Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

09.09.2016 року ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заподіяні збитки в розмірі 1954331 грн. 85 коп., а також понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2006 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 100000 доларів США та зобов'язався повертати кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних. Свої зобов'язання за договором [PERSON] не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 1238757 грн. 11 коп., яка стягнута рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25.06.2010 року. Вказаним рішенням встановлено, що непогашена сума заборгованості становить 104467,96 доларів США, які до теперішнього часу не сплачені. Станом на 25.05.2010 року за офіційним курсом НБУ еквівалент 104467,96 доларів США становив 827960 грн. 82 коп. Станом на 05.09.2016 року еквівалент 104467,96 доларів США становить 2782292 грн. 67 коп. Таким чином, розмір збитків у вигляді курсових різниць складає 1954331 грн. 85 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача заподіяну внаслідок курсової різниці збитки. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що невиконання рішення суду сталося не з вини відповідача. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14.07.2006 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого банк надає позичальнику - відповідачу кредит для придбання житлового будинку в розмірі 100000 доларів США з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік, а позичальник зобов'язується повернути кредит частинами щомісяця згідно графіку з кінцевим строком виплати кредиту до 09.07.2026 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором встановлено рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.06.2010 року, яке набрало законної сили 27.09.2010 року, та на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України не потребує доведення. Доказів того, що відповідач виконав рішення суду та виплатив заборгованість суду не надано. Позивач посилається на те, що невиконанням рішення суду банку завдану збитки у вигляді курсової різниці між гривневим еквівалентом заборгованості, стягнутої за рішенням суду, та тим, що є на теперішній час. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Дійсно, на день розгляду даної справи курс долара значно зріс порівняно з тією сумою в гривневому еквіваленті, що була стягнута за рішенням суду від 25.06.2010 року. Проте, на теперішній час рішення суду не виконано. Робити висновки про завдання позивачку реальних збитків можна буде лише в разі, коли заборгованість буде фактично сплачена. Адже, курс національної валюти постійно коливається як в бік зменшення по відношенню до долара США, так і в бік збільшення. Тому можливо, що на день фактичної виплати заборгованості курс національної валюти настільки зміниться в сторону збільшення по відношенню до долара США, що буде відповідати курсу на день ухвалення судового рішення 25.06.2010 року. Таким чином, робити висновок про заподіяння позивачу збитків та про їх реальний розмір можливо лише після фактичного виконання рішення суду від 25.06.2010 року. А як встановлено в судовому засіданні, рішення суду на теперішній час не виконано. За таких підстав суд вважає позовні вимоги передчасними і не вбачає законних підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed