Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

08.07.2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є рідними сестрою та братами, звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON], а [INFO] померла їхня матір [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Фактично вони прийняли спадщину після смерті батьків, однак оформити належним чином право власності на вказане домоволодіння не можуть, оскільки будинок був побудований за життя їхніми батьками ще в 1988 р., однак не був ними зданий в експлуатацію, а тому і свідоцтво про право власності на нерухоме майно не видавалося. Тому в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа вони змушені звернутися в суд з позовом, яким просять визнати за ними право власності в порядку спадкування після по 1/3 частині кожному на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], -[PERSON] - позовні вимоги своїх довірителів підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, та наголосив, що оскільки спадкодавець [PERSON] - рідний батько позивачів - здійснив будівництво на земельній ділянці, що була йому виділена для будівництва та перебувала в його законному користуванні, вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований законно. А тому суд, враховуючи, що на вказане домоволодіння 19.05.2014 р. було виготовлено технічний паспорт, при винесенні рішення повинен врахувати, що будинок відповідає вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів, а отже майнові права спадкоємців мають бути реалізованими і суд повинен за ними визнати право власності в порядку спадкування. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] - також підтримав позовні вимоги своєї довірительки та прохав суд винести рішення, яким визнати за позивачами право власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Представник відповідача - Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином під розписку. В попередньому судовому засіданні від 16.07.2014 р. представник відповідача начальник ВОС сільської ради Троценко Л.І. позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову та розгляду справи без представника Височанської сільської ради. Представник третьої особи - Охтирської районної державної нотаріальної контори - в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без участі нотаріуса. Суд, заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.1986 р. одружилися [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 26.07.1986 р. (а.с.9). Рішенням виконкому Охтирської районної ради №185 від 15.09.1988 р. [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на 4 кімнати житловою площею 44.1 кв.м та господарських будівель для особистого підсобного господарства площею 60 кв.м в с. Кудряве на земельній ділянці площею 0,15 га, виділеній наказом головного лікаря 2-ї обласної психіатричної лікарні №37 від 07.09.1988 р. (а.с.19), на підставі якого йому було також видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, зареєстрований у районного архітектора під №108 від 09.09.1988 р. (а.с.18). В тому ж році [PERSON] побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], однак вказаний житловий будинок не був ним зданий в експлуатацію, крім того також не видавалося свідоцтво про право власності (а.с.14). [INFO] в с. Кудряве Охтирського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06.10.2004 р. (а.с.7), а [INFO] в с. Кудряве Охтирського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 24.12.2009 р. (а.с.8), яка також за життя не оформила належним чином право власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації. У разі необхідності право власності на незавершене будівництво, за наявності визначених законом умов, може бути зареєстровано органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 331 ЦК України). З такого ж моменту виникає право власності на перероблену річ, створену з використанням іншої речі (матеріалу). Будівлі мають особливий правовий режим з точки зору виникнення права на них. Законним є будівництво, розпочате/здійснене на земельній ділянці, яка відведена для цієї мети, за наявності належним чином затвердженого проекту будівництва, відповідного дозволу (у разі необхідності його отримання) та за умови дотримання будівельних норм і правил. До завершеного будівництва будинків, побудованих законно, належать об'єкти, введені в установленому порядку в експлуатацію. Після чого власнику видається свідоцтво про право власності, яке реєструється бюро технічної інвентаризації в держреєстрі. Натомість, об'єкти, незавершеного будівництва, до яких суд відносить спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], - це об'єкти, які не здані в експлуатацію і які неможливо визнати придатними для експлуатації. Згідно абз.1 ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Однак, оскільки покійний [PERSON], здійснивши законне завершене самочинне будівництво, не набув права власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами як окремі об'єкти права власності, а саме: не здав у експлуатацію та не отримав свідоцтва про право власності, то це право не може бути успадковане позивачами. Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, до спадкоємців переходить не право власності на об'єкт нерухомості, а права і обов'язки забудовника-спадкодавця. Крім того, п. 9 Постанови № 6 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що при розгляді справ права власності в порядку спадкування необхідно брати до уваги, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст. 3 ЦПК України). У зв'язку з чим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивачі зверталися до будь-якого компетентного органу з питанням про визначення свого права власності на спірне домоволодіння. Таким чином, оскільки позивачі не зверталися до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених вимог. Разом з тим, позивачами не порушуються питання про визнання права забудовника на об'єкт нерухомості. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за позивачами права власності в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed