Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

08 квітня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулися із позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина, та доньку, яка продовжує навчання, в якій просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення останнім повноліття, щомісячно, 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , на весь час навчання у вищому навчальному закладі аліменти до досягнення двадцяти трьох років, щомісячно, 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що 07 серпня 1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області про що було зроблено запис за № 149. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю [PERSON] . На сьогодні офіційно шлюб між [PERSON] та [PERSON] не розірвано. Позивачі зазначають, що в січні 2020 року відповідач [PERSON] пішов із сім`ї та став проживати окремо, з того часу аліменти на утримання дітей добровільно не сплачує та участі у виховані дітей не приймає. Діти проживають разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є студенткою 2 курсу медичного факультету Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, денна форма навчання, держзамовлення, у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі потребує матеріальної допомоги. Відповідач мешкає окремо від дружини з дітьми та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Угоди на добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У зв`язку з вищевикладеним позивач і вимушена була звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. Позивачі,в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заявипро слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їхзадовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечували і позивачі по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що з 07.08.1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке від 07.08.1999 року. (а.с. 5) [INFO] у подружжя народилася перша дитина [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 24 вересня 2002 року Власівською селищною радою міста Світловодська Кіровоградської обл. (а.с. 6) [INFO] у подружжя народилася друга дитина [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 27 серпня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с. 10) З довідки КП «Жилкомсервіс» про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01.04.2021 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.15) З довідки від 01.07.2021 року №283 вбачається, що [PERSON] є студенткою 3-го курсу медичного факультету Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, денна форма навчання, держзамовлення. (а.с.38) Позивачі у своїй позовній заяві зазначили, що відповідач з січня 2020 року з ними не проживає, діти проживають разом з матір`ю, та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітейне надає, не приймає участі у їх утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментівна утримання їх спільної дитини повністю відповідають вимогам закону, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1/6 від усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду із позовною заявою та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., оскільки позивачі були звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved