Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

07.09.2021\~року заявник\~звернувся до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просить суд\~встановити юридичний\~факт належності\~ [PERSON] Державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю І-ОД\~№028308,\~виданого Красносільською\~сільською Радою\~народних депутатів\~Комінтернівського району\~Одеської області\~14.10.1996\~року,\~зареєстрованого в\~книзі записів\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю\~за р-2 №3 на підставі Рішення №34 5-ї сесії XXII скликання Красносільської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 30.04.1996 року, посилаючись на такі обставини. Згідно заяви, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,060 га для ведення садівництва, розташованої на території Красносільської сільської ради народних депутатів. На вказаній земельній ділянці розташований садовий будинок, який належить [PERSON] . З метою приведення документів у відповідність до діючого законодавства, [PERSON] виявив бажання звернутися до землевпорядної організації з метою розроблення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці. Проте, заявником було виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю І-ОД №028308, виданого Красносільською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 14.10.1996 року його прізвище написано з помилкою: « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». При цьому в паспорті громадянина України прізвище заявника вказане як « [PERSON] ». Згшідно заяви,наявність такої розбіжності прізвища заявниці, зазначеного в Державному акті на право приватної власності на землю І-ОД №028308, виданого Красносільською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 14.10.1996 року з прізвищем в паспорті заявника - громадянина України перешкоджає йому реалізувати своє права власності, а тому заявник вимушений звертатись до суду з даною заявою. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та вказав, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Красносільська\~сільська рада\~Одеського району\~Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання заінтересовану особу було повідомлено належним чином та своєчасно, причи неявки суду не повідомив. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення юридичного факту належності документу підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами\~України прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~або юридичних\~осіб,\~вживати заходів\~щодо всебічного,\~повного і\~об`єктивного з`ясування\~обставин справи. З\~метою з`ясування\~обставин справи\~суд може\~за власною\~ініціативою витребувати\~необхідні докази. Справи\~окремого провадження\~розглядаються судом\~з додержанням\~загальних правил,\~встановлених цим\~Кодексом,\~за винятком\~положень щодо\~змагальності та\~меж судового\~розгляду.\~Інші особливості\~розгляду цих\~справ встановлені\~цим розділом. Справи\~окремого провадження\~суд розглядає\~за участю\~заявника і\~заінтересованих осіб. Справа\~про розірвання\~шлюбу за\~заявою особи,\~засудженої до\~позбавлення волі,\~може бути\~розглянута судом\~за участю\~представника такої\~особи. Справи\~окремого провадження\~не можуть\~бути передані\~на розгляд\~третейського суду\~і не\~можуть бути\~закриті у\~зв`язку з\~укладенням мирової\~угоди. Якщо\~під час\~розгляду справи\~у порядку\~окремого провадження\~виникає спір\~про право,\~який вирішується\~в порядку\~позовного провадження,\~суд залишає\~заяву без\~розгляду і\~роз`яснює заінтересованим\~особам,\~що вони\~мають право\~подати позов\~на загальних\~підставах. При\~ухваленні судом\~рішення судові\~витрати не\~відшкодовуються,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,060 га для ведення садівництва, розташованої на території Красносільської сільської ради народних депутатів, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД №028308, виданого Красносільською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 14.10.1996. Державний акт був виданий на підставі Рішення №34 5-ї сесії XXII скликання Красносільської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 30.04.1996 року. Відповідно до Довідки Красносільської сільської ради належна [PERSON] земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці розташований садовий будинок, який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 14.09.2007 року. Право власності на садовий будинок зареєстроване Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації 23.10.2007 року за №19986459, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16372999 від 23.10.2007 року. З метою приведення документів у відповідність до діючого законодавства, [PERSON] виявив бажання звернутися до землевпорядної організації з метою розроблення технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці. Проте, заявником було виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю І-ОД №028308, виданого Красносільською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 14.10.1996 року його прізвище зазначено з помилкою: « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » При цьому в паспорті громадянина України прізвище заявника вказане « [PERSON] ». Судом встановлено, що наявність таких розбіжностей у написанні прізвищ заявника у Державному акті на право приватної власності на землю та паспорті перешкоджає заявнику у реалізації його прав як власника земельної ділянки. Судом встановлено, що помилка у написанні прізвища заявника під час видачі Державного акту виникла внаслідок неправильного перекладу прізвища заявника з російської мови на українську, адже Рішення №34 5-ї сесії XXII скликання Красносільської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 30.04.1996 року про передачу земельної ділянки у власність викладене російською мовою. Крім того, на час отримання Державного акту заявник мав паспорт громадянина СРСР, який також був викладений російською мовою. Судом встановлено, що 03 березня 1997 року заявник отримав паспорт громадянина України, в якому прізвище українською мовою вказане « [PERSON] ». Окрім цього, у свідоцтві про народження заявника його прізвище вказано українською мовою « [PERSON] ». З метою виправлення помилки у Державному акті заявник звернувся до Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області з відповідною заявою. Проте, 02.09.2021 року сільською радою була надана відповідь на заяву №2527/05- 10/3539, відповідно до якої заявнику рекомендовано при розробці технічної документації із землеустрою врегулювати питання щодо правильного написання прізвища у Державному акті. Однак, заявник не має можливості замовити розроблення вказаної документації до вирішення питання про встановлення належності Державного акта саме заявнику. Таким чином, задля усунення розбіжностей у написанні прізвища у паспорті та Державному акті заявник змушений звернутися до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦК України, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Таким чином, наявність такої розбіжності прізвища заявниці, зазначеного в Державному акті на право приватної власності на землю І-ОД №028308, виданого Красносільською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 14.10.1996 року з прізвищем в паспорті заявника - громадянина України перешкоджає йому реалізувати своє права власності. Вказана помилка створює складнощі при розпорядженні власністю, а тому необхідно встановити факт належності заявниці вказаного документу у судовому порядку, оскільки іншим чином заявник не може довести належність їй вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності документів необхідна заявниці для подальшої реалізації свої прав власника на спадщину. Звертаючись до Правил українського правопису прізвищ, суд зазначає наступне. «Правопис слов`янських прізвищ та імен. Основні правила правопису прізвищ та імен инших слов`янських народів: И (і) передаємо переважно через и в прізвищах та іменах, належних до південнослов`янських мов, у яких немає розрізнення и і (болгарська, сербська та ин.): Бегич, Белич, [PERSON] , Караджич, Милев, Милош, Митич, Николов, Симеон, Филип, Ямгич; рідше через і (на початку слова; перед [й] та голосним; в іменах неслов`янського походження, що мають відповідники і в українській мові з написанням через і; у деяких инших випадках, переважно за традицією): [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , Мійо; [PERSON] ; Людевіт, Міклошич та ин.; через ї (після голосних): Воїслав, Михаїмл, [PERSON] . Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: ?згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; ?чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; ?заявник не мас іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що мас юридичне значення; ?встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. На підставі вказаних доказів суд вважає можливим задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Outcome: approved