Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

07 лютого 2019 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В заяві посилається на те, що 18 липня 2018 року на тимчасово окупованій\~території України,\~вм. Ялта Автономної республіки Крим вона народила дівчинку [PERSON], де їй було видане відповідне медичне свідоцтво про народження. Оскільки документи про народження доньки видані органами влади на тимчасово окупованій території України вони в силу вимог\~законодавства України\~є недійсними і не створюють правових наслідків та не можуть бути прийняті відділом ДРАЦС для здійснення державної реєстрації народження доньки. В звязку з цим, вона звернулась до суду та просить встановити факт народження нею доньки 18 липня 2018 року [PERSON] у м. Ялта Автономної Республіки Крим. Встановлення даного факту їй необхідне для отримання свідоцтва про народження згідно чинного законодавства України. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника заявника адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені [PERSON] вимоги підтримує повністю. \~ \~ \~ \~Представник Веселинівського районного\~відділу ДРАЦС в судове засідання не зявився. Від начальника Веселинівського районного відділу ДРАЦС [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу ДРАЦС, заперечень не мають. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспортних даних [PERSON], [INFO] є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно медичного свідоцтва про народження серії 35 № 025431, виданого 20 липня 2018 року Ялтинським пологовим будинком у заявниці [PERSON] 18 липня 2018 року в м. Ялта народилась дівчинка. Заявниця в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Згідно відмови Веселинівського районного відділу ДРАЦС від 06 лютого 2019 року заявниці відмовлено у державній реєстрації народження дитини, оскільки для підтвердження факту народження дитини нею пред'явлено документи, форма яких не має юридичної сили на території України. Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 ЗУ «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року,\~ дитина\~має бути\~зареєстрована зразу\~ж після\~народження і\~з моменту\~народження має\~право на\~ім'я\~і набуття\~громадянства,\~а також,\~наскільки це\~можливо,\~право знати\~своїх батьків\~і право\~на їх\~піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ст. 9\~ ЗУ «Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці та необхідне для державної реєстрації народження дитини органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до\~п.18\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Факт народження дитини на тимчасово окупованій території України підтверджується копією медичного свідоцтва про народження серії 35 № 025431, виданого 20 липня 2018 року Ялтинським пологовим будинком. При оцінці вищезазначеного документа як доказу в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. За таких підстав надане заявником медичне свідоцтво про народження серії 35 № 025431, виданого 20 липня 2018 року Ялтинським пологовим будинком суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту народження заявницею 18 липня 2018 року дитини жіночої статті [PERSON] у м. Ялта. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявниці можливості зареєструвати народження дитини, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та неможливістю проведення державної реєстрації народження дитини за місцем реєстрації заявника у відповідності із Законами України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного, згідно ст.ст. 258-259, 265, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

Outcome: approved