Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

09.06.2017 представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточнивши його 15.08.2017, до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Мазепа Наталя Миколаївна, про розірвання договору довічного утримання (догляду). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.10.2016 між нею, як відчужувачем та [PERSON], як набувачем, укладено нотаріально посвідчений Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Мазепою Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №1832. Згідно п.1.1. Договору позивач передала у власність відповідачу належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], взамін цього відповідач зобов'язався надати позивачу довічно проживання в відчужуваній квартирі та надавати матеріальне забезпечення, а у разі втрати здоров'я, також довічний догляд. Згідно п.2.1 Договору відповідач зобов'язався у встановлені строки та обсязі, передбаченому договором, здійснювати утримання (догляд) за позивачкою та надавати їй довічне матеріальне забезпечення. Згідно п. 2.2 Договору, утримання (догляд) позивача зі сторони відповідача повинно відбуватися у вигляді: надання побутових послуг (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, прання та прасування білизни - один раз на 10 днів); прибирання квартири - один раз на 14 днів, ремонт побутової техніки тощо; придбання для позивача лікарських засобів на його лікування, а у випадку хвороби оплачувати перебування в лікарні в стаціонарному відділенні; забезпечення надання позивачу медичної допомоги лікарями різного профілю; щотижневого забезпечення позивача продуктами харчування; забезпечення позивача щоденним триразовим харчуванням; забезпечення позивача придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги позивачу. Відповідно до п.3.1 Договору, матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватися відповідачем не пізніше 10 числа кожного місяця, встановлено між сторонами на рівні 500 грн. (п'ятсот гривень 00 копійок). Однак починаючи з 22.10.2016 та по день звернення до суду, відповідач умови Договору, передбачені п.2.1. Договору не виконує, утримання (догляд) за позивачкою не здійснює, матеріального забезпечення, передбаченого договором не надає. Посилаючись на ст.ст. 525, 526, 653, 755, 756 Цивільного кодексу України позивач просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 22.10.2016, укладений між [PERSON] та [PERSON], скасувавши державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], за [PERSON], повернути сторони в первісний стан, знявши заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надав письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Мазепа Наталя Миколаївна на вказаний судом час до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 4.1 Договору, позивач має право вимагати розірвання Договору та повернення переданого за ним нерухомого майна у разі його невиконання чи неналежного виконання. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. В силу ч.2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору у судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. З аналізу вказаної норми слідує, що правовим наслідком розірвання договору довічно утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконання набувачем обов'язків за договором є поверненням до відчужувала права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на квартиру у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставинною як укладення договору не пов'язано. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує свої обов'язки передбачені п.п. 2.1, 2.2, 3.1 за договором довічного утримання (догляду) від 22.10.2016, внаслідок чого порушуються права позивача, та у відповідності до п. 4.1 договору остання скористалася своїм правом на розірвання договору довічного утримання. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позаяк відповідач визнав позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання ним позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved