Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

08 вересня 2016 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до укладеного договору № 249391-CRED від 10.09.2008р. (надалі - кредитний договір) відповідач [PERSON] (надалі Відповідач 1) отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. на термін до 10.09.2010р. зі сплатою щомісячного платежу, в який входить погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У звязку із неналежним виконанням Відповідачем 1 умови договору, в останньої перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2016р. становить 24036, 35 грн., в тому числі 4526, 79 грн. заборгованість за кредитом; 19509, 56 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; а також 250, 00 грн. штраф (фіксована складова) та 474, 09 грн. штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором укладено договір поруки із [PERSON] (надалі Відповідач 2), який несе солідарну відповідальність із Відповідачем 1 за неналежне виконання останньою умов кредитного договору. Зазначає, що Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.10.2010р. з відповідачів на користь Банку стягнуто 14554, 49 грн. заборгованості. Однак, оскільки відповідачі досі заборгованість не погасили, то їх заборгованість зросла з моменту винесення рішення суду на 10205, 95 грн. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Банку заборгованість в розмірі 10205, 95 грн. за кредитним договором №249391-CRED від 10.09.2008р. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві, за підписом представника позивача [PERSON], та в клопотанні, за підписом представника позивача [PERSON], останні просять справу розглядати у відсутності представника Банку та у разі неявки відповідачів не заперечують щодо винесення в справі заочного рішення (а.с. 3, 48). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Жодних заяв чи клопотань суду не подали, заперечення на позов не надали. При цьому, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідачів за адресою їх реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідками Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області №№ 989, 990 від 12.09.2016р., суд вважає їх такими, що повідомлені про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 10 вересня 2008р. Відповідач 1 уклала договори №249391-CRED та №249391-CARD із ПРИВАТБАНК. Відповідно до п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (нова редакція) згідно рішення зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником за всіма правами та обовязками ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 23) та проведено державну реєстрацію зміни найменування, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А01 № 054809, виданим 17.07.2009р. (а.с. 22). Так, згідно п.п. 1.1., 1.3., 1.4. кредитного договору (а.с. 11-13) Банк зобовязувався надати [PERSON] кредит в сумі 15000, 00 грн. шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок №4405885221504258 із кінцевим терміном погашення кредиту 10.09.2010р. в порядку і строки, які встановлені Графіком погашення кредиту і процентів (Додаток № 1 до Договору), а Позичальник зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки, пеню, штрафи і винагороди в строки і в порядку, які встановлені кредитним договором, а також виконати інші обовязки відповідно до Договору в повному обсязі. Відповідно до п. 2.2.2. кредитного договору Позичальник зобовязувався сплатити проценти за користування кредитом у відповідності до Графіку і п.п. 2.3.8., 2.3.9., 3.1., 3.2., 3.3. даного Договору. Повну сплату процентів за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного погашення кредиту. В п.п. 3.1.. 3.2. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 30, 0 % річних. Нарахування процентів проводиться з моменту зарахування коштів на картковий рахунок в розмірі суми, вказаної в п. 1.3. даного Договору, до дати погашення кредиту відповідно до Графіку і п.п. 2.4.1., 3.3., 3.4. даного Договору. При порушенні Позичальником будь-якого зобовязання щодо погашення кредиту, відповідно до Графіка і п.п. 1.4., 2.3.1., 3.3. даного Договору або порушення п. 2.2.8. даного Договору, Позичальник платить Банку проценти за користування кредитом в розмір 60, 0 % річних, розрахованих від суми остатку непогашеної згідно Графіку заборгованості по кредиту. При порушенні Позичальником строків платежів згідно п. 5.10 кредитного договору по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним Договором, більше ніж на 120 днів, у звязку із чим Банк змушений буде звертатись в суд, Позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 250, 00 грн. + 5% від суми позову. Невідємною частиною кредитного договору є Додаток № 1 від 10.09.2008р., яким передбачено графік погашення кредиту та процентів (а.с. 14). З метою забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору між [PERSON] та Банком укладено договір поруки №44631cred від 10.09.2008р. (надалі договір поруки), згідно п.п. 1, 2, 4 предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] (далі - Боржник) своїх обовязків за крединим договорм від 10.09.2008 року №249391-CRED, згідно якого Кредитор надав Боржнику кредит в сумі 15000,00 грн., а Боржник зобовязався повернути кредит в строк до 25.08.2010 року, сплачувати за його користування 30% річних згідно графіку погашення, а у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 60% річних, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник і останні відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (а.с. 17). При цьому, згідно п.п. 5, 6 договору поруки у випадку невиконання Боржником якого-небудь обовязку, передбаченого пунктом 1 цього договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обовязку(ів), а Поручитель зобовязаний виконати обовязок(ки), зазначений в письмовій вимозі Кредитора, впродовж 5 (пяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги. Як вбачається із матеріалів справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, що, зокрема, підтверджується наданим Банком розрахунком заборгованості за договором № 249391-CRED від 10.09.2008р., укладеним між ПРИВАТБАНК та клієнтом [PERSON], та встановлено рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.08.2010р. провадження № 2-1217/10, яке набрало законної сили 04.10.2010р. (а.с. 4-5). Як вбачається зі повідомлень №30.1.0.0/2-229 від 03.08.2016р. (а.с. 6-10) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] із вимогою щодо добровільного погашення суми заборгованості за кредитним договором в пятиденний термін з дати одержання даних повідомлення. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 249391-CRED від 10.09.2008р., укладеним між ПРИВАТБАНК та клієнтом [PERSON], ні [PERSON], ні [PERSON] станом на 01.08.2016р. заборгованість перед Банком не погасили. А тому заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 01.08.2016р. становить 24036, 35 грн., в тому числі 4526, 79 грн. заборгованість за кредитом; 19509, 56 грн. заборгованість по процентах, а також 250, 00 грн. штрафу (фіксована складова) та 474, 09 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 5). При цьому, рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.08.2010р. провадження № 2-1217/10, яке набрало законної сили 04.10.2010р., встановлено, що станом на 01.07.2010р. заборгованість [PERSON] перед Банком складала 14554, 49 грн. Зазначеним рішенням позов Банку задоволено, стягнуто з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно 14554, 49 грн. Відповідачі не надали суду заперечень щодо здійсненого Банком розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов'язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. А згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків і такий є обов'язковим для виконання сторонами. Договір відповідно до ст. 638 ЦК України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З аналізу положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо змісту та форми договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Підстави припинення поруки передбачені у ст. 559 ЦК України. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1206цс15, викладеній у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015р., виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи невиконання [PERSON] умов кредитного договору та [PERSON] умов договору поруки, беручи до уваги рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.08.2010р. провадження № 2-1217/10, яке набрало законної сили 04.10.2010р., проте відповідачами не виконано, враховуючи відсутність добровільної сплати заборгованості та відсутність підстав для припинення поруки, суд приходить до висновку, що позов підставний, підлягає задоволенню в повному обсязі та з [PERSON] і [PERSON] слід стягнути на користь Банку заборгованість на загальну суму 10205, 95 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378, 00 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 509, 526-527, 530, 553-554, 559, 599, 610-612, 625, 626, 629, 638, 1049, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved