Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

08.09.2020 року [PERSON] звернулася із заявою про видачу обмежувального припису відносно її колишнього чоловіка [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявник перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 27.11.2017 року був розірваний рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області. Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжує проживати за адресою: [ADDRESS] в будинку, що належить заявнику на праві приватної власності, постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, під час яких поводиться агресивно, погрожує заявнику та дітям фізичною розправою, чинить психологічний тиск на заявника. 19.01.2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за адресою: [ADDRESS] висловлювався в адресу [PERSON] нецензурною лайкою та наніс їй удар в обличчя. 23.08.2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за адресою: [ADDRESS] обзивав [PERSON] нецензурною лайкою. В зв`язку з вказаним заявник викликала поліцію, але [PERSON] продовжує свою протиправну поведінку. Просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців та встановити [PERSON] під час дії обмежувального припису заборони на перебувати в місці її та наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця її проживання, роботи, інших місць частого відвідування заявника, заборону особисто чи через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Представник заявника в судовому засіданні підтримала доводи заяви та пояснила, що за фактом подій 19.01.2020 року на [PERSON] було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується копією постанови судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14.04.2020 року. Факт звернення до поліції в зв`язку з вчиненням [PERSON] домашнього насильства 23.08.2020 року підтверджується талоном-повідомленням №9008 про прийняття заяви, але рішення по даному факту не прийнято. Інші обставини, на які посилається заявник, підтверджується письмовими доказами та показаннями заявника [PERSON] , що допитана в якості свідка, та показаннями свідка [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису. Судом встановлено, що заявник перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 27.11.2017 року був розірваний рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області. Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжує проживати за адресою: [ADDRESS] в будинку, що належить заявнику на праві приватної власності, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання, випискою із по господарської книги. 19.01.2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за адресою: [ADDRESS] висловлювався в адресу [PERSON] нецензурною лайкою та наніс їй удар в обличчя. За фактом подій 19.01.2020 року на [PERSON] було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується копією постанови судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14.04.2020 рокую 23.08.2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за адресою: [ADDRESS] обзивав [PERSON] нецензурною лайкою. За даним фактом [PERSON] зверненулася до поліції, що підтверджується талоном-повідомленням №9008 про прийняття заяви, але рішення по даному факту не прийнято. З показань заявника [PERSON] , що допитана в якості свідка, вбачається, що 19.01.2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за адресою: [ADDRESS] висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та наніс їй удар в обличчя, внаслідок чого в неї з носа та рота пішла кров, з`явився крововилив в око, синці та опухлість обличчя. Зазначені показання підтверджені також свідком [PERSON] , яка надала аналогічні показання. З показань заявника [PERSON] , що допитана в якості свідка, вбачається, що 23.08.2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за адресою: [ADDRESS] обзивав [PERSON] нецензурною лайкою. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, голосно кричить, вчиняє скандали, висловлюється нецензурною лайкою на її адресу та на адресу її матері [PERSON] , чим вчиняє психологічний тиск. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Суд приходить до висновку, що факт неодноразового вчинення актів домашнього насильства як фізичного так і психологічного характеру, підтверджений належними доказами, зокрема, показаннями свідків, при цьому, [PERSON] демонструє поведінку, що вказує на наявність ризику її повторення в майбутньому (зловживання спиртними напоями, систематичний характер вчинених діянь), таким чином, наявні підстави для встановлення відносно [PERSON] обмежувального припису із забороною перебування за місцем проживання заявника та наближення до місця проживання заявника не певну відстань, при цьому, обмежувальний припис не буде надмірним втручанням в право заінтересованої особи на житло, які захищені Конституцією України, а також Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки реалізація цих прав цілком залежить від належної поведінки особи, щодо якої встановлюється обмежувальний припис. Інші обмеження, що просить встановити заявник є неконкретними та не відповідають характеру посягань, а тому застосуванню не підлягають. Суд вважає за можливе видати обмежувальний припис строком на 1 місяць з метою спонукання заінтересованої особи до належної поведінки в майбутньому. За таких обставин заява про встановлення обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та

Outcome: partial