Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

08 квітня 2021 року адвокат Мішин М.В., який діяв від імені та в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, треті особи: Костянтинівська державна нотаріальна контора Донецької області, Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про зняття арешту з об`єкту нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. [INFO] помер її син - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно - 1/4 частка квартири [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до Костянтинівської Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак 18.09.2020 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що в Державному реєстрі речових прав наявні відомості з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна про обтяження, а саме - арешт нерухомого майна, реєстраційний №11646100, зареєстровано 26.09.2011 року реєстратором - Костянтинівська державна нотаріальна контора, підстава - постанова про арешт майна №38-2011-03-884 від 22.09.2011 року Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, слідчій Скрипченко Д.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник [PERSON] , [INFO] , обтяжувач та заявник - Костянтинівський МВ ГУМВС України в Донецькій області. Оскільки арешт стосується майна попереднього власника [PERSON] , позивачка, як спадкоємець, не може скористатися своїм правом вступу в права спадкування. Тому просив зняти арешт зі всього нерухомого майна, у тому числі з 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, накладений 26.09.2011 року за реєстраційним номером 11646100 реєстратором: Костянтинівською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова про накладення арешту №38-2011-03-884 від 22.09.2011 року слідчого Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області Скрипченко Д.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Мішин М.В. підтримав позов, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - Головного управління ДПС у Донецькій області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України, шляхом направлення повісток та розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Представник третьої особи Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника (а.с.30). Представник третьої особи Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, вирішення позову залишив на розсуд суду (а.с.29). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачка [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] у м. Костянтинівка, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Костянтинівським міським відділом ЗАГС Донецької області (а.с.8). Син позивачки [PERSON] помер [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2018 року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області (а.с.9). Після його смерті залишилось спадкове майно - 1/4 (одна четверта) частка квартири [ADDRESS] . Вказана частка квартири належала сину позивачки на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження Відділу по приватизації та управлінню комунальною власністю м. Костянтинівки № 1703 від 29 вересня 1994 року. Право власності зареєстровано у Костянтинівському Бюро технічної інвентаризації у реєстраційній книзі під №117р/N726 (а.с.10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2018 року №1751/02-31 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав наявні відомості з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна про обтяження, а саме - арешт нерухомого майна, реєстраційний №11646100, зареєстровано 26.09.2011 року реєстратором - Костянтинівська державна нотаріальна контора, підстава - постанова про арешт майна №38-2011-03-884 від 22.09.2011 року Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, слідчій Скрипченко Д.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник [PERSON] , [INFO] , обтяжувач та заявник - Костянтинівський МВ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.11). Арешт на спірне майно було накладено у зв`язку із засудженням попереднього власника [PERSON] вироком Костянтинівського міського суду Донецької області від 02.12.2011 року у справі №1-507/11 за ст.307 ч.2 КК України та призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією 1/2 частки його майна, яке є його власністю. Вирок суду набрав законної сили 19.12.2011 року (а.с.13-14). Відповідно до ч.2 ст.80 Кримінального кодексу України (в редакції, чинній на момент набрання вироком законної сили) строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду. Пунктом 3 ч.1 ст.80 Кримінального кодексу України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Листом від 26.03.2021 року №11-11-17/21233 начальника Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомлено представника позивачки, що згідно бази даних перевірки АСВП виконавчий документ №1-507 від 02.12.2011 року, виданий Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області відносно [PERSON] , [INFO] , в частині конфіскації належного йому майна, на виконання до відділу не надходив (а.с.16). Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України кожному надано право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу, позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців, які б бажали вступити у права спадкування, не встановлено. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Перешкодою в отриманні [PERSON] свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Пунктом 2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. Таким чином, враховуючи те, що на час смерті спадкодавця [PERSON] - [INFO] року, сплив встановлений законом п`ятирічний строк щодо виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації 1/2 частки його майна, яке є його власністю, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2011 року у справі №1-507/11 за ст.307 ч.2 КК України, суд вважає можливим зняти вказане обтяження.

Outcome: approved