Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

08 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки - [PERSON] . Обґрунтовуючи позов зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іршавського районного суду від 13.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач утриманням та вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, не піклується про фізичний та психологічний розвиток сина, не спілкується, призначені судом аліменти не сплачує. Враховуючи, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених законом, самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною позивач вважає, що вказані обставини у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Ухвалою Іршавського районного суду від 21 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 21 січня 2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, з мотивів, викладених в позовній заяві, справу розглянути в її відсутність ( а.с. 57). Представник позивача - адвокат Карабиньош І.І. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ( а.с. 54). Відповідач [PERSON] для участі в розгляді справи не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення даного позову ( а.с. 55), справу просить розглянути в його відсутність (а.с. 56). Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача : Орган опіки та піклування Іршавської РДА для участі в розгляді справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року. 13 січня 2017 року шлюб між сторонами був розірваний, що стверджується копією рішення Іршавського районного суду Закарпатської області (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №32, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області (а.с. 10). [PERSON] згідно довідки виконкому Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 10.09.2020 року №2630 має слідуючий склад сім`ї : дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою виданою виконкомом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 10.09.2020 року № 2629 ( а.с. 11). Актом обстеження матеріально-побутових умов складений комісією Білківської сільської ради № 59 від 10.09.2020 року, встановлено, що [PERSON] проживає разом з своєю неповнолітньою дочкою за адресою [ADDRESS] . Умови проживання сім`ї хороші є всі необхідні умови для навчання та виховання дитини (а.с. 13). Згідно характеристики Білківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Іршавської районної ради Закарпатської області № 315 від 10.09.2020 року ( а.с. 12), встановлено, що [PERSON] працює вчителем в Білківській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 1995 року, характеризується позитивно. Судом встановлено, що батько в утриманні дитини участі не приймає. Судовим наказом Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.02.2018 року призначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 8) Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 55961986 від 22.10.2019 та довідки про наявну заборгованість від 23.10.2019 року №14.5-36/11560, виданих заступником начальника Іршавського районного відділу ДВС Худанич І. станом на 01.10.2019 року у боржника [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів становить 14897,92 гривень (а.с. 20-21). Висновком органу опіки та піклування Іршавської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 24.11.2020 року №02-23/1367 встановлено, що батько долею своєї дочки [PERSON] не цікавиться, участі у вихованні дівчинки не приймає, дитину не відвідує, що підтверджено письмовими поясненнями сусідів від 11.08.2020 р. [PERSON] , [PERSON] . Батько разом з сім`єю не проживає, утриманням дитини не займається, має заборгованість по сплаті аліментів. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] ( а.с. 22). Позивачка [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) 31 жовтня 2020 року ( а.с. 38). Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Таким чином під час розгляду справи, з наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] перебуває на повному утриманні матері [PERSON] . Батько - [PERSON] участі у вихованні дочки не приймає, від спілкування з дитиною самоусунувся, що свідчить про його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини. Крім того, [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved