Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

08 липня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 209651,94 грн., три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 10228,60 грн., а також\~понесених позивачем\~судових витрат.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що 25\~листопада 2017\~року відповідач\~ [PERSON] отримав\~від нього\~у борг\~8000\~доларів США,\~що на\~той момент\~було еквівалентно\~(з\~урахуванням офіційного\~курсу НБУ,\~встановленого на\~день отримання\~відповідачем позики,\~100\~доларів США\~ 2691,36\~грн.)\~215308,80\~грн.,\~про що\~цього ж\~дня ним\~власноруч була\~складена розписка.\~Зазначений борг\~відповідач зобов`язувався\~повернути до\~01\~грудня 2017\~року.\~Відповідач у\~визначений термін\~позику не\~повернув та\~ухиляється від\~сплати боргу,\~тому він\~вимушений звернутися\~до суду\~про стягнення\~боргу у\~примусовому порядку.\~Боргові зобов`язання\~відповідача виникли\~не в\~гривневому,\~а у\~доларовому еквіваленті.\~Тому вважає,\~що сума\~боргу при\~її стягненні\~судом в\~офіційній державній\~одиниці \~гривні не\~може бути\~меншою за\~8000\~доларів США.\~На дату\~складання даного\~позову (з\~урахуванням офіційного\~курсу НБУ,\~встановленого на\~02\~липня 2019\~року,\~100\~доларів США\~ 2620,6493\~грн.)\~8000\~доларів США\~дорівнюють 209651,94\~грн.\~Також просить\~стягнути з\~відповідача три\~проценти річних від простроченої суми боргу за період з 01 грудня 2017 року по 01 липня 2019 року у розмірі 10228,60 грн. Ухвалою суду від 24 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 вересня 2019 року, яке, в свою чергу, неодноразово було відкладено на 17 жовтня 2019 року, 19 грудня 2019 року, 20 лютого 2020 року, 26 травня 2020 року, 22 липня 2020 року, 22 жовтня 2020 року, 22 грудня 2020 року та 02 лютого 2021 року у зв`язку із неявкою відповідача та клопотаннями відповідача про відкладення слухання справи. Зокрема, у клопотанні від 25 травня 2020 року відповідач просив відкласти слухання справи у зв`язку із встановленням на території України карантину з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року на підставі постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 (а.с. 37). Згідно із заявою відповідача [PERSON] від 27 травня 2020 року, він був ознайомлений з матеріалами справи у повному обсязі та зробив фотокопії з них 21 липня 2020 року (а.с. 39). Крім того, 21 липня 2020 року відповідач [PERSON] у приміщенні суду під розпис отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками (а.с. 43). У заяві від 21 липня 2020 року відповідач просив відкласти слухання справи у зв`язку із тимчасовою відсутністю його адвоката, пов`язаною з коронавірусом (а.с. 44), у заяві від 13 жовтня 2020 року у зв`язку із перебуванням у помаранчевій зоні карантину і можливим відходом на самоізоляцію (а.с. 51), у заяві від 18 грудня 2020 року у зв`язку із перебуванням на самоізоляції (а.с. 57), у заяві від 01 лютого 2021 року у зв`язку із перебуванням на лікарняному з діагнозом «гіпертонічний криз» та потребуванням постільного режиму (а.с. 64). Проте жодних доказів щодо поважності причин неявки у судове засідання, зокрема, доказів перебування на лікарняному відповідач не надав. Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 квітня 2021 року на 09 годину 00 хвилин. 05 квітня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із його перебуванням у червоній зоні карантину (а.с. 70). У зв`язку із цим, судове засідання, призначене на 07 квітня 2021 року, відкладено на 13 травня 2021 року на 09 годину 00 хвилин за клопотанням відповідача. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 13 травня 2021 року на 09 годину 00 хвилин, був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. 12 травня 2021 року від нього надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням у червоній зоні карантину у відрядженні, проте, доказів з цього приводу до заяви не додав. Тому на підставі частини 3\~ст. 131 ЦПК України\~суд вважає, що він не з`явився у судове засідання без поважних причин. За положеннями статті 129\~Конституції, статті 2\~ЦПК України,\~одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи\~є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.\~ Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про\~можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Таким чином, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст.\~15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 25 листопада 2017 року у м. Слов`янську відповідач [PERSON] склав позивачу [PERSON] розписку наступного змісту: «Я, [PERSON] , 1978 року народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, беру у борг у [PERSON] вісім тисяч доларів США (8000$). Гроші беру на свій бізнес-проєкт. Зобов`язуюсь повернути до 01 грудня 2017 року» (а.с. 3, 28). Згідно з довідкою Бахмутської міської ради № 22627 від 17 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до\~ст.\~509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника; виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів. Згідно із\~статтею 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір позики вважається укладеним у момент передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~статті 1047 ЦК України,\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума\~\~не\~\~менш\~\~як\~\~у\~\~десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено у судовому засіданні, до теперішнього часу відповідач [PERSON] не повернув борг позивачу [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, погоджується з розрахунком позивача [PERSON] (з урахуванням офіційного курсу НБУ, встановленого на день отримання відповідачем позики 25 листопада 2017 року, 100 доларів США 2691,36 грн.), згідно з яким 8000 доларів США еквівалентно 215308,80 грн. На дату складання позовної заяви (з урахуванням офіційного курсу НБУ, встановленого на 02 липня 2019 року, 100 доларів США 2620,6493 грн.) 8000 доларів США еквівалентно 209651,94 грн. Згідно з\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з у рахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає\~правильним та\~таким,\~що проведений\~вірно,\~розрахунок позивача\~трьох процентів\~річних від простроченої суми боргу за період з 01 грудня 2017 року по 01 липня 2019 року у розмірі 10228,60 грн. При цьому, відповідачем, незважаючи на наявну можливість, не надано суду достовірних та достатніх доказів на спростування доводів позовної заяви. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2198,81 грн.

Outcome: approved