Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

09.01.2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення суду та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2014 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. [PERSON] вважає, що на сьогоднішній день сума аліментів є не достатньою для матеріального утримання сина. Відповідач ніякої участі у вихованні сина не приймає, дитина досить часто хворіє простудними та вірусними хворобами, лікування яких істотно впливає на її матеріальний стан, має другу дитину, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується сплачувати для утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як того просить в позовній заяві [PERSON] Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 28.10.2014 року. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Положеннями\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і визначає аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде відповідати як інтересам сина, зокрема, для задоволення його мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Щодо вимог про негайного виконання судового рішення в межах платежу за один місяць, суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до п.7\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України\~передбачає випадки обов'язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п.1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки наразі на виконанні перебуває виконавчий лист по справі № 2/337/1643/2014, згідно якого з відповідача стягуються аліментів, тому підстав для допуску рішення в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання немає. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved