Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

09 січня 2018 року позивачка [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вказала, що з відповідачем вона перебувала у шлюбних відносинах з 1998 року. Шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який згодом змінив своє прізвище на «Антосієв». На даний час син навчається у Технологічному коледжі в місті Львів на денній формі навчання, та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у звязку із продовженням навчання у Технологічному коледжі в місті Львів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до припинення навчання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву за вхід.№1428 від 01.03.2018 року з клопотанням справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання сина в сумі 700 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву за вхід.№1429 від 01.03.2018 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково та не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 700 грн. кожного місяця. Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про народження серії І-АМ №090906 виданого 11 грудня 1999 року встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача [PERSON] та позивачки [PERSON]. Із свідоцтва про зміну імені серії І-АМ №009079 виданого 19 січня 2016 року судом встановлено, що [PERSON], [INFO] змінив прізвище із «Сінько» на «Антосієв». Із довідки №537 від 02.11.2017 року виданої директором Технологічного коледжу державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» судом встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом ІІ курсу денної форми навчання Технологічного коледжу першого рівня акредитації за спеціальністю «Оброблювання деревини, навчається із 01.09.2017 року по 30.06.2020 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, заяву позивачки про стягнення з відповідача 700 грн. щомісячно, а також заяву відповідача про визнання позову,\~\~приходить\~\~до\~ висновку,\~\~що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Як розяснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина в твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника. При визначенні суми, яку потребує повнолітній син на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір витрат необхідних на придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що син відповідача, як повнолітня особа, повинен і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення та визначає їх розмір у сумі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2020 року. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 09 січня 2018 року за вх..№91, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 09 січня 2018 року. Згідно ст.430\~ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved