Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.05.2018\~р.\~[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягувати з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, народила двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відтак змушена звернутись до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.05.2018 р. відкрито провадження за згаданим вище позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.08.2018 р. розгляд справи відкладено до 29.08.2018 р. \~ \~ \~ \~До судового засідання позивач не заявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до ст.128 ч.11 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву проти позову не надав. \~ \~ \~ \~З відома позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд,\~дослідивши подані\~позивачем документи\~та матеріали,\~всебічно і\~повно зясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~обєктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,\~приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що 28.09.2007 року, сторони уклали шлюб, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 474. Шлюб наразі не розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФП №133852 від 02.11.2010 р.), доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №253807 від 30.08.2016 року). За виконавчим листом, виданим 13.02.2012 р. по справі №2-1597/12 Заводським районним судом м.Миколаєва з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання старшої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 08.12.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що на теперішній час [PERSON] проживає з матірю, та знаходиться на її утримані. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний і має можливість сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти розмірі 1/6 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 10.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved