Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

09.12.2020 р. представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього відшкодування збитків у сумі 3704,89 грн. Вказав, що відповідач спричинив ДТП і внаслідок пошкодження автомобіля заподіяв [PERSON] майнові збитки на суму 15218,03 грн., з яких з урахуванням зносу автомобіля сума страхового відшкодування склала 11513,14 грн., а 3704,89 грн. ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатила потерпілому на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу. Зазначив, що відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» і на підставі договору про пряме врегулювання збитку вказана компанія відшкодувала позивачеві 11513,14 грн. Посилаючись на ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що складає 3704,89 грн. Ухвалою від 23.12.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 25.01.2021 р. на 12:10 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. Ухвалою від 08.02.2021 р. суд відмовив у задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. [PERSON] є власником автомобіля марки «Тойота Авенсіс» д.н.з. [NUMBER] . 10.12.2018 р. АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 361368а8зд. 24.06.2019 р. АТ «СК «АХА Страхування» змінила назву на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС». 19.10.2019 р. складено повідомлення про ДТП, що сталася 19.10.2019 р. о 10:20 год. на вул. Яворівській, 25, у с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, за участю автомобілів марки «Тойота Авенсіс» д.н.з. [NUMBER] та «Опель Інсігнія» д.н.з. [NUMBER] , під керівництвом [PERSON] , який свою вину у вчиненні ДТП визнав. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» згідно з полісом АО3764990. 19.10.2019 р. [PERSON] подав до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у якій просив виплатити компенсацію на користь ТОВ «Сервісний центр «Діамант». Згідно акту огляду транспортного засобу від 22.10.2019 р., ремонтної калькуляції від 23.10.2019 р., рахунку-фактури від 23.10.2019 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Тойота Авенсіс» д.н.з. [NUMBER] становила 15218,03 грн. Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки Тойота Авенсіс» д.н.з. [NUMBER] становив 0,46. Згідно страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2510643 від 31.10.2019 р. та відповідного розрахунку, розмір страхового відшкодування склав 11513,14 грн. 01.11.2019 р. ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснила переказ коштів у сумі 11513,14 грн. на користь ТОВ «Сервісний центр «Діамант». Також ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснила переказ коштів у сумі 3704,89 грн. на користь ТОВ «Сервісний центр «Діамант» згідно акту № ARX2510644. Листом від 23.10.2020 р. позивач надсилав відповідачеві вимогу про відшкодуванням 3704,89 грн. на підставі ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В силу приписів ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки Тойота Авенсіс» д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, що сталася 19.10.2019 р. Натомість відповідач має обов`язок повного відшкодування завданої ним шляхом сплатити позивачу різниці між фактичним розміром цієї шкоди і страховим відшкодуванням. Відтак є обґрунтованою вимога про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що складає 3704,89 грн. За таких обставин і приписів законодавства позов підлягає задоволенню. Судові витрати складаються з 2102,00 грн., сплаченихпозивачем у якості судового збору, і в силу приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню у його користь з відповідача.

Outcome: approved