Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

08.02.2017 року позивачка звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 13.04.2007 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різницею характерів та відсутністю взаєморозуміння і довіри. Вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, таким що суперечить інтересам обох сторін, та таким що не відповідає основній ознаці шлюбу добровільності сімейного союзу, адже відновлювати стосунки з відповідачем позивачка бажання не має. Посилаючись на викладені вище обставини просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Лист повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній». Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, конверт разом з повідомленням про отримання поштового відправлення повернутий поштовим відділенням з відміткою, що адресат відсутній, в судове засідання відповідач не зявився. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. [PERSON] та [PERSON], 13.04.2007 року зареєстрували шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №18 від 13.04.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ФП №025808 від 13.04.2007 року (а.с.4). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП№117794 від 25.12.2009 року (а.с.5).\~\~ \~ \~ \~ Згідно фотокопії довідки виданої Новобузькою міською радою Новобузького району Миколаївської області 16.01.2017 року за вих..№616, [PERSON] дійсно проживає [INFO] та має наступний склад сімї: чоловік - [PERSON]; син - [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO] Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що через різницю характерів та відсутність взаєморозуміння та довіри шлюб фактично розпався. Хоча сторони і проживають разом за однією адресою, але не мають наміру зберігати шлюб. Тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого збереження сімї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved