overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

07 липня 2012 року позивач публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» (далі - ПАТ «ЕК «Житомиробленерго»), звернувся з позовною заявою до [PERSON], в якій вказав, що 22 березня 2014 року близько 16 год. 10 хв. в м. Баранівка Житомирської області [PERSON], керуючи автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено залізобетонну опору повітряної лінії електропередач, яка належить на праві власності ПАТ « ЕК «Житомиробленерго», чим заподіяв останньому шкоду на суму 3703,20 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], повідомлений 18 липня 2014 року за місцем реєстрації його проживання про час та місце розгляду справи, від явки до суду ухилився, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 березня 2014 року близько 16 год. 10 хв. в м.Баранівка Житомирської області [PERSON], керуючи автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено залізобетонну опору повітряної лінії електропередач. Постановою судді Полонського районного суду від 16 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та накладено адміністративне стягнення. Такими діями [PERSON] заподіяно матеріальної шкоди ПАТ ЕК «Житомиробленерго», на загальну суму 3703, 20 грн. Вказані обставини встановлені письмовими доказами - актом приймання виконаних будівельних робіт по ремонту електроопори, постановою суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, протоколом про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що вина відповідача в завданні шкоди ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» доведена належними та достовірними доказами, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

07 липня 2012 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 42. Шлюб у сторін перший, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, у зв'язку з тим, що у сторін виникають конфлікти, сварки, оскільки [PERSON] не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один до одного. Фактично сім'я розпалася та примирення неможливе. Тому позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

07 липня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством К Б «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 19204,11 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 13 серпня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 32962,68 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору від 13 серпня 2013 року на загальну суму 32962,68 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним до суду подано заяву в якій він вказує, що позов підтримує повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, в заяві, яка надійшла на адресу суду вказала, що позов визнає повністю і не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого: 07 липня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством К Б «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 19204,11 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 13 серпня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 32962,68 грн. то суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

07 липня 2013 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Горішня,25 в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Сороківської сільської ради Бучацького району, в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши позивачку, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 07 липня 2013 року померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 21 квітня 1997 року і посвідчений секретарем Сороківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

07 липня 2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розподілити між нею та [PERSON] спільно набуте майно, визнавши за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]. 02 грудня 2014 року позивачем були збільшені позовні вимоги, згідно з якими позивач просила визнати факт проживання однією сім'єю з відповідачем з серпня 2000 року, визнати договір дарування житлового будинку [ADDRESS] удаваним, визнати житловий будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, розподілити спільне сумісне майно подружжя та визнати за позивачем право власності на ? житлового будинку. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 січня 2015 року позов [PERSON] задоволений частково. За результатами розгляду зазначеної справи: визнаний факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] з серпня 2000 року, договір дарування житлового будинку [ADDRESS] визнаний удаваним для приховання договору купівлі-продажу вказаного будинку. У задоволенні позовних вимог щодо визнання спірного житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання за позивачем права власності на 1/2 спірного будинку - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 лютого 2015 року вказана цивільна справа повернута до суду, для виконання вимог ч. 4 ст. 297 ЦПК України, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи судом проінформовані своєчасно та належним чином. Пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Оскільки у задоволенні позовних вимог щодо визнання спірного житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання за позивачем права власності на 1/2 спірного будинку - відмовлено, судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь позивача з відповідача стягненню не підлягає. 02 грудня 2014 року позивачем були збільшені позовні вимоги. При цьому, позивачем не був доплачений судовий збір за вимогу про встановлення юридичного факту та дві вимоги немайнового характеру в сумі 121,80 грн. Оскільки позивачем не був доплачений судовий збір, вимоги немайнового характеру судом були задоволені частково, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог стягнути з [PERSON] та [PERSON] судовий збір на користь держави, а саме: з [PERSON] в сумі - 81,20 грн., з [PERSON] - 40,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

07 липня 2014 р. Банк звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача, які в подальшому збільшили. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16.05.2006 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 7 500 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначили, що боржник свої зобов'язання по Договору не виконує. Станом на 30 травня 2014 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 16 953,39 грн. З посиланням на статті 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 16 травня 2006 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 7 500 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходилась вищезазначена сума грошових коштів. Судом встановлено, що боржник свої зобов'язання по договору не виконує, внаслідок чого станом на 30 травня 2014 р. загальна заборгованість за кредитним договором становить - 16 953,39 грн, що складається із заборгованості по процентам. Виходячи з того, що відповідач не з'явилася до судового засідання, а отже ухилилася від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачем; дитину залишити на вихованні позивача до її повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 листопада 2003 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 08.08.2014 року, якою підтримав свої вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 08.08.2014 року, якою визнала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 листопада 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Жарівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.11.2003 року (а.с.9). Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Суд залишає дитину на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивача малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23 вересня 1995 року виконавчим комітетом Сергіївської селищної народних депутатів Одеської області, актовий запис №53, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала телеграму на адресу суду, у якій просить суд справу розглянути за її відсутності, вказала, що позов [PERSON] визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON], 30 вересня 2000 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Сергіївської селищної народних депутатів Одеської області, актовий запис №53. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів, взаємного непорозуміння. Сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є його матір'ю. Обгрунтовано заяву тим, що у свідоцтві про народження заявника зазначено ім'я матері російською мовою «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть - «[PERSON]», а тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між заявником та його матір'ю. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON]. Заявник у судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що подану заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 3), яка доводилася матір'ю заявнику. Після смерті матері заявника відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Заявник звернувся до Другої чернігівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому листом від 08.05.2014 року було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки існують розбіжності у написанні ім'я матері заявника в свідоцтві про його народження та у свідоцтві про смерть (а/с 8). Матеріалами справи підтверджено, що померла [PERSON] є матір'ю заявника. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08 листопада 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №64. Від шлюбу дітей не мають. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved