Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

07 лютого 2014 року [PERSON] (позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на наступне. 07 квітня 2008 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 12000 гривень. На підтвердження укладення угоди та одержання грошей [PERSON] власноруч була написана розписка, що підтверджує передання грошей. Строк повернення позики встановлений до 07.04.2008 року. Станом на 08.01.2014 відповідач ігнорує вимоги позивача та не повертає суму боргу. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 12000 грн., 3% річних та індекс інфляції за прострочення повернення грошових коштів та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, підтвердивши всі обставини викладені в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судові засідання, які відбулись 20 лютого 2014 року та 03 березня 2014 року не з'явився. Про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. З огляду на викладене та згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] дванадцять тисяч гривень до 20.04.2008 року, що підтверджується розпискою (а.с. 15). На час подання позову відповідач не зробив жодного платежу. Оскільки, гроші відповідач добровільно не повертає, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 12 000 грн. 3% річних за прострочення повернення грошових коштів, індекс інфляції за прострочення повернення коштів та судовий збір. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. За ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розписка написана та підписана відповідачем (позичальником), є документом, що підтверджує вчинення правочину між [PERSON] та [PERSON] Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] борг у розмірі 12 000 грн., 3% річних та індекс інфляції за прострочення повернення грошових коштів та судовий збір. Обговорюючи питання про судові витрати, на підставі ЗУ «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved