Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

10.06.2013р. в суд поступила позовна заява ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на їх користь 219 107 грн. 12 коп. заборгованості та сплачений судовий збір в сумі 2191 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 24 березня 2008 року між ВАТ Банк « Фінанси та Кредит», правонаступником якого виступає АТ « Банк Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05-214/10, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США для придбання автомобіля, а останній зобов'язався погашати заборгованість згідно умов Кредитного договору та повністю повернути кредит до 24 березня 2015 року. На забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ним, 26.08.2009 року було укладено Договір застави, посвідчений Костур У.Т. державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 3869, відповідно до якого в заставу Банку було передано автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску , реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Також на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем, відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки від 24 березня 2008 року, згідно п.1.1 якого відповідач [PERSON] зобов'язується перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за вищезгаданим Кредитним договором.Відповідно до п. 6.1. Договору, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення відповідачем [PERSON] термінів платежів, передбачених п.3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4 ,4.6 Кредитного Договору, а також будь яких інших строків платежів, передбачених Договором. Сплата пені не звільняє відповідача [PERSON] від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами. 11.08.2014р. в суд позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначив , що за договором кредиту № 05-214/10, заборгованість відповідачів станом на 24.03.2008р. становить 542556,12грн. , а тому просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму боргу. В судовому засіданні представник позивача Прокопюк В.Б. підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві та її уточнені обставини. Просили слухати справу за відсутності відповідачів які належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, на виклик суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, хоча представник відповідача [PERSON] в попередньому судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в запереченнях викладених в заяві про скасування заочного рішення та заяві про застосування строку давності. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що неявка відповідачів не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2008 року між ВАТ Банк « Фінанси та Кредит», правонаступником якого виступає АТ « Банк Фінанси та Кредит» та Громадянином [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05-214/10, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США для придбання автомобіля, а останній зобов'язався погашати заборгованість згідно умов кредитного договору та повністю повернути кредит до 24 березня 2015 року. На забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON], 26.08.2009 року було укладено договір застави, посвідчений Костур У.Т. державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 3869, відповідно до якого в заставу Банку було передано автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску , реєстраційний номерний знак [NUMBER]. При цьому як встановлено в суді дане заставне майно банком нереалізовувалось на момент розгляду справи. Також на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки від 24 березня 2008 року, згідно п.1.1 якого відповідач [PERSON] зобов'язується перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за вищезгаданим Кредитним договором. При цьому як вбачається з доданих позивачем розрахунків заборгованості саме з 10.04.2012р. боржник почав порушувати умови договору кредиту та відповідно з цього часу слід відраховувати шестимісячний термін звернення з вимогами до поручителя визначений ч.4 ст. 559 Ц.К України. За таких обставин в частині позову щодо солідарного стягнення і з поручителя слід відмовити з врахуванням викладених заперечень відповідачів викладених в заяві від 05.06.2014р. (а.с.43,45, 55). Відповідно до п. 6.1. Договору, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення відповідачем [PERSON] термінів платежів, передбачених п.3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4 ,4.6 Кредитного Договору, а також будь яких інших строків платежів, передбачених договором. Сплата пені не звільняє відповідача [PERSON] від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами. Судом встановлено, що в зв»язку з неналежним виконанням відповідачем 1 умов Договору станом на станом на 24.03.2008р. борг становить 542556,12грн., з яких: Сума строкової заборгованості по кредиту - 4807,55 дол. США ( еквівалент 58157,89грн.) Сума простроченої заборгованості по кредиту - 7839,87 дол. США ( еквівалент 94840,48 грн.) Сума строкової заборгованості по процентах - 172,08 дол. США ( еквівалент 2081,69 грн.) Сума простроченої заборгованості по процентах - 4069,63 дол. США ( еквівалент 49231,18 грн.). При цьому суд приймає до уваги вимоги по пені у сумі - 338244,88грн.. за період з 31.07.2013р. року по 31.07.2014 року, та вважає, що їх слід задоволити і стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі: 542556,12 грн. за вказаним договором, а також понесені судові витрати. Зазначений в розрахунках , доданих до заяви про збільшення позовних вимог, період нарахування пені спростовує доводи позивача про порушення строку давності щодо стягнення пені. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. І ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. Згідно ч. І ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Outcome: approved