Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, вказуючи, що 30 квітня 2014 року померла її мати - [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: вул. Бобильова, буд. 61, м. Костянтинівка, Донецької області. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки за кадастровими номерами: 6322881500:03:000:0268, 6322881500:01:000:0355 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5288 га, яка розташована за адресою: Бригадирівська сільська рада, Ізюмський район, Харківська область, - яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 028902 від 28.12.2004 року та який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 241 в Ізюмському райвідділі земельних ресурсів, та ощадних книжок Ощадного банку України. Заявник є спадкоємцем за законом на підставі ст. 1261 ЦК України та прийняла спадщину, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем та продовжує проживати за цією адресою та зареєстрована за нею. При зверненні до нотаріальної контори заявнику було розяснено, що ні отримати, ні розпорядитися спадщиною вона не зможе у звязку з тим, що в повторному свідоцтві про смерть від 04 березня 2015 року вказано прізвище [PERSON], а в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ХР № 028902 від 28.12.2004 року вказано прізвище [PERSON]. На теперішній час заявник бажає реалізувати свої права спадкоємця, проте не має такої змоги через допущені неточності, а тому просить суд встановити факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку за кадастровими номерами 6322881500:03:000:0268, 6322881500:01:000:0355 площею 5,5288 га, яка розташована за адресою: Бригадирівська сільська рада, Ізюмський район, Харківська область та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія ХР № 028902 від 28.12.2004 року виданий на імя [PERSON] належить померлій 30 квітня 2014 року [PERSON]; встановити факт належності ощадних книжок виданих Ощадним банком України [PERSON] філією № 492/55 Липчанівського відділення Ізюмського району Харківської області рахунок № 9155/1-244 та філією № 04 Ізюмського відділення 492 Харківської області рахунок № 9155/1-9466 померлій 30 квітня 2014 року [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] повністю підтримав заявлені вимоги і їх підстави, вказані в заяві та просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Костянтинівської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення вимог заявника. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши позицію заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 квітня 2014 року померла мати заявника - [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: вул. Бобильова, буд. 61, м. Костянтинівка, Донецької області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-НО № 826156, виданим 04 березня 2015 року відділом ДРАЦС по м.Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с.16). Після [PERSON] смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки за кадастровими номерами: 6322881500:03:000:0268, 6322881500:01:000:0355 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5288 га, яка розташована за адресою: Бригадирівська сільська рада, Ізюмський район, Харківська область, - яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 028902 від 28.12.2004 року та який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 241 в Ізюмському райвідділі земельних ресурсів (а.с.14), та ощадних книжок Ощадного банку України (а.с.15). Заявник є спадкоємцем за законом на підставі ст. 1261 ЦК України та фактично прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем та продовжує проживати за цією адресою та зареєстрована за нею. Родинні стосунки між заявницею та померлою підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] Іванівни ЯЭ № 976310 (а.с.9), в якому батьками вказано [PERSON] та [PERSON], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015924285 від 22.10.2015 року (а.с.10), згідно якого при шлюбі прізвище змінено на Перепьолкіну, свідоцтвом про розірвання шлюбу з Перепьолкіним від 03.09.1981 року (а.с.11), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015924291 від 22.10.2015 року (а.с.12), згідно якого при шлюбі прізвище змінено на Якименко, свідоцтвом про розірвання шлюбу з Якименко від 21.03.2000 року. При зверненні до нотаріальної контори заявнику було розяснено, що в повторному свідоцтві про смерть від 04 березня 2015 року вказано прізвище [PERSON], а в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ХР № 028902 від 28.12.2004 року вказано прізвище [PERSON]. Ця розбіжність в документах виникла тому, що свідоцтво про смерть від 30 квітня 2014 року було видано на підставі паспорта, якого померла отримала 27.05.1996 року (а.с.19-20) і в якому прізвище писалось [PERSON]. До цього в неї був зовсім інший паспорт а за все життя вона його поміняла неодноразово. Але при зверненні нотаріуса з письмовим запитом до органів ДРАЦС було з'ясовано що при заміні паспорта на новий було невірно вказано прізвище і відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00015924279 від 22.10.2015 року (а.с.21), згідно якого при шлюбі в 1947 році прізвище було змінено на [PERSON] мені було надано повторне свідоцтво про смерть на [PERSON] від 04 березня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про одруження XV-УА № 410308 (а.с.22), виданого Липчанівським Бюро ЗАГС 11.12.1947 року одружились громадяни [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та їм присвоєно прізвища [PERSON] та [PERSON]. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для реалізації своїх прав як спадкоємця майна. На підставі висловленого і

Outcome: approved