Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

09 грудня 2021 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 24 березня 2017 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалась з того приводу, що [PERSON] не поважала та не шанувала позивача як чоловіка. Відповідачка жила своїм життям, свою заробітну плату витрачала на власні потреби, з позивача потребувала значні доходи, яких він заробити був не змозі. З цього приводу між сторонами постійно виникали сварки, у ході яких вони ображали один одного. Відповідачка дозволяла собі у нічний час зникати з дому і на запитання позивача про те, де вона була та чим займається відповідала, що це не його справи. Сторони не могли знайти порозуміння, постійно сварились і намагання [PERSON] щодо збереження сім`ї виявились марними. Позивачу набридло таке життя і, так як будинок в якому подружжя проживало, належить особисто позивачу, то [PERSON] приблизно у липні 2021 року переїхала до місця проживання своєї родини. З цього часу кожен з них живе своїм життям. По рішенню суду позивач сплачує аліменти на утримання дитини. [PERSON] втратив почуття любові та поваги до відповідачки. Подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. [PERSON] вважає, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, поновлювати шлюбні стосунки з нею наміру немає. На підставі вищезазначеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . Ухвалою суду від 14.12.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 28.12.2021 року о 16:45 год. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується витягом з журналу телефонограм Березівського районного суду Одеської області за №389, причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У судовому засіданні встановлено наступне. 24 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 21. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від спільного проживання подружжя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між подружжям не склалось з того приводу, що [PERSON] не поважала та не шанувала позивача як чоловіка. Відповідачка жила своїм життям, свою заробітну плату витрачала на власні потреби, з позивача потребувала значні доходи, яких він заробити був не змозі. З цього приводу між сторонами постійно виникали сварки, у ході яких вони ображали один одного. Подружжя не могло знайти порозуміння, постійно сварилось і намагання [PERSON] щодо збереження сім`ї виявились марними. З липня 2021 року сторони спільно не проживають, [PERSON] переїхала до місця проживання своєї родини. З цього часу кожен з них живе своїм життям. Згідно до судового наказу, виданого Березівським районним судом Одеської області від 14.07.2020 року, з позивача [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону. [PERSON] втратив почуття любові та поваги до відповідачки. Подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. [PERSON] вважає, що одруження з [PERSON] виявилось невдалим, поновлювати шлюбні стосунки з нею наміру немає. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги пояснення позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу відповідачці було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Судові витрати, згідно ст. 141ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved