Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

08.08.2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до [PERSON] , третя особа Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності по Ѕ частки кожному на підставі свідоцтва про право власності за законом та заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.05.2018 року [PERSON] було визнано опікуном недієздатного [PERSON] . Після оформлення правовстановлюючих документів на вказану квартиру, а саме 22.12.2018 року, було виявлено, що у вказаній квартирі зареєстрована родичка позивачів [PERSON] , яка у квартирі не проживає, не користується нею, в квартирі відсутні її особисті речі. Таким чином, право [PERSON] на користування житловим приміщенням перешкоджає [PERSON] користуватися квартирою на власний розсуд та вселяти у квартиру інших осіб. Крім того, реєстрація відповідача у квартирі є підставою для нарахування платежів по житлово-комунальним послугам, які нею не сплачуються, у зв`язку з чим [PERSON] несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач [PERSON] , яка є також представником [PERSON] , у\~ судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала відповідні пояснення, згідно яким вказала, що вона та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] з 22.12.2018 року, після смерті її рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] , яка є онукою [PERSON] , не проживає у вказаній квартирі з 2005 року, особистих речей там не має, за комунальні послуги не сплачує, у зв`язку із чим вона звернулась до суду. Також зазначила, що у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, від якої не надійшла заява про причини неявки та заперечень на позов, на підставі ст. 280 ЦПК України, просила розглядати справу у заочному порядку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити та визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, була повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надала. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~ судова\~повістка,\~а у\~випадках,\~встановлених цим\~Кодексом,\~разом з\~копіями відповідних\~документів надсилається\~на офіційну\~електронну адресу\~відповідного учасника\~справи,\~у випадку\~наявності у\~нього офіційної\~електронної адреси\~або разом\~із розпискою\~рекомендованим листом\~з повідомленням\~про вручення\~у випадку,\~якщо така\~адреса відсутня,\~або через\~кур`єрів за\~адресою,\~зазначеною стороною\~чи іншим\~учасником справи.\~У разі\~ненадання особами,\~які беруть\~участь у\~справі,\~інформації щодо\~їх адреси,\~судова повістка\~надсилається фізичним\~особам,\~які не\~мають статусу\~підприємців,\~-\~за адресою\~їх місця\~проживання чи\~місця перебування,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку.\~Днем вручення\~судової повістки\~є день\~проставляння у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~що зареєстровані\~у встановленому\~законом порядку,\~якщо ця\~особа не\~повідомила суду\~іншої адреси.Також, про час та місце судового засідання вона була повідомлена у відповідність до ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явилася\~в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була\~повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа - Харківська міська\~рада, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу зазначену в позовні заяві. Причини неявки суду не повідомили, заперечень та пояснень на позов не надали. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] , яку винаймає з 2002 року. Зазначила, що [PERSON] знала дуже добре, оскільки вони дружили, її онука [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] з 2000 року по 2002 рік, потім вони придбали будинок та вона поїхала проживати в будинку, згодом вона нібито поїхала з Харкова, більше її там не було, особистих речей там також не було. На теперішній час у вказаній квартирі проживає [PERSON] . Допитаний в\~судовому засіданні\~ свідок\~ [PERSON] \~пояснив,\~що він\~проживає у\~квартирі [ADDRESS] з\~1965\~року,\~спірна квартира\~розташована над\~його квартирою.\~З [PERSON] не проживав ніхто, тільки з 2000-х років з нею проживає її молодший син, [PERSON] доглядала за [PERSON] [PERSON] він не бачив давно, особистих речей у вказаній квартирі відповідач не має. Суд, заслухавши думку позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності\~забезпечує повноту\~дослідження обставин\~даної справи.\~Стороні зобов`язані\~визначити коло\~фактів,\~на які\~вони можуть\~посилатися як\~на підставу\~своїх вимог\~і заперечень,\~і довести\~обставини,\~якими вони\~обґрунтовують ці\~вимоги й\~заперечення,\~як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 150896746 від 22.12.2018 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/8 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 150895841 від 22.12.2018 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 3/8 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 606, посвідченого ПН ХМНО Пейчевою В.В. 22.12.2018 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.05.2018 року призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 09.08.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , яка є опікуном позивача [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що реєстрація відповідача порушує її права, створює для неї матеріальні складнощі, бо вона змушена переплачувати вартість комунальних послуг, факт реєстрації відповідача у квартирі позбавляє її можливості\~ розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно довідки КНП «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради № 699/0/627-20 від 08.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , в електронній реєстратурі поліклініки не зареєстрована, декларація з лікарем не укладена, медичні документи в реєстратурі поліклініки відсутні. Також, згідно інформації Управління освіти адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 03.09.2020 року, за інформацією керівників підпорядкованих закладів освіти громадянка [PERSON] , [INFO] в закладах освіти Немишлянського району не навчалася. Таким чином, відповідачем з 2005 року не вживались будь-які заходи щодо реалізації свого права на користування вказаною квартирою. На даний час, позивач взяла на себе усі обов`язки власника квартири, які належним чином виконує, а саме: доглядає за квартирою, сплачує всі комунальні платежі. Однак, нарахування платежів за квартиру здійснюється з урахуванням реєстрації у ній відповідача, які позивач вимушена сплачувати, що є для них зайвими матеріальними витратами. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). \~ Згідно ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. \~ \~ \~ Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується поясненнями свідків, які зазначили, що відповідача вони не бачили давно та вона не проживає за адресою реєстрації. Також підтверджується письмовими доказами, які залучено до матеріалів справи. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved