Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

09.12.2014р. ТОВ Росвен Інвест Україна звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві та в додаткових поясненнях від 08.01.2015р. та 22.04.2015р. посилався на те, що 16.02.2012р. між ПАТ ВТБ Банк та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 22 000грн. з кінцевим строком погашення до 16.02.2015р. за сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних. Банк зі свого боку виконав зобовязання, надав грошові кошти, але відповідач порушує умови договору, не сплачуючи заборгованість. 27.03.2013р. між ПАТ ВТБ Банк та ТОВ Росвен Інвест Україна було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязання за фінансовими кредитами згідно якого, останнє товариство набуло право вимоги до [PERSON] Станом на 30.12.2014р. заборгованість склала 25\~ 456грн. 34коп., з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 21264грн. 73коп.; прострочені відсотки за користування кредитом -4191грн.61коп. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 26.02.2014р. (а.с. № 4 станом на день подачі позову та заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача, довіреність була дійсною) просив позовні вимоги задовольнити, стягнути заборгованість в розмірі 25456грн. 34коп., розглянувши справу за його відсутності з винесенням заочного рішення (а.с. № 3). Відповідач в судові засідання 16.03.2015р. та 22.04.2015р. повторно не зявився, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином за адресою, наданою ВАДР управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 66), згідно до відмітки на конвертах, вони повернуті за закінченням терміну зберігання (а.с. № 71, 75). Таким чином, згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувається за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як встановлено судом, що 16.02.2012р. між ПАТ ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100194234B, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 22\~ 000грн. з терміном повернення до 16.02.2015р. зі сплатою 32 % річних (а.с. № 13-21). Факт отримання відповідачем коштів також підтверджує й те, що 18.11.2013р. він сплатив заборгованість в розмірі 1900грн. (а.с. № 45). 27.03.2013р. між ТОВ Росвен Інвест Україна та ПАТ ВТБ Банк було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 270313нв, відповідно до умов якого ПАТ ВТБ Банк відступив право вимоги за кредитним договором від 16.02.2012р., що підтверджується витягом з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу (а.с. № 9). Станом на 30.12.2014р. відповідач має заборгованість, яка становить 25\~ 456грн. 34коп. з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 21264грн. 73коп.; прострочені відсотки за користування кредитом - 4191грн. 61коп. (а.с. № 9, 76). З огляду на те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, жодного доказу погашення заборгованості по кредитному договору суду не надав, то суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ Росвен Інвест Україна суму заборгованості за кредитним договором № R53100194234B від 16.02.2012р., яка на станом на 30.12.2014р. 25\~ 456грн. 34коп. з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 21264грн. 73коп.; прострочені відсотки за користування кредитом -4191грн. 61коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 254 грн. 34коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 1). З огляду на те, що позивач при подачі позову не доплатив судовий збір у розмірі 0грн. 22коп. (ціна позову 25 456грн. 34коп., судовий збір, що підлягав сплаті 254грн. 56коп., а сплачено 254грн. 34коп.) та враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 0грн. 22коп. (254грн. 56коп. 254грн. 34коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved