Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

08 грудня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з заявою, в якій просила визнати її чоло- віка [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном останнього, посилаючись на наступні об- ставини. З 1998 року її чоловік [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у психіатрич- ному кабінеті комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня» з діагнозом «шизофренія» та являється інвалідом 2-ї групи безстроково. Протягом тривалого часу він неодно- разово проходив курси лікування у психіатричних закладах, однак його психічний стан тільки по- гіршувався. Внаслідок психічного розладу чоловік не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки. Відповідно до висновку Дмит- рівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, доцільно призначити її опіку- ном над [PERSON] Представник заявниці у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій підтримала заяву у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи також у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій визнав обґрунтування заяви у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутнос- ті. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] З копій: паспорту серії КЕ № 858875 та довідки до акта огляду МСЕК від 23.09.2008 р. (а.с.5,11) видно, що [PERSON] народився 29.03.1965 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, є інвалідом 2-ої групи довічно. Довідкою поліклінічного відділення Татарбунарської ЦРЛ від 17.11.2017 р. за вих. № 576 та ви- сновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 640 (копії на а.с.9-10) підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку у психіатричному кабінеті з 1998 р., є інвалідом 2-ї групи до- вічно, обмежений у самообслуговуванні, потребує стороннього догляду. Органом опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області зроблено висновок від 01.12.2017 р. про доцільність призначення [PERSON] опікуном над чоловіком [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно висновку судово-психіатричних експертів № 76 від 14.02.2018 р. (а.с.28-30), [PERSON], [INFO], страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді «шизоф- ренії параноїдної форми з безперервним перебігом та дефектом параноїчного типу (яке відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегля- ду), що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ч.3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. За змістом ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, [PERSON] має бути визнано недієздатним, оскільки він внаслідок наявності у нього за- значеного психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що ро- бить неможливим його участь в цивільно-правових відносинах, і може привести до порушення йо- го прав та законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призна- чає їй опікуна. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до ст.63 ЦК України, у повному обсязі відпо- відає вимогам, які предявляються до опікуна. Вона є дружиною [PERSON], [INFO], має повну цивільну дієздатність, фактично виконує обовязки опікуна і надалі може виконувати обовязки опікуна, діючи в його інтересах. Рівень матеріального забезпечення сімї [PERSON], стан здоровя, житлові умови дозволяють здійснювати опікунство. Як передбачено ч.3 ст.299 ЦПК України, судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved