Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

09.10.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач за первісним позовом просить суд визнати вклад спадкодавця [PERSON], [INFO], який помер 04 березня 2012 року як єдиний та внесений ним за життя в будівництво та набуття всіх майнових прав на садовий будинок № 4, що розташований в садівничому кооперативі власників «Поляна» по вулиці Яблуневій в селі Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області; визнати за [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER] право власності в порядку спадкування за законом після смерті 04 березня 2012 року її батька [PERSON], [INFO] на 1 / 4 частини садового будинку загальною площею 63, 5 кв. м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Скнилів, «Поляна» садівничий кооператив власників, будинок 4 та 1 / 4 частини земельної ділянки площею 0,0412 га для - садівництва в садівничому кооперативі «Поляна» за адресою: с. Скнилів, Пустомитівського, Львівської області. Позивач за первісним позовом у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на такі обставини: спадкодавець [PERSON] за час свого життя набув право власності на зазначене вище майно. Позивач за первісним позовом [PERSON], відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] є дітьми спадкодавця, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом була дружиною спадкодавця. Спадкування після смерті спадкодавця здійснюється за законом. Відповідач за первісним позовом не визнає того факту, що частки спадкоємців у спадщині є рівними. У звязку із виникненням спору в позасудовому порядку позивач за первісним позовом здійснити спадкування не має можливості. Тому, був змушений звернутися до суду. 30.03. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати за [PERSON] право власності на 5 / 8 частки у садовому будинку № 4, що розташований у садовому кооперативі власників «Поляна» по вул. Яблуневій в селі Скнилів, Пустомитівського району Львівського області та 1 / 4 частини земельної ділянки площею 0,0412 га для - садівництва в садівничому кооперативі «Поляна» за адресою: с. Скнилів, Пустомитівського, Львівської області; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Позивач за зустрічним позовом у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на такі обставини: нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] безпідставно не видається свідоцтво про право на частку спадщині [PERSON], оскільки нотаріусом було відкладено вчинення нотаріальних дій до вирішення спору між сторонами Сихівським районним судом м. Львова. Після набрання законної сили рішенням Сихівського районного суду Львівської області нотаріусом і надалі не вчинені нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач за зустрічним позовом при визначені частки у спадщині виходить із того, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю її та спадкодавця, тому з урахування того, що спадкуванню підлягає 1 / 2 частині спірного будинку, а також того, що спадкоємців разом із нею є чотири, її загальна частка в спірному будинку складає 5 / 8 частин, з яких 1 / 2 належить особисто позивачеві за зустрічним позовом, як частка у спільному сумісному майні, а 1 / 8 частка будинку спадкується нею як спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця. На підставі наведеного позивач за зустрічним позовом просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте її представник [PERSON] подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, участі позивача за первісним позовом, позовні вимоги за первісним позовом підтримує, у задоволенні зустрічного позову просить суд відмовити. Відповідач за первісним позовом, а позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте її представник [PERSON] подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, участі позивача за зустрічним позовом, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує. У процесі судового розгляду справи представник відповідача за первісним позовом подав суду письмове заперечення проти зустрічного позову (а.с. 76 - 79) з якого слідує відповідачем за первісним позовом права позивача за зустрічним позовом не порушені. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із [PERSON] про право власності на нерухому майно серії САЕ № 502185 від 30.12. 2011 року (а.с. 7) вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на садовий будинок № 4 по вул. Яблуневій, с. Скнилів, садівничий кооператив власників «Поляна», Пустомитівського району, Львівської області. Підстава реєстрації [PERSON] про право власності від 30.12. 2011 року видане Скнилівською сільською радою на підставі [PERSON] на підставі рішення виконкому № 101 від 13.12. 2011 року (а.с. 11), що стверджується Витягом № 32750764 від 30.12. 2011 року (а.с. 8) з якого також слідує, що вказане садове господарство складається з: А- 1 садовий будинок, Б- вбиральня, № 1 хвіртка, № 2 огорожа, І заміщення. Із оцінювального акту господарсько побутових будівель та дворових споруд (а.с. 15-16) слідує, що судовий будинок збудований 1983 року, прибудова з інженерним обладнанням збудована 1984 року, тамбур збудований 2008 року, ганок збудований 1983 року. Із Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ № 14915 від 05.06. 2007 року (а.с. 146), виданий на підставі рішення виконавчого комітету Скнилівської сільської ради від 11.01. 1996 року слідує, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0, 0412 га на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, для ведення садівництва. [PERSON] про шлюб серії 1 СГ № 178776 від 26.12. 2011 року (а.с. 134) вбачається, що 26.12. 2011 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Правильність застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах, в частині права спільної сумісної власності, розяснює Постанова Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Верховний Суд зазначає, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох (п.23 Постанови). До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності, як зазначає Верховний Суд України, майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню (п.24 Постанови). Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила. Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України. За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя (правова позиція ВСУ у справі № 6-612цс15). Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (\~Закон України від 17.07.1997 року № 475/97\~- ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4\~ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України\~визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Встановлено, що позивачем за зустрічним позовом та її представником всупереч норм ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження того факту, що джерелом набуття зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки, що є предметом спору були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 08.10. 2014 року у справі № 450/426/14 (а.с. 86 -87) встановлено, такі обставини, що не підлягають доказуванню, згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України: [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з серпня 1972 р., який був розірваний рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2002 р., розірвання шлюбу зареєстровано 23 липня 2002р. у відділенні ЗАЦС Галицького районного суду. Спірний будинок без прибудови гаражу, комори, санвузла, був побудований у 1983-84рр., підтверджується характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, складеного КП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», тобто в період перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі і відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб і сімю Української PCP, який був чинний на час його будівництва, належить до спільної сумісної власності подружжя. В свою чергу вказаним рішенням Апеляційного суду Львівської області відмовлено за пропуском строку позовної давності в позові [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Таким чином, заявлена позивачем за первісним позовом вимога про визнання вкладу спадкодавця [PERSON], [INFO], який помер 04 березня 2012 року єдиним та внесеним ним за життя в будівництво та набуття всіх майнових прав на садовий будинок № 4, що розташований в садівничому кооперативі власників «Поляна» по вулиці Яблуневій в селі Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області задоволенню не підлягає. Також із наведеного слідує, що твердження позивача за зустрічним позовом про її право на 1 / 2 частину спірного житлового будинку як на спільне сумісне майно подружжя є абсолютно не обґрунтоване. Із спадкової справи № 09 /2012 до майна померлого 04.03. 2012 року [PERSON] (а.с. 114-294) слідує, що [PERSON] помер 04.03. 2012 року, що стверджується [PERSON] про смерть серії І СГ № 284482 від 19.04. 2012 року. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦПК України у день смерті [PERSON] відкрилася спадщина внаслідок смерті останнього. Згідно вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на садовий будинок № 4 по вул. Яблуневій, с. Скнилів, садівничий кооператив власників «Поляна», Пустомитівського району, Львівської області; земельну ділянку площею 0, 0412 га на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, для ведення садівництва. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя не розпорядився своїми майновими правами на випадок смерті та заповіту не склав, тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать: [PERSON] дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується [PERSON] про народження ІІ СГ № 459607 від 16.10. 1981 року. Прізвище «Сеник» було змінено на «Качмар» внаслідок укладення шлюбу з [PERSON], що стверджується [PERSON] про одруження серії І СГ № 162707 від 02.09. 2003 року. [PERSON] дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується [PERSON] про народження І СГ № 439789 від 02.09. 1975 року. [PERSON] син спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується [PERSON] про народження І СГ № 327682 від 09.08. 20012 року. [PERSON] дружина спадкодавця факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується [PERSON] про шлюб серії 1 СГ № 178776 від 26.12. 2011 року. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Враховуючи, що спадкоємців до майна померлого є чотири, кожен хз них має право успадкувати 1 / 4 частину від загального складу спадщини. Встановлено, що вказані спадкоємці на виконання вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України у строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копіями таких заяв у спадковій справі. Крім того, спадкоємцем [PERSON] 04.09. 2012 року приватному нотаріусу Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] подана заява про те, що між спадкоємцями виник спір, тому [PERSON] просила не видавати свідоцтва про спадщину. Згідно ст. 42 Закону України «Про нотаріат» за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб, або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року №282/20595 зі змінами та доповненнями розділу І, глави II Строки вчинення нотаріальних дій п. 3. за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право, або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладене в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб. Із наведеного слідує, що дії третьої особи приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] щодо не видачі позивачеві за зустрічним позовом свідоцтва про право на спадщину є правомірними. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічні позови підлягають частковому задоволенню, а саме: первісний позов в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті 04 березня 2012 року її батька [PERSON], [INFO] на 1 / 4 частини садового будинку загальною площею 63, 5 кв. м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Скнилів, «Поляна» садівничий кооператив власників, будинок 4 та 1 / 4 частини земельної ділянки площею 0,0412 га для - садівництва в садівничому кооперативі «Поляна» за адресою: с. Скнилів, Пустомитівського, Львівської області; зустрічний позов в частині визнання за [PERSON] права власності на 1 / 4 частину у садовому будинку № 4, що розташований у садовому кооперативі власників «Поляна» по вул. Яблуневій в селі Скнилів, Пустомитівського району Львівського області та 1 / 4 частини земельної ділянки площею 0,0412 га для - садівництва в садівничому кооперативі «Поляна» за адресою: с. Скнилів, Пустомитівського, Львівської області. Вказані позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами у справі, такими що відповідають закону. Інші заявлені позивачами позовні вимоги суд визнає безпідставними, тому такі задоволенню не підлягають. Документально підтверджені судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги позивача за первісним позовом та позовні вимоги позивача за зустрічним позовом задоволено пропорційно одні до одних, в однакових розмірах при їх майновій оцінці, суд прийшов до висновку, що такі стягненню з позивача за первісним позовом в користь позивача за зустрічним позовом та навпаки стягненню не підлягають, оскільки їх (судових витрат) розмір однаковий.

Outcome: dismissed