Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

08.04.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП Миколаївський навчально-виробничий комбінат при Автогосподарстві УМВС України в Миколаївській області про стягнення заборгованості по заробітній платі. Вказував на те, що з грудня 2012 р. він працює у відповідача на посаді майстра виробничого навчання по водінню. Проте станом на 31.03.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі складає 2 880 грн. 00 коп. Враховуючи індекс інфляції та 3 % річних за час заборгованості (грудень 2014 р. - лютий 2015 р.) всього сума заборгованості становить 6 740 грн. 45 коп. Посилаючись на вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача ДП Миколаївський навчально-виробничий комбінат при Автогосподарстві УМВС України в Миколаївській області на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6 740 грн. 45 коп., з врахуванням індексу споживчих цін по Україні та 3 % річних від простроченої суми. В подальшому позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за грудень 2014 р., січень-квітень 2015 р., з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, всього в сумі 10 766 грн. 19 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначав, що заборгованість перед позивачем по заробітній платі у відповідача лише за квітень 2015 року у розмірі 994,98 грн., за винятком необхідних нарахувань, цю суму депоновано та листом повідомлено позивача щодо необхідності прийти для проведення розрахунку, звільнення та отримання коштів. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] працює на посаді майстра виробничого навчання по водінню у ДП Миколаївський виробничо-навчальний комбінат при Автогосподарстві УМВС України в Миколаївській області. Відповідно до Трудової угоди № 50 від 20.09.2013 р. та № 58 від 30.06.2014 року, з подальшою пролонгацією, [PERSON] було прийнято на роботу до Миколаївського виробничо-навчального комбінату при АТГ УМВС України в Миколаївській області на посаду спеціаліста навчання водінню транспортних засобів. Відповідно до п. 5.1 Трудової угоди за виконання обовязків , передбачених цим контрактом, працівнику виплачується грошова винагорода за період проведення навчання на підставі табелю відпрацьованого робочого часу із розрахунку: підготовка водіїв за напрямком водіння транспортних засобів - 450 грн. 00 коп. за чоловіка. Згідно п. 8.1, п. 8.2 Трудової угоди строк дії контракту з 20.09.2013 р. по 05.12.2013 р. та з 30.06.2014 р. по 31.12.2014 року, відповідно, Якщо за два тижні до закінчення строку чинності контракту жодна зі сторін не заявила про його розірвання, контракт вважається продовженим на наступний рік. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно ст. 21 ЗУ Про оплату праці працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як зазначає позивач [PERSON], станом на 30.04.2015 р. у відповідача перед ним виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі - 3 515 грн. 99 коп. Враховуючи індекс споживчих цін з грудня по квітень 2015 р. сума заборгованості складає 6 532 грн. 13 коп. 3% річних від простроченої суми, згідно розрахунку позивача, складає 234 грн. 06 коп. Разом з тим ДП Миколаївський навчально-виробничий комбінат при Автогосподарстві УМВС України в Миколаївській області було надано до суду Звіт про суми заробітної плати працівників та відомості про нарахування коштів на карткові рахунки співробітників, зі змісту яких вбачається, що нарахована заробітна плата [PERSON] згідно табеля робочого часу за грудень 2014 р. склала 1 400 грн. 00 коп., з якої податки 261 грн. 94 коп., до виплати на руки - 1 138 грн. 06 коп. Вказану суму було в повному обсязі сплачено на картковий рахунок позивача згідно відомості про нарахування коштів № 350 від 30.12.2014 р. Заробітна плата за січень 2015 р. [PERSON] не нараховувалась, оскільки через складні погодні умови підприємство не працювало, що підтверджує відсутність в бухгалтерії табелю обліку робочого часу стосовно усіх працівників. Також, згідно табеля обліку робочого часу за лютий 2015 р., позивачу була нарахована заробітна плата в розмірі 1 500 грн. 00 коп., податки склали 280 грн. 65 коп., до виплати 1 219 грн. 35 коп. Згідно відомості про нарахування коштів № 367 від 04.02.2015 р. зазначену суму було сплачено в повному обсязі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON] Позивачем надано суду роздруківку витягу з карткового рахунку, згідно якого йому було сплачено заробітну плату, шляхом перерахування на картковий рахунок, крім інших періодів 2014 року, 17.10.2014 року 1794, 88 грн.; 20.11.2014 року 1326,65 грн.; 30.12.2014 року 1138,06 грн.; 04.03.2015 року 1219,35 грн.; 27.04.2015 року 1385, 19 грн. Дані роздруківки повністю узгоджуються із даними, наданими суду, щодо нарахування та сплати заробітної плати відповідачем позивачу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають зазначення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, з урахуванням наданих суду доказів, вбачається що наявна нарахована та не сплачена заборгованість по заробітній платі за квітень 2015 року у розмірі 1224 грн., що за винятком необхідних відрахувань складає 994 грн.98 коп. Проте, означена сума була депонована та листом відповідача запропоновано позивачу отримати її особисто при остаточному розрахунку із розірванням трудової угоди, що не було зроблено позивачем на час розгляду справи. Належних та допустимих доказів протилежного суду не надано. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі за квітень 2015 року у розмірі 994 грн.98 коп. В іншій частині позов не підлягає задоволенню, через його безпідставність. На підставі ст. ст. 115 КЗпП України,

Outcome: partial