Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

09.02.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у сумі 1\~900,00 грн щомісячно, починаючи з дати позову та до досягнення повноліття дитиною [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А. 15.02.2021 ухвалою Приморського районного суду міста Одеси відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та призначено судове засідання на 04.03.2021. 04.03.2021 у зв`язку із неявкою відповідача протокольною ухвалою суду відкладено судове засідання на 23.03.2021. 04.03.2021 до суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 19.03.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить суд задовольнити позов частково, стягнувши з нього аліменти в сумі 1\~000,00 грн щомісячно. 23.03.2021 ухвалою суду витребувано у ГУ ДПС в Одеській області довідку про доходи відповідача та відкладено розгляд справи на 20.04.2021. 13.04.2021 до суду надійшла відповідь із ГУ ДПС в Одеській області із відомостями про дохід відповідача, згідно якої інформація про доходи [PERSON] відсутня. У судовому засіданні 20.04.2021, позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. При цьому позивач наголошувала, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Дані умови позивач самостійно забезпечити не може, оскільки проходить інтернатуру на контрактній основі, що підтверджується довідкою КНП «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради від 26.03.2021 №\~01/01-12/193, тому батько, який є здоровим та працездатним може сплачувати зазначену суму аліментів. Однак, станом на день подачі позову [PERSON] не володіла інформацією чи відповідач офіційно працевлаштований, тому просила суд стягнути з нього аліменти в сумі 1\~900,00 грн щомісячно. На думку позивача сплата відповідачем щомісячно зазначеної суми коштів буде забезпечувати рівність батьків при несенні обов`язку розвитку дитини. Відповідач на утримані інших осіб не має, працездатний, отримує дохід, його здоров`я дозволяє йому працювати, а тому, на думку позивача, зможе сплачувати такий розмір аліментів. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17.01.2017 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (свідоцтво про шлюб від 17.01.2017 Серія [NUMBER] ), який розірвано рішенням Київського району суду м. Одеси від 21.11.2019 у справі № 520/19103/19 (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.06.2017 Серія [NUMBER] (а.с. 6). Станом на дату звернення до суду дитина проживає разом із матір`ю в орендованій квартирі, що підтверджується договором оренди від 01.11.2020 (а.с.\~9-10). У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що між позивачем та відповідачем дійсно існували шлюбні відносини від яких у них народився син, який після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю. Від виконання своїх батьківських обов`язків він не відмовляється та готовий сплачувати аліменти у розмірі 1\~000,00 грн, оскільки обоє батьків зобов`язані утримувати дитину. Поряд з цим, за твердженням відповідача на його утримані перебувають його батьки, які є пенсіонерами та інвалідами і отримають мізерну пенсію (а.с. 35- 40), тому він може сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. У відповідності з положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виконуючи вимоги вище наведених положень, судом 23.03.2021 витребувано у ГУ ДПС в Одеській області відомості про доходи відповідача за період з 01.09.2020 по дату видачі довідки (а.с. 43-44). 13.04.2021 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшла відповідь відповідно до якої інформація про доходи відповідача відсутня (а.с. 46-48). В зв`язку з чим суд дійшов висновку, що офіційного джерела доходу [PERSON] не має. Водночас судом встановлено, що батько відповідача [PERSON] [INFO] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.10.2020 № 159126, виданою Міністерством охорони здоров`я України (а.с. 36), а мати [PERSON] [INFO] є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 26.09.2012 № 956462 (а.с. 38). Натомість позивачем до суду не надано будь-яких доказів обґрунтування розміру заявлених до стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях\~(ст.81 ЦПК України). Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи\~(ч.\~1\~ст.76 ЦПК України). Згідно зі ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.01.2021 становить 1\~921,00\~грн. Згідно з ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України При цьому суд враховує, що положення ст. 180 СК України зобов`язують обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Отже, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.01.2021 у розмірі 1 921,00 грн є таким, який відповідно до ст. 180 СК України підлягає розподілу між обома батьками. За таких обставин, суд врахувавши, що [PERSON] не надано обґрунтування необхідності для гармонійного розвитку дитини розміру аліментів саме в заявленій нею сумі, а також врахувавши матеріальне становище платника аліментів, його згоду сплачувати аліменти у сумі 1\~000,00 грн та перебування на його утриманні батьків інвалідів, дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача аліментів в сумі 1\~000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з положеннями ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial