Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

07 червня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2019 року. Відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади м. Києві від 20 травня 2019 року та від 04 червня 2019 року у зазначеній квартирі зареєстрована одна особа - [PERSON] . Згідно з п. 14 договору купівлі-продажу квартири продавець зобов`язується забезпечити зняття з реєстраційного обліку зареєстрованої [PERSON] до 01 червня 2019 року. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач з реєстраційного обліку у цій квартирі не знята. [PERSON] не є членом її сім`ї. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. З письмових пояснень представника третьої особи вбачається, що у випадку задоволення вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстрації місця проживання не потребується. Просить ухвалити рішення відповідно до вимог закону та розглядати справу у відсутність представника третьої особи (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2019 року (а.с. 11). Зазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12). Зазначена квартира до цього належала на праві власності [PERSON] . Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києві від 20 травня 2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] з 06 березня 1990 року (а.с. 5). Позивач посилається на те, що пунктом 14 договору купівлі-продажу квартири передбачено, що продавець зобов`язується забезпечити зняття з реєстраційного обліку зареєстрованої [PERSON] до 01 червня 2019 року. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач з реєстраційного обліку у цій квартирі не знята. [PERSON] не є членом сім`ї позивача, яка є новим власником спірної квартири. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивач надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведе свідчить про те, що позивач, як власник житла, має право на реалізацію свого права власності, оскільки колишній власник житла в силу закону втратив право користування житлом. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням. Право користування спірною квартирою у відповідача [PERSON] є похідним від прав колишнього власника житла [PERSON] . За таких обставин, відповідач [PERSON] підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved