Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

10.02.2020 року [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись, що він 27.10.2006 року зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , якій було розірвано 17.02.2015 року. В період шлюбу на кошти, які позичала його мати - [PERSON] , позивач придбав житловий будинок і земельну ділянку за адресую: [ADDRESS] . Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року було визнано право власності за відповідачкою [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (справа № 509/2060/15-ц). Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.07.2019 року заочне рішення від 17.08.2015 року скасовано та призначено повторно до розгляду. На цей час провадження по справі зупинене. Однак, відповідачка по справі 03.05.2018 року Ѕ частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки подарувала батьку [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] , подав до суду заяву, в якій повністю підтримав позов, який просив задовольнити та слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Письмових пояснень, відзиву на позов чи заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідачів, сповіщених про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явилися в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, якій не заперечує проти вирішення справі в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положеннями ст.ст. 191, 281 ЦПК Україні. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси, фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначати у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексам випадках. У відповідності до ст.ст 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і зазначені відповідні до них правовідносини. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про визнання договору дарування недійсним, скасування реєстрації права власності. Позивач у період шлюбу з відповідачкою [PERSON] придбав житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року за відповідачкою було визнано право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки. Заочне рішення ухвалою Овідіопольського районного суду від 15.07.2019 року скасовано та призначено повторно до розгляду (справа № 509/2060/15-ц). [PERSON] подав зустрічний позов про визнання права особистої власності на будинок та земельну ділянку. На цей час провадження по справі зупинена. [PERSON] , [INFO] Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] по договору дарування подарувала батьку [PERSON] . [PERSON] набула право власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.08.1015 року яке скасовано 15.07.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особи. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved