Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

09.10.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 14.02.2017 за Договором дарування [PERSON] (дарувальник) передала у власність безоплатно [PERSON] (обдаровуваному) Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] . 06.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про поділ майна, за яким у власність [PERSON] переходить: житловий будинок, загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня з тамбуром, сарай, вбиральня, альтанка, колодязь, огорожа та зливна яма). У власність [PERSON] переходить житловий будинок, загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., зі спорудами (огорожа та хвіртка). У зв*язку з цим Договором право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 123,7 кв.м., житловою площею 71,5 кв.м. - припиняється, а виникає право приватної власності: -для [PERSON] на створення у результаті поділу житловий будинок, загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (літня кухня з тамбуром, сарай, вбиральня, альтанка, колодязь, огорожа та зливна яма); --для [PERSON] на створення у результаті поділу переходить житловий будинок, загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., зі спорудами (огорожа та хвіртка). Після укладення Договору про поділ майна від 06.09.2018, [PERSON] та [PERSON] вирішили зареєструвати право власності кожен на свою вищезазначену частину у встановленому законом порядку. У приватного нотаріуса вони отримали відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна № 136740419 від 06.09.2018, з якого вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об*єктів нерухомого майна міститься запис від 04.04.2011 за реєстраційним номером обтяження: 11026485 про накладення арешту на все майно власника. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2011 Харківською філією державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Відразу після отримання інформації про накладення арешту на майно, [PERSON] звернувся із заявою до Міжрайонного відділу ДВС по Основ*янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області. У листі Головного державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основ*янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Лобова Р.М. від 17.09.2018 № 24-29/25570027/14 зазначено, що матеріали виконавчого провадження № 25570027 від 01.04.2011 знищено на підставі частини 2 розділу ХІ Наказу Міністерства України № 189/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих документів, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Також, позивач зазначив, що раніше був укладений кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , і з часом виникла заборгованість зі сторони позивача. Проте, станом на 22.08.2015 заборгованість погашена в повному обсязі, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22.09.2015. при цьому, банк встиг звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, було ухвалено відповідне рішення та видано виконавчий лист. Згодом державний виконавець наклав арешт на все майно боржника. Враховуючи той факт, що позивач не має заборгованості перед акціонерним підприємством КБ «ПриватБанк», арешт накладений на все майно позивача є необгрунтованим та безпідставним та таким, що порушує право власності [PERSON] . Тому, позивач просив суд: скасувати арешт з усього майна [PERSON] , що накладений постановою Червонозаводського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2011, виконавче провадження № 25570027; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна запис від 04.04.2011, реєстраційний номер обтяження: 11026485, про арешт нерухомого майна [PERSON] , що був внесений на підставі постанови Червонозаводського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2011, виконавче провадження № 25570027. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018, дана позовна заява надійшла в провадження судді Теслікової І.І. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.10.2018 позовна заява залишена без руху. 30.10.2018 до суду від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява до Міжрайонного відділу ДВС по Основ*янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з майна. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. На підставі розпорядження керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова № 02-15/37 від 04.02.2019 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.02.2019 дана позовна заява надійшла в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 цивільна справа прийнята до розгляду та призначено підготовче судове засідання. 02.04.2019 до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання, відповідно до якого представник АТ КБ «ПриватБанк» Шевченко А.О. зазначає, що заборгованість у [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» відсутня. Також, просив суд справу розглянути без участі представника АТ КБ «ПриватБанк» та прийняти законне рішення. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач по справі не з*явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Міжрайонного відділу ДВС по Основ*янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання повторно не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, як зазначалось вище, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна № 136740419 від 06.09.2018, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ВП № 25570027, виданий 01.04.2011, видавник: Червонозаводський відділ державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, державний виконавець Звєздін В.В. накладено арешт на все майно [PERSON] . Згідно листа головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ*янському Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Лобова Р.М. № 24-29/25570027/14 від 17.09.2018 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 25570027 про стягнення заборгованості з [PERSON] 01.04.2011 по ВП № 25570027 було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника та внесені відповідні записи до державних реєстрів обтяжень. Матеріали виконавчого провадження на даний час знищено, та з*ясувати, чи допустив державний виконавець відділу помилку при накладенні арешту не має можливості. Водночас, у зв`язку з тим, що на належне [PERSON] майно накладено арешт на підставі вищевказаної постанови державного виконавця, він не має можливості розпоряджатися цим майном. При цьому, згідно довідки головного бухгалтеру АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] № 150822/600 від 22.08.2015 [PERSON] станом на 22.08.2015 не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Дані обставини також зазначались у клопотанні представника АТ КБ «ПриватБанк». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що інших способів зняття арешту з вказаного нерухомого майна та захисту прав позивача [PERSON] немає, відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву, заперечень або будь-яких заяв та клопотань, будучи при цьому належним чином повідомленим про розгляд справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Статтею 41 Конституцією України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду. В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Орган, який наклав арешт, позбавлений можливості скасувати накладений арешт, оскільки відсутні матеріали виконавчого провадження. Тому, суд вважає позов про скасування обтяження у виді арешту усього майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved