Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

09 березня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11318754000 від 21 березня 2008 року у розмірі 12125 доларів США 40 центів процентів за період з 04 січня 2010 року по 28 лютого 2017 року, 13606 грн. 38 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12 травня 2016 року по 28 лютого 2017 року, 103843 грн. 38 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 28 лютого 2016 року по 25 січня 2017 року.(а.с. 2-3) Вимоги позову обґрунтовані тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» ( з 21 грудня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем 21 березня 2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту № 11318754000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 17000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути їх у повному обсязі у терміни та у розмірі, що встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 20 березня 2018 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором та виникненням простроченої заборгованості позивач звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка існувала станом на 04 січня 2010 року у сумі 129824 грн. 69 коп., при чому рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2010 року цей позов був повністю задоволений. Однак станом на 28 лютого 2017 року зобов'язання відповідача по кредитному договору виконані не в повному обсязі, що і змусило позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом, заявивши вимоги, які не були предметом розгляду за попереднім позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив суд розглянути справу без його участі , про що подав письмове клопотання. (а.с. 88) Відповідач та його представник Патенко М.О. в ході судового розгляду справи позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що кредитор на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання зобов'язання, пред'явивши 06 жовтня 2009 року [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Просять суд застосувати до позовних вимог строки позовної давності, які закінчилися 31 серпня 2013 року. (.а.с. 77, 96) Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з огляду на такі встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини. 21 березня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 17000 доларів США, які він повинен повернути у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але у будь якому випадку не пізніше 20 березня 2018 року. Пунктом 1.3.1 Договору визначено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів процентна ставка встановлюється у розмірі 13, 9 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місця кредитування процента ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. (а.с.4-11). Позивач визначив, що станом на 28 лютого 2017 року заборгованість за кредитом становить: -4701 долар США 68 центів тіла кредиту; -12125 доларів США 40 центів процентів за період з 04 січня 2010 року по 28 лютого 2017 року; - 13606 грн. 38 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12 травня 2016 року по 28 лютого 2017 року; - 103843 грн. 38 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 28 лютого 2016 року по 25 січня 2017 року.(а.с. 23-40) В той же час вимогу про повернення тіла кредиту банк не заявляє і просить стягнути з відповідача на користь банку проценти та пеню у вищезазначеному розмірі. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Умови кредитного договору відповідач виконував не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2010 року з відповідача на користь банку достроково стягнуто всю заборгованість за кредитом у загальній сумі 129324 грн. 69 коп. , як про те просив банк, до складу якої включено заборгованість за простроченим кредитом 14 874 долари США 95 центів , що по курсу НБУ становило 118776 грн. 48 коп.; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 1257 доларів США 68 центів, що по курсу НБУ становило 10042 грн. 65 коп.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 224 грн. 94 коп.; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом 280 грн. 62 коп. Крім того стягнуто на користь позивача 1293 грн. 25 коп. витрат , понесених на сплату судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення. (а.с. 14-15) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2011 року виконання вищезазначеного рішення було розстрочено строком на 60 місяців, зі сплатою 2178 грн. 94 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання даною ухвалою законної сили. (а.с. 16-17) Матеріалами справи підтверджується, що на виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, було відкрите виконавче провадження, яке постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції від 12 березня 2016 року закінчено в зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі. (а.с. 77-а, 78, 102, 103, 104) Таким чином, оскільки рішення суду від 18 березня 2010 року , яким в повному обсязі стягнуто заборгованість по тілу кредиту, виконане, доводи позивача про залишок заборгованості по тілу кредиту у сумі 4701 долар США 68 центів є безпідставними. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Ця правова позиція, викладена Верховним Судом України в постанові №6-1206 цс/15 від 23 вересня 2015 року, яку відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України мають враховувати суди при застосуванні таких норм права. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що кредитний договір підлягає виконанню відповідно до умов та в порядку, визначених ним, тому відповідач мав би сплатити позивачу відсотки за користування кредитом в межах позовних вимог з 04 січня 2010 року по час виконання ним рішення суду від 17 серпня 2010 року, тобто по 12 березня 2016 року. Разом з тим, відповідач заявив суду клопотання про застосування строку позовної давності. (а.с. 77, 96) Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом , повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З огляду на викладене з відповідача до стягнення належать відсотки, нараховані в межах строку позовної давності, а саме , враховуючи час звернення до суду з позовом - 06 березня 2017 року, за період з березня 2014 року по час виконання ним рішення суду від 17 серпня 2010 року, тобто по 12 березня 2016 року, що становить 2066 доларів США 90 центів. (а.с. 25-33) У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до пунктів 4.1 кредитного договору , за порушення позичальником термінів погашення будь - яких своїх грошових зобов'язань , передбачених договором , зокрема термінів повернення кредиту ( всієї суми або його частини) та / або термінів сплати процентів та / або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню. Однак, оскільки рішення суду про стягнення кредитної заборгованості повністю виконано 12 березня 2016 року, строк дії договору закінчився, то нарахування банком пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 12 травня 2016 року по 28 лютого 2017 року та заборгованості за процентами за період з 28 лютого 2016 року по 25 січня 2017 року не відповідає закону, тому позов про стягнення пені задоволенню не підлягає. Судові витрати суд розподіляє за правилами, визначеними ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial