Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

09.01.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - шлюб між ним, [PERSON], та відповідачкою, - [PERSON], зареєстрований 10.07.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 804, - розірвати. 09.01.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 23.01.2017 року Кагарлицьким районним судом було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 02.02.2017 року. 02.02.2017 року слухання справи було відкладено на 14.02.2017 року в зв»язку з неявкою сторін. 14.02.2017 року слухання справи в зв»язку з перебуванням судді Закаблука О.В. у відпустці знято з розгляду, одночасно слухання справи було призначено на 03.03.2017 року. 03.03.2017 року слухання справи в зв»язку з перебуванням головуючого судді у відпустці було знято з розгляду на 09.03.2017 року. 09.03.2017 року слухання справи було відкладено на 24.03.2017 року в зв»язку з неякою відповідачки [PERSON], одночасно судом подано оголошення в друкований засіб масової інформації «Урядовий Кур»єр» про день, час та місце слухання справи, а саме на 24.03.2017 року. 24.03.2017 року слухання справи у зв»язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по іншій кримінальній справі було знято з розгляду, одночасно судовий розгляд було призначено на 10.04.2017 року на 11 год. 00 хв. В судове засідання, яке відбулося 10.04.2017 року, позивач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання, яке відбулося 10.04.2017 року, відповідачка [PERSON] не з»явилася, хоча повідомлялася про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення судом в друкованому засобі масової інформації, - газетів «Урядовий Кур»єр» № 51 (5920) від 17 березня 2017 року, відповідно, суд вважає, що відповідачка [PERSON] була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення заочного рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так, позивач [PERSON] в своїй письмовій заяві не заперечував проти винесення заочного рішення, відповідачка [PERSON] повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення судом в друкованому засобі масової інформації, - газетів «Урядовий Кур»єр» № 51 (5920) від 17 березня 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Проте, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь кого з них. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області гр.. [PERSON], [INFO], з 13.03.2013 року знята з реєстрації за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул.. 1 го Травня, 37, на підставі ршення суду від 25.02.2013 року, справа № 1014/750/12 ц. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 9 ст. 110 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. 10 липня 2012 року позивач по справі, - [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І БК № 195906, яке видане 10 липня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в у м. Києві, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], уродженець селище Чегдомин Верхнєбуреінського району, Хабаровського краю, Росмійська Федерація, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 10 липня 2012 року, про що 10 липня 2012 року складено відповідний запис за № 804. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка Нестеров. дружини [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спорів щодо спільно нажитого майна не мають. Як встановлено судом під час судового засідання, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, - більше 2 років 6 ти місяців, проживають на різних житлових площах та в різних населених пунктах, окрім того, між ними існують тривалі, усталені неприязні відносини, які склалися на грунті розбіжностей поглядів на подружнє життя, на грунті чого виникали сварки, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, сторони шлюбно сімейних стосунків взагалі не підтримують. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді на протязі тривалого часу. Примирення між сторонами неможливе, так як позивач [PERSON] на пропозицію суду в судовому засіданні надати термін на примирення відмовився в категоричній формі. Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, а тому має бути розірваний. Судові витрати. Питання судових витрат врегульовано ч. 1 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, в судовому засіданні позивач [PERSON] не забажав стягувати судові витрати з відповідачки [PERSON], а тому дані судові витрати у виді судового збору та оплату оголошення в газету «Урядовий Кур»єр» суд залишає за позивачем. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved