Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

08 червня 2021 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулися [PERSON] , [PERSON] . На підтвердження позовних вимог позивачі посилається на те, що вони є власниками будинковолодіння [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживають в ньому з січня 2001 року. На даний час наявність реєстрації відповідачів в будинку обмежує права позивачів, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання. Ухвалою суду від 06.09.2021 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками (по Ѕ частці) будинковолодіння [ADDRESS] , що підтверджується копією дублікату договору дарування жилого будинку від 06.11.1997 року (а.с.4). Згідно з довідок №06-27/2129 від 11.06.2021 року та 06-29/ від 14.06.2021 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за вищевказаною адресою. (а.с.28, 31). Актом від 14 грудня 2004 року головою вуличного комітету по [ADDRESS] та секретарем вуличного комітету засвідчено відсутність [PERSON] в спірному житловому будинку (а.с.8). Актом від 30 листопада 2011 року головою вуличного комітету по [ADDRESS] повторно засвідчено відсутність гр. [PERSON] (а.с.9). Актом від 04 лютого 2015 року головою вуличного комітету по [ADDRESS] повторно засвідчено відсутність гр. [PERSON] та її доньки [PERSON] (а.с.10). Актом підтвердження фактичного місця проживання особи на території м. Миргород від 07 лютого 2016 року, засвідчено проживання позивача [PERSON] без інших зареєстрованих осіб - [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Актом підтвердження фактичного місця проживання особи на території м. Миргород від 23 січня 2018 року, засвідчено проживання позивача [PERSON] разом з дружиною [PERSON] без інших зареєстрованих осіб - [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Актом підтвердження фактичного місця проживання особи на території м. Миргород від 17 березня 2021 року, засвідчено проживання позивача [PERSON] разом з дружиною [PERSON] без інших зареєстрованих осіб - [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів ґрунтуються на законі, а тому відповідачів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , необхідно визнати таким, що втратили право на користування приміщенням будинковолодіння [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В зв`язку з тим, що позивач наполягає на не стягненні з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved