Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30.06.2011 року по 09.01.2014 року він працював в філії «Глухівська ДЕД» ДП «Сумський облавтодор» на посаді старшого виконроба. В день звільнення його з роботи 09.01.2014 року з ним не було проведено розрахунку при звільненні. Станом на 01.04.2014 року заборгованість відповідача перед ним по заробітній платі складає 6383,91 грн., заборгованість по підзвітним сумам складає 3744,60 грн. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, та посилаючись на ст.116, ст.117 КЗпП України, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі 6383,91 грн., заборгованість по підзвітним сумам 3744,60 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 64 робочих дня (з 09.01.2014 року по 09.04.2014 року, тобто по день свого звернення до суду) в сумі 8626,56 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» Д’ячков П.Р. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині заборгованості по заробітній платі в сум 2872,91 грн. та заборгованості по підзвітним сумах 3744,60 грн. При цьому пояснив, що частина заборгованості по заробітній платі вже погашена, позивачу [PERSON] 10.04.2014 року виплачено 1787 грн., 28.04.2014 року виплачено 1724 грн. Також пояснив, що несвоєчасна виплата заробітної плати відбулась не з вини відповідача, а тому що підприємство знаходиться в скрутному фінансовому стані, з цих же причин заперечував проти стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і просив в задоволенні цих вимог відмовити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що 30.06.2011 року [PERSON] був прийнятий на роботу до філії «Глухівська ДЕД» ДП «Сумський облавтодор» на посаду старшого виконроба, а 09.01.2014 року був звільнений з роботи за згодою сторін, що підтверджується записами в його трудовій книжці, та копіями наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи (а.с.4-5, 16,17). Згідно довідки підприємства, заборгованість філії «Глухівська ДЕД» перед [PERSON] по заробітній платі станом на 01.04.2014 року становила 6383,91 грн., що складається з заробітної плати на 6 робочих днів 735,45 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 5648,46 грн. (а.с.14). Крім того, згідно довідки підприємства, заборгованість філії «Глухівська ДЕД» перед [PERSON] по рахунку 372 (підзвітні суми) в сумі 3744,60 грн., що включає в себе суми відряджень, господарчих витрат на закупівлю ПММ та матеріалів за готівковий рахунок (а.с.14). Під час розгляду справи судом також встановлено, що частина заборгованості по заробітній платі вже погашена, позивачу [PERSON] 10.04.2014 року виплачено 1787 грн., 28.04.2014 року виплачено 1724 грн., таким чином залишок заборгованості по невиплаченій заробітній платі перед позивачем станом на час розгляду справи становить 2872,91 грн. і заборгованість по підзвітним сумам в сумі 3744,60 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Однак судом встановлено, що при звільненні позивача з роботи відповідач не виплатив позивачу належну йому заробітну плату в сумі 6383,91 грн., та заборгованість по підзвітним сумам складає 3744,60 грн., а тому дані суми підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням того, що станом на час розгляду справи частина заборгованості по заробітній платі вже виплачена. Ця обставина не заперечується представником відповідача. Судом встановлено, що спір про розмір належних позивачу сум виплат - відсутній. У відповідності до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору підприємство, установа, організація зобов'язані виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи із вимог даного закону, з відповідача також необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. При цьому для обчислення розміру середньої заробітної плати суд вважає необхідним взяти до уваги довідки про розмір середньої заробітної плати, яка була надана суду відповідачем (а.с. 7, 15). Згідно вищевказаних довідок, заробіток позивача за останні два повні місяці перед звільненням складав: за листопад 2013 року (21 робочий день) - 3126,31 грн., за грудень 2013 року (22 робочі дні) - 2670,00 грн. Однак суд не погоджується з розрахунком середньоденної заробітної плати, наданої відповідачем, оскільки відповідач невірно підрахував кількість робочих днів у листопаді 2013 року. Так, кількість робочих днів у листопаді 2013 року становила 21 робочий день, а не 22, як підраховано відповідачем. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. При цьому згідно з п. 5 даного Порядку, основою для визнання загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки виплати належних при звільненні сум, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середньоденний заробіток позивача склав: (3126,31 + 2670) : 43 (21+22) робочі дні = 134,79 грн. За період з дня звільнення позивача 09.01.2014 року і по день звернення позивача до суду 09.04.2014 року минуло 63 робочих дні (січень 2014 року - 16 робочих днів, лютий 2014 року - 20 робочих днів, березень 2014 року - 20 робочих днів, квітень 2014 року (по 09.04.2014 року, в межах позовних вимог - 7 робочих днів). Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складатиме: 63 робочих дні х 134,79 грн. = 8491,77 грн. При визначенні розміру відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує розмір та істотність даної частки порівняно з середнім заробітком позивача, обставини справи, та вважає, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку 8491,77 грн. відповідає вимогам закону та обставинам справи. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо відсутності вини відповідача Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» у несвоєчасному розрахунку із позивачем, оскільки сама по собі відсутність коштів та важке матеріальне становище підприємства не виключає відповідальності роботодавця за несвоєчасний розрахунок із працівником при звільненні. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов було задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial