Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

08 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 11.12.2014 року померла її тітка [PERSON], яка на момент смерті проживала в [INFO]. За життя вона склала заповіт на користь позивача, 17.11.2005 р. посвідчений приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу [PERSON] Після смерті [PERSON] стало питання по оформлення спадщини, що залишилась після її смерті, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями в с. Станішівка Іванківського району по вул. Леніна, 98 та земельна ділянка розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Спадщину після смерті спадкодавиці прийняла [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори. 01.04.2016 року державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок у звязку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів. У 1967 року [PERSON] побудувала його разом із господарськими будівлями за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не оформила. Земельна ділянка біля будинку належить спадкодавиці на підставі державного акту. Єдиним спадкоємцем, який претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] є позивач, інших спадкоємців немає. Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], [INFO], а саме: на домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Станішівка Іванківського району по вул. Леніна, 98. У судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно. Позивач при подачі позову до суду звернулася із заявою про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач сільська рада також направив до суду заяву про те, що позов визнає, заперечень не має, та просить розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК № 319410, видано Виконкомом Обуховицької сільської ради. 17.11.2005 року [PERSON] уклала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. 01.04.2016 року позивач звернулася до державної нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Того ж дня Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1967 році, а решту наявних біля нього господарських будівель і споруд в період з 1972 по 1973 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Земельна ділянка, яка біля нього и розташована, належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯК № 021307 від 9.12.2010 р.). Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. З наданої довідки № 1008 від 27.05.2015 року згідно погосподарської книги номер обєкта господарського обліку 1150, будинок в с. Станішівка Іванківського району Київської області по вул. Леніна, 98, відкрито на [PERSON] власника даного будинку. У звязку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що домоволодіння із спорудами та будівлями в селі Станішівка по вул. Леніна, 98 дійсно належав на праві особистої приватної власності [PERSON] У звязку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем [PERSON] на спадкове нерухоме майно, що знаходиться в селі Станішівка Іванківського району Київської області по вул. Леніна, 98, яке належало спадкодавиці [PERSON] Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Судові витрати позивач згоден понести самостійно, тому судовий збір був сплачений нею при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved