Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

09.09.2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказувала, що під час перебування сторін у шлюбі позивач народила сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, чим поставив позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідач інших аліментних зобовязань не має, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.13). Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.14). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року, позивач народила сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-КИ № 375706 від 11.05.2012 року та свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 209133 від 24.09.2011 року (а.с. 2,3). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, про що в позовній заяві зазначила позивач та не заперечував відповідач, надавши заяву про визнання позову. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] між сторонами досягнуто не було. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровим чоловіком, працює електрослюсарем в Криворізьких магістральних електричних мережах НЕК «Укренерго» та отримує стабільну заробітну плату (а.с.5), інших аліментних зобовязань не має, про що вказувала позивач, відповідач заперечень не надав, тому зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини, враховує і те, що позивач не має змоги самостійно забезпечити належний рівень життя для сина, тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.09.2015 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору та у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved