Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування предявлених\~ вимог вказує, що під час перебування з відповідачем в шлюбі 04.05.2000 року у них народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, будь-якої угоди про форму, в якій він братиме участь у її вихованні, у тому числі про розмір аліментів на її утримання, між ними не досягнуто. Відповідач є здоровою людиною, офіційно працює та має можливість сплачувати аліменти. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, однак згідно поданих ними письмових заяв просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.25,26). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, в контексті ст.ст.74,79 ЦПК України вважається повідомленим належним чином (а.с.17-19). За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.1999 року між сторонами укладено шлюб, який 26.12.2005 року розірвано Відділом РАЦС по Добропільського району міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 71, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 018862 від 26.12.2005 року (а.с.6). В період перебування сторін у шлюбі 04.05.2000 року народилася донька [PERSON]. Зі свідоцтва про народження дитини серії 1-НО №128579 від 04.05.2000 року (а.с.6) вбачається, що її батьком є [PERSON] відповідач у справі, факт батьківства в ході судового розгляду не спростований. Позивач [PERSON], будучи внутрішньо переміщеною особою з території проведення антитерористичної операції, з 29.05.2015 року та по теперішній час проживає разом з дитиною за адресою: вул. Тинка 31/23, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область (а.с.4,5,7). Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, з урахуванням викладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд\~ дійшов висновку, що відповідач є здоровою та працездатною особою, офіційно працює на підприємстві ЗАО ім. Т.Г. Шевченко, інші аліментні зобовязання у нього відсутні, тому має можливість щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~ тому зігдно ч. 3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved