Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

10.02.2020 [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом до Зуєвецької сільської ради Миргородського району, посилаючись на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,0541 га, кадастровий № 5323282400:00:002:0011, розташовану на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області. Право власності на земельну ділянку підтверджено державним актом на право власності на землю серія ПЛ №109233. Спадщину позивачі прийняли, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом в рівних частинах та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу земельну ділянку. Оригіналу державного акту на земельну ділянку позивачі серед речей спадкодавця не знайшли тому постановою нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий № 5323282400:00:002:0011, як зазначено по причин відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця. В зв`язку з вказаними обставинами, у позивачів відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, тому вони з метою захисту своїх прав звернулися до суду. Позивачка [PERSON] , її представник адвокат Сидоренко Ю.В. в підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки надійшла заява, з якої вбачається, що позов ним підтримується, а справу він просить розглянути у його відсутності в підготовчому судовому засіданні. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити та провести розгляд справи у його відсутність (а.с.55). Представник відповідача\~Зуєвецької сільської\~ради Миргородського\~району Полтавської\~області в\~підготовче судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 48). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник третьої\~особи Відділу\~у Миргородському\~районі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Полтавській\~області в\~підготовче судове засідання не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Ухвалою суду від 05.06.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову [PERSON] , підготовче засіданні\~відкладено (а.с.104). Відповідно до інформації Миргородського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) [PERSON] помер [INFO] (а.с.128). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Статтею 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10). За життя [PERSON] мав у своїй власності земельну ділянку площею 4,0541 га розташовану на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323282400:00:002:0011, що підтверджується світлокопією Державного акту серія ПЛ №109233, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 16,18,19-20,21). [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частині на земельну ділянку площею 4,0539 га, з кадастровим номером 5323282400:00:002:0010 (а.с.22,23) Постановою приватного нотаріуса від 15.07.2019, [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 5323282400:00:002:0011, після померлого [PERSON] відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім`я спадкодавця (а.с.24). Оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку у позивачів відсутній. Видати новий державний акт на ім`я спадкодавця замість втраченого не має можливості по причині того, що на даний час видача державних актів законодавством не передбачена. Видача державних\~актів припинена\~з набранням\~чинності Законом\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень». Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Оскільки на час постановлення рішення [PERSON] помер, визнати право власності померлого неможливо. Згідно ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права власності. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачі є спадкоємцями по закону майна, яке належало померлому, вони вчинили дії по прийняттю спадщини. Їх право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, виходячи з положень ст. 392 ЦК України, приходить до висновку, що спадкоємці втратили оригінал документу який підтверджує право власності на земельну ділянку, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved