Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

08 січня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. У позовній заяві покликаються на ту обставину, що 07.02.2016 р. на автодорозі Рівне-Устилуг відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VOLKSWAGEN» р.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області (справа №154/668/16) від 12.03.2016 р. винним у настанні ДТП визнано відповідача [PERSON] 09.11.2016 року, власник пошкодженого транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний № [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту №184, виконаного оцінювачем Семенюком В.М. від 14.04.2016 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний № [NUMBER] , з урахуванням зносу, становить 90 950,00 грн. 30.01.2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн. на користь власника пошкодженого транспортного ««RENAULT», реєстраційний № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №617рв від 30.01.2017 року. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 50 000, 00 грн. Просять стягнути з відповідача [PERSON] в їхню користь завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 50 000 грн. та судові витрати. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 01 березня 2019 року підготовче провадження було закрито. Для участі у розгляді справи позивач свого представника не направив, подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. У судовому засіданні під час розгляду відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заявили про повне визнання позову. У відповідності до положень ст.206 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем, судом роз`яснено відповідачу та його представнику наслідки відповідної процесуальної дії, та враховуючи наявність для цього законних підстав, приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем та його представником не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так судом встановлено, що 07.02.2016 р. на автодорозі Рівне-Устилуг відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VOLKSWAGEN» р.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області (справа №154/668/16) від 12.03.2016 р. винним у настанні ДТП визнано відповідача [PERSON] 09.11.2016 року, власник пошкодженого транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний № [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту №184, виконаного оцінювачем Семенюком В.М. від 14.04.2016 р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний № [NUMBER] , з урахуванням зносу, становить 90 950,00 грн. 30.01.2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн. на користь власника пошкодженого транспортного ««RENAULT», реєстраційний № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №617рв від 30.01.2017 року. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 50 000, 00 грн. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ, Позивач) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п/п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.' Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді Позивачем так і не було отримано, а шкода до цього часу так і не була відшкодована. За таких обставин справи, з урахуванням заяви відповідача та його представника про повне визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, суд стягує з відповідача у документально підтвердженому розмірі . На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст.21, 35, 36, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved