Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

09 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка перебуває на її піклуванні, мотивуючи вимоги тим, що відповідачка добровільно не бере участі у матеріальному утриманні своєї дитини - дочки [PERSON], чим порушує її права на достатній рівень життя. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про підтримку заявлених позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. З тексту позовної заяви убачається, що рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради № 1116/3 від 23 жовтня 2013 року вона призначена опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, оскільки остання за рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради має статус дитини, позбавленого батьківського піклування. Відповідачка, мати дитини - [PERSON], перебуваючи в місцях позбавлення волі, не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Домовленості з [PERSON] про спосіб виконання її обов'язку по матеріальному забезпеченню дитини не досягнуто. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка [PERSON], яка відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Чернігівській області (№ 44), позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначивши, що згодна з розміром аліментів, вказаних позивачкою. У добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини вона не надає оскільки на теперішній час відбуває покарання у виправній установі. Не заперечує, щоб аліменти стягувались з неї за виконавчим листом і у розмірі, на якому наполягає позивачка. Просить розглянути справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] має малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 07 червня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. На теперішній час [PERSON] відбуває міру покарання у вигляді позбавлення волі у Чернігівській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Чернігівській області (№ 44). Малолітній [PERSON], [INFO], рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради № 1116/3 від 23 жовтня 2013 року [PERSON] призначена опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] на її утримання у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Наявними в матеріалах справи документами встановлено, що опікун [PERSON], [INFO], зареєстрована та фактично проживає за адресою: 86182, [ADDRESS] Малолітня дитина - [PERSON] проживає разом з опікуном [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні. З наданих документів убачається, що відповідачка [PERSON] фізично здорова, на її утриманні інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Визнання [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між ним та опікуном щодо способу утримання дитини не досягнуто. Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що [PERSON] не виконує у відношенні до неповнолітньої доньки передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, ухиляючись від належної участі в її утримані у грошовій, чи будь якій формі, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладені обставини, сімейний та майновий стан відповідачки, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у частковому відношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її мати - [PERSON]. Відповідно до статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved