Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

07 листопада 2018 року позивач звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19 серпня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, мають спільну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, через протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, втрату почуття любові, втрату фізичних та духовних зв'язків. Між ними досягнуто згоди стосовно місця проживання спільної доньки, яка буде проживати разом з позивачем. Будь - які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім'я не проживають вже рік, в зв'язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для позивача істотне значення, а тому шлюб прохає розірвати. В підготовче засідання позивач та представник позивача не з'явилися подала до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва 19 серпня 2006 року. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області 20 серпня 2004 року, актовий запис №49. Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved