Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

07\~травня 2018 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 12 листопада 1988р., актовий запис №973. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 листопада 1988р. між сторонами був зареєстрований шлюб, про що було складено актовий запис № 973. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між сторонами, різниці у поглядах на сімейні відносини та сімейні обовязки по веденню спільного господарства, по цій причині виникали сварки та скандали, що негативно відобразилося на сімейному житті та привело до втрати почуття поваги та любові. У 1989р. за скоєння злочину позивач був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, після чого сім'я розпалася остаточно. Сторони припинили подружні стосунки та будь-яке спілкування. Після відбуття покарання позивач фактично створив сім'ю з іншою жінкою, з якою постійно проживав більше двадцяти років та з якою бажає вступити у шлюб. У сторін не має спільних дітей, але розірвати шлюб в порядку визначеному ст.106 Сімейного кодексу України неможливо, оскільки позивач більше двадцяти років не спілкуюся з відповідачем та не має відомостей щодо теперішнього місця її проживання. Подальше збереження шлюбу між сторонами суперечить, як інтересам позивача, так і інтересам відповідача. Спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. Шлюб розривають вперше. Позивач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подавала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У звязку із неявкою учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 12 листопада 1988р. Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №973, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704грн.80коп., тому відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача..

Outcome: approved