Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

08.09.2017р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ліквідатора ТОВ «Сан Сіті ТК» Афанасьєвої В.С. про зобов'язання ліквідатора розглянути кредиторські вимоги, визнання недійсним проміжного ліквідаційного балансу (а.с. № 2 - 4). Ухвалою судді Антонюка О.А. від 12.09.2017р. позовну заяву було залишено без руху і надано позивачці термін для усунення її недоліків (а.с. № 5). Ухвалою судді Антонюка О.А. від 23.10.2017р. позивачці відмовлено у відкриття провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, у зв'язку із тим, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. № 15). Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.12.2017р. ухвала про відмову у відкритті провадження була скасована і справу направлено до того ж суду для продовження розгляду (а.с. № 36, 37). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2018р. справа була передана на розгляд судді Федоріщеву С.С. (а.с. № 40). Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 09.01.2018р. відкрито провадження у справі (а.с. № 71, 72). Після чого, 06.02.2018р. позивачка уточнила позовні вимоги в частині їх обґрунтування, додавши нові докази по справі (а.с. № 59, 60). В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 13.06.2017р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відомості про прийняття засновниками (учасниками) ТОВ «Сан Сіті ТК» рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації, визначений строк для заявлення кредиторських вимог до 13.08.2017р. Ліквідатором призначена Афанасьєва В.С. 30.06.2017р. позивачка направила поштою на адресу ТОВ «Сан Сіті ТК» заяви з кредиторськими вимогами в процесі ліквідації, які отримані адресатом 03.07.2017р. і 05.07.2017р. відповідно. Предметом вимог до ТОВ «Сан Сіті ТК» є витребування на підставі ст. 388 ЦК України з чужого незаконного володіння квартири [ADDRESS] в місті Дніпрі, спір стосовно яких розглядається у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська у цивільній справі №200/18989/15-ц. Стверджує, що в судовому засіданні, що відбулося 09.08.2017р. у Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська, представник ТОВ «Сан Сіті ТК» визнав факт отримання її заяви з кредиторськими вимогами, але зазначив, що заяви не розглядатиме, оскільки позивачка не є кредитором. Позивачка вважає, що через ухилення ліквідатора ТОВ Сан Сіті ТК» від розгляду заяви з кредиторськими вимогами, вони не будуть включені до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Сан Сіті ТК», а квартири, що перебувають у незаконному володінні ТОВ «Сан Сіті ТК», увійдуть до складу ліквідаційної маси, за рахунок якої в процесі ліквідації будуть задоволені вимоги інших кредиторів, що порушує її право кредитора і власника. Окрім того, повідомляє, що Дніпропетровським апеляційним господарським судом у постанові від 17.01.2018р. по справі № 904/8207/17 про банкрутство ТОВ «Сан Сіті ТК» встановлено, що боржником ТОВ «Сан Сіті ТК» не дотримано передбачених ч. 1 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Документи, а складені головою ліквідаційної комісії ТОВ «Сан Сіті ТК» у процесі інвентаризації, не містять інформації щодо розгляду кредиторських вимог [PERSON], заявлених 30.06.2017р. Проміжний ліквідаційний баланс станом на 28.08.2017р. не затверджений загальними зборами учасників. Позивачка вважає, що означена постанова має преюдиціальне значення і згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судом у цій справі, не потребують доказування. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 111, 112 ЦК України, просить суд зобов'язати ліквідатора ТОВ «Сан Сіті ТК» Афанасьєву В.С. розглянути кредиторські вимоги, заявлені 30.06.2017р і повідомити про результат їх розгляду, визнати недійсним проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «Сан Сіті ТК», складений станом на 28.08.2017р. ліквідатором Афанасьєвою В.С. Представник позивача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 08.09.2015р. - а.с. № 79) в судове засідання, призначене на 30.07.2018р. не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити. Додатково вказав, що заперечень на позов від відповідача не отримував Представник відповідача - адвокат [PERSON] (діє на підставі ордеру від 15.06.2017р. і договору про надання правової допомоги від 15.06.2017р. - а.с. № 54, 56) В судове засідання, призначене на 30.07.2018р. не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлена належним чином. Надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, у задоволенні позовних вимог відмовити. Оскільки представники сторін надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, то на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін і без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України. Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно із ч. 5 цієї статті, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.06.2017р. до реєстру внесені відомості про перебування ТОВ «Сан Сіті ТК» у стані припинення за рішенням засновників, визначений строк для заявлення кредиторських вимог до 13.08.2017р., з 14.06.2016р. головою комісії з ліквідації (ліквідатором) призначена Афанасьєва В.С. (а.с. № 46, 47) Позивачка двічі направила на адресу ТОВ «Сан Сіті ТК» заяву з кредиторськими вимогами від 30.06.2017р., яка отримана адресатом 03.07.2017р. і 05.07.2017р., що підтверджено нею поштовими повідомленнями про вручення (а.с. № 52). У цій заяві позивачка зазначала, що у володінні ТОВ «Сан Сіті ТК» перебувають квартири [ADDRESS] в місті Дніпрі. Квартири ТОВ «Сан Сіті ТК» придбало ці квартири у [PERSON] і [PERSON] на підставі договорів купівлі продажу від 08.07.2016р. Раніше ці квартири були у власності позивачки, але вибули з її незаконного володіння. За даними Державного реєстру речових прав, квартири були перереєстровані на [PERSON] на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015р., яка потім була скасована ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015р. Провадження у справі закрито було ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016р. Оскільки позивачка є єдиним законним власником квартир, вона неодноразово зверталася до ТОВ «Сан Сіті ТК» з питання врегулювання спору у позасудовому порядку. У зв'язку із недосягненням домовленості, позивачкою подано позов до ТОВ «Сан Сіті ТК» про витребування майна з чужого незаконного володіння, спір перебуває на розгляді у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська (справа № 200/18989/15ц). Враховуючи викладене, позивачка заявила кредиторські вимоги до ТОВ «Сан Сіті ТК» у вигляді добровільного повернення квартир на підставі ст. 388 ЦК України, спір стосовно яких розглядається в суді. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017р. (справа № 904/820/17) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Сан Сіті ТК» (а.с. № 12 - 14). Зі змісту ухвали видно, що господарським судом встановлено, що 13.06.2017р. протоколом №13/06/17 загальних зборів учасників ТОВ «Сан Сіті ТК» (боржник) прийнято рішення про припинення діяльності боржника шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії. 30.08.2017р. протоколом №30/08/17 загальних зборів учасників ТОВ «Сан Сіті ТК» прийнято рішення про звернення до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство. Після прийняття рішення про ліквідацію головою ліквідаційної комісії була встановлена неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі, що зобов'язує ліквідатора звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство. 12.09.2017р. до господарського суду від учасника - ТОВ «Мунлайн ТК» надійшли письмові пояснення від 12.09.2017р. щодо порушення провадження у справі №904/8207/17 про банкрутство ТОВ «Сан Сіті ТК». Проміжний ліквідаційний баланс складений станом на 13.06.2017р., затверджений протоколом №13/06/17 загальних зборів учасників ТОВ «Сан Сіті ТК» від 13.06.2017р. Згідно цього балансу кредиторська заборгованість становить 6 756 419,62грн., основні засоби (нерухоме майно) та матеріальні активи загальною балансовою вартістю 2 969 791,69грн., матеріальні активи на загальну суму, дебіторська заборгованість у розмірі 2 766 443,87 грн., що свідчить про наявність ознак неоплатності боржника та є підставою для порушення провадження у справі про банкрутство за ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2017р. визнано ТОВ «Сан Сіті ТК» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці - до 19.01.2018р. Означену постанову скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2018р., провадження у справі № 904/8207/17 про визнання банкрутом ТОВ «Сан Сіті ТК» закрито (а.с. № 61 - 67). Як видно зі змісту постанови, справа розглядалася за скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яке, не погодилося з рішенням суду першої інстанції щодо дотримання ліквідаційною комісією порядку ліквідації, встановленого ст. 111 ЦК України, і вважало, що судом не неналежно досліджено фінансове становище боржника, не з'ясовано ознаки його неплатоспроможності тощо. До спільного провадження апеляційним судом також була прийнята скарга [PERSON], мотивована тим, що вона є власником об'єктів нерухомості, які вибули з її володіння поза її волею та зареєстровані на праві власності за боржником, яким здійснюється процедура ліквідації з порушенням встановленого законом порядку. А у процедурі досудової ліквідації ї заява з кредиторськими вимогами не була розглянута і вирішена. Суть спору полягає у такому. Згідно з ч.1, 2 ст. 95 Закону, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. 31.08.2017р. голова ліквідаційної комісії ТОВ «Сан Сіті ТК» звернулась до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Сан Сіті ТК» в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Згадана заява обґрунтована посиланням на те, що 13.06.2017р. протоколом № 13/06/17 загальних зборів учасників ТОВ «Сан Сіті ТК» прийнято рішення про припинення діяльності боржника шляхом ліквідації та призначено головою ліквідаційної комісії Афанасьєву В.С. Відомості про припинення ТОВ «Сан Сіті ТК» шляхом ліквідації розміщено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що публікація рішення про припинення боржника у ЄДР була проведена 13.06.2017р. Після прийняття рішення про ліквідацію голова ліквідаційної комісії встановив недостатність активів боржника для задоволення вимог кредиторів. Так, за результатами розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, складено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «Сан Сіті ТК» станом на 28.08.17р., який рішенням ТОВ «Сан Сіті ТК» був затверджений 30.08.2017р. (протокол № 30/08/17). Згідно цього балансу кредиторська заборгованість становить 6 756 419,62 грн., основні засоби (нерухоме майно) та матеріальні активи загальною балансовою вартістю 2969791,69грн., дебіторська заборгованість у розмірі 2 766 443,87грн. 30.08.2017р. загальними зборами учасників ТОВ «Сан Сіті ТК» (протокол № 30/08/17) прийнято рішення про звернення до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство. Апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що необхідними передумовами для звернення до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку статті 95 цього Закону є: прийняття рішення про припинення юридичної особи її власником або учасниками юридичної особи, повідомлення органу, що здійснює державну реєстрацію про припинення юридичної особи, оцінка вартості наявного майна боржника ліквідаційною комісією, встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення контролюючих органів про ліквідацію підприємства, складення проміжного ліквідаційного балансу за наслідком проведених ліквідаційною комісією дій в ліквідаційній процедурі та затвердження його компетентним органом юридичної особи боржника. При цьому, заява про порушення справи про банкрутство боржника за статтею 95 Закону про банкрутство має бути подана до суду після спливу строку заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, визначеного частиною 5 статті 105 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст.11 Закону, до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, зокрема, додаються: бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває в заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника. Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Проте, в матеріалах справи відсутній проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «Сан Сіті ТК» станом на 28.08.17р., який був би затверджений загальними зборами товариства (наданий проміжний ліквідаційний баланс інформації про його затвердження не містить). Не приймалося рішення про затвердження проміжного ліквідаційного балансу і на загальних зборах учасників ТОВ «Сан Сіті ТК» 30.08.2017р., оформлених протоколом № 30/08/17. Згідно з вказаним протоколом загальними зборами лише було затверджено доповідь (звіт) голови ліквідаційної комісії щодо проведених дій по інвентаризації майна та виявлення кредиторської заборогованості боржника у період з 13.06.2017р. по 13.08.2017р. в процедурі припинення юридичної особи та прийнято рішення про звернення до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство боржника. Не містить проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «Сан Сіті ТК» станом на 28.08.2017р., а також інші матеріали справи, зокрема документи складені головою ліквідаційної комісії боржника у процесі інвентаризації, і інформації щодо розгляду кредиторських вимог [PERSON] про повернення належного їй нерухомого майна, про що останньою було 30.06.2017р. направлено відповідну заяву на адресу комісії з припинення боржника. Окрім того, не підтверджено належними доказами наявність у боржника кредиторської заборгованості у розмірі 6 756 419,62грн., наявність якої і була підставою для звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство тощо. Суд дійшов висновку, що боржником не дотримано передбачених законодавством передумов, необхідних для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство, а тому скасував постанову про визнання ТОВ «Сан Сіті ТК» банкрутом і закрив провадження по справі. Окрім цього, судом у цій справі встановлено, що [ADDRESS], які належали на праві власності [PERSON] були декілька разів перепродані іншими особами та на даний час 3 квартири зареєстровані на праві власності за боржником, включені до інвентаризаційного опису та підлягають включенню до ліквідаційної маси і продажу в процедурі ліквідації, а право на 2 квартири обліковується в балансі боржника як дебіторська заборгованість, тобто між сторонами існує спір щодо права власності на майно, з якого переважно і складаються активи ТОВ «Сан Сіті ТК». Постановою Верховного Суду від 05.04.2018р. постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2018р. залишена без змін (а.с. № 95). Отже, на момент розгляду цього спору, провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ «Сан Сіті ТК» закрито, оскільки боржником не дотримано передбачених законодавством передумов, необхідних для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство, не доведено неможливості задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі в процедурі добровільної ліквідації, не досліджено питання про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів, тому судом, з огляду на відсутність підстав для визнання боржника банкрутом, скасовано ухвалу про визнання банкрутом ТОВ «Сан Сіті ТК» і закрито провадження у справі. Рішення суду набрало законної сили 17.01.2018р. Це означає, що ТОВ «Сан Сіті ТК» не є банкрутом і на нього не розповсюджується наслідки визнання банкрутом, встановлені ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо відкриття ліквідаційної процедури. По суті, ТОВ «Сан Сіті ТК» повертається на стадію прийняття рішення про припинення юридичної, за яким слідує повідомлення органу реєстрації про припинення юридичної особи, оцінки вартості наявного майна, встановлення обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення контролюючих органів про ліквідацію підприємства, складення проміжного ліквідаційного балансу за наслідком проведених ліквідаційною комісією дій в ліквідаційній процедурі та затвердження його компетентним органом юридичної особи боржника. В подальшому ТОВ «Сан Сіті ТК» не позбавлене права повторно звернутися до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, і про визнання його банкрутом. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 95 Закону за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу. Таким чином, якщо за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, господарський суд визнає ТОВ «Сан Сіті ТК» банкрутом, кредитор (в даному випадку позивачка [PERSON].) має право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. За вимогами частин 1 і 2 ст. 17 Закону, якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Частиною 4 ст. 17 Закону передбачено, що у разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 ГПК України. За приписами частин 1 і 4 ст. 23 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються у шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Отже, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.02.2018р. у справі №922/4991/15. Але ж з наявних у справі доказів, судом встановлено, що на даний час провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ «Сан Сіті ТК» закрито. Повторно ТОВ «Сан Сіті ТК» до суду із заявою про визнання банкрутом не зверталося. Водночас між позивачкою і боржником - ТОВ «Сан Сіті ТК» до порушення провадження у справі про банкрутство виник спір про право власності на квартири, який розглядається Бабушкінським судом м. Дніпропетровська (справа № 200/18989/15ц), про стверджувала сама позивачка і її представник. Як видно із постанови апеляційного господарського суду, нерухоме майно, а саме [ADDRESS], які належали на праві власності [PERSON] були декілька разів перепродані іншими особами та на даний час 3 квартири зареєстровані на праві власності за боржником, включені до інвентаризаційного опису та підлягають включенню до ліквідаційної маси і продажу в процедурі ліквідації, а право на 2 квартири обліковується в балансі боржника як дебіторська заборгованість, тобто між сторонами існує спір щодо права власності на майно, з якого переважно і складаються активи ТОВ «Сан Сіті ТК». Тобто, частина спірного майна позивачки перебуває у власності ТОВ «Сан Сіті ТК» і підлягає включенню до ліквідаційної маси і потім - продажу в процедурі ліквідації, а частина обліковується на балансі як дебіторська заборгованість. Отже, за результатами вирішення спору, що розглядаються у порядку цивільного судочинства, спірні квартири можуть перейти у власність [PERSON] або ж залишитися у власності ТОВ «Сан Сіті ТК» (в залежності від установлених судом обставин справи). В залежності від цього, має бути визначено чи підлягає це майно включенню до складу ліквідаційної маси, чи воно підлягає поверненню позивачці. У справі, що розглядається, позивачка пред'явила позов не до боржника - ТОВ «Сан Сіті ТК», а до його ліквідатора Афанасьєвої В.С. і її вимоги не є майновими у розумінні положень ЦК України, спрямованими на захист права власності (зокрема, визнання права, витребування майна, стягнення шкоди), а пов'язані виключно з ліквідаційною процедурою боржника - розглядом кредиторських вимог і складенням ліквідаційного балансу. Посилання позивачки на норми ст. 112 ЦК України є взагалі невірними, оскільки даною нормою установлений порядок задоволення вимог кредиторів у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи, а не банкрута. Стосовно вимог позивачки про визнання недійсним проміжного ліквідаційного балансу, суд звертає її увагу, що апеляційним господарським судом встановлено, що в матеріалах справи затверджений проміжний баланс станом на 28.08.2017р. відсутній, а наданий проміжний ліквідаційний баланс не містить даних про його затвердження. Отже, з наявних матеріалів справи суду неможливо навіть з'ясувати, який проміжний ліквідаційний баланс позивачка вважає таким, що складений з порушенням вимог закону його слід визнати недійсним. Суд зазначає, що процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що згідно зі ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За приписами ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Отже, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд, з'ясувавши характер спірних правовідносин, приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права законом не передбачений, оскільки її вимоги, хоч і пред'явлені у порядку цивільного судочинства, але вимоги за змістом витікають із Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і повинні вирішуватися у порядку, встановленому для ліквідаційної процедури - чи то самим ліквідатором, чи то господарським судом. А її вимоги до ТОВ «Сан Сіті ТК», що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, вже є предметом судового розгляду. За наслідками вирішення цього спору позивачка має визначитися із порядком захисту свого права у процедурі ліквідації. З огляду на це, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про ліквідатора ТОВ «Сан Сіті ТК» про зобов'язання ліквідатора розглянути кредиторські вимоги, визнання недійсним проміжного ліквідаційного балансу. Судові витрати у вигляді сплати судового збору у разі відмови у задоволенні позовних вимог на підставі ст. 114 ЦПК України не стягуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed