Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

09.08.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Восток Фінексперт, Товариства з обмеженою відповідальністю Лайм-Фінанс, в якому просив визнати недійсним кредитний договір, укладений між ним та ТОВ Лайм-Фінанс від 09.04.2015 року. Свої вимоги мотивував тим, що 09.04.2015 року між ним та ТОВ Лайм-Фінанс був укладений кредитний договір № ЛФ-12033983. На підставі договору факторингу № ЛФ-29/12-15 від 29.12.2015 року ТОВ Лайм-Фінанс відступило право вимоги з вищевказаним кредитним договором ТОВ Восток Фінексперт. Вважає, що зазначений кредитний договір в частині п.1.3, п.5.1 є несправедливим в розумінні п.3, п.4 ч.1 ст.21 ЗУ Про захист прав споживачів і ставить його у нерівне становище з позикодавцем. За станом здоров'я він є інвалідом ІІ групи, через перенесену черепно-мозкову травму, хворіє на часткову атрофію зорових нервів обох очей, має дуже поганий зір. Через хворобу очей та дрібний шрифт він не зміг ознойомитись з текстом договору. З усних пояснень представників відповідача він вважав що йому як інваліду видається кредит тільки під 2% річних. Як з'ясувалось пізніше, за умовами зазначених вище пунктів договору, він повинен сплатити відповідачу 730 % річних за користування кредиту та 900 % річних пені за прострочення повернення суми кредиту. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.04.2015 року між ТОВ Лайм-Фінанс та [PERSON] укладено кредитний договір ЛФ-12033983, згідно умов якого кредитодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 2000 гривень , а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, що визначені цим договором. Згідно вимог п.1.3 Кредитного договору , позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю проценти за користування кредитом. Проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 2 (два) відсотки від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, (730 % річних) та підлягають сплаті кредитодавцю позичальником за його власним вибором: в день повернення суми кредиту або до дня повернення суми кредиту за весь період користування кредитом (наперед). Передбачені цим пунктом проценти за користування кредитом нараховуються виключно за період, на який надається кредит або до дня повернення кредиту у випадку автоматичного продовження терміну користування кредитом відповідно до п. 4.1 цього Договору. Як вбачається з договору факторингу № ЛФ-29/12-15 від 29.12.2015 року ТОВ Лайм-Фінанс відступило право вимоги з вищевказаним кредитним договором ТОВ Восток Фінексперт. Позивач є інвалідом загального захворювання ІІ групи, хворіє на часткову атрофію зорових нервів обох очей (наслідок черепно-мозкової травми), має поганий зір, що підтверджено посвідченням серії ААБ № 318808 від 22.11.2013 року, довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААА №304156, інформаційною довідкою обласної офтальмологічної лікарні Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації від 25.07.2017 року, консультаційним висновком спеціаліста обласної офтальмологічної лікарні Миколаївської обласної ради від 30.06.2017 року. Як зазначів позивач у своїй позовній заяві, він був вимушений оформити кредит у зв'язку з лікуванням. Через хворобу очей та дрібний шрифт позивач не зміг ознайомитись з текстом договору. З усних пояснень представників відповідача він вважав, що йому, як інваліду, видається кредит тільки під 2% річних. Згідно вимог п.3, п.4 ч.1 ст.21 ЗУ Про захист прав споживачів крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину однією стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.1-3, 5 і 6 ст.203 ЦК України. Частиною 1 статті 229 ЦК України передбачено, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Враховуючи те, що позивач через хворобу очей не зміг прочитати умови кредитного договору, і ґрунтуючись лише на усних поясненнях працівника ТОВ Лайм-Фінанс вважав, що кредитний договір йому (позивачу), як інваліду, видається тільки під 2% річних, у зв'язку з чим помилився щодо умов даного договору, тому позовні вимоги щодо визнання недійсним кредитного договору підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі по 800 гривень з кожного.

Outcome: approved