Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

09 грудня 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просить визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказував, що він є власником вищевказаного житлового будинку. Відповідачка [PERSON] перебувала у шлюбі з його сином [PERSON], однак після припинення шлюбних відносин та розірвання їх шлюбу, відповідачка виїхала з його будинку та не мешкає в ньому більше 3- років, не приймає участі в його утриманні, не є його родичкою, або членом сім'ї, але з реєстраційного обліку за цією адресою не знялася, що змушує позивача нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, тому він, як власник вказаного будинку, просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням та стягнути на його користь витрати на юридичні послуги, транспортні витрати та сплату суми судового збору. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив визнати [PERSON] такою, яка втратила право користування його житловим будинком, та справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, у зв'язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, в межах заявлених позовних вимог суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, за даними свідоцтва про право власності на житловий будинок від 19 листопада 1997 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7) . Відповідно до копії паспорту сина позивача - [PERSON], шлюб між останнім та [PERSON] було розірвано з 19.04.2011 року (а.с. 5). За даними домової книги та відомостей адресно-довідкового бюро, [PERSON] дійсно зареєстрована у будинку позивача по [ADDRESS] (а.с. 8-10). Пояснення позивача щодо не проживання відповідачки у його будинку більше року, підтверджується даними акту про не проживання від 20.11.2014 року, згідно якого [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] з 2006 року, однак не проживає за цією адресою останні 3 роки та 9 місяців (а.с. 11) . Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Проте відповідачка не має права власності на вказаний житловий будинок або на його частку, та не є членами сім'ї позивача, тому вимоги останнього в цій частині законні та обґрунтовані. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 243, 60 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки також витрат на правову допомогу та транспортні витрати, то останні документально не підтвердженні, а тому в цій частині вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial