Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

08.12.2015року позивач [PERSON] звернувся до Краснолиманського міськсуду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, до суду надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з*явилась, до суду надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, всебічно й повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об*єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступні фактичні дані. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON], позивач по справі, є власником житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,0600га, які розташовані за адресою: м. Красний Лиман, Донецька область, провул. Кукрортний, буд 5. Вказане нерухоме майно 03.03.2015року [PERSON] купив у [PERSON] Договір купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки розміром 0,0600га, на якій розташований будинок, посвідчено державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 03.03.2015року за реєстром № 825, та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 03.03.2015року за № 570508314133 (а.с. 8-10). З 20.01.1070року [PERSON] була зареєстрована в будинку за адресою: м. Красний Лиман, Донецька область, провул. Курортний, буд 5, про що свідчить відповідна запис у домовій книзі вказаного домоволодіння (а.с.11-12). На момент продажу нерухомого майна і до теперішнього часу [PERSON] з реєстраційного обліку вказаного житлового будинку не знялась. Стаття 317 частина 1 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 346 ЦК України визначені підстави припинення права власності. Право власності припиняється у разі - відчудження власником свого майна. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до статті 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду. Питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов*язане і залежить від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. Згідно статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 16 ЦК України передбачено, що вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна в суді довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, при цьому за законом докази є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інщих обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експерта. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем у позовній заяві, та письмовим доказам, наданими до неї. Суд приходить до висновку, що позов позивача [PERSON] про визнання [PERSON], 22.03.1936року народження, особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 5. по провулку Курортний в місті Красний Лиман, Донецької області є законним, обгрунтованим, таким, який підлягає задоволенню.

Outcome: approved