Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

08.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким: в рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо оплати 1 127 564,37 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом - 989 412,04 грн.; сума заборгованості за відсотками - 138 152,33 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 1 [NUMBER] від 02.07.2008 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № б/н від 02.07.2008 року з [PERSON], [PERSON] шляхом передачі Іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем AT «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 65,8 кв.м.. житловою площею 38,7 кв.м., яка належить Іпотекодавцям на праві власності та знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок №112, корпус №1, квартира №89. Стягнути пропорційно з [PERSON], [PERSON] на користь AT «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) судовий збір у розмірі 3654,00грн. Свої вимоги мотивував тим, що 02.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11367272000, згідно з умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 89\~000 дол. США з розрахунку 14,50 % річних на строк з 02.07.2008 року до 07.07.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON], [PERSON] 02.07.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачі надали в іпотеку належне їм нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., яка належить Іпотекодавцям на праві власності та знаходиться за адресою :місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок №112, корпус №1, квартира №89. Позивач стверджує, що на теперішній час відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість за кредитом, що і стало підставою, для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного рішення не заперечува та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на відсутність оцінки іпотечного майна та на наявність у виконавчій службі виконавчого провадження щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, однак, жодних доказів існування такого судового рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом та, більш того, доказів виконання вказаного рішення суду не надав. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобовязаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11367272000 згідно з умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 89\~000 дол. США з розрахунку 14,50 % річних на строк з 02.07.2008 року до 07.07.2018 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 11367272000 від 02.07.2008 року іпотекодавці [PERSON], [PERSON] за договором іпотеки № б/н від 02.07.2008 року передали в іпотеку нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., яка належить Іпотекодавцям на праві власності та знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок №112, корпус №1, квартира №89. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавців на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 серпня 2005 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 01 серпня 2005 року за № 194017, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 19- 20649. Право власності Іпотекодавців на Предмет іпотеки зареєстроване в Реєстрі права власності на нерухоме майно 07 жовтня 2005 року за реєстраційним номером 12335196, номер запису 592 в книзі 563пр-121, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8575840, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 07.10.2005 року, що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №19248004 від 19.06.2008 року, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості» і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавцінабуди право власності на Предмет іпотеки. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобовязань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім було передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу. Отже, на підставі ст. 514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у повному обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконала, що має своє відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого Відповідач станом на 01.10.2014 року має заборгованість у сумі 1\~127\~564, 37 гривень, яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 989\~412, 04 гривень, сума заборгованості за відсотками 138\~152, 33 гривень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зазначене також передбачено Договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Так, відповідачам [PERSON] та [PERSON], як позичальнику та іпотекодавцю, було направлено досудову вимогу від 08.10.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцяти денний строк та вимога про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документації. Стаття 39 ЗУ «Про іпотеку» закріплює, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суд звертає увагу на те, що позивачем ПАТ «Дельта Банк» було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо кожного з відповідачів для досудового врегулювання проблеми, однак це не призвело до повного погашення боргу. Відповідно до п.4.1. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем: у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цми договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати Предмет іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Згідно п.4.2. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов даного Договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших передбачених законодавством України, підстав. Відповідно до п.4.3. іпотечного договору, право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. Згідно п. 5.2. іпотечного договору, позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет потеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов 'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» . У відповідності до п. 2 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, які повязані між собою. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд бере до уваги, що жодних доказів виконання відповідачем судового рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором представник відповідача суду не надав, а сама по собі наявність такого судового рішення не є підставою для відмови у задоволенні позову. Також у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3654 гривень та витрати, понессені позивачем для виклику відповідачів у судове засідання у сумі 420 гривень (а.с.118-120). Враховуючи викладене вище, та

Outcome: approved