Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

10.04.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Слов’янської міської ради, за участю третьої особи - [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] у м. Слов'янську помер його батько [PERSON]. Спадковим майном після смерті [PERSON] є 6/15 часток квартири [ADDRESS]. Вартість 6/15 часток зазначеної квартири становить 30092,80 грн., вартість 4/15 часток дорівнює 20061,87 грн. Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрилася за законом за № 474/2012, заведена у Першій слов'янській державній нотаріальній конторі за заявою позивача та заявою третьої особи про прийняття спадщини та за заявою [PERSON] про відмову від прийняття спадщину на користь позивача. Право власності спадкодавця на 1/3 частку квартири зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майно, однак, отримавши у спадок 1/15 частку квартири, спадкодавець не провів реєстрацію свого права власності відповідно до законодавства, яке діяло на момент його виникнення. Майно, яке отримав спадкодавець у спадок, належало [PERSON]. Відсутність реєстрації права власності на зазначену частку квартири на ім'я спадкодавця на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом була підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 6/15 часток квартири [ADDRESS], про що нотаріус виклав у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2014 року. Право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] було зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON], реєстрація права власності на нерухоме майно за [PERSON] була підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом після її смерті [PERSON] та іншим спадкоємцям. У теперішній час реєстрація свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2006 року, виданого державним нотаріусом Першої слов'янської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-1068, відповідно до якого спадкодавець [PERSON] є власником 1/15 частки квартири [ADDRESS], неможлива, оскільки відповідно до ч. 11 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться особисто власником при пред'явленні документа, що посвідчує особу. В обґрунтування вищенаведеного позивач посилається на вимоги ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України; п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5; вказівки ч. 4 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; роз'яснення, яке міститься у п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року; п. п. 1, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»; п. 37 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входить право на 6/15 часток квартири [ADDRESS]. Шляхом прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач придбав право власності на спадкове нерухоме майно, але нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину, про що вказав у постанові. За відсутністю останнього право власності на належне позивачу спадкове майно може бути визнане за відповідачем. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 4/15 частки квартири [ADDRESS], як на майно, отримане позивачем у порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги задовольнити. Від відповідача Слов’янської міської ради до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі їх представника, рішення просили винести на розсуд суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 5) Згідно зі свідоцтвом про право власності від 01.06.2004 року, виданого на підставі розпорядження № 314-р від 24.02.2003 року, квартира [ADDRESS] дійсно належить на правах спільної часткової власності [PERSON] та членам родини - [PERSON] та [PERSON] - рівних частках. (а. с. 7) Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4235206 від 23.07.2004 року, чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка. (а. с. 8) Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.03.2006 року, спадкоємцем 1/5 частки майна [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON] Спадкове майно складається з 1/3 частки чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1-1068. (а. с. 9) Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.03.2006 року, та витягом про державну реєстрацію прав № 35326176 від 29.08.2012 року, спадкоємцем 2/5 часток майна [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON] Спадкове майно складається з 1/3 частки чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1-1070. (а. с. 13, 14) [INFO] у м. Слов'янську Донецької області помер [PERSON] (актовий запис № 1867 від 31.12.2011 року). (а. с. 18, 19) 22.06.2012 року до Першої слов'янської державної нотаріальної контори звернувся позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а. с. 41) 22.06.2012 року до Першої слов'янської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а. с. 42) 27.06.2012 року до Першої слов'янської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON]. (а. с. 45) Згідно з довідкою ТОВ «Арагорн», [PERSON] дійсно мешкав у квартирі [ADDRESS]. Разом з [PERSON] в даній квартирі мешкав син [PERSON]. (а. с. 56) У відповідності до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], власника квартири є [PERSON] - 7/15 часток, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/5 частка. (а. с. 15-17) З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35326211 від 29.08.2012 року вбачається, що чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 7/15 часток, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 3/15 частки. (а. с. 6) Рішенням реєстратора від 29.08.2012 року № 3064-6/0,78/сл [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON], відмовлено у реєстрації права власності на 1/15 частку квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.03.2006 року № 1-1068, виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] (а. с. 10) 19.02.2014 року державним нотаріусом Першої слов'янської державної нотаріальної контори Причепою В.Р. було ухвалено постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 6/15 часток квартири [ADDRESS], після померлого батька [PERSON], у зв'язку з тим, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на об'єкт нерухомого майна, реєстрація права власності на який не проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, неможна. (а. с. 21) Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 25167993 від 05.08.2014 року, чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 7/15 часток, [PERSON] - 3/15 частки. (а. с. 64-66) Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. (ч. 3 ст. 1296 ЦК України) Відповідно до п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Відповідно до абзацу третього пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входить і право на 6/15 часток квартири [ADDRESS], та шляхом прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та у зв'язку з відмовою [PERSON] від спадщини на користь брата [PERSON], позивач придбав право власності на спірні 4/15 частки зазначеної квартири. З огляду на вищенаведене суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Слов’янської міської ради, за участю третьої особи - [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved