Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

07.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 13.10.2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що свідчить актовий запис за № 2144, - недійсним, посилаючись на те, що 13 жовтня 2009 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було здійснено актовий запис № 2144. Однак, після укладення шлюбу, їй стало зрозуміло, що відповідач уклав із нею шлюб лише для забезпечення можливості вільного пересування по території України, та щоб мати легальне місце проживання. Він мав корисливі міркування та вирішував свої особисті проблемні питання, однак наміру утворити сім'ю та набути прав та обов'язків подружжя у нього не було. Відповідач використав її, як громадянку України та особу, яка має житло, у власних цілях. Для виготовлення відповідних документів, які дають йому можливість перебування в Україні, вона здійснила його тимчасову реєстрацію у належному їй житловому будинку. Через кілька місяців після укладення шлюбу, відповідач від неї пішов і більше вона його не бачила. Через деякий час вона дізналась, що він знаходиться на території Грузії. Про відсутність намірів створювати сім'ю свідчить, зокрема, те, що при реєстрації шлюбу відповідач заперечив її бажання взяти його прізвище. За досить нетривалий час спілкування вони не набули спільно жодної речі, мали відокремлені бюджети, не вирішували будь - яких питань, з якими неминуче стикаються подружні пари. Зовнішня ініціатива [PERSON] на укладання шлюбу не відповідала його внутрішній волі і відповідач не мав наміру дійсно створити з нею сім'ю. Будь - якого способу спілкування між ними не існує. Будь - яких особистих речей в належному їй будинку відповідач не залишив. Представник позивача [PERSON] - адвокат Ковальова Л.В. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду клопотання, в якому просила розглядати справу за відсутності представника третьої особи, рішення по справі прийняти на розсуд суду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 13 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції здійснено актовий запис № 2144 (а.с. 6). Після укладення шлюбу, позивачу стало зрозуміло, що відповідач уклав із нею шлюб лише для забезпечення можливості вільного пересування по території України, та щоб мати легальне місце проживання. Відповідач не мав наміру утворити сім'ю та набути прав та обов'язків подружжя у нього не було. Для виготовлення відповідних документів, які дають йому можливість перебування в Україні, позивач здійснила його тимчасову реєстрацію у належному їй житловому будинку. Через кілька місяців після укладення шлюбу, відповідач від позивача пішов і більше вона його не бачила. Через деякий час вона дізналась, що він знаходиться на території Грузії. За досить нетривалий час спілкування вони не набули спільно жодної речі, мали відокремлені бюджети, не вирішували будь - яких питань, з якими неминуче стикаються подружні пари. Будь - якого способу спілкування між ними не існує. Будь - яких особистих речей в належному їй будинку відповідач не залишив. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно з ч.1 ст. 38 СК України, підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст. ст. 22, 24-26 СК України. Частиною 2 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 13.10.2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 2144, - недійсним.

Outcome: approved