Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

08 січня 2019 року ВЧ [NUMBER] направила поштою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за втрату військового майна, переданого у використання, який надійшов до суду 14 січня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що наказом командира військової частини [NUMBER] № 157 від 31 липня 2014 року сержанта [PERSON] , відповідно до мобілізаційного плану, зараховано до списків особового складу та призначено на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти. Згідно зі ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ відповідач зобов`язаний берегти державне майно. У період з 01 квітня 2015 року по 24 червня 2017 року відповідач самовільно залишив військову частину, військове майно, яке йому було видано у користування, [PERSON] сдано не було та вважається втраченим. Вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10 липня 2017 року відповідача визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України. Згідно з довідкою-розрахунком № 36 від 27 жовтня 2017 року, вартість майна, з урахуванням кратності становить 7\~373 гривні 75 коп. Наказом командира військової частини [NUMBER] № 108 від 27 жовтня 2017 року сержанта [PERSON] звільнено з військової служби у запас з утриманням за втрату військового майна у розмірі 7\~373 гривень 75 коп. Відповідачем вартість майна станом на 09 вересня 2018 року відшкодовано не було. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду за втрату військового майна у розмірі 7\~375 гривень 75 коп. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов на адресу суду не направив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 157 від 31 липня 2014 року [PERSON] було призначено на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти, зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с. 5). Відповідачеві було видано речове майно на суму 7\~373 гривень 75 коп. (а.с. 6). Вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10 липня 2017 року [PERSON] було визнано винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України (а.с. 3-4). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 108 від 27 жовтня 2017 року відповідача було виключено із списків особового складу з утриманням за речове майно у сумі 7\~373 гривень75 коп. (а.с. 7). Згідно з витягом з книги грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] відповідачем вартість втраченого державного речового майна станом на 09 вересня 2018 року не сплачено (а.с. 8). Згідно з абз. 5 п. 11 Статуту ЗСУ, затвердженого ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовець зобов`язаний знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Відповідно до положень п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Відповідно ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням того, що відповідачем вартість втраченого державного речового майна добровільно не сплачується, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вартість втраченого військового майна у розмірі 7\~373 гривень 75 коп. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача при поданні позову було звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1\~921 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved