Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

09.04.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та виселення відповідачів з зазначеного житлового будинку, з зобов'язанням ВГІРФО Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником вищезазначеного житлового приміщення. На думку позивача відповідачі незаконно проживають в належному йому житловому приміщенні, що обмежує його права як власника. В судовому засіданні позивач позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вимоги позивача не мають правових підстав та не підтверджені відповідними доказами. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належно повідомленими про чергове судове засідання, не з'явилися повторно без поважних причин. Письмових заперечень або пояснень на позов не подали. Заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх сторін, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що 11.06.2013 року за позивачем зареєстроване право власності і він є єдиним власником цілого житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 58, 59) До реєстрації за позивачем права власності на зазначений житловий будинок в ньому проживали і в цей час продовжують проживати відповідачі. Судом також встановлено, що на день розгляду даної цивільної справи відповідачі не є власниками (співвласниками) вказаного житлового будинку. Відповідачі не є родичами або членами родини позивача. Між сторонами також не укладався договір найму житлового приміщення. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. В судовому засіданні є доведеною та обставина, що відповідачі, які є сторонніми особами для позивача, фактично перешкоджають йому у здійсненні права його власності щодо житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. У відповідачів також не має правових підстав для проживання і користування зазначеним жилим приміщенням. Таким чином позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та їх виселення з цього приміщення є обґрунтованими та підлягають задоволенню у спосіб визначений ст. 16 ч. 2 п.п. 3, 4 ЦК України. Разом з тим не підлягає задоволенню позовна вимога в частині зобов'язання ВГІРФО Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], оскільки такий спосіб захисту не передбачений актами цивільного законодавства. До того ж зазначений державний орган не брав участі в розгляді даної цивільної справи. Судові витрати по справі належить віднести на рахунок відповідачів, які є повнолітніми.

Outcome: partial