Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

09 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду\~\~з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинений виконавчий напис № 5632 про стягнення з нього, як з боржника за Кредитним договором AG7052637 від 12 березня 2019 року, укладеним з ТОВ «ФК «Дінеро», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», суми заборгованості в розмірі 25158,94 грн. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 26 квітня 2019 року по 01 березня 2020 року. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8900,00 грн.; простроченої заборгованості по пені за період з 26.04.2019 року по 01.03.2020 року в розмірі 8899,99 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто грошову суму в розмірі 1000,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 26158,94 грн. Вважає вищевказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. По перше - безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахуванням наведеного, просить суд: -\~визнати таким,\~ що\~не підлягає\~виконанню виконавчий\~напис №\~5632\~від 25\~січня 2021\~року,\~вчинений приватним\~нотаріусом І Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацьким\~І.В.\~ про звернення стягнення з [PERSON] , за кредитним договором AG7052637 від 12 березня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Дінеро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04353, м. Київ, вулиця Кудрявській узвіз, будинок 5 Б, реквізити IBAN: [NUMBER] в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, далі іменований - Стягувач, заборгованості за кредитним договором № AG7052637 від 12 березня 2019 року у розмірі 25158,94 гривень, а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 1000 гривень. - стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 908 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач та його представник на розгляд справи до суду не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал»\~\~на розгляд справи до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., на розгляд справи до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим\~\~Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та статті\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України,\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 5632, за яким у безспірному порядку звернуто стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № AG7052637 від 12 березня 2019 року в сумі 25158,94 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 1000 гривень. Зі змісту виконавчого напису видно, що при його видачі приватний нотаріус керувався вимогами ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від \~29\~ червня\~1999\~року №1172 в редакції від 10 грудня 2014 року та Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак з такими правовими підставами вчинення виконавчого напису суд не погоджується, оскільки згідно п.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. В подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було визнано нечинною та незаконною Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року. Таким чином станом на дату вчинення виконавчого напису 25 січня 2021 року у приватного нотаріуса, за відсутності Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не було підстав для його вчинення та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, який до того ж нотаріально не посвідчувався. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. Однак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі є безспірними. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1\~ст.49 Закону України «Про нотаріат»\~та п.1 Глави 13\~Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] суми сплаченого ним судового збору у повному розмірі, а саме - по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved