Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

08.01.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23 133,64 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог покликається на те, що 06.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого Позивачем було надано останній кредит в сумі 6 770 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою 36 % відсотків річних. Проте, відповідач - [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустила заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.09.2013р. становить 23 133,64 грн., з яких 5733,44 грн. - тіло кредиту, 15 812,41 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн штрафу та 1077,79 грн штрафу. В зв'язку з викладеним, змушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача Леськів Т.В. підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Заслухавши пояснення учасників процесу вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н на суму 6 770 грн., згідно умов якого, Позивачем було надано останній кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою 36 % відсотків річних. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» виконав. З умов кредитного договору вбачається, що відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах, визначених даним договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договорів відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаними договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим допустила заборгованість перед позивачем, що стверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи /а.с. 5-6/. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виключаючи вимогу про стягнення штрафів в розмірі 500 грн. та 1 077,79 грн. з наступних підстав. Кредитним договором передбачено сплату неустойки в разі порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків, а також сплату штрафу за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом. У ст. 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Штраф і пеня відносяться до одного виду юридичної відповідальності. Отже Кредитним договором передбачено подвійну відповідальність позичальника за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків, що суперечить Конституції України. Суд вважає, що у стягненні штрафів, нарахованих по кредитному договорі слід відмовити. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: partial