Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

07 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2010 року він успадкував 1/2 частку спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS], іншу 1/2 частину успадкував його брат [PERSON], який в подальшому свою частку, яку відповідно розрахунку визначено розміром 39/200 продав йому згідно договору купівлі-продажу від 04.07.2013 року. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] йому належать житловий будинок з прибудовами, сарай, погріб, вимощення, козирок, ганок. Прохід до його домоволодіння можливий з вулиці через невелику хвіртку №3 у паркані та ворота № 2. Під час проведення робіт по ремонту він зіштовхнувся з неможливістю підвозу будівельних матеріалів та продукті на своє подвір'я, а також і вивозу будівельного сміття або рухомого майна тому що хвіртка за своїми розмірами не дозволяє проїзду автомобіля на його подвір'я. Його частина будинку розташована таким чином, що він не може зробити додатковий проїзд, проїзд на подвір'я можливий лише через основні ворота, якими користуються відповідачі. На проїзді з боку воріт до подвір'я відповідачі вивішують білизну, яка може не зніматися тривалий час. В добровільному порядку відповідачі відмовляються надавати йому можливість у користуванні воротами та в'їздом на його подвір'я, тобто перешкоджають йому в користуванні житловим будинком з прибудовами, сараєм, погрібом. Раніше з цього ж самого приводу був спір у колишніх власників домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідно до рішення народного суду м. Кіровограда від 25.06.1969 року було зобов'язано в'їзд та виїзд в домоволодіння [ADDRESS] покласти на співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зараз його співвласниками є відповідачі [PERSON], [PERSON], які порушуючи умови добросусідства відмовляють йому в можливості проїзду та виїзду у його частину домоволодіння, порушують його право користування земельною ділянкою загального користування, в'їздом та виїздом з будинку. Просить усунути перешкоди з боку [PERSON] та [PERSON] в користуванні домоволодінням, побутовими спорудами та будівлями, зобов'язати відповідачів не чинити перешкод в здійсненні в'їзду та виїзду до подвір'я та будинку з прибудовами за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В судовому засіданні [PERSON] та його представник уточнили позовні вимоги, зазначив, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 22 вересня 1970 року, укладеного між його матір'ю [PERSON] та [PERSON], його мати купила у [PERSON] 17/50 частин будинку з надвірними будівлями. Згідно договору купівлі-продажу від 13.02.1987 року Кіровоградський міськвиконком продав, а [PERSON] та [PERSON] купили 17/50 частин будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці площею 686,5 кв.м. В особисту власність [PERSON] перейшла 1/20 частина будинку з надвірними будівлями, а [PERSON] 25/100 частин будинку з надвірними будівлями. Вказана частина будинку належала померлій [PERSON], яка після спливу піврічного строку перейшла у власність Кіровоградського міськвиконкому. Згідно рішення народного суду м. Кіровограда від 25 липня 1969 року за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, подвір'ям загального користування, в'їздом та сараєм, та зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод у користуванні присадибною ділянкою спірна земельна ділянка по [ADDRESS] була визначена як двір загального користування загальною площею 206,8 кв.м. зі в'їздом на [ADDRESS] та у двір домоволодіння [ADDRESS] у межах, де були раніше ворота. Просять усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та в'їздом загального користування та зобов'язати відповідачів не чинити йому, [PERSON], перешкоди у користуванні земельною ділянкою та в'їздом загального користування за адресою: [ADDRESS] у відповідності до рішення Народного суду м. Кіровограда від 25 липня 1969 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.10.2014 року залучено в якості співвідповідача по справі [PERSON]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином неодноразово були повідомлені про розгляд справи, причини неявки в судове засідання не повідомили, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений 01.11.2014 року повісткою про розгляд справи, надав заяву про перенесення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками відповідача [PERSON], він мав можливість своєчасно ознайомитися з матеріалами справи, оскільки справа знаходиться в провадженні довгий час із-за неявки в судові засідання відповідачів без поважних причин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та їх представника, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали інвентаризаційної справи Кіровоградського ООБТІ, матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен співвласник має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає частці у праві спільної часткової власності. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частиною 1 статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній, частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно ч.2 п. «в» статті 89 Земельного Кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до ч.1 ст. 92 ЗК України право постійного користування - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановленого строку. Згідно ст. 95 ЗК України землекористувач має право самостійно господарювати на землі, тобто про встановлення окремого користування частиною земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки у спільній земельній ділянці. У відповідності до ч.2 стаття 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Відповідно до ч.1,2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом встановлено, що станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності: 8/25 ч. - [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 20.08.1969 року № 2-5153; 29/100 ч. - [PERSON] згідно договору дарування від 02.09.2000 року № 2945; 39/200 ч. - [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.09.2010р. № 1232; 39/200 ч.- [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.09.2010р. № 1234, що підтверджується довідкою про належність нерухомого майна № 112264 від 30.10.2014 року Кіровоградського ООБТІ (а.с. 106). У відповідності до договору купівлі - продажу від 04.07.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 644 [PERSON] купив у [PERSON] 39/200 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS](а.с.69-71). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого станом на 22 листопада 2013 року вбачається, що житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 695,6 кв. м., земельна ділянка залишається в загальному користуванні, фактична ширина входу з [ADDRESS] до земельної ділянки власника [PERSON] - 0,84 см. (а.с. 12-16). У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 00009356 [PERSON] на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 16 жовтня 1998 року № 103 передана у приватну власність земельна ділянка площею 695,6 кв.м. в межах згідно з планом на праві спільної часткової 1/3 частини власності за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с.10). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 00009356 [PERSON] на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 15 квітня 1999 року № 242 передана у приватну власність земельна ділянка площею 695,6 кв.м. в межах згідно з планом на праві спільної часткової 1/3 частини власності за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с.11). У відповідності до рішення сорок першої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради № 3429 від 07 жовтня 2014 року надано [PERSON] дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (для подальшого надання безоплатно у спільну часткову власність 1/3 частину домоволодіння) по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,0696 га - землі одно - та двоповерхової житлової забудови, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови(а.с.107-109). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Народного суду м. Кіровограда від 25 липня 1969 року за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, двором загального користування, в'їздом та сараєм, та зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод в користуванні присадибною ділянкою позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, двором загального користування та в'їздом в двір задоволено. Встановлено в домоволодінні [ADDRESS] двір загального користування загальною площею 206,8 кв.м. з в'їздом на [ADDRESS] та у двір домоволодіння [ADDRESS] в межах раніше існуючих воріт. (Розміри двора повинні бути при в'їзді в двір 5 м.40 см. Від стіни будинку [PERSON] і [PERSON], далі у абрикоси, що по центральній лінії до сараю 4 м.10 см. між будинком співвласників і сараєм, двір повинен бути в межах не менше 6-7 метрів. Встановлення в'їзду та виїзду і двору загального користування в домоволодіння [ADDRESS] покласти на співвласників [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Зобов'язано [PERSON] не чинити [PERSON] і [PERSON] перешкоди у користуванні в'їздом і двором загального користування. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод у користуванні присадибною ділянкою задоволено. Зобов'язано [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в користуванні ними належною земельною ділянкою та зобов'язано [PERSON], [PERSON] і [PERSON] встановити паркан на межі між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS], яка встановлена рішенням Міськвиконкому № 430 від 05 липня 1954 року, тобто паркан повинен бути з міста, де він знаходиться в даний час переміщений на 90 см до домоволодіння [ADDRESS]. Витрати вартості установки воріт в сумі 69,45 руб. порівну віднести на всіх співвласників: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 23,15 руб. з кожного (а.с.72-76). Рішення Народного суду м. Кіровограда від 25 липня 1969 року набрало законної сили. З акту судового виконавця нарсуда м. Кіровограда від 08 грудня 1969 року вбачається, що в присутності позивача [PERSON] складений даний акт про те, що згідно рішення суду №2-7 від 25липня 1969 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язані були встановити ворота для в'їзду та виїзду у двір загального користування в домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] в даній квартирі не проживає, [PERSON] відмовилася виконувати рішення суду в цій частині, тому встановила ворота [PERSON]( а.с.93). Враховуючи вищевикладене, те, що у відповідності до рішення народного суду м. Кіровограда від 25 липня 1969 року встановлено, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] залишається в загальному користуванні співвласників, усунуто перешкоди співвласникам щодо користування загального в'їзду та виїзду з земельної ділянки на [ADDRESS], згідно акту судового виконавця від 08.12.1969 року рішення суду щодо встановлення воріт загального користування виконано, фактична ширина входу з [ADDRESS] до земельної ділянки власника [PERSON] - 0,84 см., суд вважає за необхідне усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою та в'їздом загального користування за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні земельною ділянкою та в'їздом загального користування за адресою: [ADDRESS] у відповідності до рішення Народного суду м. Кіровограда від 25 липня 1969 року, оскільки відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, частиною 1 статті 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, та у відповідності до ч. 2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн., які позивач в уточненнях до позовних вимог не просив стягувати з відповідачів, тому суд вважає їх фактично понесеними.

Outcome: approved