Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

07 жовтня 2014 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до [PERSON], [PERSON] з позовом, який у подальшому уточнив. Вказує, що 18 липня 2007 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» і [PERSON] було укладено договір №К3R4AE15006421, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 11181,11 доларів США з кінцевим терміном повернення 18 липня 2012 року в обмін на зобов'язання повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строк і в порядку встановленому кредитним договором. У забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «КБ «ПриватБанк» і [PERSON] було укладено договір поруки. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2013 року з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача ПАТ «КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 31602,70 доларів США. Вказує, що відповідач й надалі належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим за період з 29 серпня 2013 року по 11 вересня 2014 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 5906,65 доларів США, яка складається з 199,15 доларів США - відсотки, 5707,50 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання. Посилаючись на викладене, просить стягнути з [PERSON], [PERSON] у солідарному порядку на користь банку 5906,65 доларів США, що станом на 11 вересня 2014 року еквівалентно 76648 грн. 22 коп. У судове засідання представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 39). Відповідачі [PERSON], [PERSON] за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання відсутні, інформації щодо своєї адреси не надали, а тому відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином (а. с. 27, 30, 38, 40, 41). У зв'язку з тим, що належним чином повідомлені відповідачі у судове засідання не з'явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, за згодою представника позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2007 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON] було укладено договір №K3R4AE15006421, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 11181,11 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 липня 2012 року (а. с. 14-15, 19-21). 18 липня 2007 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON] було укладено договір поруки №K3R4AE15006421/1, відповідно до умов якого остання поручилася перед ЗАТ «КБ «ПриватБанк» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 18 липня 2007 року №K3R4AE15006421 (а. с. 16). Відповідно до п. п. 2, 4-6, 11, 12 вказаного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, протягом 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором. Порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2013 року по справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлено, що з метою забезпечення виконання [PERSON] усіх грошових зобов'язань за кредитним договором №K3R4AE15006421 20 жовтня 2010 року з ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір поруки №167, згідно з яким розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежується сумою у розмірі 10000 грн. (а. с. 5). Вказаним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №K3R4AE15006421 від 18 липня 2007 року в сумі 31602,70 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становило 252604 грн. 10 коп., яка складається з 6453,06 дол. США - заборгованість за кредитом; 11098,49 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 579,05 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 13472,10 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» 10000 грн. Стягнута з ПАТ «Акцент-Банк» сума в розмірі 10000 грн. відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют НБУ станом на 19 листопада 2013 року еквівалентна 1251,56 доларам США. У зв'язку з тим, що відповідач й надалі після стягнення заборгованості за кредитним договором вказаним рішенням суду неналежним чином виконував умови договору, за період з 29 серпня 2013 року по 11 вересня 2014 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 5906,65 доларів США, яка складається з 199,15 доларів США - відсотки, 5707,50 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. З огляду на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності з п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на положення ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Частина 1 ст. 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до абз. 1, 2 п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року справа №6-140цс13. Відповідно до абз. 2 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно з абз. 1 п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи викладене, з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути в солідарному порядку 199,15 дол. США заборгованості по відсоткам, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти НБУ на 11 вересня 2014 року еквівалентно 2584 грн. 29 коп.., 5707,5 дол. США пені, що еквівалентно 74063 грн. 93 коп. при цьому суд враховує, що банк просив стягнути суму заборгованості в гривневому еквіваленті станом на 11 вересня 2014 року, а не на день постановлення рішення (а. с. 36). Стягуючи пеню, суд враховує, що відповідач не просив зменшити її розмір. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи, що розмір позовних вимог було зменшено, слід стягнути 766 грн. 48 коп. понесених та документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved