Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м. Ровеньки Луганської області, який помер [INFO] у м. Ровеньки Луганської області, сел. Дзержинський та який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що вона з 19.07.1975 року перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO]. Разом з чоловіком постійно мешкали за адресою: 94789, [ADDRESS]. У зв'язку з початком у 2014 році проведення антитерористичної операції на території Луганської і Донецької областей вимушені були переїхати в інше місто, підконтрольне українській владі. У грудні 2015 року чоловік заявниці поїхав до м. Ровеньки Луганської області навідати родичів та перевірити стан належного на праві власності нерухомого майна. Але, [INFO] [PERSON] повідомили, що її чоловік помер внаслідок хронічної печінково-ниркової недостатності, у зв'язку з чим було видане лікарське свідоцтво про смерть №51 від 22.02.2016 року та довідка про причини смерті до форми № Об/о №51, які видані відповідними органами на тимчасово окупованій території. [PERSON], як внутрішньо перемішена особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 08.12.2014 року №6323000929, на початку березня 2016 року звернулась до відділу ДРАЦС по місту Чугуїв Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області для отримання свідоцтва про смерть чоловіка, але у зв'язку з невідповідністю виданих документів на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про смерть. Посилаючись на положення ст.ст. 234, 256, 257-1 ЦПК України, [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, оскільки є спадкоємицею майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка, однак відсутність свідоцтва про смерть українського зразка є перешкодою у цьому. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.19). Від начальника відділу ДРАЦС по м. Чугуєву Чугуївського МРУЮ в Харківській області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, просила винести рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с.21). Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Ровеньки Луганської області, на території якого [INFO] помер [PERSON] Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому 19.07.1975 року шлюбі (а.с.12). Відповідно до довідки від 08.12.2014 року №6323000929, виданої відділом управління праці та соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області, заявниця взята на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції і фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.13). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №51 від 22.02.2016 року, [PERSON] [INFO] помер у м. Ровеньки, сел. Дзержинський Луганської області (а.с.14-15). У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до пп. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, свідоцтво про смерть матері, видане на території Луганської Народної Республіки є недійсним, оскільки видане органом який не має права їх видавати, у зв'язку із тим, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved