Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

08 серпня 2018 року позивач [PERSON] діючи через свого представника [PERSON], звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після її відкриття фактично вступив в управління спадковим майном - користувався будинком та присадибною ділянкою та інш. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 6,32 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області (колишнє САПТЗТ «Завєти Леніна»), що належала померлій [INFO] року [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № [NUMBER] від 31 травня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] від 18 червня 1996 року. Учасники справи судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. До початку розгляду справи від відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі, розгляд справи без його участі (а.с. 25). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 6,32 в умовних кадастрових гектарах на території Березівської сільської ради. Відповідно до довідки Березівської сільської ради № 03-07/7/344 від 23.04.2018 року, [PERSON] проживала одна (а.с. 8). Згідно з листом приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.06.2018 року, позивач звернувся із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] року [PERSON]. Йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), не підтверджено факт прийняття спадщини (а.с. 13). Згідно представленої довідки Відділу у Глухівському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 13.12.2017 року № 0-18-0.20-1033/103-17, [PERSON], за життя одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], зареєстрований під № [NUMBER] від 18.06.1996 року у книзі реєстрації на право на земельну частку (пай), розташований на території Березівської сільської ради (колишнє САПТЗТ «Завєти Леніна»), розмірі 6,32 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 року під № [NUMBER] Сертифікат виготовлявся в одному примірнику і був виданий на руки. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не одержувала. Вартість земельної ділянки становить 28916,00 грн. (а.с. 11). Таким чином в суді встановлено, що померла [PERSON] дійсно мала право на земельну частку (пай) із земель САПТЗТ «Завєти Леніна на території Березівської сільської ради в умовних кадастрових гектарах, про що на її ім'я було видано відповідний сертифікат. Відповідно до ст. ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є сином померлої [PERSON].(а.с. 7). Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року № 18/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути серед іншого довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Суду надано копію довідки Березівської сільської ради від 13.06.2018 року № 03-07/7/392 про те, що позивач на протязі шести місяців після смерті [PERSON] користувався житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та присадибною земельною ділянкою, а саме зібрав вирощений урожай. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON], який прийняв спадщину. Відомості щодо інших спадкоємців, про усунення позивача від спадкування, пропуск строку для прийняття спадщини, та інші обставини, які б перешкоджали захисту спадкових прав позивача, суду не надані. Позивач розмістив оголошення в газеті «Глухівщина» 06.08.2018 року (а.с.12), в якому зазначено, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрований за № [NUMBER] від 18.06.1996р., виданий на підставі розпорядження голови Глухівської РДА за № [NUMBER] від 31.05.1996 р. на ім'я [PERSON] слід вважати недійсним. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Порядок виготовлення дублікатів сертифікатів чинним законодавством не врегульований, тому позивач не може позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. За таких умов, враховуючи, що померла [INFO] року [PERSON] за життя отримала право на земельну частку (пай) на території Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право на зазначену земельну ділянку, як на спадкове майно після смерті [PERSON]

Outcome: approved