Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

08 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно із судовим наказом Камінь-Каширського районного суду від 17 березня 2011 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2011 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. На даний час її матеріальне становище погіршилося, розмір її місячного доходу недостатній для утримання дітей, які подорослішали та потребують додаткових витрат, збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, підвищились ціни на товари, у зв'язку з чим присуджений розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб дітей. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] та стягувати їх в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що з часу присудження аліментів її матеріальне становище погіршилось. Діти виросли та потребують додаткових витрат, тому розмір стягуваних з відповідача аліментів став недостатнім для задоволення необхідних потреб сина та дочки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на збільшення розміру стягуваних аліментів, однак до меншого розміру ніж вказаний у позовній заяві, оскільки його доходів не вистачить для утримання престарілої матері. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що на підставі судового наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 березня 2011 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2011 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З дослідженої в судовому засіданні довідки про доходи від 28.09.2018 року (а.с. 10) встановлено, що місячний дохід [PERSON] складається із заробітної плати в розмірі 4700 грн., інших доходів позивач не має. Враховуючи загальну суму середньомісячного доходу [PERSON], розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що позивач, отримуючи дохід такого розміру, об'єктивно не в змозі самостійно утримувати дітей та забезпечити їм належний рівень матеріального забезпечення. Наведені вище обставини, що свідчать про погіршення матеріального стану позивача, виникли та продовжують існувати після присудження аліментів згідно з наказом Камінь-Каширського районного суду від 17 березня 2011 року, що є беззаперечною підставою для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. Разом з тим, судом установлено, що відповідач працевлаштований, середній розмір його заробітної плати становить 4653 грн., інших утриманців не має. Таким чином, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує майновий стан позивача та відповідача, стан здоров'я останнього, стан здоров'я дітей та з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначає аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial