overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

08.02.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності йому трудової книжки БТ-І № 2989782, виданої на імя [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії. Заявник в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи Кобеляцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління. Щодо задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 6 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] не має можливості оформити пенсію, оскільки у його трудовій книжці прізвище «Петренко» записано іншою кульковою ручкою ніж імя та по-батькові, а також заклеєний запис про зміну прізвища «Міняйло» на «Петренко». Згідно паспорта громадянина України серії КН 299815, виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 24 січня 1997 року та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище, імя та по-батькові заявника [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). З трудової книжки БТ-І № 2989782 вбачається, що вона видана на імя [PERSON], [INFO] (а.с.6-9). З копії диплома серії Д-І № 331199 від 31 травня 1979 року, реєстраційний № 939, Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора гірничого інституту ім. Артема вбачається, що він виданий на імя [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з свідоцтва про зміну прізвища, імені, по-батькові серії І-ФП № 250200, виданого 15 лютого 1983 року відділом ЗАГС Єланецького райвиконкому Миколаївської області, [PERSON], [INFO] змінив прізвище на [PERSON], запис №1 (а.с.11). Аналіз цих документів дає суду підстави для встановлення факту належності трудової книжки БТ-І № 2989782 заявнику [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

08.02.2017 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення того факту, що померла [INFO] року [PERSON] є його рідною матір'ю, так як існують розбіжності у їх прізвищах. Від заявника та його представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують. Від представника зацікавленої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі. Розглянувши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 26.10.1963 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 26.10.1963 року, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого 12.05.1964 року Кіровською сільрадою Оріхівського району Запорізької області, його матір'ю вказана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER], прізвище [PERSON] зазначене як «[PERSON]». Факт родинних відносин між померлою [PERSON] і заявником підтверджується співпаданням імені та по батькові матері, а також повних відомостей про батька, які відображені в свідоцтві про народження заявника. Крім того, суд приймає до уваги доводи заявника, що встановлення юридичного факту має для нього суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадщини. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може. При встановленні факту родинних відносин суд бере також до уваги те, що в заявника є в наявності всі документи, які належали [PERSON] - свідоцтво про одруження, атестат про середню освіту, пенсійне посвідчення, державний акт на право приватної власності на землю, договір купівлі-продажу будинку та технічний паспорт на будинок. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Проаналізувавши та оцінивши надані докази, суд робить висновок, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин з [PERSON], які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, а різниця в зазначенні прізвища заявника та його матері викликана різним його перекладом з російської на українську мову. У зв'язку із вищезазначеним заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

08.02.2017 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] є її матір»ю. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з матір»ю, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину, оскільки в різних документах по-різному зазначено ім»я матері заявниці. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні справи покладються на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір»ю [PERSON]. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявниці (серія [NUMBER]) її батьками є: [PERSON], [PERSON]. Згідно посвідки про народження матері заявниці ( [NUMBER]) її ім»я «[PERSON]» (а.с. 4). Згідно свідоцтва про одруження матері заявниці (серія [NUMBER]) її ім»я «[PERSON]» (а.с. 5). Зі свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) вбачається, що ім»я матері заявниці «[PERSON]» (а.с. 8). Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявниці та її матері [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин з матір»ю створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявника у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

08.02.2017 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1350 шлюбі з відповідачем з 02.07.2014 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 02.07.2014 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

08.02.2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.05.1996 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Привітненською сільською радою, актовий запис №3. Подружнє життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що у них різні характери, та погляди на сімейне життя. Між ними постійно виникали сварки. Спільного домашнього господарства вони не ведуть, а з 2007 року проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи відповідно до ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення справи від неї не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 12.05.1996 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Привітненською сільською радою, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Подружнє життя сторін не склалося. Позивач не бажає налагодити подружні стосунки, стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі заперечення проти позову, не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підставний і його необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

08.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, вказуючи на те, що [INFO] померла його тітка - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна тітки за законом, однак у спадкодавця не було правовстановлюючого документа на будинок. У судове засідання сторони не з'явились, при цьому позивач просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. [INFO] померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]). Після її смерті залишився будинок за адресою: [ADDRESS], за яким не зареєстровано право власності. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом є її племінник [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та прийняв спадщину. Згідно довідки Вишенківської сільської ради Коропського району, Чернігівської області № 03-36/836 від 29.11.2016 року будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS], побудований у 1978 році. Власник [PERSON]. Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої тітки, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 39/2011 суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

08.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 20.06.2012 року в розмірі 20898 грн. 91 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. У звязку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В порядку передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 20.06.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач умови договору не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року складає: заборгованість за кредитом 807 грн. 46 коп., заборгованість за відсотками 15135 грн. 07 коп., заборгованість за пенею та комісією 3485 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору, штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 971 грн. 38 коп., всього на загальну суму 20898 грн. 91 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачем не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем зобовязань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

08.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 07.11.2012 року в розмірі 20215 грн. 26 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачкою умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. У звязку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В порядку передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 07.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка порушила умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка умови договору не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року складає: заборгованість за кредитом 602 грн. 69 коп., заборгованість за відсотками 14673 грн. 75 коп., заборгованість за пенею та комісією 3500 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил кредитного договору: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 938 грн. 82 коп., всього на загальну суму 20215 грн. 26 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачкою зобовязань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

08.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 21.01.2011 року в розмірі 20533 грн. 13 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачкою умов договору. У судове засідання представник позивача не з'явився, при цьому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. У зв'язку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В порядку передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 21.01.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка порушила умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка умови договору не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року складає: заборгованість за кредитом - 901 грн. 27 коп., заборгованість за відсотками - 14877 грн. 90 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3300 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил кредитного договору: штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 953 грн. 96 коп., всього на загальну суму 20533 грн. 13 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачкою зобов'язань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved