Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

07 листопада 2013 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, вказуючи на те, що 03 серпня 2013 року позивач позичив відповідачу 10000 доларів США, еквівалент 80000 грн., до 31 жовтня 2013 року. На підтвердження укладеного договору позики він надав позивачу розписку. У встановлений строк [PERSON] борг позивачу не повернув. Тому, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 80000 гривень, а також витрати понесені ним, у зв'язку зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердив обставини , викладені у позовній заяві позивачем та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] частково підтвердив обставини, які були викладені позивачем в позовній заяві, пояснивши суду, що дійсно 03 серпня 2013 року позивач позичив відповідачу 10000 доларів США , терміном повернення до 31 жовтня 2013 року. На підтвердження укладеного договору позики він надав позивачу розписку. 22 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] повернув борг в повному обсязі, а позивач [PERSON] на підтвердження того, що відповідач повернув борг позивачу написав розписку, що [PERSON] не має перед ним заборгованості грошових коштів та будь - якої заборгованості по невиконаним грошовим зобов'язанням. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] частково підтвердила обставини, які були викладені позивачем в позовній заяві, пояснивши суду, що дійсно 03 серпня 2013 року позивач позичив відповідачу 10000 доларів, терміном повернення до 31 жовтня 2013 року. На підтвердження укладеного договору позики він надав позивачу розписку. 22 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] повернув борг в повному обсязі, а позивач [PERSON] на підтвердження того, що відповідач повернув борг позивачу написав розписку, що [PERSON] не має перед ним заборгованості грошових коштів та будь - якої заборгованості по невиконаним грошовим зобов'язанням. Просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази та матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу за зазначеним позовом, в межах заявлених позовних вимог до зазначених в позові осіб і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимогам ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно розписки написаної 03 серпня 2013 року [PERSON], який взяв в борг у [PERSON] 10000 (десять тисяч) доларів. Вказану суму зобов'язався повернути до 31 жовтня 2013 року. Згідно розписки написаної 22 жовтня 2013 року [PERSON], вбачається , що [PERSON] не має перед ним заборгованості грошових коштів та будь - якої заборгованості по невиконаним грошовим зобов'язанням. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 03 серпня 2013 року позичив у позивача [PERSON] 10000 (десять тисяч) доларів, терміном повернення до 31 жовтня 2013 року. На підтвердження укладеного договору позики він надав позивачу розписку. 22 жовтня 2013 року позивач [PERSON] написав розписку про те,що відповідач не має перед ним заборгованості грошових коштів та будь - якої заборгованості по невиконаним грошовим зобов'язанням. Тобто слід вважати, що на момент написання позивачем розписки вказана сума була йому повернута у повному обсязі . За таких підстав суд вважає позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, та такими що задоволенню не підлягають у повному обсязі. З позивача на користь УДКСУ у Тельманівському районі, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved