Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

09.09.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 27.02.2014 року, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 23894 грн. 18 коп., яку банк просить стягнути з позичальника. Представник позивача в судове засідання не з'явився, додавши до позовної заяві клопотання про розгляд справи за його відсутності та про згоду з ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27.02.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 500464593. Згідно з умовами цього договору банк надає позичальнику - відповідачу кредит в розмірі 50000 грн. на умові сплати відсотків за користування кредитом 35,50% річних щомісячними платежами відповідно графіку погашення кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту та сплати всіх належних платежів не пізніше ніж 28.02.2017 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує на те, що відповідачем умови договору не виконуються та заборгованість за кредитним договором станом на 09.08.2016 року складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 20283 грн. 80 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 2610 грн. 38 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Пунктом 13 договору передбачено, що при повному або частковому простроченні повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування ним та/або комісій, позичальник зобов'язаний сплатити штраф. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачу штрафних санкцій на загальну суму 1000 грн. В п. 15 розділу 2 договору зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу, а також у випадках вчинення позичальником інших істотних порушень умов договору. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов'язань за договором сталося не з його вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 98581 від 19.08.2016 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved