Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

08.02.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04 вересня 2010 року Трощанською сільською радою Чуднівського району Житомирської області, після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач пояснила, що мають різні погляди на життя, у звязку з чим між ними виникають суперечки. Подальше збереження шлюбу не є можливим. 19.02.2018 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.27,28). На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №071071, сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають шлюбі, зареєстрованому 04.09.2010 року Трощанською сільською радою Чуднівського району Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис №3 (а.с.5). 23 березня 2012 року у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.17). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні відповідач під час укладення шлюбу змінила прізвище «Маляр» на «Мельник» та бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище, отримане під час його укладання. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved