overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 06.11.1999 року, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №397. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.11.1999 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №397 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 22.11.2013 року, зареєстрованим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №386. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Через різні погляди на життя між ними з липня 2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.11.2013 року, шлюб зареєстровано Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №386 (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з червня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~ вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 04.08.2001 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №610. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу.\~ Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.08.2001 р., шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №610 (а.с.19). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-9).\~ Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~ зберігати шлюб з відповідачкою не бажає,\~ відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. Шість місяців однією сім'єю не проживають. У судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 992. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2002 року у відділі РАГС Солом'янського РУЮ у м.Києві він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від шлюбу позивач і відповідачка мають малолітню дитину, а саме сина [PERSON], [INFO]. Водночас, зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З червня 2016 року він з відповідачкою припинили вести спільне господарство, а з січня 2017 року проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачкою інтересам та інтересам їхньої дитини, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 10.08.2002 року у відділі РАГС Солом'янського РУЮ у м.Києві, актовий запис № 992. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивач та відповідачка від шлюбу мають малолітню дитину, а саме сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з червня 2016 року сторони припинили вести спільне господарство, а з січня 2017 року проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також інтересам їхньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серія [NUMBER], виданої на ім'я «[PERSON]» від 23.03.1978 року та визнати такими, що мають місце відповідні записи в ній про його трудову діяльність; відповідних записів в наказах про прийняття та звільнення з посади, про нарахування заробітної плати працівникам радгоспу «Сокільський» Кобеляцького району Полтавської області за 1984-1988 р.р., відповідно до архівного витягу № Л-01-53/194 від 12.08.2016 року та відповідно до архівної довідки №Л-01-09/244 від 25.08.2016 року, що необхідно йому для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи в його відсутності, проти встановлення факту не заперечував. Суд, заслухавши заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], які працювали бухгалтерами разом із заявником [PERSON] в радгоспі «Сокілький», що було реорганізовано у ВАТ «Сокільське» й підтвердили, що трудова книжка належить саме йому та в наказах про прийняття, звільнення з роботи, у відомостях з нарахування заробітної плати вказаний також [PERSON], 1956 року народження, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності заявникові правовстановлюючих документів, знайшов своє підтвердження в суді (а.с.5-6,10,11,13,14-15). Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, він підлягає встановленню судом. Тому, слід встановити факт належності [PERSON], [INFO], трудової книжки серія [NUMBER], виданої на ім'я «[PERSON]» від 23.03.1978 року та визнати такими, що мають місце відповідні записи в ній про його трудову діяльність; встановити факт належності [PERSON], [INFO] відповідних записів в наказах про прийняття та звільнення з посади, про нарахування заробітної плати працівникам радгоспу «Сокільський» Кобеляцького району Полтавської області за 1984-1988 р.р., відповідно до архівного витягу № Л-01-53/194 від 12.08.2016 року та відповідно до архівної довідки № Л-01-09/244 від 25.08.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів\~\~на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~\~те, що вона з 18.11.2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньки [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають оремо. Дитина залишилась проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в зв'язку з чим\~вона змушена звернутись з даним позовом до суду.\~Просить стягнути на її користь \~з відповідача\~\~на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного.\~\~\~ \~\~ Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилась 06 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого її батьки є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради № 02-28-15972 від 17.10.2016 р. неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.13). Судом встановлено, що відповідач\~\~ні\~\~в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не\~\~надає.\~ Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така\~допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч.1 ст. 184 СК України вбачається, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає\~доводи представника позивача такими, що знайшли\~своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, до її повноліття,\~\~з моменту звернення позивача до суду, тобто\~\~з 09.11.2016 року. Суд,\~\~та кож стягує з відповідача судовий збір\~\~на користь держави. \~\~ Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі з 11.07.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають трьох дітей доньку Катерину, [INFO], доньку Софію, [INFO], доньку Анастасію, [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дітей не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/2 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей на користь матері дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.07.2009 року між сторонами було укладено шлюбу, а.с., 5, відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача, доньки Катерини, [INFO], доньки Софії, [INFO], доньки Анастасії, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, а.с. 6,7,8. Згідно довідки, а.с. 9,10, діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки доньки Катерини, [INFO], доньки Софії, [INFO], доньки Анастасії, [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved