Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

08 грудня 2016 року позивач КС «Можливість» в особі в.о. голови правління [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обгрутнування позову зазначає, що 14 січня 2014 року між КС „Можливість та [PERSON] був укладений договір кредиту № 17, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 10000 гривень строком на 18 місяців, з 14 січня 2014 року по 14 липня 2015 року зі сплатою 45,6 % річних за користування кредитом. [PERSON] у свою чергу зобовязався сплачувати суму кредиту та проценти відповідно до графіку, який є невідємною частиною договору. У випадку несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Останній платіж\~ мав поступити 14 липня 2015 року. Однак [PERSON] станом на 08 грудня 2016 року має перед позивачем заборгованість за вказаним договором в сумі 73010,25 гривень, з яких 7707,62 гривень основного боргу, 327,39 гривень проценти за користування кредитом, 64975,24 гривень додаткові проценти. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд стягнути вказану заборгованість з відповідача,\~ а також судовий збір в сумі 1378 гривень Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, до зали суду не прибув, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не прибув. Судові повістки про виклик до суду неодноразово надсилались рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, однак адресат до поштового відділення для отримання кореспонденції не прибув, конверти були повернуті суду за закінченням строку зберігання. За наведених обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 січня 2014 року між Кредитною спілкою «Можливість» в особі заступника голови правління [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого, був укладений договір кредиту № 17 за умовами якого останньому був наданий кредит в сумі 10 000 гривень на придбання техніки, строком на 18 місяців, з 14 січня 2014 року по 14 липня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 45,6 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник, у даному випадку [PERSON], зобовязався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків (п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3.1, 5.1.3 договору, ас. 5). Відповідно до п. 3.7 вказаного договору, за будь яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.\~\~ При цьому позичальник [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору, графіком розрахунків за ним, та погодився із ними, що підтверджується його особистим підписом у договорі. У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно умов договору та вимогами Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна\-чених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту № 17 від 14 січня 2014 року, останній платіж в сумі 401,62 гривень сплачений позичальником 15 липня 2014 року, з цього часу платежів за кредитом не надходило, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 08 грудня 2016 року становить 73010,25 гривень, з яких 7707,62 гривень заборгованість за кредитом, 327,39 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 64975,24 гривень додаткові проценти, нараховані на підставі п. 3.7 договору. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 45,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та процентної ставки за несвоєчасне надходження (прострочення) планового платежу у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування.\~\~ Отже суд вважає встановленим факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за договором кредиту, а заборгованість відповідача у сумі 73010,25 гривень доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь КС «Можливість». Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 1378 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved