Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

08.09.2014 року Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29.10.2012 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди №ДОБ 10/291. Предметом договору виступало передання позивачем у тимчасове оплатне користування відповідачу обладнання, ідентифікуючі ознаки якого зазначені в акті прийому - передачі, що є невід'ємною частиною договору. Вказала, що в зв'язку з неналежним виконанням договору відповідачем, останній було розірвано в односторонньому порядку з 02.07.2013 року, а майно самостійно повернуто позивачем. Разом з тим, станом на 02.07.2013 року у [PERSON] за договором наявна несплачена заборгованість по орендній платі в розмірі 7 025,20 грн. Позивач зазначає, що нею 05.09.2013 року було направлено відповідачу претензію щодо сплати заборгованості, яку останнім не виконано. З огляду на таке, просила стягнути з [PERSON] суму боргу за договором №ДОБ 10/291 в розмірі 7 025,20 грн., та, посилаючись на відповідні норми законодавства, просила стягнути з відповідача штрафні санкції, а саме пеню в розмірі 1 131,47 грн., штраф в розмірі 2810,08 грн., а також 3% річних в розмірі 246.56 грн., інфляційні нарахування в розмірі 867,23 грн.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин, враховуючи заяву представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Судом достовірно встановлено, що 29 жовтня 2012 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] як орендодавцем та [PERSON] як орендарем було укладено Договір оренди №ДОБ 10/291. Відповідно до п.1.1 Договору №ДОБ 10/291, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування обладнання, яке є об'єктом власності орендодавця. Відповідно до п. 1.2 Договору №ДОБ 10/291, найменування обладнання, яке передається орендарю, його комплектність, технічні характеристики (інші особливості в разі необхідності) зазначаються в акті прийому передачі, який є додатком до цього договору та складає з ним єдиний документ. Як встановлено з Акту прийому-передачі від 29.10.2012 року №10/291, який є додатком до Договору №ДОБ 10/291 від 29.10.2012 року, відповідачеві було передано наступне обладнання: - побутовий госпблок №БТ0051 - 1 шт.; - конвектор електричний - 1шт.; - ліжко двоярусне - 4 шт.. Крім того, згідно Актів прийому-передачі від 06.11.2012 року та 15.11.2012 року №11/061 та №11/151 відповідно, які є додатками до Договору №ДОБ 10/291 від 29.10.2012 року, відповідачеві було передано наступне обладнання: - ліжко двоярусне - 2 шт.; - ліжко двоярусне - 4 шт.. Також, згідно Акту прийому-передачі від 25.01.2013 року №251/01, який є додатком до Договору №ДОБ 10/291 від 29.10.2012 року, відповідачеві було передано наступне обладнання: - побутовий госпблок №БТ0038 - 1 шт.; - конвектор електричний - 1шт.. Позивач зазначає, що відповідач 29.12.2012 року не вніс черговий попередній платіж, на виконання умов Договору, проте продовжував користуватися обладнання. Відповідно до п. 13.1.4 Договору №ДОБ 10/291 передбачено, що договір підлягає достроковому розірванню, зокрема, у разі, коли орендар не вносить орендну плату в розмірі та строк, встановлений даним договором. Таким чином, відповідно до положень договору та за обставин, які склалися, останній вважається розірваним з 02.07.2013 року. Як вбачається з акту взаєморозрахунків в матеріалах справи, на момент розірвання договору сума заборгованості по орендній платі становить 7 025,20 грн.. 05.09.2013 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість та нараховані штрафні санкції, яку не було виконано. Відповідно до п. 6.1 Договору оренди. Орендар сплачує орендну плату за весь час користування орендованим обладнанням. За таких обставин, позовна вимога щодо стягнення 7 025,20 грн. заборгованості по орендній платі є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 7.2.1. Договору передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря сплати прострочки, неустойки та штрафу, у разі порушення умов Договору. Відповідно до п. 9.1 Договору, за кожен день прострочки сплати орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 9.2 Договору, у випадку, якщо про строчка по сплаті орендної плати перевищує 10 календарних днів, орендар додатково сплачує штраф в розмірі 30% від м'ясної орендної плати. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено порушення відповідачем порядку здійснення оплат за договором оренди, позовна вимога про стягнення пені в розмірі 1 131,74 грн. та штрафу в розмірі 2 810,08 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, з [PERSON] на користь позивача також підлягають стягненню інфляційні витрати в розмірі 867,23 грн. та 3% річних в розмірі 246,56 грн.. За таких обставин, враховуючи, що докази, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved