Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

09.12.2019 року ТОВ «Київоблгаз Збут» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.10.2015 по 30.10.2018 в розмірі 12180,52 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн. (а.с.2,3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Київоблгаз Збут» з 01.07.2015 виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Згідно з Правилами постачання природного газу побутовому споживачу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Між позивачем та відповідачем було укладено публічний договір № [NUMBER] постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався відповідачу постачати природній газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати позивачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Даним договором також встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. У порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачем не проведена оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого, за період з 01.10.2015 по 30.10.2018, з урахуванням часткової оплати за спожитий газ, утворилася заборгованість у розмірі 12180,52 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 18.12.2019 року матеріали справи передати на розгляд за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області( а.с.20,21). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2020 року( а.с.32) прийнято позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представником позивача Кіслощук Я.С. подано до суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином -за адресою зареєстрованого місця проживання, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю та відзиву на позовну заяву до суду не направила. Відповідно до вимог ст.ст.223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши заяву, письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як стверджує позивач, між ТОВ «Київолгаз Збут» (Постачальник) та [PERSON] (Споживач), за адресою: [ADDRESS] , було укладено публічний договір № [NUMBER] постачання природного газу (а.с.12,13). На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на сплату відповідачем як споживачем рахунку постачальника за поставлений природний газ. Так, факт підключення споживача [PERSON] до мережі постачання природного газу, а також отримання послуг з газопостачання за вказаною адресою: [ADDRESS] ,, - підтверджується Актом від 17.12.2015 (про користування газом) (а.с.8), Актом від 11.05.2018 на зняття/встановлення побутового газового лічильника на держповірку/після держповірки (а.с.7), відомістю зняття показників газового лічильника (а.с.9-10), Актом про відключення об`єкту (газових приладів) від 10 липня 2018 року (а.с.11), рахунком № [NUMBER] абонента [PERSON] (а.с. 4). Наведене відповідачем не спростовується. Як передбачено п.2.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник зобов`язався постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Відповідно до п.4.7. Типового договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. За змістом п.13 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2496 від 30 вересня 2015 року, Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Згідно із п. 14 Розділу ІІІ вищевказаних Правил, та розділу ІУ Типового Договору, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Судом встановлено, що в порушення умов зазначеного договору відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ за період з 01.10.2015 по 30.10.2018, внаслідок чого, з урахуванням здійсненої часткової оплати, утворилася заборгованість у розмірі 12180,52грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, актом обстеження, відомістю зняття показників газового лічильника, актом зняття/встановлення побутового газового лічильника, актом про відключення об`єкту(газових приладів) (а.с.4, 7-11). Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів, оскільки підтверджено уповноваженою особою у вищезазначеному розрахунку. Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості, а також доказів, які ці обставини підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Будь-яких доказів, які б підтверджували факт погашення боргу перед позивачем, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що за відповідачем [PERSON] рахується борг за спожитий природний газ, який утворився за період з 01.10.2015р. по 30.10.2018р. у розмірі 12180,52 гривень, та підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: approved