Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього сина [PERSON],[INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] в період з 1 серпня по 31 грудня 2017 року, в наступні країни світу: Туреччина, Греція, Кіпр, Болгарія, Чорногорія, Хорватія, Італія, Іспанія з правом оформлення проїзного та всіх інших документів, пов'язаних із виїздом дитини за кордон. Позов обґрунтований такими обставинами, з 13.06.2009 р. по 25.10.2012 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO]. у них народився син, [PERSON] . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. З моменту розлучення відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, участі у житті дитини та її матеріальному забезпеченні не бере. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без участі позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, з 06.10.2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у подружжя народився син [PERSON]. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.10.2012 шлюб між сторонами розірвано . Так, відповідно до ст. 3, 18 Декларації в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України). Ст. 141 Сімейного кодексу України встановлює принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини незалежно від розірвання шлюбу між батьками і проживання їх окремо від дитини, а стаття 157 цього Кодексу закріплює правило, відповідно до якого питання виховання дитини вирішується батьками спільно. За приписом ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, підстави тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3957-ХІІ). Згідно положень ст. 2, 3 Закону № 3957-ХІІ документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку (пункт 3). Згідно з пунктом 4 зазначених Правил виїзд за кордон громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відтак необхідною умовою для перетину державного кордону особою, яка не досягла шістнадцяти років, є супровід її обома батьками або наявність їх нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон. Правила перетинання державного кордону громадянами України передбачають, що виїзд за кордон громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків також можливий, але лише за певних умов, в тому числі і в разі наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Судом встановлено, що позивач має намір поїхати на відпочинок зі своєю малолітньою дитиною яка потребує літнього відпочинку та оздоровлення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим Відповідач у справі не надав суду жодних належних та допустимих письмових доказів в заперечення позовних вимог. Не здобуто таких доказів під час розгляду справи. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що виїзд дитини за кордон для оздоровлення відповідає інтересам малолітнього [PERSON], а поведінка відповідача розцінюється як зловживання ним своїми батьківськими правами. За таких обставин суд вважає позов обґрунтованим і надає дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] за кордон, а саме до таких країн як: Туреччина, Греція, Кіпр, Болгарія, Чорногорія, Хорватія, Італія, Іспанія, в супроводі матері без згоди батька на зазначений у заяві термін. Постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 07.05.2014 було затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Відповідно до вказаного Порядку кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон, а оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 16-річного віку, здійснюється на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (пп. 2 п. 7 Порядку). Відтак за чинними правилами на оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 16-річного віку, згоди другого з батьків не вимагається. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved