Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

08.09.2021 [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 08.09.2021 р і до досягнення дітьми повноліття, так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків; добровільно відмовляється надавати допомогу та сплачувати аліменти, хоча отримує пенсію та має постійний дохід. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися обов`язку щодо утримання та виховання дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Сторони перебувають у зареєстрвоаному шлюбі (а.с.5); є батьками неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Відповідач , як батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст. 182 СК України зобов`язаний сплачувати аліменти на їх утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов не подав, не довів, що він не має доходу, достатнього для сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Тому, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони несуть однаковою мірою обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей з метою забезпечення її гармонійного фізичного і духовного розвитку, суд знаходить, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, врахувавши при цьому, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved