Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

09.07.2019 позивач [PERSON] \~\~звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа Вознесенівський районний відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зменшення розміру аліментів на дитину, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 на користь \~ [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду -16.03.2016 року і до досягнення дитиною, повноліття. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на теперішній час змінились обставини, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а саме він не має офіційного працевлаштування та постійного доходу, з 24.06.2019 зареєстрований в Запорізькому Центрі зайнятості, але допомогу по безробіттю не отримує, має нерегулярні підробки та невисокі доходи. Також, перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] та у них є спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Так як на час її народження позивач офіційно перебував у шлюбі з відповідачем, народжена дитина зареєстрована у відповідності до ст. 135 Сімейного Кодексу України. Наразі позивач має можливість сплачувати на користь відповідачки аліменти в розмірі 1000,00 гривень, щомісяця, оскільки навіть прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить з 1 липня 2019 р. -1699 грн., з 1 грудня 2019 р. 1779 грн. 30.10.2019 до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] в якому зазначено, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки право обрання порядку стягнення аліментів визначається тим з батьків, з яким проживає дитина, розмір стягнутих з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів є найменшим гарантованим розміром аліментів на утримання дитини, якщо платник аліментів є непрацевлаштованим офіційно, то зазначена вище частка з його доходу (заробітку) визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. Також, до позовної заяви на підтвердження обов`язку, щодо утримання ще однієї дитини [PERSON] , додано свідоцтво про народження, у якому відомості про батька записано на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що не створює юридичних обов`язків позивача щодо утримання дитини. Таким чином, позивач на даний час і так сплачує мінімальний розмір аліментів на дитину, який встановлено законом. Позивач є здоровим та працездатним, відсутність постійного місця роботи, як ним зазначається, не може мати наслідок порушення прав дитини на утримання з боку батька, тим більше у такому розмірі. Дитина відвідує дошкільну групу, спортивні секції із спортивної гімнастики та «ушу», за що також необхідно здійснювати оплату. Тому просить позивачу у позові відмовити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач, представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили у позові відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно\~з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5\~ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь \~ [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду-16.03.2016 року і до досягнення дитиною, повноліття. Статтею 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу(ч. 2\~ст. 182 СК України). Згідно ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач посилається на наступне. Позивач [PERSON] офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу, має нерегулярні підробки та невисокі доходи. З 24.06.2019 зареєстрований в Запорізькому Центрі зайнятості, як особа, що шукає роботу, статус безробітного не наданий та допомогу по безробіттю не отримує, що підтверджується довідкою Запорізького МЦЗ від 27.06.2019 № 6455. Перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] та у них є спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка при народженні зареєстрована у відповідності до ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 08.07.2016, серії [NUMBER] . З наданого позивачем акту виданого Головою квартального комітету № 65 органу самоорганізації населення по Вознесенівському району Тягуновим А.І. від 01.07.2019 №122, вбачається, що чоловік [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] .. [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , цивільна дружина сина [PERSON] , [INFO] , та їх донька [PERSON] , [INFO] проживають в квартирі [ADDRESS] , з вересня 2016 року, однією сім`єю, ведуть спільне господарство. Надане до позовної заяви свідоцтво про народження [PERSON] , на підтвердження обов`язку щодо утримання дитини, в якому батька записано на підставі ч.1 ст. 135 СК України, так само як і акт виданий Головою квартального комітету № 65 органу самоорганізації населення по Вознесенівському району Тягуновим А.І. від 01.07.2019 №122, не створюють юридичних обов`язків позивача щодо утримання дитини. Отже, позивачем не надано доказів про зміну його матеріального становища про суттєві зміни у сімейному стані чи стані його здоров`я. Крім того, відповідачем до відзиву надано довідку Запорізького навчально-виховного комплексу «Мрія» ім. О.М. Поради Запорізької міської ради від 24.10.2019 № 175 з якої вбачається, що її син [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільну групу №4 , з 15.08.2017. За весь період відвідування дитиною навчального закладу батько не приймав активної участі у вихованні сина, відвідавши його лише 2 рази. Не приводив та не забирав дитину з садочку, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вихователями. Під час відвідування дитиною дошкільного закладу відповідач здійснює оплату за харчування близько 550 грн. на місяць, що підтверджується копією квитанції (за жовтень 2019 р.). Згідно довідки про доходи відповідач [PERSON] працює КУ «Міська лікарня № 8» на посаді лікар-терапевт та її заробітна плата за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 становить 63\~812,01 грн. Також, відповідач зазначає, що син відвідує кружки, за які також необхідно здійснювати оплату, тому вона одна не може забезпечити їх спільну дитину всім необхідним та достатнім для гармонійного його розвитку. Отже, враховуючи те, що позивач працездатний, але він не працює та не має постійного доходу, не можуть позбавляти дитину необхідного та достатнього матеріального забезпечення, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, оскільки батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини. Тому підстави для задоволення позову про зменшення розміру стягнутих аліментів відсутні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed