Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

08 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 квітня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок №24, розташований по вул.Садовій в смт Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області.\~При цьому, житловий будинок 05 серпня 2008 року було прийнято в експлуатацію, як завершеного будівництвом, а рішенням виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (далі Комиш-Зорянська селищна рада) від 14 серпня 2008 року №91 зобовязано Комунальне підприємство «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації» оформити свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок на імя [PERSON] чоловіка [PERSON]. За життя [PERSON] не встиг отримати правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок. Через відсутність даного документа [PERSON] не може оформити спадщину після матері, а тому в судовому порядку прохає визнати за нею право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона позов підтримує та прохає задовольнити заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві (а.с.27). Відповідач Комиш-Зорянська селищна рада в особі свого повноважного представника письмово повідомила судові про те, що вона позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорює (а.с.29-32). З боку третіх осіб, які не заявили самостійних вимог щодо предмета спору, заперечень проти позову не надходило (а.с.34,46). Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судове засідання сторони, треті особи та їх представники не зявились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені судом належним чином, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі та участі їх представників. Виходячи з наведеного, а також положень статей 158 і 169 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи випливає, що [PERSON] (дівоче прізвище «Яцук», прізвище в першому шлюбі «Вотко») [PERSON] народилася 18 березня 1970 року в смт Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області. Її батьками є: батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON] (дівоче прізвище «Куриленко») [PERSON], [INFO] (а.с.7-10,13,14). Перебуваючи у шлюбі, [PERSON] у період часу із 1963 року по 2008 рік збудував житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, смт Комиш-Зоря, вул.Садова, 24, в якому разом із дружиною постійно проживав до часу смерті (а.с.16-19). Спірний будинок відповідно до технічного паспорта від 02 липня 2008 року складається з житлового будинку літера «А», прибудови літера «а», тамбура літера «а1», літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В,И,К,Л,М», гаража літера «Г», вбиральні літера «Ж», погреба літера «Е», басейна літера «З» (а.с.17-19). Згідно із частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (статті 70 СК України). 11 вересня 2008 року [PERSON] помер в смт Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області, при цьому за життя на випадок своєї смерті не робив будь-яких розпоряджень (а.с.12,43-44). За правилами статей 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON], в порядку частини третьої статті 1268 ЦК України була прийнята його дружиною [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом (а.с.16). 08 квітня 2015 року [PERSON] померла в смт Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області, при цьому за життя на випадок своєї смерті не робила будь-яких розпоряджень (а.с.11,35-39). Судом встановлено, що [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області від 16 жовтня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний спірний житловий будинок у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.15). Слід зазначити, що правовий режим майна, права та обов'язки осіб, які брали участь у будівництві, визначаються законодавством, яке діяло на той час. За змістом частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. [PERSON] за життя були виконані вимоги, передбачені статтею 18 Закону України «Про основи містобудування», статтею 301 Закону України «Про планування і забудову територій» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243. Так, рішенням виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 14 серпня 2008 року №91 затверджено акт державної комісії про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом вищевказаного житлового будинку із господарськими спорудами (а.с.21). При цьому, [PERSON] після введення житлового будинку в експлуатацію не отримав правовстановлюючий документ на нього та не звертався з цього проводу до Комунального підприємства «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації» Запорізької області (а.с.25). Разом з цим, якщо власник завершеного будівництвом обєкта з причини смерті не зміг отримати свідоцтво про право власності, то спадкоємці можуть захистити своє право в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на спадщину. Адже спадкодавець здійснив законне будівництво, яке було введено в експлуатацію, проте правовстановлюючий документ не виготовлено. Таким чином, після смерті [PERSON] його дружина [PERSON], з огляду на правовий режим спірного житлового будинку, фактично набула права власності на нього. Відповідно, після смерті [PERSON] єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, позивач [PERSON] у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позбавлена можливості оформити спадщину в інший спосіб окрім як в судовому порядку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, враховуючи вищевказані обставини справи у сукупності, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved