Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

07 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи [PERSON], Новомосковська міська рада Дніпропетровської області як орган опіки та піклування, про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 27 серпня 2005 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. 13 листопада 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесене рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], при цьому, судом встановлено, що сторони не проживають спільно з 2009 року, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейні стосунки. Позивач зазначив, що з 2011 року він підтримував стосунки з [PERSON], 09 травня 2014 року в них народилася дитина [PERSON]. [PERSON] та по батькові [PERSON] дитина була зазначена в актовому запису про народження та в свідоцтві про народження, в звязку з тим, що на час народження дитини, після розірвання шлюбу між батьками не пройшло 10 місяців. Позивач [PERSON] зазначив, що саме він є батьком дитини, відповідач [PERSON] та мати дитини [PERSON] визнають зазначений факт. Враховуючи наведене, посилаючись на вимоги ст. 129 СК України, позивач [PERSON] просив суд: -визнати його батьком дитини [PERSON] [INFO]; -зобовязати Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції виключити відомості про [PERSON], як батька дитини [PERSON] [INFO] з актового запису про народження № 289, проведений 27 травня 2014 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; -зобовязати Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] [INFO], зазначивши його, [PERSON] батьком дитини, змінити прізвище дитини на «Адамчук», по батькові на «Максимович». В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, зазначив, що він не є батьком дитини. Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в своєму листі просив суд розглянути справу без участі його представника, проти задоволенні позову не заперечував. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що саме позивач [PERSON] є батьком дитини. Представник третьої особи - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області як орган опіки та піклування, в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, проти задоволенні позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 320, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. 13 листопада 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесене рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги були задоволені, шлюб між сторонами розірваний. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, кримінальній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Так, вищезазначеним рішенням суду від 13 листопада 2013 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживали спільно з 2009 року, не вели спільне господарство, не підтримували сімейні стосунки, в звязку з чим, у відповідності до ст. 61 ЦПК України, зазначені обставини не підлягають доказуванню. Також, у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнали наступні обставини, а саме, що з 2011 року [PERSON] та [PERSON] підтримували близькі стосунки, тому, зазначені обставини також не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 09 травня 2014 року народився [PERSON], актовий запис про народження № 289, проведений 27 травня 2014 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. У відповідності до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народилася у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народження до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. В звязку з тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний за рішенням суду 13 листопада 2013 року, а дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, в актовому записі про народження та свідоцтві про народження, батьками [PERSON] [INFO] зазначені: матір - [PERSON]; батько - [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Враховуючи надані [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що його вимоги про визнання батьківства обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи наведене, вимоги щодо виключення [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини також є обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved