Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

09 січня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «Будівельно-фінансова ліга» про розірвання договору інвестування будівництва, відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач просить: -розірвати договір № 51/02/П про участь у Фонді фінансування будівництва від 26.02.2008 року, укладений між нею та відповідачем, -стягнути з відповідача суму інвестиційного внеску за договором, яка складає 294\~300 грн 17 коп, -стягнути з відповідача компенсацію за заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 151\~608 грн 47 коп, -стягнути з відповідача компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 100\~000 грн. Позивач посилається на те, що нею були повністю виконані зобов`язання за договором щодо оплати вартості будівництва квартири, проте відповідач не виконав покладені зобов`язання щодо будівництва житла до 30 червня 2012 року та не передав їй у власність збудовану квартиру. Тому на думку позивача договір підлягає розірванню на підставі ч.2 ст.651 ЦК України у зв`язку з істотним порушенням умов договору відповідачем. Грошова сума, сплачена позивачем в якості інвестиційного внеску за договором 294\~300 грн 17 коп, підлягає стягненню на користь позивача, як збитки, що були їй заподіяні внаслідок істотного порушення умов договору. Крім того позивач, укладаючи договір 26.02.2008 року № 51/02/П, розраховувала на те, що 30 червня 2012 року отримає квартиру для проживання своєї родини, однак у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань вона не отримала у власність житла і була змушена у період з 2012 по 2014 рік витрачати додаткові кошти на оплату житла, що в свою чергу призвело до фінансових труднощів та виникнення кредитної заборгованості у розмірі 151\~608 грн 47 коп. Тому позивач просить стягнути цю суму з відповідача як компенсацію матеріальної шкоди, завданої невиконанням договірних зобов`язань. Також позивач вважає, що неналежним виконанням зобов`язань з боку відповідача їй була завдана моральна шкода, оскільки вона була позбавлена права на отримання квартири та опинилася у фінансовій скруті. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 100\~000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки поштові відправлення до м.Донецьку, за адресою місцезнаходження відповідача та його юридичною адресою, тимчасово не приймаються. Тому суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи видно, що 26 лютого 2008 року між довірителем [PERSON] та управителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова ліга» був укладений договір № 51/02/П про участь у Фонді фінансування будівництва (а.с.21-31). За цим договором довіритель на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва №1 виду А «Привокзальний» ТОВ «Будівельно-фінансова ліга» (ФФБ) передає управителю у довірчу власність кошти з метою отримання довірителем у власність об`єкта інвестування, а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ в управління для фінансування спорудження об`єкта інвестування, який закріплюється за довірителем: однокімнатної квартири [ADDRESS] ). Згідно свідоцтва про участь у Фонді фінансування будівництва №1 виду А «Привокзальний» довірителем [PERSON] внесено до ФФБ наступні суми: - платіжним дорученням №1 від 28.02.2008 року 94\~095 грн 97 коп, - платіжним дорученням №1 від 07.03.2008 року - 200\~204 грн 20 коп (а.с.33-34). Додатковою угодою до договору №1 від 12.07.2011 року до договору № 51/02/П змінено термін здачі об`єкта будівництва в експлуатацію 30 червня 2012 року. Однак у визначений термін будівництво не було завершено і позивач не отримала збудовану квартиру у власність. Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як передбачено ч.4 ст.18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», у разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов`язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених цією частиною. У судовому засіданні встановлено, що позивачем були внесені у Фонд фінансування будівництва кошти, надані банком у кредит, однак нею повністю виконані зобов`язання за кредитним договором, укладеним з АТ «Альфа-банк». Тому згоди банка на розірвання договору інвестування будівництва відповідно до пункту 12.2 договору не потрібно. Таким чином наявні підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору № 51/02/П про участь у Фонді фінансування будівництва від 26.02.2008 року та стягнення з відповідача загальної суми, внесеної позивачем до Фонду фінансування будівництва 294\~300 грн 17 коп. За змістом ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», [PERSON] як споживач фінансових послуг, має право вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором. Позивач зазначає, що їй буди заподіяні матеріальні збитки на суму 151\~608 грн 47 коп. Зазначену суму позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором № 15-93/54-814/08 від 07.03.2008 року за період з 24.12.2012 року по 27.10.2014 року, яку вона виплачувала на користь АТ «Альфа-Банк» у доларах США, згідно офіційного курсу гривні на день виплати загальна сума сплаченої за цей період заборгованості за кредитом складає 151\~608 грн 47 коп (а.с.55-56). Позивач посилається на те, що нею були понесені додаткові витрати у зв`язку з тим, що гроші, які вона внесла до Фонду фінансування будівництва, бралися нею в кредит у АТ «Альфа-Банк», кредит був у доларах США, за період з 24.12.2012 року по 27.10.2014 року відбулося подорожчання долара по відношенню до гривні. Крім того, не отримавши житло у власність, вона витрачала кошти на оренду житла. Позивач вважає, що ТОВ «Будівельно-фінансова ліга» повинно відшкодувати ці витрати, оскільки ним не виконано зобов`язань по договору. Однак позивачем не надано доказів того, що ці додаткові витрати понесені внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, а саме через те, що позивач у період з 2012 по 2014 рік витрачала додаткові кошти на оплату житла для себе та своєї родини. Зокрема не надано жодного документу на підтвердження того, що позивач у вказаний період здійснювала витрати на оренду житла, а також щодо розміру цих витрат. Крім того позивачем на власний розсуд був укладений кредитний договір у доларах США, таким чином позивач взяла на себе ризик збільшення курсу долара по відношенню до гривні, тому немає підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок зміни курсу валют. Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Тобто згідно зазначеної норми закону моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором. Однак ані договором № 51/02/П про участь у Фонді фінансування будівництва від 26.02.2008 року, ані чинним законодавством не передбачена відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди через неповернення довірителю коштів при розірванні договору про участь у ФФБ. Таким чином вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у загальній сумі 5459 грн 08 коп (а.с.74). Витрати, понесені позивачем при зверненні до суду на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на її користь відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 748 грн 40 коп в частині вимог немайнового характеру про розірвання договору, 2943 грн в частині вимог майнового характеру про стягнення коштів, разом 3691 грн 40 коп.

Outcome: partial