Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

10.04.2019 року позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З вересня 2009 року сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не бере участі у вихованні дитини та її утриманні, не надає матеріальної допомоги. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття чи до зміни матеріального становища сторін, починаючи стягнення з 19.08.2013 року. Після ухвалення вищевказаного рішення суду про сплату аліментів на утримання дитини відповідач постійно проводить виплату нерегулярно, затримує виплату на два-три місяці, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів близько трьох тисяч гривень. У позовній заяві позивач вказала, що на даний час розмір аліментів, призначений за вищевказаним рішенням суду, є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини, оскільки дитина постійно хворіє, знаходиться на обліку у лікаря офтальмолога у зв`язку з цим необхідні додаткові кошти. Вона не працює, має на утриманні молодшу доньку - [PERSON] , [INFO] , перебуває у скрутному матеріальному стані. Посилаючись на зазначене, просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір до 1100,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 10.04.2019 року зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Томаша В.І., який ухвалою від 15.05.2019 року відкрив провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку із закінченням строку відрядження судді Томаша В.І. до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 07.10.2019 року за № 143 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019 року справу передано для розгляду судді Женеску Е.В. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.10.2019 року суддя Женеску Е.В. прийняла до свого провадження вищезазначену цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У зв`язку з відстороненням судді Женеску Е .В. від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 30.01.2020 року за № 49 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 року справу передано для розгляду судді Литвиненку І.Ю. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2020 року суддя Литвиненко І.Ю. прийняв до свого провадження вищезазначену цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від посади, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 10.08.2020 року за № 267 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020 року справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2020 року справу прийнято до свого провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 06.10.2020 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вважає дитину [PERSON] не своєю дитиною, а усиновленою ним. Він розуміє, що оскільки він зазначений в свідоцтві про народження дитини в якості батька, то по закону повинен сплачувати на її утримання аліменти, тому просив позов задовольнити частково, а саме у розмірі 30% від передбаченого законом мінімума. Також пояснив, що на даний час він безробітній, має ще малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який хворіє на алергію. Перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога. Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4). Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого повторно Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18.12.2008 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (позивачка у справі). З вересня 2009 року сторони разом не проживають, дитина проживає з матірью. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2014 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] в розмірі 450,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття чи до зміни матеріального становища сторін, починаючи стягнення з 19.08.2013 року. [PERSON] 14.03.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу її прізвище було змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.03.2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від сумісного життя з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.01.2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та погіршення матеріального стану, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З часу ухвалення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 06 лютого 2014 року про стягнення аліментів на дитину змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2318,00 гривень. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітньому [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 14 повних років. Встановлено, що відповідач одружений, має дитину [PERSON] , [INFO] , офіційно не працевлаштований, за станом здоров`я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач не працює, має також на утриманні доньку від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що розмір аліментів у сумі 1100,00 грн. щомісячно є об`єктивним розміром стягнення аліментів, оскільки вказана сума не перевищує половину від встановленого на теперішній час прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір до 1100,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка за законом звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved