Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

08 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з 1\\2 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги по закону є він, як син спадкодавця, та чоловік спадкодавця- його батько [PERSON] . Під час перебування у шлюбі його батьки придбали в 2004 році вказану квартиру , яка є спільним сумісним майном подружжя, але згідно правовстановлювальних документів квартира оформлена на [PERSON] 02 жовтня 2018 року він отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як він звернулася в нотаріальну контору з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Проте він не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин - на той час він проходив обстеження та лікування з приводу онкологічного захворювання. Окрім цього, після смерті матері та виявлення важкого захворювання мав тривалий депресійний стан здоров`я, оскільки втратив близьку людину і погано себе почував фізично. Зараз він більш-менш прийшов до тями та маючи більше вільного часу , зрозумів, що має право на частку спадкового майна, оскільки вже сам має похилий вік та хворобливий стан здоров`я. 22 травня 2019 року третьою особою [PERSON] надано письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що з 30.01.2016 року зареєстрована в спірній квартирі. Вона проживає весь час в квартирі та мала нормальні відносини з дідусем, проте його нова дружина чинить їм з батьком перешкоди у спілкуванні. На час смерті бабусі її батько перебував на обстеженні у лікарні, у квітні йому зробили операцію, далі був тривалий період реабілітації. Отже фізичний стан позивача не дозволяв йому вчиняти ті чи інші дії. 27 травня 2019 року відповідачем надані письмові заперечення проти позову, в яких він просить відмовити у позові. Зазначив, що зареєстрував у своїй квартирі онуку за тим, щоб вона його доглядала. Проте до листопада 2017 року онука з ним не жила та не допомогала йому. В листопаді вона прийшла з батьком та валізою речей і повідомила, що буде проживати в квартирі , а він нехай йде проживати до [PERSON] . Далі у липні 2018 року син приїхав до нього за місцем проживання у дружини та вимагав, щоб він подарувавй ому цю квартиру. Він нагадав сину, що залишив йому ту квартиру, яку отримував в свій час як працівник міліції, виписався з матір`ю з цієї вкартири та поїхав у село займатися господарством та заробляти кошти на нову квартиру. Після чого він, як власник спіної квартири та в тому числі як спадкоємець дружини, який проживав з нею на час смерті та фактично прийняв спадщину в силу положень ст. 1268-1270 ЦК України, 24.09.2018 року подарував квартиру своїй законній дружині [PERSON] . Після чого ні він, ні його дружина до теперішнього часу не можуть потрапити у квартиру, адже син з онукою вчиняє сварки, звинувачує його у крадіжці, та навіть змінили замки на вхідних дверях. У сина не було об`єктивної неможливості подати заяву до нотаріуса, як до хвороби так і після . Не подав син заяву свідомо, бо в них була домовленість, що він залишив йому з онукою квартиру по [ADDRESS] , але потім він не погодився з рішенням батька розпорядитися своєю власністю. Ухвалою суду від 19.11.2018 року про забезпечення доказів витребувано у державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної контори Миколаївської області копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 01.04.2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02.10.2019 року ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєві від 27.08.2019 року скасовано та ухвалене нове рішення. Задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] до набрання законної сили рішенням у справі. Ухвалою від 05.11.2019 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/8355/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поновлення строку для прийняття спадщини за законом. 13.11.2019 року справа передана судді Гуденко О.А. Ухвалою судді Гуденко О.А. від 15.11.2019 року прийнято до провадження цивільну справу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його з підстав зазначених в позові. Пояснив суду, що після смерті його матері він тривалий час проходив лікування від онкологічної хвороби, а саме оперативне втручання та довгий реабілітаційний період. Він розумів, що ця квартира є спільним майном його батьків, батько залишився проживати в цій квартирі , вони приходили до нього в гості , допомагали йому. Але потім батько одружився з іншою жінкою [PERSON] , яка почала його налаштовувати проти них, а згодом він дізнався, що батько переоформив квартиру на свою дружину. Тоді він і зрозумів, що треба терміново оформлювати свої документи на частку в квартирі після матері, адже в цій квартирі проживає його донька - рідна онука відповідача. Представник позивача адвокат Гавловська Ю.В. в судовому засіданні позов також підтримала та просила суд задоволити його з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився через поганий стан здоров`я та неможливість самостійно пересуватися, направив своїх представників. Представник відповідача за дорученням [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач погано ставиться до батька, не допомагає йому, фактично унеможлививи його проживання у власній квартирі . Вони намагалися вирішити спір мирним шляхом, але з позивачем не домовилися щодо компенсації. Представник відповідача адвокат Балацька О.В. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову, пояснивши суду, що позов є безпідставним та не обґрунтованим. Так позивач не обгрунтував об`єктивну та істотну неможливість подати заяву до нотаріальної контори у шестимісячний строк, адже він не весь цей час проходив лікування, до того ж міг запросити нотаріуса до себе, або направити заяву поштою. Фактично його звернення до суду викликано незгодою з діями батька щодо дарування спірної кварири своїй дружині. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила про його задволення.Суду пояснила, що проживає в цій квартирі та зареєстрована там з дозволу дідуся та ще бабусі за її життя. Вони завжди з батьком після смерті бабусі приходили до дідуся, допомагали йому, поки він не одружився та не переїхав до дружини, яка проти їх спілкування. На теперішній час він подарував квартиру [PERSON] та намагається її виселити з квартири. Третя особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, рішення суду прийняти у відповідності до норм закону. Суд заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши представлені письмові докази в справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено , що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10 лютого 2016 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно Договору купівлі-продажу від 22.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського МНО Горбуровим К.Є. за № 261 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 26,2 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м. Сторонами не заперечувалося, що квартира придбана відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно наданих позивачем медичних документів, наявних у матеріалах справи, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному онкологічному диспансері з 04.04.2016 по 11.04.2016 , в подальшому проходив лікування в умовх денного стаціонару до 26.04.2016 року та з 01.06.2016 по 01.07.2016 року. В травні 2016 року позивачеві встановлено другу групу інвалідності, з 01.06.2017 року - третю групу інвалідності безстроково. Відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] 09 грудня 2017 року. Згідно Договору дарування квартири від 24.09.2018 року , посвідченого приватним нотаріусом ММНО Боненко Т.Л. за № 4246 , [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Право власності на спірну квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] 24.09.2018 року. У відповідності до листа №2074/01-16 від 14.12.2018 року наданого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори зазначається, що за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру - спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не виявлена. У відповідності до довідки від 20.03.2018 встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані відповідач та онука [PERSON] з 30.01.2016 року. Також в матеріалах справи наявні докази, що в січні 2019 року відповідач та [PERSON] зверталася до органів поліції з приводу конфліктних ситуацій у користуванні спірною квартирою та заміни вхідних замків. Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз`яснення абз. 6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику в справах про спадкування поважними можуть визнаватися лише причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, існування яких перешкоджало йому своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. При цьому не можуть вважатися поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, чи встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Згідно ч.1, 2 та 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщин. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Хвороба спадкоємця не є беззаперечно поважною причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця. Позивач обгрунтовував позовні вимоги тим, що після смерті його матері він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки погано себе почував, хворів та не мав можливості звернутися до нотаріуса. Захворювання, яке виникло у позивача потребувало подальшої реабілітації. А тому, зазначені обставини є поважними причинами для задоволення заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Проте, надані позивачем висновки про проходження медичного лікування не доводять, що він не міг пересуватися та перебував на стаціонарному лікуванні всі шість місяців після смерті матері. Тим більше після закінчення лікування на денному стаціонарі 01 липня 2016 року - у нього був строк до 10 серпня 2016 року подати відповідну заяву. Проте таких дій він не вчинив до 02 жовтня 2018 року , тобто ще 2 роки та 2 місяці протягом яких він , як він сам стверджує , відвідував батька регулярно, тобто міг пересуватися самостійно, а в безпосередній близькості від місця проживання батька розташовані декілька приватних нотаріусів. А Перша Миколаївська державна нотаріальна контора розташована майже навпроти будинку, де проживає та зареєстрований позивач. Знаючи про смерть матері та про наявність після її смерті спадкового майна, враховуючи тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини - понад 2 роки та 7 місяців позивач не надав переконливих доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Надані медичні документи не підтверджують твердження позивача про наявність у нього хвороби, яка як впродовж строку для прийняття спадщини , так і протягом двох років потому створювала йому непереборні, істотні труднощі для прийняття спадщини. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed