Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

08.06.2016 року [PERSON] звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 26.08.2016 року справу за позовом [PERSON] передано для розгляду до Комінтернівського районного суду Одеської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 31 березня 1984 року рішенням спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Одеського припортового заводу йому на пільгових умовах, як інваліду війни, було надано двокімнатну квартиру [ADDRESS], в якій він з матір'ю проживали з квітня 1984 року. В 1992 році померла його мати. В 1993 році він уклав шлюб з [PERSON] і зареєстрував її разом з її малолітнім сином [PERSON], [INFO] на постійне місце проживання у спірній квартирі. З 2013 року по сьогоднішній день відповідачі у спірному житловому приміщені, їх особисті речі в квартирі відсутні. Відповідачі на даний час постійно проживають за адресою: [INFO], але з реєстрації зі спірної квартири не знімаються, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, судовими повістками та шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті». За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивачу 31 березня 1984 року рішенням спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Одеського припортового заводу на пільгових умовах, як інваліду війни, було надано двокімнатну квартиру [ADDRESS], в якій він з матір'ю проживали з квітня 1984 року. В 1992 році померла його мати. В 1993 році він уклав шлюб з [PERSON] і зареєстрував її разом з її малолітнім сином [PERSON], [INFO] на постійне місце проживання у спірній квартирі (а.с.15-17). В спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками наданими відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради. (а.с. 29-30). Згідно акту про не проживання від 08.04.2014 р., складеним комісією у складі: майстра КП «Міський житлово-комунальний центр» по ЕЖФ [PERSON] та майстра КП «Міський житлово-комунальний центр» по ЕЖФ [PERSON], актом про непроживання від 12.02.1026 року, складеного комісією у складі замісника директора КП «МЖКЦ» [PERSON], майстра КП «Міський житлово-комунальний центр» по ЕЖФ [PERSON], майстра КП «Міський житлово- комунальний центр» по ЕЖФ [PERSON], та юристконсульта КП «МЖКЦ» [PERSON] та актом про непроживання від 16.03.2016 р., складеним комісією у складі майстра КП «Міський житлово-комунальний центр» по ЕЖФ [PERSON], майстра КП «Міський житлово-комунальний центр» по ЕЖФ [PERSON], та юристконсульта КП «МЖКЦ» [PERSON], - відповідачі [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживають. (а.с. 22-24) Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.1 ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved