Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~09.10.2020 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. Свою позицію позивач мотивує тим, що з працював на посаді першого заступника Генерального директора в АТ «Миколаївобленерго» з 04.06.2020 року, згідно наказу від 04.06.2020 № 606к «По персоналу». Наказом від 07.10.2020 № 704 «Про приведення у відповідність до організаційної структури Товариства штатного розкладу» позивача, як він вважає, незаконно було звільнено з вищевказаної посади з 08.10.2020 на підставі п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Ухвалою Суду від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі для розгляду в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 18.12.2020 року справу призначено до розгляду на 18.12.2020 року на 10.00. Судом встановлено, що Статутом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», який затверджено 08.04.2019 Загальними зборами АТ «Миколаївобленерго» (далі Статут), Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» - є юридичною особою приватного права, основним видом діяльності якого є розподілення електроенергії. Розділом 15 Статуту «Органи товариства та їх посадові особи» визначено, що управління діяльністю та контроль за фінансово - господарською діяльністю Товариства здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається зазначеним Статутом та чинним законодавством України. Органами Товариства є: (1) Вищий орган Товариства Загальні збори; (2) Наглядова рада; (3) Виконавчий орган Товариства (колегіальний) Дирекція. Посадовими особами органів Товариства є фізичні особи Голова та члени Наглядової ради, Генеральний директор та члени Дирекції (далі директори). Обрання та припинення повноважень посадових осіб органів Товариства здійснюється відповідно до Статуту та законодавства України (п.15.4 Статуту). Наглядова рада є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів Товариства і в межах компетенції, визначеної Статутом та Законом України «Про акціонерні товариства», здійснює управління Товариством, а також контролює та регулює діяльність Дирекції (п.17.1 Статуту). Відповідно до п.17.3 Статуту, до компетенції Наглядової ради належить вирішення питань, передбачених Законом України «Про акціонерні товариства» та Статутом. Відповідно до п.п.12 п.17.3 Статуту, до виключної компетенції Наглядової ради належить: - обрання та припинення повноважень Генерального директора, обрання членів Дирекції (директорів) за поданням Генерального директора та припинення їх повноважень. Розділом 18 Статуту «Виконавчий орган Товариства» встановлено, що керівництво поточною діяльністю Товариства здійснює колегіальний Виконавчий орган Товариства Дирекція. Очолює та керує діяльністю Дирекції - Генеральний директор, який обирається та повноваження якого припиняються Наглядовою радою (п.18.2. Р.18 Статуту). Персональний склад Дирекції обирається Наглядовою радою за поданням Генерального директора. Повноваження членів Дирекції припиняються Наглядовою радою (п.18.3. Р.18 Статуту). Кількісний склад Дирекції становить 5 (п`ять) членів. Членами Дирекції є Генеральний директор та директори (п.18.4. Р.18 Статуту). Дирекція підзвітна Загальним зборам і Наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Як встановлено п. 18.9 Статуту, прийняття Наглядовою радою рішення про обрання особи на посаду Генерального директора та/або директора є підставою для укладення з особою, обраною на вказану посаду, трудового договору (контракту) із Товариством. Посадові повноваження особи, обраної на посаду Генерального директора та/або директора, дійсні з моменту її обрання, якщо інше не встановлено у відповідному рішенні Наглядової ради. Особа, обрана на посаду Генерального директора та/або директор, здійснює свої повноваження на підставі цього Статуту та укладеного з нею трудового договору (контракту). Контракт з Генеральним директором та/або директором укладає (підписує) та/або розриває (припиняє) від імені Товариства Наглядова рада (п.18.10. Р.18 Статуту). Контракти з директорами також укладаються відповідно до вимог Статуту Товариства (п.15.6; 15.8; пп13.п.17.3; пп7. п.17.9; п.18.8) (копії витягів з контрактів додано відповідачем до матеріалів справи). В судовому засіданні встановлено, що що контракт з [PERSON] не укладався. Позивач на підтвердження своїх доводів не надав до Суду ніяких доказів щодо укладення з ним контракту. 11.09.2019 протоколом № 50 Наглядової ради АТ «Миколаївобленерго» затверджено організаційну структуру відповідача. Відповідно до структури, до складу виконавчого органу входять: Генеральний директор АТ «Миколаївобленерго» - Кугатов С.В. та члени дирекції: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яких обирає Наглядова рада та з якими укладались контракти, а саме: «Контракт з Членом Дирекції - Директора публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго». На час звільнення позивача - 08.10.2020, в організаційній структурі АТ «Миколаївобленерго», яка затверджена протоколом Наглядової ради, відсутня така посада, як перший заступник Генерального директора АТ «Миколаївобленерго». Посада першого заступника Генерального директора АТ «Миколаївобленерго», в розумінні Статуту АТ «Миколаївобленерго» не входить до складу Дирекції. Як наслідок, особа на посаду першого заступника Генерального директора АТ «Миколаївобленерго» не обирається та не припиняється рішенням Наглядової ради Товариства. Тобто, посилання позивача на відсутність рішення Наглядової ради щодо припинення його повноважень безпідставні. Відповідно до оскаржуваного наказу, позивача звільнено на підставі п.5 ст.41 КЗпП України - припинення повноважень посадових осіб. У законодавстві про працю визначення поняття «посадова особа» відсутнє. Для заповнення цієї прогалини Державною інспекцією України з питань праці надано роз`яснення від 24.07.2014 року, в якому йдеться про таке. До категорії «посадових осіб» у розумінні п. 5 ст. 41 КЗпП України можна віднести, зокрема, категорію працівників, визначених як «посадові особи» в статті 2 Закону України «Про державну службу», в статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», та як «службові особи» у примітці до статті 364 Кримінального кодексу України. Держпрацею зроблено висновок про те, що поняття «посадова особа» та «службова особа» є синонімічними. Посадовими (службовими) особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації. Посадова особа наділена певним обсягом повноважень і в їх межах має право вчиняти дії, що породжують, змінюють або припиняють конкретні правовідносини (наприклад, право прийняття та звільнення працівників, застосування дисциплінарних чи адміністративних стягнень тощо). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 № 5 організаційно-розпорядчими обов`язками (наявність яких є характерним для поняття «посадова особа») є обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо). Перелік посадових осіб, з якими може бути припинений трудовий договір на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України та обмеження щодо застосування звільнення працівника на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України в залежності від виду трудового договору (строковий чи безстроковий), законодавством не передбачено. Наказом відповідача від 08.10.2019 № 818 затверджена структура АТ «Миколаївобленерго», в якій першому заступнику Генерального директора АТ «Миколаївобленерго» підпорядковано 64 особи - працівників підприємства. Як наслідок, [PERSON] , як перший заступник генерального директора АТ «Миколаївобленерго» є посадовою особою, яку призначає на посаду Генеральний директор АТ «Миколаївобленерго». Прийняття та звільнення з посади першого заступника Генерального директора АТ «Миколаївобленерго», як і будь-якого іншого працівника Товариства, окрім Дирекції, не відноситься до виключної компетенції Загальних зборів або Наглядової ради та входить до повноважень керівника підприємства - Генерального директора АТ «Миколаївобленерго». Відповідно до наказу Генерального директора АТ «Миколаївобленерго» від 04.06.2020 № 606к, яким призначено на посаду першого заступника Генерального директора Товариства [PERSON] . Отже і звільнити з посади має право генеральний директор Товариства. Відповідно до пп.(12) п.18.19 Статуту, Дирекція організує розробку та надає на затвердження Наглядовій раді пропозиції щодо організаційної структури Товариства та її зміні, затверджує штатний розклад Товариства та посадові оклади працівників Товариства (за виключенням посадового окладу Генерального директора та директорів) згідно з затвердженою Наглядовою радою організаційною структурою Товариства; затверджує організаційну структуру та штатний розклад відокремлених підрозділів Товариства. Отже, Генеральний директор АТ «Миколаївобленерго» [PERSON] при затверджені штатного розкладу 09.10.2019 створив нову посаду першого заступника Генерального директора та призначив на таку посаду [PERSON] , тобто діяв поза межами повноважень визначених Статутом. Тому,позивача, з 08.10.2020 року звільнено з посади за п.5 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (припинення повноважень посадових осіб) про, що відповідачем надано до матеріалів справи наказ Товариства від 07.10.2020 № 704. Відповідно до наказу по Товариству від 22.10.2020 № 746 «Про введення в дію структури дирекції з економіки АТ «Миколаївобленерго» наказ від 08.10.2020 № 818 в частині структури дирекції з економіки втратив чинність. Суд приходить до висновку про те, що звільнення з посади першого заступника Генерального директора АТ «Миколаївобленерго» відбулось до норм діючого законодавства. Щодо доводів позивача про те, що його звільнення відбулось в період тимчасової непрацездатності, суд приходить до наступного висновку. Відповідач під час судових засідань наголосив на тому, що зазначений лист непрацездатності позивач відповідачу не надавав. Втім, свою відсутність на роботі у зв`язку з хворобою працівник зобов`язаний підтвердити за допомогою листа непрацездатності. На підставі саме цього документа йому оплачують період непрацездатності, але якщо лікарняний лист заповнено відповідно до чинного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що оригінал листа непрацездатності, копія якого надана позивачем до позовної заяви (серія АДШ № 733130), не був наданий до АТ «Миколаївобленерго». З огляду на це, вбачається, що позивач не підтвердив первинними документами поважність причин відсутності на роботі. Не заслуговує на увагу копія лікарняного листа доданого позивачем до позовної заяви, як доказ знаходження [PERSON] на лікуванні, серія АДШ № 733130, виданий 07.09.2020, в зв`язку з тим, що він заповнений з недоліками, з порушенням вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-рс/1406, яким затверджена Інструкція про порядок заповнення листа непрацездатності. А саме: в листі непрацездатності, серія АДШ № 733130 в частині лицьового боку, що видано непрацездатному, зазначено «продовження листа № 233656». При цьому, виданий 07.09.2020, а в графі «звільнення від роботи» - зазначена дата 08.09.2020. Також, якщо вказаний лист непрацездатності є продовженням листа непрацездатності № 233656, то в графі «звільнення від роботи» перша дата, з якого відкрито лікарняний, повинна бути наступна за датою, якою закрито лікарняний № 233656. Але, з огляду вказаних копій лікарняних листів № 733130 та № 233656 цього не вбачається. З матеріалів справи також вбачається, що Товариством було повернуто на адресу [PERSON] листок непрацездатності від 29.08.2020, серія АДШ № 407373 для подальшого виправлення у зв`язку з зауваженнями. Щодо посилань позивача, щодо невиплати вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток, суд приходить до наступного висновку. В матеріалах справи міститься розгорнутий розрахунок вихідної допомоги, здійснений відповідачем [PERSON] , який виконано згідно з положеннями ст.44 КЗпП України, з якого вбачається: - Червень 2020 130720,75 грн. х 1,15 = 150328,86 грн.; - Липень 2020 54605,31 грн. 9309,48 =45295,83 грн. Разом 195624,69 грн. Загальна сума відпрацьованих днів за червень 2020 і липень 2020 становить: 20 + 18 = = 38. Середньоденна заробітна плата: 195624,69 : 38 = 5148,02 грн. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи Товариства, встановленим з дотриманням вимог законодавства (наказ від 04.11.2019 №877), а саме: червень 20 + липень 23 = 43; 43 : 2 = 21,5. Середньомісячний заробіток є множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів: 5148,02 х 21,5 = 110682,43 грн. Шестимісячний середній заробіток становить: 110682,43 х 6 = 664094,58 грн. Із змісту ст. 235 КЗпП України слідує, що в разі перебування працівника у вимушеному прогулу внаслідок незаконного звільнення, невірного формулювання звільнення, що стало перешкодою у працевлаштуванні та затримки видачі трудової книжки, працівнику підлягає стягненню середній заробіток за весь час прогулу. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначені середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Як зазначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Виплати нараховуються шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на кількість робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на кількість календарних днів за цей період. Якщо протягом періоду вимушеного прогулу на підприємстві було підвищено посадові оклади й тарифні ставки (у т. ч. за посадою працівника, якого було незаконно звільнено), то згідно з пунктом 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100 проводиться коригування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення посадових окладів і тарифних ставок. Розрахунок компенсації за невикористані дні відпустки. На підставі п.2 р. ІІ Порядку №100, розрахунковим періодом для обчислення компенсації за невикористані дні відпустки [PERSON] , є період з 1-го числа місяця після оформлення на роботу по 1-е число, в якому виплачується компенсація, а саме: період з червня по вересень включно (13.05.2020 - прийом на роботу, 08.10.2020 звільнення). Червень 2020 130720,75 х 1,15 = 150328,86 грн.; Липень 2020 54605,31 грн.; Серпень 2020 55005,23 грн.; Вересень 2020 0 грн. Разом 259939,40 грн. Кількість календарних днів, за вказаний період, за винятком святкових, становить : 28 + 31 + 30 + 30 = 119. Середньоденна заробітна плата: 259939,40 грн.: 119 (кількість днів) = 2184,36 грн Кількість днів за невикористані дні відпустки становить 10. Сума компенсації: 2184,36 х 10 = 21843,60 грн. При остаточному розрахунку, загальна нарахована сума, яка підлягає сплаті [PERSON] становить: 664094,58 + 21843,60 = 685938,18 грн. Утримано податків: 18% ПДФО - 123468,87 грн.; 1,5% ВЗ - 10289,07 грн.; та 1% профспілковий внесок - 218,44 грн. Разом утримано : 133976,38 грн. Сума остаточного розрахунку до виплати становить: 551961,80 грн. Судом досліджено, що зазначена сума була зарахована позивачу 08.10.2020 на картковий рахунок позивача, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», про що надано докази у вигляді платіжного доручення від 08.10.2020 № 5167. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не доведено факту незаконного звільнення позивача з займаної посади першого заступника Генерального директора в АТ «Миколаївобленерго» з 08.10.2020. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про правомірність дій АТ «Миколаївобленерго» відносно [PERSON] щодо звільнення його з посади першого заступника Генерального директора АТ «Миколаївобленерго» з 08.10.2020 за п. 5 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (припинення повноважень посадових осіб), а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі положень ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати. Судовий збір позивач не сплачував, оскільки звільнений від його сплати за законом, то відповідно до положень ч. 7ст. 141 ЦПК України, судовій витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed