Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

10.07.2015 (згідно з датою на штампі поштового відділення) [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про відшкодування моральної шкоди. У подальшому позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача кошти відповідно до договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Пенсійний» в іноземній валюті №\~331832/272445/3-14 та стягнути моральну шкоду, а саме: 15\~050,00 доларів США, що еквівалентно 339\~748,88 грн. по сумі вкладу, а також 1\~329,42\~доларів США, що еквівалентно 30\~011,15\~грн. за процентами за користування вкладом, а також моральної шкоди 150,50 доларів США, що еквівалентно 3\~397,48 грн. та просив стягнути судові витрати з відповідача. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовував тим, що 22.12.2014 між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті, договір №331832/272445/3-14. На виконання договору позивач вніс на рахунок №\~2630.0.073931.006 кошти в сумі 15\~050 доларів США на строк з 22.12.2014 по 22.03.2015 під 10,60\~% річних. Оскільки банк не зміг виконати своєчасно свої зобовязання, термін дії договору було подовжено строком на три місяці, однак по завершенню нового строку зобовязання так і не були виконані, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні, позивач та його представник позов з урахуванням зміни позовних вимог підтримали в повному обсязі і просили задовольнити. Позивач [PERSON] також пояснив, що він отримував нараховані проценти по вкладу до травня місяця 2015\~року, а за червень, на скільки він пам'ятає, не отримав; підтвердив, що Фонд гарантування вкладів виплатив йому 9\~164,81 доларів США від суми його вкладу. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». У заяві від 10.12.2015 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову повністю. Посилається на мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 36 [PERSON] України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: 17.09.2015 правління НБУ прийняло постанову №\~612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». У подальшому виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 №\~171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Зазначає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок пред'явлення кредиторами власних вимог до банку, в якому була введена тимчасова адміністрація. Позивачу [PERSON] 16.11.2015 були виплачені кошти в сумі 9\~164,81\~ доларів США, згідно з реєстром виплати коштів, затвердженим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбулося в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації. Дослідивши письмові докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 22.12.2014 [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі банк/відповідач) уклали договір банківського вкладу (депозиту), оформленого Договором-заявою №331832/272445/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3\~міс. в іноземній валюті (далі Договір). Відповідно до п.1 Договору вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №\~2630.0.073931.006 у сумі 15\~050,00 доларів США на строк з 22 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 10,60% річних за час користування коштами вкладу (п. 2 Договору) (а.с.17). Відповідно до п.10 Договору договір-заява набуває чинності після його підписання вкладником та банком з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором банківського вкладу. Згідно з меморіальним валютним ордером №\~4 від 22.12.2014 позивач здійснив платіж, призначення якого перерахування коштів на депозитний рахунок ([PERSON]М.) згідно договору банківського вкладу №331832/272445/3-14. Банк одержувача філія «Полт РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», сума у валюті 15\~050 доларів США (а.с.18). 23.03.2015 строк вкладу за Договором був продовжений на новий тримісячний строк до 23.06.2015, без підписання сторонами тексту нового договору, про що свідчить відмітка банку на тексті первісного Договору (а.с.\~17). 10.06.2015 позивач подав банку заяву з вимогою про розірвання зазначеного вище Договору та повернення йому коштів у валюті в доларах США, яка була отримана відповідачем 15.06.15. [PERSON] подав 23.06.2015 банку заяву про не продовження Договору банківського вкладу від 22.12.2014 на новий строк (а.с. 20, 19, 24). 17.09.2015 правління НБУ прийняло постанову №\~612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла Рішення від 17.09.2015 №\~171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким розпочата процедура виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 18.09.2015 по 17.12.2015 і призначена уповноважена особа Фонду (а.с. 33, 31-32, 35). Тобто, з 18.09.2015 виплата по депозитам, термін дії яких минув, проводиться Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, але за рахунок коштів банку ст. 36 [PERSON] України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому до стягнення з банку за рішенням суду підлягає вся сума, яка обліковувалась на депозитному вкладі позивача, у розмірі, який існував на день введення тимчасової адміністрації на 17.09.2015. Згідно з випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 01.11.2015 по 10.12.2015, наданою суду відповідачем, банк виплатив позивачу частину його вкладу, еквівалентну сумі в 9\~164,81\~доларів США, при загальній сумі боргу по Договору 15\~237,63 доларів США (а.с. 36). Отже, судом встановлено, що на час розгляду справи в суді сума боргу банку перед позивачем становить 6\~072,82 доларів США, що станом на 17.09.2015 за офіційним курсом НБУ (2\~182,2599 гривень за 100 доларів США) еквівалентно 132\~524,72\~гривень. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтею 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). І банк за таким договором зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов'язку в натурі. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином, в передбачені Договором строк і спосіб свої грошові зобов'язання за Договором банківського вкладу (депозиту), порушивши з 24.06.2015 права позивача на отримання суми свого вкладу і розпорядження грошовими коштами. Позовна вимога про стягнення з банку суми вкладу підлягає задоволенню частково в розмірі 6\~072,82 доларів США. Вимога [PERSON] про стягнення з відповідача 1\~329,42 доларів США, що еквівалентно 30\~011,15\~гривень, за процентами за користування вкладом, задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав суду доказів того, що банк взагалі не виконував свого зобов'язання щодо виплати нарахованих процентів відповідно до умов Договору за період з грудня місяця 2014 року по жовтень місяць 2015\~року (за 10 місяців). Пунктом 4 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування моральної шкоди. Порушення відповідачем умов Договору щодо дати повернення вкладнику суми депозиту завдало позивачу моральної шкоди, що виразилася в зміні його звичайного способу життя, душевних переживаннях у зв'язку з неможливістю використати належні йому грошові кошти на власний розсуд, для задоволення своїх потреб, порушенні нормальних відносин з близькими та необхідності докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права. Суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію завданої йому неправомірними діями відповідача моральної шкоди, необхідним та достатнім еквівалентом якої є визначена позивачем сума в 3\~397,48\~грн. Посилання представника відповідача у заяві від 10.12.2015 на те, що при запровадженні у банку тимчасової адміністрації не здійснюється відшкодування вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, а виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, суд вважає таким, що суперечить діючому законодавству України. [PERSON] України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять положень, які б вказували на те, що після виплати вкладнику суми його вкладу в гарантованому розмірі (200 тисяч гривень) зобов'язання банку, в якому введена тимчасова адміністрація, припиняються.

Outcome: partial