.1\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як вбачається з кредитного договору, то відповідач зобовязаний за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку з розрахунку 2 (два) відсотки за кожен день прострочення платежу, за несвоєчасне повернення суми кредиту та/чи плати за користування кредиту пеню з розрахунку 1 (один) відсоток від суми заборгованості за кожен день прострочення сплати. 10 грудня 2015 року між ТОВ «Служба швидкого кредитування» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про відступлення прав вимоги (арк.с.38). Відповідно до п.1 зазначеного договору Первісний кредитор передає належні йому право вимоги згідно з Договорами, що наведені у додатку № 1 до цього договору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основними Договорами. Також з цього Договору випливає, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобовязаннях, що виникли з Основних Договорів в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору. Відповідно до вищезазначеного Договору право вимоги по кредитному договору № 130121-154539 від 21 січня 2013 року перейшло до ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України - заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, процентами та пенею у сумі 76061 грн. 20 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1600 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved