Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

09.12.2013 року до суду звернувся ПАТ «Терра Банк», який в подальшому згідно ухвал суду замінений правонаступником ПАТ «Кристалбанк», та просив суд стягнути солідарно з відповідачів - [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Кристалбанк», заборгованість за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року у загальному розмірі 162 629, 20 грн. та судовий збір у розмірі 1626,30 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що 07.03.2008 року між ЗАТ „ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК, правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір №54-Ф/08/10, відповідно до якого відповідачу надано у користування кредит в сумі 110 000, 00 грн. на поточні потреби зі сплатою процентів в розмірі 20 % річних, з кінцевим терміном погашення 04.03.2016 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за вище вказаним кредитним договором, між ЗАТ „ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК та [PERSON] 07.03.2008 року укладено договір поруки № 15-П/08/10, відповідно до умов якого відповідач [PERSON], як сторона, що несе солідарну відповідальність перед позивачем, поручилася за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобовязань за договором №54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року. Відповідно до п.1 Додаткового договору від 07.03.2008 року до зазначеного кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання умов Договору відповідач повинен був сплатити позивачу штраф в розмірі 20% від суми кредиту, що обумовлена в пункті 1.1. Договору, тобто 22 000,00 грн. Згідно п. 2.2.11 Кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався повністю повернути кредит, сплатити відсотки та нараховані комісії, незалежно від настання строку виконання зобовязання у випадку незгоди позичальника зі зміною розміру процентної ставки, запропонованої банком, несплати (в тому числі неналежної сплати) відсотків за користування кредитом, комісій. Зобовязання за кредитним договором не виконані, кредит за встановленою датою погашення не повернуто, проценти за користування грошовими коштами не сплачені, у звязку з чим станом на 05.12.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року становить 162 629,20 грн., з яких 32 072,00 грн. строкова заборгованість за кредитом; 48 631,55 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 15 522,03 грн. - проценти нараховані на строкову заборгованість за кредитом; 34 611,81 грн. проценти нараховані на прострочену заборгованість за кредитом; 9 791,81 грн. - пеня за прострочення строків погашення процентів за користування кредитом; 22 000,00 грн. штраф за недотримання умов кредитного договору, які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, вказуючи на наявну заборгованість позичальника та необхідність солідарної відповідальності відповідачів перед кредитором. Вказав, що ПАТ «КРИСТАЛБАНК» є належним позивачем по справі, оскільки є правонаступником ПАТ «Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК», який в свою чергу виступає правонаступником ПАТ «Терра Банк», який є правонаступником ЗАТ «Терра Банк», а останній є правонаступником ЗАТ „ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК, та набув всіх прав за переданими йому активами, а тому числі по зобовязанням відповідачів. Відповідач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала, свої заперечення проти задоволення позову обґрунтувала тим, що її довіритель не був повідомлений про перехід права вимоги за кредитним договором до позивача. Вважає, що ПАТ «Кристалбанк» не є належним позивачем, оскільки представник не надав належних оригіналів документів, які підтверджують право банку вимагати від відповідачів виконання зобовязань за кредитним договором. В матеріалах справи відсутнє підтвердження належного виконання кредитором свого обовязку щодо передачі кредитних коштів [PERSON], тобто відсутні меморіальні документи про передачу грошових коштів. Крім того, позивачем не доведено суму заборгованості, оскільки не наданий розрахунок. Відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання представником [PERSON] судової повістки (а.с. 171, 172,200). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між ЗАТ «ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 54-Ф/08/10, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 110 000,00 грн. на поточні потреби під 20 % річних, терміном повернення не пізніше 04.03.2016 року та відповідно до п. 1.4. вказаного кредитного договору зобов`язаний був здійснювати погашення кредиту щомісячно в сумі не меншій 1146,00 грн. Додатково до процентів відповідач, згідно п. 1.6 кредитного договору, повинен сплачувати комісію згідно тарифів банку, а саме за відкриття кредитного рахунку 1100,00 грн. та розрахунково-касове обслуговування. Згідно п. 4.2 кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, вказаний в абзаці 1 п. 1.4 договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, при цьому на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування процентів здійснюється в подвійній процентній ставці відповідно до п. 1.3 договору. У разі порушення строків погашення процентів за користування кредитів, відповідач [PERSON] згідно п. 4.3 Кредитного договору повинен був сплачувати за кожен день прострочення платежів пеню у розмірі, що розраховується виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, що діяв в період, за який сплачується пеня, від суми своєчасно не повернутих коштів. Також згідно п. 1 додаткового правочину до кредитного договору №54-Ф/08-10 від 07.03.2008 року у випадку неналежного виконання договірних зобовязань відповідач [PERSON] повинен був сплатити позивачу штраф в розмірі 20% від суми кредиту (а.с.9-10). В якості забезпечення виконання зобовязань за вище вказаним кредитним договором, між ЗАТ «ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК» та [PERSON] 07.03.2008 року укладено договір поруки № 15-П/08/10 (а.с.11). Відповідно до п. 1.1 умов цього договору відповідач [PERSON], як сторона, що несе солідарну відповідальність перед банком, поручилася за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобовязань за договором №54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року у розмірі основного боргу 110 000,00 грн. з виплатою 20% річних, сплати комісій та інших платежів в розмірах та в строки передбачені кредитним договором (а.с11). ПАТ „Терра Банк є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ „Терра Банк, яке згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 25 грудня 2007 року, є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ „ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК, що затверджено в п. 1.2 Загальних положень Статуту ПАТ „Терра Банк (а.с.4,5-8). Постановою Правління НБУ від 21.08.2014 року № 518 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Терра Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 № 72 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» (далі - рішення) було вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Терра Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22.08.2014 року (а.с.98). Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон). Відповідно до ч. 1 ст.42 Закону, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобов'язань одного або декількох неплатоспроможних банків. Перехідний банк утворюється у формі публічного акціонерного товариства. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з метою реалізації вказаної норми Закону та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк», було створено ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (а.с. 106-118). Відповідно до п.1.3 Статуту ПАТ «Кристалбанк» (а.с. 173-176), банк є правонаступником ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк», який є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014р. активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов'язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями ПАТ «Терра Банк». Відповідно до ч. 10 ст.42 Закону, перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку. На виконання зазначеної норми Закону, рішенням акціонера ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк») від 22.12.2014 року було уповноважено директора ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» [PERSON] на підписання від імені ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» акту приймання передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» та договору про передачу прав за договорами іпотеки та договорами застави ПАТ «Терра Банк» (а.с. 179-181). Відповідно до вказаного рішення між ПАТ «Терра Банк» та ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» було складено та підписано [PERSON] приймання - передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» від 22.12.2014 року ( а.с. 182-185). Відповідно до ч. 12 ст. 42 Закону, встановлено, що перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення), а також набуває обов'язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Серед інших активів, згаданим вище актом передано від ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» актив, який виник із кредитного договору №54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року, який було укладено між ЗАТ «ІНВЕСТ-КРЕДИТ БАНК» ( правонаступником якого був ПАТ «Терра Банк») та [PERSON] (а.с. 186). Таким чином, після підписання акту приймання-передавання, ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк») набуло всіх прав кредитора за кредитним договором по відношенню до боржника. Вказаними вище обставинами спростовуються твердження сторони відповідача [PERSON], що позивач не набув права вимоги за кредитним договором і є неналежним позивачем. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов'язання, кредит не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплачено, у звязку з чим заборгованість за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року станом на 05.12.2013 року склала 162 629,20 грн., з яких: 32 072,00 грн. строкова заборгованість за кредитом; 48 631,55 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 15 522,03 грн. - проценти нараховані на строкову заборгованість за кредитом; 34 611,81 грн. проценти нараховані на прострочену заборгованість за кредитом; 9 791,81 грн. - пеня за прострочення строків погашення процентів за користування кредитом; 22 000,00 грн. штраф за недотримання умов кредитного договору. Сума заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14-16). При цьому як вбачається з вказаного розрахунку, відповідач [PERSON] нерегулярно сплачував суму кредиту та нараховані за кредитом відсотки, тобто визнав факт отримання кредитних коштів, що спростовує твердження його представника про відсутність доказів виконання банком обовязку надати кредитні кошти позичальнику. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. В силу ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1050 та ч.2 ст. 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він на вимогу кредитора зобовязаний сплатити грошову суму, при цьому ч.2 ст. 1050 встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В той же час, згідно із ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимог до поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України). Згідно п. 5.1, 5.2 договору поруки № 15-П/08/10 від 07.03.2008 року встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також якщо Кредитор протягом шести місяців з дня настання терміну виконання зобовязань не предявить вимог до поручителя. Згідно п. 5.2 кредитного договору, у випадку погіршення фінансового стану позичальника (підтвердженого фінансовими документами Позичальника), що ставить під загрозу повернення кредиту, або погіршення структури забезпечення, порушення позичальником умов, передбачених п. 2.2.1 - 2.2.11, банк має право зупинити дію цього договору достроково з зазначенням конкретної дати зупинення, повідомивши про це позичальника письмово, а позичальник зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та інші платежі передбачені цим договором, не пізніше вказаної в повідомленні дати. У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши поручителю [PERSON] 07.02.2012 року вимогу про дострокове повернення простроченої заборгованості по вказаному кредитному договору, яке поручитель отримала 11.02.2012 року (а.с. 12, 13). Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати . Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Зазначена правова позиції викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-190цс14 від 21.01.2015 року. Оскільки позивач лише 09.12.2013 року звернувся до суду із вимогою про стягнення кредитної заборгованості та пені, тобто пропустив шестимісячний строк предявлення вимог до поручителя, внаслідок чого порука припинилася, а діючим законодавством не передбачено поновлення поруки, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог до поручителя [PERSON], а отже в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про допущення [PERSON] порушення умов кредитного договору № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року, додаткового правочину до кредитного договору від 07.03.2008 року, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року станом на 05.12.2013 року у розмірі 162 629,20 грн., з яких: 32 072,00 грн. строкова заборгованість за кредитом; 48 631,55 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 15 522,03 грн. - проценти нараховані на строкову заборгованість за кредитом; 34 611,81 грн. проценти нараховані на прострочену заборгованість за кредитом; 9 791,81 грн. - пеня за прострочення строків погашення процентів за користування кредитом; 22 000,00 грн. штраф за недотримання умов кредитного договору. Крім того, згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1 626,30 грн.

Outcome: partial