Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ДП «Артемвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, витрат на правову допомогу та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 08.08.2000 року працює на ДП «Артемвугілля». У порушення положень статті 115 КЗпП України відповідач порушив термін виплати її заробітної плати, про що свідчать дані довідок СП «Шахта ім. К.А. Румянцева» ДП «Артемвугілля» від 02 вересня 2015 року №309 та ДП «Артемвугілля» від 02 вересня 2015 року за №308, внаслідок чого має місце заборгованість по її заробітній платі за липень 2014 року - листопад 2014 року у загальній сумі 17478 грн. 99 коп. (липень 2014 року 2451 грн. 78 коп., серпень 2014 р. - 2420 грн. 53 коп., вересень 2014 р. 3041 грн. 27 коп., жовтень 2014 р.- 4724 грн. 65 коп., листопад 2014 р. 4840 грн. 76 коп.). Крім того, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати», просила стягнути на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 8232 грн. 07 коп. (липень 2014 року 1323 грн. 96 коп., серпень 2014 р. - 1258 грн. 68 коп., вересень 2014р. 1490 грн. 22 коп., жовтень 2014 р. - 2126 грн. 09 коп., листопад 2014 р. - 2033 грн. 12 коп.). Вважає, що незаконними діями відповідача їй була завдана суттєва моральна шкода, пов'язана з трудовими відносинами, яка виявилася у її моральних стражданнях та переживаннях через порушення її законних прав та інтересів в частині своєчасного отримання винагороди (заробітної плати) за свій труд. Вона була позбавлена можливості придбати речі першої необхідності, було порушено звичайний ритм та склад її життя і їй потребувалося прикладати зусилля для їх відбудови. Розмір завданої моральної шкоди оцінює у сумі 10 000 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Крім того, просила відшкодувати за рахунок відповідача понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 850 грн. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Стосовно позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі суд виходить з наступного. [PERSON] з 08.08.2000 року (наказ №302к від 08.08.2000 р.) працює у державному підприємстві «Артемвугілля» (у СП «шахті імені [PERSON]»), що підтверджується наданими даними копії її трудової книжки. Положеннями статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом. Як убачається із довідок підприємства ДП «Артемвугілля» за період з липня 2014 року по листопад 2014 року позивачеві нараховано заробітну плату в розмірі 17478,99 грн., а саме за липень 2014 року 2992,17 грн., серпень 2014 року 4991,59 грн., за вересень 2014 року 3865,11 грн., за жовтень 2014 року 5947,44 грн., за листопад 2014 року 6093,61 грн. Заборгованість по заробітній платі на користь [PERSON] ( таб. №54) складає: липень 2014 р 2451 грн. 78 коп., серпень 2014 р. - 2420 грн. 53 коп., вересень 2014 р. 3041 грн. 27 коп., жовтень 2014 р.- 4724 грн. 65 коп., листопад 2014 р. 4840 грн. 76 коп., на загальну суму 17478 грн. 99 коп. На підтвердження своїх вимог, [PERSON] також було надано довідку від 21 вересня 2015 року, яку було видано УПФ України в м. Словянську та Словянському районі Донецької області, згідно якої пенсійне управління має відомості щодо нарахування [PERSON] за період її роботи на підприємстві відповідача з липня по листопад 2014 року щомісячно заробітної плати за липень 2014 року 7104,78 грн., за серпень 2014 року 4991,59 грн., за вересень 2014 року 3865,11 грн., за жовтень 2014 року 5947,44 грн., за листопад 2014 року 6093,61 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заборгованість з заробітної плати на підставі положень статті 115 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Що стосується вимог позивачки відносно стягнення компенсації втрати частини заробітної плати, то статтею 34 Закону України «Про оплату праці» (із змінами та доповненнями) передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари та тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки компенсацію втрати частини заробітної плати, яка складає за: липень 2014 року 1323 грн. 96 коп., серпень 2014 р. - 1258 грн. 68 коп., вересень 2014р. 1490 грн. 22 коп., жовтень 2014 р. - 2126 грн. 09 коп., листопад 2014 р. - 2033 грн. 12 коп., усього суму 8232грн. 07 коп. Згідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Особа, відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Протиправними діями відповідача ДП «Артемвугілля» дійсно були порушені трудові права позивачки, що вимагало від [PERSON] додаткових зусиль, у звязку з порушенням звичайного укладу її життя, але суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 00 коп. підлягають зменшенню до розміру 500 грн. 00 коп., зазначена сума є достатньою та такою, що відповідає характеру та обсягу страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті позивачки. Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь понесених судових витрат на правову допомогу у сумі 850 грн., ніякими документами ( довідками, розрахунками, квитанціями тощо) не підтверджені, суд вважає необхідним у задоволенні цих вимог відмовити у повному обсязі. При зверненні до суду за захистом порушеного права судові витрати не понесені. Приймаючи до уваги, що позивачка, на користь якої постановлене рішення, звільнена від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підлягає стягненню судовий збір у сумі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто 487 грн. 20 коп. за вимоги немайнового характеру, та судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру ( 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати), усього 974 грн. 40 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial