Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

10.07.2017 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Славутського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує на те, що 16.03.2016 року помер його брат [PERSON], який був власником земельної частки (паю), що розташована на території Киликиївської сільської ради. Він є спадкоємцем за законом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такий строк він пропустив з поважних причин, а саме у звязку з поганим здоровям та тим, що він постійно хворіє. Просить визначити додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладеній у ній. Відповідач [PERSON] сільська рада Славутського району у судове засідання участі представника не забезпечила, проте в поданій до суду заяві вказала що позов визнає повністю та просить справу слухати без їх представника. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є братом померлого 16.03.2016 року у с. Киликиїв Славутського району [PERSON] це стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Факт смерті [PERSON] підтверджеється свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 281385, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільською радою Славутського району 26.05.2016 року(а.с.4). Отже, відповідно до ст. 1217 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані із обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 у справі №6-148цс15, правила частини 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. [PERSON] вказав, що не прийняв спадщину вчасно у звязку з поганим здоровям, а також з тим що на момент перебігу та витікання строку для прийняття спадщини хворів та перебув на амбулаторному лікуванні, що стверджується довідками лікаря (а.с.15,16). Наведені [PERSON] докази підтверджують перебування позивача на лікуванні з 18.07.2016 року по 16.09.2016 року у момент витікання строку для прийняття спадщини. Суд вважає такі причини пропуску строку поважними, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved