Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

07.11.2017 року представник позивача звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,1410 га, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10 лютого 2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, кадастровий номер [NUMBER]. Мотивує це, тим що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий після смерті матері. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], та є матір»ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,1410 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради, яка належали їй на підставі державного акту серії [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 18.03.1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, так як протягом 6-ти місяців після смерті проводила поточний ремонт житлового будинку, ремонт огорожі, користувалася земельною ділянкою, про що свідчить довідка видана виконкомом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області №1370 від 29.09.2017 року. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Постановою державного нотаріуса Овруцької ДНК від 30.10.2017 року №1510/02-31 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий не за життя [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки №106837612 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №193/01-16 від 24.11.2017 року, після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про відмову від спадщини до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельну ділянку), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн., але вимог про їх відшкодування не заявлено.

Outcome: approved