Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

08.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання припиненими зобов'язань, що виникли за кредитним договором № 36-05/06/11/11/304/2007/406 та договором іпотеки (б/н), що укладені сторонами 28.11.2007 року. В обґрунтування позову послався на належне виконання зобов'язань за кредитним договором, що, на думку позивача, підтверджується рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.12.2013 року і в силу положень статті 599 ЦК України дає підстави вважати припиненими, зобов'язання, які виникли за цим договором та договором іпотеки. У судовому представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Додатково зазначив, що відповідачем належним чином не доведено факт надання позивачеві валютного кредиту в розмірі, який вказаний у кредитному договорі. Представник відповідача позов не визнав. Він вважає, що позивач не виконав свої зобов'язання, які виникли за кредитним договором, що виключає можливість задоволення позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.11.2007 року сторони уклали кредитний договір № 36-05/06/11/11/304/2007/406 відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання надати позивачеві кредит на споживчі цілі в сумі 33882.75 дол. США, строком до 26.11.2032 року, з щомісячною сплатою за користування кредитом 1.041% річних від суми залишку, а також комісії в розмірі 1.75% від суми виданих коштів (а. с. 6 - 8). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня сторони уклали договір іпотеки, за яким позивач передав в іпотеку відповідачу належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а. с. 9 - 10). Посилаючись на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.12.2013 року як на підтвердження належного виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач просить визнати зобов'язання, що виникли за цим договором і договором поруки припиненими. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, підставою припинення зобов'язання, що виникло на підставі правочину, є його повне виконання в порядку та строки, встановлені цим правочином. Сам по собі факт ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості, або про відмову в цьому з підстав не доведення матеріально-правових вимог кредитора, такою підставою не є. В силу положень частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігові від 27.12.2013 року (а. с. 12) на підставі кредитного договору від 28.11.2007 року відповідач надав позивачеві кредит в сумі 33300 доларів США. Таким чином, факт надання позивачу кредиту в сумі 33300 доларів США вважається доведеним і не підлягає доказуванню в цій справі. Цим же рішенням суду встановлено (а. с. 13), що надані по справі докази ані підтверджують, ані спростовують заявлену до стягненню з позивача суму заборгованості в розмірі 29022.66 доларів США, що виникла станом на 03.04.2013 року, та складалася із заборгованості по кредиту, відсотків і пені. В зв'язку з цим, у задоволенні позову відповідача про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором від 28.11.2007 року було відмовлено. Таким чином, відмова суду в задоволенні позову відповідача мотивована не відсутністю заборгованості за кредитним договором, як безпідставно стверджує представник позивача, а недоведеність відповідачем заявленої до стягнення суми боргу. Оскільки позивач не надав суду докази на підтвердження повної сплати отриманої у відповідача суми кредиту, зобов'язання, що виникли в позивача за кредитним договором від 28.11.2007 року вважаються чинними, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed