overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

08.09.2017р. [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що по місцю реєстрації її народження в книзі записів актів громадянського стану про народження був зроблений відповідний актовий запис за номером 47 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.12.1959. Запис прізвища батька в свідоцтві про її народження був зроблений як «[INFO] тоді як необхідно було внести правильний запис прізвища «[PERSON]». [INFO] року батько заявниці [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], актовий запис № 17. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та іншого майна, які заявниця [PERSON] має намір успадкувати. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON], та [PERSON], який помер [INFO] року. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Представник заінтерисованої особи Погребищенського районного відділу ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву за № 2016-16.21-00-29 від 13.09.2017 року, у якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення не заперечував, справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.5), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.6), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] року. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] року, то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

08.09.2017 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 12.12.1965 року між [PERSON] та [PERSON] (котрі являються батьками для [PERSON] та дідом та бабаю для [PERSON]О.) було укладено шлюб, який розірвано 12.12.2001 року. Під час шлюбу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу набуто право власності на ? частку будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Славута, вул. Леніна 44 ([ADDRESS]). Після смерті 19.05.2017 року [PERSON] спадкоємцем належного йому майна за заповітом являється [PERSON] Позивачі вказують, що майно нажите подружжям за час шлюбуз [PERSON], є його спільною сумісною власністю, тому після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку вказаного будинку. Вважають, що оскільки позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги він має право має право на 1/8 частки спірного будинку, а внук [PERSON] за правом представлення на 1/16 частку спадкового майна. Оскільки частки в будинку не були виділені, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вони не можуть. Просять визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на 1/8 частину будинку та визнати за [PERSON] право власності за законом після смерті баби [PERSON] на 1/16 частину будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позові. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просить суд визнати за ним право власності за законом після смерті баби [PERSON] на 1/16 частину будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Славутська міська рада, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечуює. Відповідач [PERSON] та її представник позов проти задоволення позову не заперечують, проте зазначають, що позовні вимоги її не стосуються, вона не є належним відповідачем, а тому відсутні підстави для стягнення з неї судового збору. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм, суд підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

08.09.2017 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 12.12.1965 року між [PERSON] та [PERSON] (котрі являються батьками для [PERSON] та дідом та бабаю для [PERSON]О.) було укладено шлюб, який розірвано 12.12.2001 року. Під час шлюбу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу набуто право власності на ? частку будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Славута, вул. Леніна 44 ([ADDRESS]). Після смерті 19.05.2017 року [PERSON] спадкоємцем належного йому майна за заповітом являється [PERSON] Позивачі вказують, що майно нажите подружжям за час шлюбуз [PERSON]. Л.М., є його спільною сумісною власністю, тому після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку вказаного будинку. Вважають, що оскільки позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги він має право має право на 1/8 частки спірного будинку, а внук [PERSON] за правом представлення на 1/16 частку спадкового майна. Оскільки частки в будинку не були виділені, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вони не можуть. Просять визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на 1/8 частину будинку та визнати за [PERSON] право власності за законом після смерті баби [PERSON] на 1/16 частину будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позові. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просить суд визнати за ним право власності за законом після смерті баби [PERSON] на 1/16 частину будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Славутська міська рада, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечуює. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнають в частині стягнення із [PERSON] витрат на оплату судового збору у разі задоволення позову, оскільки вважають, що позовні вимоги її не стосуються. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм, суд підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 25.09.1999 року відділом реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 916, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною розлучення є постійні сварки та пияцтво відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Також просив справу слухати без його участі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила справу слухати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з непроживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 13.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 770 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила залишити прізвище «Легецька» (а.с.13). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 13.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 770 (а.с.7). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з квітня 2014 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Позивач [PERSON] не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 18.05.1991 року перебуває із відповідачкою у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Проте подружнє життя не склалося, так як у них з відповідачкою різні погляди на життя. З липня 2015 року подружні відносини не підтримують, він втратив до відповідачки повагу та любов, з січня 2016 року проживає з іншою жінкою з якою має намір створити сімю, тому просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. 17.03.2017 року до суду поступила заява позивача [PERSON] про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати та постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони одружилися 18.05.1991 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 5 у Грозівській сільській Раді народних депутатів Старосамбірського відділу ЗАГС. У звязку із одруженням відповідач змінила прізвище Мисьович на [PERSON]. Сторони припинили подружні відносини більше року, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного повагу та любов. Частиною 2 ст.112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04.09.1999 року відділом реєстрації одружень, актовий запис № 751, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились навесні 2017 року, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії І-ФП № 055510 виданим відділом реєстрації одруженю від 04.09.1999 року. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились навесні 2017 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з непроживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення судового засідання до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Договір про утримання дітей не укладено. Стан здоровя дитини нормальний. Стан здоров'я відповідача нормальний, на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2012 року. Мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Наполягав на розірванні шлюбу та не вбачав підстав в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2012 року, мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO] (а.с. 4- 5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надали,шлюб підлягає до розірвання. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

08.09.2017 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що останній 07.09.2017 року поступив в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням лікаря психіатра Хустської ЦРЛ [PERSON], у звязку з тим, що в нього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому необхідне рішення суду про його госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 07.09.2017 року [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на параноїдну шизофренію, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та непотрібно його госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, який вважав за доцільне задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів психіатрів №2251 від 08 вересня 2017 року, страждає на параноїдну шизофренію, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved