Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

07.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом до «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03.01.2012 року він згідно наказу № 2 від 03.01.2012, був прийнятий на посаду у збирально-зварювальний цех № 401 Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду. 28.08.2014 року він був звільнений з займаної посади за власним бажанням, згідно ст. 38 Кодекс Законів про Працю України (далі - КЗпП України), згідно наказу № 35 від 28.08.2014, що підтверджується записом в його трудовій книжці. При звільненні йому була видана трудова книжка, але не були проведені розрахунки по заробітній платі. Відповідач не виплатив йому заробітну плату у розмірі 5562,33 грн. (п'ять тисяч п'ятсот шістдесят дві гривні тридцять три копійки). У звязку з викладеним позивач був змушений звернутися до суду та в уточнених позовних вимогах просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на його користь 5562,33 грн. (п'ять тисяч п'ятсот шістдесят дві гривні тридцять три копійки) в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати та стягнути з ПАТ «Азовзагальмаш» на його користь моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень). У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу розглянути за його відсутністю, уточнив позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ПАТ «Азовзагальмаш» у судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, що, на підставі ст. 224 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу у заочному порядку та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, згідно наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], працюючи електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду у збирально-зварювальному цеху №401 ПАТ «Азовзагальмаш» у період з 03.01.2012 року по 28.08.2014 року (а.с.7-13) не отримував заробітну плату. Загальна сума заборгованості по заробітній платі складає 5562 гривні 33 коп. Вказані обставини підтверджуються довідкою про розмір заборгованості від 21.10.2014 року №238/646, виданою ПАТ «Азовзагальмаш». (а.с.6) Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає обгрунтованими, та такими які підлягають задоволенню вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки станом на час звернення позивача з позовом до суду відповідачем не виплачено заборгованість по заробітній платі і в звязку з відсутністю між сторонами спору щодо її розміру, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судового рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У даному випадку, суд вважає за доцільне, за основу взяти розмір мінімальної заробітної плати, яка на день розгляду справи становить 1218 грн. На підставі вищевикладеного, суд вважає що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 5562 (пять тисяч пятсот шістдесят дві) гривні 33 копійки та моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривні, задовольнивши позов у повному обсязі. Вирішуючи відповідно до ст. 88 ЦПК України питання про розподіл судових витрат суд, враховує, що позивача згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved