Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

08 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з нього за судовим наказом, виданим 11 вересня 2017 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його заробітку до повноліття дитини. Однак, на теперішній час, [PERSON] має статус дієздатної особи, оскільки знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] 17 грудня 2016 року [PERSON] народила доньку [PERSON], та отримає допомогу від держави. Позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Таким чином, оскільки матеріальне становище позивача суттєво змінилось, а також змінився його сімейний стан, то просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 03 вересня 2000 р. н., з розміру 1/4 частки від заробітку до розміру 930 гривень. У подальшому позивач [PERSON] свої позовні вимоги уточнив та просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 03 вересня 2000 р. н., з розміру 1/4 частки від заробітку до розміру 1000 гривень щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON]не зявився, надавши заяву, в якій просив уточнені позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], що діє на підставі договору, до судового засідання не зявились, надавши заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, не заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. За судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 11 вересня 2017 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 14 січня 2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 29, [PERSON] народилась 05 січня 2010 року, батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 06 грудня 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №948, [PERSON] народився 02 грудня 2011 року, батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON]. Суд при вирішенні спору враховує, що сімейне становище позивача змінилось та його матеріальне становище погіршилось, оскільки у позивача народились малолітні діти, які також потребують утримання. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення містяться в п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» відповідно до якого у період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 гривень. Таким чином 50 % прожитого мінімуму для дітей відповідно віку складає 930 гривень. Крім того, суд враховує, що згідно п.13 Додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Таким чином, суд наголошує, що утримання дітей є обовязком обох батьків, тому, врахувавши матеріальне становище [PERSON], наявність в позивача інших утриманців, суд на підставі рівності прав малолітніх дітей, вважає необхідним задовольнити уточнені позовні вимоги шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з розміру 1/4 частки від доходів позивача до твердої грошової суми у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Outcome: approved