overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 09 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 03. В сім'ї сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з червня місяця 2014 року вони не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивач ставить питання про розірвання шлюбу, він вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засідання позивач позов підтримав, та пояснив, що після реєстрації шлюбу відповідачка дуже змінилась. Постійно пред'являла претензії, щодо його поведінки. Три місяці тому відповідачка вчинила сварку, якою принизила його людську та чоловічу гідність - забрала дитину та пішла до своїх батьків. Вважає, що сім'я розпалась остаточно. Просить шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що хоче зберегти сім'ю, оскільки від їх шлюбу з позивачем є малолітня дитина, донька [PERSON], [INFO]. Дійсно вона забрала дитину та пішла жити до батьків, так як потребувала допомоги при догляді за дитиною. Ніяких заходів щодо примирення з позивачем вона не приймала. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 09 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради Валківського районного суду Харківської області, актовий запис № 03. В сім'ї сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 20 серпня 2013 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 19. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Чабанівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 03.09.2010 року Чабанівською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 13. Після смерті бабусі позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що після її смерті спадкувати все її майно повинна була б її донька, тобто мати позивача [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги. В серпні 2014 року під час перебування в с. Чабани у Чабанівській сільській раді позивачу повідомили про те, що його бабуся за життя склала заповіт на ім'я позивача, яким заповіла позивачу все своє майно, а також повідомили, що за померлою рахується земельна частка (пай) у розмірі 1,49 га, яка належала померлій на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серія ХМ №112198 виданого 23.12.2004 року. Після цього позивач звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у прийняті такої заяви нотаріальна контора відмовила, посилаючись на те, що він пропустив передбачений чинним законодавством України шестимісячний строк для подання заяви по прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач пропустив, оскільки не знав про існування заповіту. Крім позивача з заявою про прийняття спадщини більше ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] його бабусі [PERSON] В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник Чабанівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не падав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 1216-1218, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання у розмірі ? частини усіх видів його заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач являється її чоловіком. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з червня 2014 року проживає окремо та участі в утриманні дитини не бере. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково суду пояснила, що з червня 2014 року відповідач проживає окремо внаслідок погіршення стосунків між ними, проте позов про розірвання шлюбу до суду вони не подавали. Син проживає з нею. Стан здоров'я сина задовільний, йому виповнилося 3 роки і у вересні 2014 року він почав ходити до дитячого садочка, за який потрібно платити 300 грн. на місяць. У позивача стан здоров'я задовільний, проте з 2010 року вона не працює, шукає роботу. Їй утримувати дитину допомагають її батьки. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Вказав, що з червня 2014 року проживає окремо, працює продавцем в магазині «Добре» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136, який належить ТОВ «Порта», його заробітна плата становить 1100 грн. на місяць, стан його здоров'я задовільний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що сторони на час розгляду вказаної справи перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року та мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який з червня 2014 року проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. З урахуванням повідомлених сторонами обставин, наданих доказів, матеріального становища позивача та відповідача, розміру доходу відповідача, визнання відповідачем позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 27.10.2011 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №669, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально, визначити місце проживання дитини разом з нею та залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог позивача, просила справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 27 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №669, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с. 4, 7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON], оскільки дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утримання та дана обставина не заперечується відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути аліменти з відповідача. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини зазначений відповідач. Донька проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з позивачкою, перебуває на утриманні матері та відповідно до вимог сімейного законодавства [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку її батька. Відповідач є особою працездатного віку. Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісяця на своє утримання, посилаючись на те, що від спільного шлюбу з відповідачем вона має доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач їй матеріальної допомоги не надає, позивачка просила стягувати з нього аліменти на свою користь до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути аліменти з відповідача. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 01.10.2011 року сторони уклали шлюб. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком дитини. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. На даний час позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умов, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатним, обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дружини за станом його здоров'я або за іншими обставинами відсутні. Отже, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин, на підставі ст.ст. 80, 84 СК України позов підлягає задоволенню. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 06 листопада 1999 року зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з червня 2014 року і з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є спільною власністю вони не мають. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, прізвище залишити без змін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також просила суд слухати справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 06 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, 06 листопада 1999 року,актовий запис № 925. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився - [INFO] року, актовий запис № 710. В графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін, На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 29.03.2013 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №39. Від цього шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2013 [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №39. У сторін від спільного життя є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved