Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

08 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 22 жовтня 1988 року зареєстрував шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КИ №383574. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Як наслідок подальше життя та збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Зараз кожен з подружжя живе своїм особистим життям та своїми інтересами. Примирення між ними стало неможливим, а тому заходи щодо примирення позивачу не потрібні. Відповідачка на теперішній час зареєстрована за адресою [INFO], але проживає окремо. Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати покласти на відповідачку, у судовому засіданні надав суду пояснення, аналогічні вищевикладеним, крім того додав, що вони з відповідачкою проживають окремо з вересня місяця 2014 року, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання з'явилася, позов в частині розірвання шлюбу визнала, просила судові витрати покласти на позивача, оскільки він є ініціатором розірвання шлюбу, прізвище бажає у випадку розірвання шлюбу залишити «Шамрило», вказала, що ініціатором припинення шлюбних відносин є позивач, оскільки він мешкає з іншою жінкою, підтвердила факт того, що сторони припинили шлюбні відносини з вересня місяця 2014 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 1988 року. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Свідоцтво про шлюб серія І-КИ №383574 від 04листопада 2016 року (видане повторно)(а.с.7). Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують з вересня 2014 року, на примирення сторони не згодні, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved