Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

07 липня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON] [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 236 від 20.09.2003 року. Відповідач проживає разом з позивачем та дітьми, але участі в утриманні та вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати, має постійний заробіток, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. У судовому засіданні позивачка підтримала позов частково, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 40 відсотків від заробітку Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 40 відсотків від заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, при вирішенні спору суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 5 ЦК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом враховано, що відповідачем визнано позов частково, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 20/50 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення найстаршою дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2017 року З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial