Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 159783 грн. 57 коп., а також судовий сбір в сумі 1597 грн. 84 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 квітня 2014 року до нього звернувся відповідач - [PERSON] з проханням дати йому в борг до 11 травня 2014 року 5000 (п'ять тисяч) доларів США і 18000,00 (вісімнадцять тисяч) гривень. В той же день позивач уклав з відповідачем договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошову суму в розмірі 5000 доларів США і 18000,00 (вісімнадцять тисяч) гривень. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 11 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 5000 доларів США, що станом на 11 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 5000 доларів США х 12,5691 грн. (за 1 долар США) = 62845,50 грн. + 18000,00 = 80845,50 грн. і зобов'язався повернути 11 травня 2014 року. 16 квітня 2014 року до позивача знову звернувся відповідач з проханням дати йому в борг до 23 квітня 2014 року 3000 (три тисячі) доларів США. В той же день позивач уклав з відповідачем [PERSON] договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошову суму в розмірі 3000 доларів США. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 16 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 3000 доларів США, що станом на 16 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 3000 доларів США х 11,3961 грн. (за 1 долар США) = 34188,30 грн. і зобов'язався повернути 23 квітня 2014 року. 18 квітня 2014 року відповідач знову звернувся до позивача з проханням дати йому в борг до 23 квітня 2014 року 3500 (три тисячі п'ятсот) доларів США. В той же день позивач уклав з відповідачем [PERSON] договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошову суму в розмірі 3500 доларів США. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 18 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 3500,00 доларів США, що станом на 18 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 3500 доларів США х 11,2274 грн. (за 1 долар США) = 39295,90 грн. і зобов'язався повернути 23 квітня 2014 року. 23 квітня 2014 року відповідач - [PERSON] знову звернувся до позивача з проханням дати йому в борг до 26 квітня 2014 року 300 (триста) доларів США і 2000,00 (дві тисячі) гривень. В той же день позивач уклав з відповідачем [PERSON] договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошову суму в розмірі 300 доларів США і 2000,00 (дві тисячі) гривень. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 23 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 300 доларів США, що станом на 23 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 300 доларів США х 11,5129 грн. (за 1 долар США) = 3453,87 грн. + 2000,00 грн. = 5453,87 і зобов'язався повернути 26 квітня 2014 року. Таким чином відповідач відповідно до розписок взяв у позивача в борг гроші у сумі 159783.57 грн. В обумовлені сторонами строки [PERSON] зобов'язання не виконав і борг не повернув. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти, але відповідач ігнорує вимогу, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивач [PERSON] підтримав заявлений позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без його участі, зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до розписки від 11 квітня 2014 року (л.с. 10) відповідач отримав від позивача суму в розмірі 5000 доларів США і 18000 грн. до 11 травня 2014 року. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 11 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 5000 доларів США, що станом на 11 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 5000 доларів США х 12,5691 грн. (за 1 долар США) = 62845,50 грн. + 18000,00 = 80845,50 грн. і зобов'язався повернути 11 травня 2014 року. Відповідно до розписки від 16 квітня 2014 року (л.с. 11) відповідач отримав від позивача суму в розмірі 3000 доларів США до 23 квітня 2014 року. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 16 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 3000 доларів США, що станом на 16 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 3000 доларів США х 11,3961 грн. (за 1 долар США) = 34188,30 грн. і зобов'язався повернути 23 квітня 2014 року. Відповідно до розписки від 18 квітня 2014 року (л.с. 12) відповідач отримав відпозивача суму в розмірі 3500 доларів США до 23 квітня 2014 року. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 18 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 3500,00 доларів США, що станом на 18 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 3500 доларів США х 11,2274 грн. (за 1 долар США) = 39295,90 грн. і зобов'язався повернути 23 квітня 2014 року. Відповідно до розписки від 23 квітня 2014 року (л.с. 13) відповідач отримав від позивача суму в розмірі 300 доларів США і 2000 грн. На підтвердження договору позики і його умов у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальником написана розписка на ім'я позивача, згідно якої він 23 квітня 2014 року взяв у позивача в борг 300 доларів США, що станом на 23 квітня 2014 року, тобто на день складання договору позики, відповідно до відомостей НБУ складало: 300 доларів США х 11,5129 грн. (за 1 долар США) = 3453,87 грн. + 2000,00 грн. = 5453,87 і зобов'язався повернути 26 квітня 2014 року. Таким чином відповідач відповідно до розписок взяв у позивача в борг гроші у сумі 159783.57 грн. В обумовлені сторонами строки [PERSON] зобов'язання не виконав і борг не повернув. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти, але відповідач ігнорує вимогу. Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладаються у письмовій формі, обовязку нотаріального посвідчення договорів позики між фізичними особами законом не встановлено. Відповідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видав кредитору на підтвердження зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ, а при неможливості повернення вказати на це у виданій ним розписці. Знаходження боргового документу у боржника посвідчує припинення зобов'язання і виконання ним свого обов'язку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики.

Outcome: approved