Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

09.07.2019 р. позивачка звернулася у суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки доходів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що син проживає з нею, а з відповідачем немає згоди щодо матеріального забезпечення дитини, останній добровільно не надаєкоштів на утримання сина. 11.01.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 07.02.2020 р. на 10:20 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у позові. Вказав, що у добровільному порядку надає кошти на утримання сина, тому вважає безпідставними вимогу позивача про стягнення аліментів. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 29.01.2015 р. зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER] . 09.07.2019 р. позивачка пред`явила позов до відповідач про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 25.07.2019 р. суд роз`єднав такі позовні вимоги та відкрив провадження у справі № 459/1894/19 щодо розірвання шлюбу. Згідно з копією посвідчення серії [NUMBER] , довідки серії 12 ААА № 345537, відповідач має третю групу інвалідності з дитинства та у зв`язку з цим отримує державну допомогу. Як вбачається з копії трудової книжки серії [NUMBER] , відповідач з 10.09.2019 р. звільнений з роботи бетоняра у ТОВ «Девелопмент Сіті». Згідно з копіями квитанцій, відповідач здійснював перекази грошових коштів на картку позивачки, а саме: 02.10.2019 р. на суму 2000,00 грн.; 16.09.2019 р. на суму 2000,00 грн.; 01.09.2019 р. на суму 2000,00 грн.; Як видно із заяв по суті справи, сторони мешкають окремо, дитина проживає з матір`ю, між сторонами не має домовленості про порядок матеріального утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Сторони не надали доказів про те, що між ними досягнута домовленість про порядок та розмір сплати аліментів у добровільному порядку, відтак обов`язок суду визначити їх шляхом ухвалення судового рішення. Що стосується понесених відповідачем витрат та утримання дитини, то такі слід враховувати під час виконання рішення суду. За таких обставин і міркувань, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved