Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

08 вересня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог зазначено, що 14 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № MR14G100430003, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 16430 доларів США на строк до 11 серпня 2022 року та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування грішми у строки та в порядку, встановлені договором. Погашення заборгованості мало здійснюватись щомісяця, в період сплати, шляхом надання Банку грошових коштів (щомісячного платежу). У випадку порушення зобовязань за договором [PERSON] зобовязалась сплатити Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від суми непогашеної в строк заборгованості. Крім того, у забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за даним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] своєчасно кредитні кошти не повертає, в неї виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2015 року становить 11959,14 долари США, з яких 10455,13 долари США заборгованість за кредитом, 755,51 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 168 долари США заборгованість за комісією, 11,57 доларів США штраф (фіксована частина), 568,93 долари США штраф (процентна складова). На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 11959,14 долари США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2015 року еквівалентно 258437,03 гривень, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на докази, додані до позову, у наступні судові засідання не прибула, надавши клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, зазначає, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання з боку позивача відсутні. Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] до суду жодного разу не прибула, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась по телефону. Відповідач [PERSON] також до суду не прибув. Судові повістки про виклик його до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачем у позові, що відповідає положенням ч. 5 ст. 74 ЦК України. За наведених обставин, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязань забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Матеріалами справи встановлено, що 14 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Приватбанк», в особі керівника напрямку «Іпотечне кредитування» Маріупольської філії [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, був укладений кредитний договір № MR14G100430003 (ас. 6-8). За умовами договору ЗАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 14 серпня 2007 року по 11 серпня 2022 року включно, у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) доларів США на придбання нерухомості, а також 2430 (дві тисячі чотириста тридцять) доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця. Сторони погодили, що погашення заборгованості за договором здійснюється щомісяця в період сплати з 20 по 24 число кожного місяця, шляхом надання позичальником банку коштів (щомісячного платежу) в сумі 197,53 долари США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п. 7.1 договору). Кредит був наданий в обмін на зобовязання позичальника [PERSON] повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду в передбачені договором строки (п. 7.2 договору). Згідно п. 3.4. договору нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний рік, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата повернення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. За п. 7.4 договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі подвійних відсотків на місяць, розрахованих на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Пункт 5.4 договору передбачає обовязок позичальника сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. При цьому позичальник [PERSON] була ознайомлена з умовами зазначеного договору та погодилась із ними, що підтверджується її підписом у договорі. Крім того, встановлено, що 14 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Приватбанк», в особі директора відділення № 14 Маріупольської філії [PERSON], з одного боку, та [PERSON] з іншого, був укладений договір поруки № MR14G100430003, відповідно до якого [PERSON] поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № MR14G100430003 від 14 серпня 2007 року (ас. 9). За п 2, п. 4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, відсотків за користування кредиту, комісій, винагород, штрафів, пен, та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Договором поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником своїх зобовязань кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань, а поручитель зобовязаний виконати їх на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги (пункти 5,6 договору поруки, ас. 9). При цьому поручитель [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного договору поруки, що підтверджується його особистим підписом. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті\~252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). У договорі поруки сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. При цьому порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту (п. 11, п. 12 договору поруки, ас. 9). У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши на адресу [PERSON] та [PERSON] повідомлення про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі, а також нарахованих процентів та штрафних санкцій, якщо останні не сплатять прострочену заборгованість за кредитом в сумі 1324,58 доларів США протягом пяти календарних днів з дати одержання цього повідомлення (поштове відправлення - 09\~серпня 2015 року, а.с. 16-18), змінивши таким чином строк виконання основного зобовязання. В разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу строк обчислюється від цієї дати. Позивач стверджує, що предявлена вимога залишена відповідачами без задоволення. Доказів, які б спростовували дані твердження, суду не надано. У звязку з цим суд дійшов переконливового висновку, що вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання пред'явлено в межах строку дії поруки. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 11 листопада 2015 року № 6-2056цс15. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості, за весь час користування кредитними коштами, [PERSON] умови договору належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 липня 2015 року заборгованість за договором кредиту становить 10455,13 долари США, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 755,51 долари США, нарахована комісія 168 долари США, штраф (процентна складова) 568,93 долари США. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода у розмірі 0,2% щомісяця від суми виданого кредиту, штраф у розмірі 5% від суми заборгованості. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) в сумі 11,57 доларів США, суд виходить з наступного. Пунктом 5.4 договору кредиту передбачений обовязок позичальника сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 11,57 доларів США. Позивач просить стягнути заборгованість в національній валюті, гривні, станом на 31 липня 2015 року, за курсом НБУ - 21,61 гривень за долар. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом в сумі 10455,13 долари США, що еквівалентно 225935,36 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 755,51 долари США, що еквівалентно 16326,57 гривень, нарахована комісія 168 долари США, що еквівалентно 3630,48 гривень, штраф (процентна складова) 568,93 долари США, що еквівалентно 12294,58 гривень, а всього - 11947,57 долари США, що еквівалентно 258186,99 гривень; в решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає. Відповідачі, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обовязків за кредитним договором, та договором поруки, тим самим не оспорюють наявних підстав для стягнення з них відшукуваної позивачем заборгованості та її розміру. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів у дольовому порядку на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2581,87 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial