Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

07.10.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд з заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб [PERSON], Буського районного сектору Державної міграційної служби України у Львівській області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців зі зняттям з реєстраційного обліку заборгованості за кредитним договором, покликаючись на те що відповідачі не виконують належним чином зобов'язання за кредитним договором № 176 від 12.01.2012 року, згідно якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 74500,00 гривень зі сплатою процентів у розмірі 18 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.01.2017 р.. В забезпечення виконань зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, відповідачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки від 12.01.2012 р. Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 12.01.2012 р. між банком, позичальником та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Львівської області Лукащук Н.О., зареєстрований в реєстрі під № 14. Предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] загальною площею будинку 77,9 кв.м., що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно; та земельна ділянка, площею 0,2500 га, що розташована за адресою [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Оскільки, заборгованість за кредитним договором, станом на 26.10.2015 року складає 75611,71 гривень, просить, з метою погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, що перебуває в приватній власності [PERSON], виселити мешканців зі зняттям з реєстраційного обліку та стягнути з боржників суму сплаченого, при подачі позовної заяви, судового збору. 09.04.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» про розірвання кредитного договору № 176 від 12.01.2012 року та договорів поруки № 176/1, № 176/2, № 176/3 від 12.01.2012 року. Ухвалою Буського районного суду від 01.10.2015 року вище згадані позови об»єднані в одне провадження, з присвоєнням справі єдиного номера № 440/1492/14-ц., провадження № 2/440/76/2015 р. Представник позивача за первісним позовом, згідно довіреності від 13.01.2016 р., [PERSON] позов, в частині збільшених позовних вимог, підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить його задовольнити. Заперечив проти зустрічного позову, просить відмовити в задоволенні такого за безпідставністю. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, забезпечила явку представника, згідно довіреності від 21.10.2014 року, [PERSON], яка частково визнала первісний позов, заперечила проти збільшених позовних вимог банку та виселення мешканців з житлового будинку. Зустрічний позов підтримала повністю, просить згідно законодавства про захист прав споживачів, кредитний договір та договори поруки визнати розірваними. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, судом були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, клопотань про розгляд справи у їх відсутності, заперечень, тощо, не подали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Буського районного сектору Державної міграційної служби України у Львівській області за викликом суду не з»явився, в матеріалах справи наявний лист № 26/1882 від 17.10.2014 року з проханням справу розглядати без участі представника сектору, проти позову заперечень не мають, покладаються на думку суду. [PERSON], будучи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, просить відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічний позов задоволити повністю. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів [PERSON], [PERSON] та представника третьої особи , суд вважає за можливе заслухати справу за їх відсутності, на підставі наявних доказів. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, зустрічний позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та сторонами не оспорювалось, що 12.01.2012 року, між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір № 176, за яким банк надав [PERSON] кредит в сумі 74500,00 гривень з сплатою процентів в розмірі 18 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 11.01.2017 року. (а.с. 25-31 том 1) Для забезпечення належного виконання зобов'язання позичальника, між банком та відповідачами було укладено три договори поруки, зокрема: 12.01.2012 р., між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №176/1; між банком, [PERSON] та [PERSON] - договір поруки №176/2, між банком, [PERSON] та [PERSON] - договір поруки № 176/3, згідно яких останні зобов'язалась перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання позичальника, що випливає з кредитного договору, 12.01.2012 р. між банком, позичальником та [PERSON] було укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Львівської області Лукащук Н.О. й зареєстрований в реєстрі під №14 (а.с. 39-48 том 1). У відповідності до п. 1.2 договору іпотеки, предметом іпотеки за договором є житловий будинок [ADDRESS] який складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею будинку 77,9 кв.м., що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.09.2006 р. серія [NUMBER], виданого Андріївською сільською радою 06.09.2006 р.; та земельна ділянка, площею 0,2500 га, що розташована за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], виданого Андріївською сільською радою 11.12.2008 року (а.с. 65, 67-69 том 1). Факт видачі та отримання [PERSON] кредиту, проти чого останній в суді не заперечив, підтверджується розпорядженням банку про видачу кредитних коштів від 12.01.2012 р., заявою про видачу готівки. (а.с. 66, 78 том 1) Відповідно до п.1.5 кредитного договору, позичальник зобов»язався щомісячно по останній робочий день місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1241,67 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з лютого 2012 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплату нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 11 січня 2017 року. У відповідності до ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо у договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник допускав порушення умов кредитного договору, а саме прострочував сплату тіла кредиту та відсотків. Відповідно до підпунктів 3.4, 4.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором, в тому числі, затримання сплати частини кредиту та /або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на три місяці. Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Банк неодноразово надсилав вимоги (повідомлення) № 280, 281 від 07.08.2013 позичальнику та іпотекодержателю про існуючу заборгованість та останні попереджались про наслідки її непогашення, проте вимоги банку були проігноровані, заборгованість не ліквідована.(а.с. 49-50 том 1) Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк встановлений Договором або Законом. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до підпунктів 3.4, 4.2.2 кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника (Відповідача) дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов»язань за цим договором, в тому числі, затримання сплати частини кредиту та /або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на три місяці. Виконання позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. Банк 27.02.2014 р. надіслав іпотекодавцю та позичальнику письмові повідомлення-вимоги за № № 062, 063, якою вимагав достроково повернути кредит в розмірі 61 148,79 грн. грн. протягом 30 - днів з моменту отримання. (а.с. 52, 53 том 1). Такі вимоги банку не виконані, сума заборгованості не погашена. Станом на 26.10.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 176 від 12.01.2012р. становить 75 611,71 грн., з яких: - строкова заборгованість становить 19 896,00 грн.; - нараховані відсотки за користування кредитом - 684,41 грн.; - прострочена заборгованість по кредиту становить 26 365,06 грн.; - прострочена заборгованість по відсотках 7 870,62 грн.; - сума нарахованої пені по кредиту 4 227,51 грн.; - сума нарахованої пені по відсотках 1 219,89 грн.; - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом - 14 145,95 грн.; - 3% річних від прострочених платежів - 1 202,27 грн. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.12, ст.33 Закону України «Про іпотеку». Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Підпунктами 3.1.3, 6.1. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов»язання за кредитним договором та/або цим договором, в тому числі: невиконання або неналежне виконання боржником (Позичальником) зобов»язання за договором відновлювальної кредитної лінії в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше трьох місяців. У відповідності до п. 4.2 іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем зобов'язання в цілому чи тієї іншої його частини, Іпотекодержатель вправі реалізувати своє право шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки у порядку, визначеному цим Договором. У відповідності до п. 4.3 договору Іпотеки, Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається Іпотекодержателем самостійно на момент реалізації Права іпотеки. Зазначене вище свідчить про те, що

Outcome: partial