Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

07 липня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті\~ [PERSON], померлої 26.06.2016 року у м. Донецьк. Заяву обґрунтовує тим, що вона є невісткою [PERSON], померлої 26.06.2016 року у м. Донецьк. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділ ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання заявникне з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Представник Жовтневого районного у м. Харкові відділу ДРАЦС ГТУЮ в судове також засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Заперечень по заяві у Відділу немає. За таких обставин, на підставі\~ст. 169 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є невісткою [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 26.06.2016 року у м. Донецьк. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної [PERSON] України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», та постанови Верховної [PERSON] України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», м. Донецьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. З приводу факту смерті окупаційними органами було видано так зване «Лікарське свідоцтво про смерть», яке не може сприйматися державними органами України, як належне та допустиме. Згідно із ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт смерті вбачається зі змісту так званого «Лікарського свідоцтва про смерть №299 від 27.06.2016 року», де зазначено, що [PERSON], [INFO], померла 26.06.2016 року у м. Донецьк Донецької області. Причиною смерті був церебральний атеросклероз з гіпертензією. (а.с. 8) Отже, оскільки заявник не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, та які необхідні йому для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті [PERSON], померлої 26.06.2016 року у м. Донецьк. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved