overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

07 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Коксова, 12А. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.10.2015р. об 11 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.10.2015р. об 11 год. 32 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДМЛ № 1» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, підозріла. Вимагає визвати їй адвоката, потім відвертається від співрозмовника. По маячним мотивам відмовляється від вживання їжі, їсть під наглядом. Вважає, що недостойна жити, так як „грешница, при цьому плаче. Мислення паралогічне. Критики немає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

07 жовтня 2015 року заявники звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту, що належний [PERSON] та [PERSON] садовий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, «Обєднання громадян садівниче товариство «Озерний», вул. Лінія 3, буд. 27, придатний для постійного цілорічного проживання у ньому. Заявники у судове засідання не зявились, надали до суду заяву про підтримання вимог у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутністю. Представник Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, у відповідності до якої просить суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] на праві приватної власності належить садовий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, «Обєднання громадян садівниче товариство «Озерний», вул. Лінія 3, буд. 27, що підтверджується рішенням виконкому Великодолинської селищної ради від 26.11.2004 року, яке було у встановленому порядку зареєстровано Овідіопольським РБТІ 12.01.2005 року. У 2015 році заявники звернулися з заявою щодо реєстрації у вказаному вище садовому будинку до Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області, однак їм було відмовлено у реєстрації до встановлення факту придатності садового будинку для постійного проживання в ньому. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання. Згідно ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені для постійного у них проживання. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт придатності для постійного проживання у садовому будинку, належному на праві власності [PERSON], що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, «Обєднання громадян садівниче товариство «Озерний», вул. Лінія 3, буд. 27, підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.12.2004 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.01.2005 року, державним актом на право приватної власності на землю, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №65 серії ОД від 07.07.1995 року, технічним паспортом на садовий будинок від 29.07.2004 року за №3-255, висновком експерта №12/15 від 08.04.2015 року, наявними у матеріалах справи. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

07 жовтня 2015 року неповнолітня [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що у вересні 2014 р. познайомилася з [PERSON], а з березня 2015 р. між ними виникли фактичні шлюбні відносини, внаслідок яких вона завагітніла і має намір народити дитину. Вирішили одружитися, але в органах реєстрації актів цивільного стану їй відмовлено, оскільки не досягла відповідного віку на укладення шлюбу. З посиланням на ч. 2 ст. 23 СК України просила надати їй право на шлюб з [PERSON] У судовому засіданні заявник свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересовані особи, зокрема, представники служби у справах дітей і реєстрації актів цивільного стану ([PERSON] і [PERSON]М.) та [PERSON] (мати заявниці) не заперечували проти вимог неповнолітньої заявниці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюбний вік для жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу (ст. 22 СК). Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи, заявником є [PERSON], [INFO], отже є неповнолітньою, якій на день звернення до суду виповнилося 16 років. Матірю заявника є [PERSON], а батьком [PERSON], які не заперечують проти надання їх дитині права на шлюб. Судом зясовано, що [PERSON] у 2014 р. познайомилася з [PERSON] і до цього часу зустрічаються та спільно проводять час. У березні місяці 2015 року заявник завагітніла від [PERSON] і на цей час знаходиться на восьмому місяці вагітності, що підтверджується довідкою Ново одеської центральної районної лікарні Миколаївської області. У судовому засіданні [PERSON] заявила, що кохає [PERSON] і має намір зареєструвати з ним шлюб та народити спільну дитину. Мати свою сімю, почувати себе в ній вільною людиною, жити в оточенні поваги та любові природне право кожного. Добровільність шлюбу є однією із основних його засад. [PERSON] у своїй заяві підтвердив суцільну згоду з заявницею щодо права на шлюб, їх почуттів та народження спільної дитини. Зважаючи на фізичну і розумову зрілість заявника, приймаючи до уваги вагітність [PERSON], суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки укладення шлюбу відповідатиме її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин дітей у сторін не має. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що на протязі тривалого часу почали виникали побутові сварки, конфліктні ситуації, внаслідок чого сторони почали проживати окремо. Вказує, що на розірвання шлюбу через органи ДРАЦС [PERSON] не погоджується і на пропозицію розлучитись не відповідала. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі «[PERSON]». Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05 вересня 2014 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Грозинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09 (а.с.3). Від шлюбу у сторін дітей не має. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 11 січня 1992 року у виконавчому комітеті Новолабунської сільської ради Полонського району Хмельницької області за актовим записом № 01, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в [INFO] у сторін народилася донька [PERSON]. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку із постійними сварками та різницею характерів. Вказує, що подружні відносини припиненні. Заперечує щодо примирення з відповідачем та наміру зберегти шлюбні відносини з ним не має. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11 січня 1992 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті комітеті Новолабунської сільської ради Полонського району Хмельницької області за актовим записом № 01 (а.с. 4). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 16, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 28 вересня 2014 року в них народився син [PERSON], який проживає разом із позивачем. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із різницею поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Вказує, що подружні відносини припиненні, проживають окремо більше одного року. Заперечує щодо примирення з відповідачем та наміру зберегти шлюбні відносини з ним не має. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «Яковець». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не зявлявся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25 листопада 2013 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 16 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є повнолітній син [PERSON] [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 03 жовтня 2009 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ, актовий запис № 814. Шлюб перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені чотири місяці тому через відсутність взаєморозуміння, різність характерів та поглядів на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору вони не мають. Просила позов задовольнити, прізвище залишити без змін «Літвінчева». У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надавши заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 182830, виданого 03 жовтня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 814, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін «Літвінчева». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з 20.02.1998 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому Золочівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 15, від шлюбу мають двох дітей, доньку- Куранда [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] Їхнє сімейне життя не склалося з причини різних поглядів на життя, розбіжностей характерів, інтересів та бажань, що призвело до негативної атмосфери в сімї і унеможливлює проживання разом. Сімя розпалася і існує формально. Спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між ними не можливе. Сторони проживають окремо. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами немає, діти проживатимуть разом з матірю. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, та зазначив, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також просив винести заочне рішення у разі відсутності відповідача. Відповідач\~\~ [PERSON] у судове засідання 07.12.2015 року також не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином про що свідчить явочний лист від 11.11.2015 року, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного\~\~рішення, проти чого позивач не заперечує. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №017165 20 лютого 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Золочівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №15. Після реєстрації шлюбу подружжя обирало спільне прізвище «Куранда» (а.с.13) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сімї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 20.12.2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 883. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], 20.12.2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 883. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved