Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль, яким керувала [PERSON] та який належить [PERSON] Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 10.02.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 25057 грн. 07 коп. Тому [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 25057 грн. 07 коп., а також моральну шкоду, яку він оцінює в 7000 грн. Крім того, [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] 3000 грн. моральної шкоди за перенесені душевні страждання під час дорожньо-транспортної пригоди. Також [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] вартість проведеного експертного дослідження в розмірі 650 грн. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заявивши про залишення без розгляду позовної вимоги [PERSON] про стягнення вартості проведеного експертного дослідження. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на завищення розміру шкоди, яку просять стягнути з нього позивачі. Заслухавши представника позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником транспортного засобу: автомобіля марки «Suzuki SX-4» з державним номерним знаком [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 01.02.2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин на перехресті вулиць П.Мирного та Енергетичної в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за наступних обставин: відповідач, керуючи автомобілем марки «Форд Фокус» з державним номерним знаком [NUMBER], порушивши вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Suzuki» з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням позивачки [PERSON], в результаті чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Ця обставина встановлена постановою Сихівського районного суду м. Львова від 19.02.2016 року, якою відповідача визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП. Під час дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, який належав позивачу [PERSON], що визнається сторонами та ними не оспорюється. Пошкодження автомобіля викладені у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0427 від 10.02.2016 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 25057 грн. 07 коп., що і є вартістю матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику автомобіля «Suzuki SX-4» з державним номерним знаком [NUMBER]. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що вищезазначений висновок є належним доказом наявності та розміру матеріальної шкоди, що завдана позивачу [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначаючи, що розмір шкоди є завищеним, відповідач не зазначив вагомих підстав, через які суд не може прийняти вищезазначений висновок в якості письмового доказу наявності та розміру завданої позивачу [PERSON] матеріальної шкоди. Відповідачем не наведено належних підстав вважати, що визначення розміру матеріальної шкоди під час експертного автотоварознавчого дослідження проведено з порушенням вимог закону та не відповідає обставинам справи. За таких обставин суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу [PERSON] в результаті пошкодження його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 25057 грн. 07 коп., і визначений він в повній відповідності з вимогами закону. Позивач [PERSON] зазначає, що йому завдано моральну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля. Позивач зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його майна та порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя. Моральна шкода, завдана позивачці [PERSON] полягає у сильному душевному хвилюванні та страху за своє життя і життя своєї дитини, оскільки [PERSON] перебувала разом із дитиною в салоні автомобілю під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об'єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За загальними правилами відшкодування матеріальної шкоди, передбаченими ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. В ст. 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Наявність у позивача [PERSON] матеріальної шкоди знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Автомобіль позивача внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди зазнав пошкоджень, які потребують ремонту. Наявність у позивачів моральної шкоди також знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Винність відповідача у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлена судовим рішенням та відповідачем не оспорюється. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу [PERSON] внаслідок пошкодження його автомобіля підтверджено належним чином. Відповідачем не надано доказів на спростування визначеного позивачем розміру шкоди. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 25057 грн. 07 коп. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди суд враховує, положення ч. 3 ст. 23 ЦК України, за якими розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості. Суд прийшов до висновку, що визначений позивачем [PERSON] розмір моральної шкоди в 7000 грн. є завищеним. На переконання суду стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000 грн. буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які позивач [PERSON] зазнав внаслідок пошкодження його майна. Щодо розміру моральної шкоди, що визначена позивачем [PERSON], суд погоджується із зазначеним розміром, вважаючи його об'єктивним розміром відшкодування за ті душевні хвилювання та страх, які позивачка зазнала під час дорожньо-транспортної пригоди. Під час розгляду справи представник позивачів заявив про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки [PERSON] вартості проведеного експертного дослідження. Відповідно до п. 5 ст. 207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Приймаючи до уваги, що заява представника позивачів не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну вимогу без розгляду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанціями від 01.03.2016 року. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, сплачений позивачами судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачів в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial