Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

09.06. 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. В процесі розгляду справи вимоги уточнювались та остаточно позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в його користь страхове відшкодування в розмірі 25 800,37, пеню в розмірі 20661,07 грн., інфляційну виплату в розмірі 11 171,56 грн. за 2015 рік та в розмірі 4436,63 грн. за 2016 рік, 3% річних в розмірі 1548,02 грн., оплату за проведену експертизу - 800 грн., та оплату на евакуацію пошкодженого транспортного засобу 700 грн. Всього 65 117,66 грн. Також просить стягнути з [PERSON] в його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 208 817,57 грн., суму моральної шкоди в розмірі 24000,00 та стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] сплачений судовий збір 5599,44 грн., оплату проведеної експертизи 5000 грн. та витрати на оплату правової допомоги за надання юридичних послуг адвоката. Заяву мотивує тим, що 06.05.2014 близько 10.00 год. на 622км+200м автодороги Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» д.н.з. 32631ТС порушивши ПДР України, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під його керуванням. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили. В результаті пригоди, його автомобіль «Volkswagen Caravella» отримав технічні пошкодження. На момент пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Оскільки страховиком не було проведено відповідного дослідження, за його заявою була проведена авто товарознавча експертиза, за що він поніс витрати в сумі 800 грн., а також витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 700 грн. Згідно рахунку № 487 та акту виконаних робіт від 27.08.14р. ФОП [PERSON], вартість таких робіт по ремонту пошкодженого «Volkswagen Caravella» склала 147 406 грн. Проте, з врахуванням франшизи 500 грн. та встановленого ліміту відповідальності у 50 000 грн., страховиком йому виплачено лише 23 699,63 грн. Невиплаченою залишається сума 25 800,37 грн. Крім того в силу дії ст. 625 ЦК України та п.35.6 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку із простроченням зобовязання, просить стягнути зі страховика 3 % річних в сумі 1578,02 грн., інфляційні витрати в сумі 11 171,56 грн. за 2015 рік та 4436,63 грн. за 2016 рік, а також пеню за кожен день прострочення зобовязання з 03.04.15. по 02.04.15р. в сумі 20 661,07 грн. Також зазначає, що згідно висновку № 946 судової авто товарознавчої експертизи від 30.01.17р., проведеної в процесі розгляду справи, ринкова вартість його автомобіля становить 340 996,76 грн., а з врахуванням пошкоджень 82679,19 грн. Відтак вважає, що з [PERSON], з підстав , передбачених ст. 1192 ЦК України підлягає стягненню сума 208 817,57 грн., яка виходить за мінусом 49 500 грн. встановленого страховиком ліміту відповідальності. Також позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, порушенні звичного способу життя, нервування через втрату часу, яку він оцінює у 24 000 грн. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відмовляється відшкодувати йому завдану шкоду, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, зіславшись на викладені в них обставини та факти. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ СК «Провідна» позов не визнав, надавши письмові заперечення. Свою позицію мотивує тим, що згідно проведеної в процесі розгляду справи експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caravelle», н.з. ВС 3874 ЕЕ складає 244 821,45 грн., що перевищує ринкову вартість автомобіля, яка становить 182 599,26 грн. Відтак в силу дії ст. 30 Закону №1961-IV, автомобіль вважається фізично знищеним, а тому власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином страховик прийняв рішення про виплату позивачу 23 699,63 грн. Виплата було проведена в межах установленого законом строку, після отримання 17.03.15р. постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а тому вважає, що вимога про стягнення штрафних санкцій за прострочення зобовязання у виді інфляційних, 3 % річних та пені є безпідставними. Крім того вважає безпідставними вимоги про стягнення витрат на евакуацію т/з та на оплату вартості експертизи. Крім того, від представника ПрАТ СК «Провідна» надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON]Р позов заперечили. Представник третьої особи СК «Країна» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2014 р. близько 10.00 год. на 622км+200м автодороги Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» д.н.з. 32631ТС порушивши ПДР України, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] По даному факту було відкрите кримінальне провадження, проте у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, таке закрито постановою слідчого Стрийського МВ ГУМВСУ [PERSON] 02.01.2015р. В подальшому винуватцем вказаної ДТП визнано [PERSON] згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.0.15р. яка набрала законної сили. А згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена ПрАТ СК «Провідна» згідно полісу серії АС/4656036. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Пунктом 9.2 ст.9 даного Закону передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. На виконання вимог ст.. 33, п. 35.1 ст. 35 Закону, учасники пригоди 06.05.14р. повідомили ПрАТ СК «Провідна» про настання страхового випадку. Згідно п.п. 24.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). У звязку з порушенням вказаної норми закону з боку страховика, за заявою позивача було проведено відповідна експертиза. Згідно висновку № 4722 експертного авто товарознавчого дослідження від 02.07.14р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого «Volkswagen Caravella» д.н.з. [NUMBER] становить 244 821 грн., вартість матеріального збитку складає 182 599 грн. Згідно рахунку, наряду замовлення № 487 від 27.08.2014р. ФОП [PERSON] , вартість виконаних робіт та матеріалів часткового відновлювального ремонту т/з марки «Volkswagen Caravella» д.н.з. [NUMBER] становить 147 406 грн. Однак позивачу виплачено лише 23 699,3 грн. При розрахунку даної суми страховик посилався на те, що відповідно до звіту № 0072/15/А вартість т/з після ДТП складає 134 200 грн, а до ДТП 182 599,26 грн., тому розмір страхового відшкодування виходить 48 399,26 грн. Разом з цим, в силу дії п.36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Таким чином, вважає, що у скоєнні ДТП винні обоє водіїв, тому розмір страхового відшкодування повинен відповідати половині вищевказаної суми. З таким твердженням суд не погоджується, оскільки як вказувалось вище, лише [PERSON] визнано винуватим у скоєнні пригоди за рішенням суду, яке набрало законної сили. А відтак, в силу дії ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик у межах встановленого ліміту - 50 000 грн. повинен відшкодувати [PERSON] оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку, оскільки позивачу уже виплачено 23 699,63 грн., із врахуванням 500 грн. франшизи, виплаті підлягає 25 800,37 грн. Що стосується вимоги про стягнення матеріальних збитків з [PERSON]О, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В звязку з цим, Верховний суд України в п. 9 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 розяснив, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Аналогічні розяснення були надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в розділі «Порядок визначення шкоди, у тому числі при повній чи частковій загибелі автомобіля» Узагальнення «Судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках». Крім того, ВССУ розяснив, що «...у разі якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків)...». Як встановлено, ПрАТ СК «Провідна» уже виплатила позивачу 23 699,30 грн. та невиплаченою залишається сума 25 800,37 грн. При цьому позивачем уже відремонтовано пошкоджений т/з «Volkswagen Caravella», за що він оплатив згідно рахунку № 487 та акту виконаних робіт від 27.08.14р. ФОП [PERSON] - 147 406 грн., тому з [PERSON] слід стягнути решту суми у відшкодування збитків в розмірі 97 906. грн. та 500 грн. франшизи. Щодо стягнення з відповідача ПрАТ СК «Провідна» 3 % річних, інфляційних витрат та пені, такі вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, три відсотки річних за прострочення зобовязання, яке полягає у невиплаті ПрАТ СК «Провідна» страхового відшкодування в сумі 25 800,37 грн. за 2015-2016р. складає 774,10грн+774,01 грн., а разом 1548,02 грн. Інфляційні витрати підлягають стягненню за кожен день прострочення зобовязання, що встановлено п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином за період 2015 року, з врахуванням визначеного Кабміном індексу інфляції у 2015 році на рівні 43,3 % відсотків, сума з врахуванням індексу інфляції, що підлягає стягненню зі страховика у звязку із простроченням зобовязання складає 11 171,56 грн. У задоволені вимоги про стягнення пені слід відмовити з наступних причин. Позивач заявляє до стягнення пені за період з 03.04.2015 р. по 28.02.2017 р. тобто більше ніж на календарний рік. Дійсно, згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, в даному випадку слід застосувати строк позовної давності та відмовити у стягненні пені. На думку суду підлягає до задоволення вимога позивача про відшкодування 700 грн. витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля, оскільки згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана зокрема з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Стосовно відшкодування моральної шкоди, то ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За таких обставин суд вважає, що позивачем на наведено переконливих аргументів щодо своїх моральних та фізичних страждань, тому вимога про відшкодування 24 000 моральної шкоди є безпідставною. Також з ПрАТ СК «Провідна» слід стягнути в користь позивача 800 грн. витрат на проведення експертного товарознавчого дослідження згідно квитанції № 4722 від 23.07.14р. в матеріалах справи. Витрати на правову допомогу згідно ст. 137 ЦПК України слід стягнути в користь позивача з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] по 2500 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку витрачених адвокатом годин робочого часу на надання правової допомоги, а також чеку про фактично сплачені позивачем коштів на користь адвоката. В силу дії ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ПАТ СК «Провідна» в користь [PERSON] 400,20 грн. , а з [PERSON] 984,06 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial