Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

08.12.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 10.01.2015 року Комінтернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №4. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що почали проживати з відповідачкою разом з 2009 року. Для нього цей шлюб перший, для відповідачки другий. Від спільного проживання дітей не мають, у відповідачки є дитина від першого шлюбу, [INFO]. 10 січня 2015 року вони узаконили свої шлюбні відносини, оскільки сімейне життя почало руйнуватися. Однак після цього дружина взагалі перестала вести домашнє господарство незважаючи на те, що не працює, а сидить вдома. Він один працював і утримував сімю. Із-за цього, в сімї почалися конфлікти, сварки, образи. Спільне життя стало просто неприємним. На його прохання залишити його, відповідачка забрала свою дитину і пішла. На теперішній час він проживає з іншою жінкою яка чекає від нього дитину і з якою він хоче створити повноцінну сімю. Однак, при зверненні до відповідачки з проханням про розірвання шлюбу в органах РАГС, вона за свою згоду на розірвання шлюбу заявила нереальні матеріальні претензії. За таких обставин, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 10.01.2015 року Комінтернівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], 28.12.1981 року народ-ження, яка після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис за №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії І-ЖД №268689 /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень позивача, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально, позивач проживає з іншою жінкою, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається. За встановлених обставин, позов підлягає задоволен-ню. На підставі ст. ст.105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved