Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

09.01.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в тому числі і на самочинно побудовані та введені в експлуатацію будівлі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідним сином [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали в [ADDRESS]. Батько позивача - [PERSON] помер [INFO]. Після смерті батька, мати позивача фактично вступила в управління спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] Після смерті матері, позивач фактично вступив в управління спадковим майном, шляхом постійного проживання в будинку по [ADDRESS]. Крім того, після смерті матері, позивач подав заяву про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу. Інші спадкоємці майна померлої - відсутні. Проте право власності [PERSON] на спадковий будинок, належним чином оформлено не було, крім того на території будинку, є самочинно побудовані будівлі. Таким чином, позивач не може оформити право власності на спадкове майно, в позасудовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від них надійшла заява в якій вони просять суд справу розглядати без участі їхнього представника і зазначають, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. (а.с. 28, 32) Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що позивач є рідним сином [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 5) Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9) В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [PERSON] помер у [INFO], до набрання чинності ЦК України, тому до даних правовідносин мають бути застосовані норми ЦК Української РСР. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO], також до набрання чинності ЦК України, про що свідчать записи у свідоцтві серії [NUMBER]. (а.с. 8) З довідки виданої Халтуринською сільською радою 03.07.2013 року №1336 вбачається, що на день смерті [PERSON], до складу її сім'ї входив син [PERSON] (а.с. 7) В цей же день Халтуринською сільською радою видано довідку № 1335, про те, що [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном після померлої [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS], а саме з 17.04.1952 року по день смерті, шляхом постійного проживання у спадковому будинку. (а.с. 10) На підтвердження того, що і померлий батько позивача, і мати, і він сам проживали [ADDRESS], позивачем долучено до матеріалів справи копію домової книги, з якої вбачається, що дані особи дійсно були там зареєстровані. (а.с. 18-19) З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері, позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, а саме житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. (а.с. 15) Нотаріусом було заведено спадкову справу. (а.с. 17) У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, позивачу було відмовлено, оскільки ним не надано правовстановлюючий документ на майно. (а.с. 15) Згідно довідки наданої ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», реєстрація права власності на будинок [ADDRESS] - не проводилась. (а.с. 16) Згідно довідки виданої сільською радою, даний будинок рахується за позивачем (а.с. 20), проте як було встановлено раніше, згідно даних сільської ради, позивач вважається таким, що прийняв спадщину померлої [PERSON] (а.с. 10) В технічному паспорті на будинок, власник не зазначений. (а.с. 11) На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що право власності на будинок по [ADDRESS], ні за ким зареєстровано не було. Матеріали справи свідчать про те, що цей будинок значився за родиною позивача і згідно наданих суду довідок, вони проживали в ньому з 1952 року. Позивач народився [INFO] (а.с. 5). Враховуючи ці та раніше зазначені обставини, суд приходить до висновку, що будинок значився за [PERSON], а після її смерті - за сином померлої. Як уже було встановлено судом, позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно, в позасудовому порядку. Дослідивши всі докази, суд приходить до висновку, що відмова нотаріуса обґрунтована, оскільки відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - не передбачена видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, без пред'явлення нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої, а останній за життя належав житловий будинок по [ADDRESS], право власності на який належним чином оформлено не було, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на вказаний будинок, в порядку спадкування за законом після померлої матері. Одночасно з цим, позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно побудовані будівлі, а саме сарай «Д» та сарай «Е», що розташовані по [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що самочинне будівництво побудоване без порушення будівельних норм і щодо нього немає заперечень з боку сусідів. На підтвердження зазначених обставин, позивачем не надано суду належних доказів. В матеріалах справи відсутнє рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови, про ступінь готовності самочинного будівництва, належні висновки щодо того чи порушує самочинне будівництво права та законні інтереси інших осіб, відомості про те коли і ким збудовано будівлі, акти прийому в експлуатацію чи сертифікат відповідності, висновки про відповідність самочинно зведених будівель архітектурним, санітарним, протипожежним та будівельним нормам чи інші докази. Позивач зобов'язаний довести обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити за недоведеністю.

Outcome: partial