Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

07.12.2020 року позивач поштою звернувся на адресу суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором №819965 від 17.01.2014 року у розмірі 31533,48 грн., яка складається з: 9976,46 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом), 9755,28 грн. проценти за користування кредитом, 2\~709,21 пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 5851,86 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 488,71 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 784,88 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 291,30 втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 1675,78 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, а також судові витрати у розмірі 2102 гривень. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0589 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №819965 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору №819965 від 17.01.2014 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 26.12.2020 року було прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного за наявними матеріалами у справі у строки, передбачені ст.275 ЦПК України з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак звернувся до суду з заявою в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвали суду та повісток на адресу місця реєстрації, яка підтверджується довідкою з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 23.12.2020 року та на адресу місця проживання, яка зазначена в позовній заяві, однак у призначені судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст.128 1ІПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Приймаючи до уваги, що судова повістка на 16.06.2021 року була отримана відповідачем [PERSON] особисто, про що свідчить підпис та відмітка в повідомленні про вручення поштового відправлення, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України за згодою представника позивача, судом вирішено здійсники заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 17.01.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0589 філії Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №819965 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, на виконання умов якого банк відкрив відповідачу рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» і надав платіжну картку типу MasterCard Debit Standart. 18.03.2014 року між банком та клієнтом укладено Додатковий договір №1 до договору №819965 «Про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки». За умовами додаткового договору банк встановив кредит у сумі 2000,00 грн., строк дії кредитної лінії встановлюється на відповідний період дії платіжної картки, при випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, сплачується щомісяця і складає 25 (двадцять п`ять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду. 05.06.2019 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10.07.2019 року та відповідно до якої змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та змінено назву на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» і викладено статут АТ «Ощадбанк» в новій редакції. Державна реєстрація зазначених змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань була проведена 18.07.2019 року. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України). Ст.1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10.09.2020 року складає 31533,48 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 9 976.46 грн.; проценти за користування кредитом - 9 755,28 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 2 709,21 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 5 851. 86 грн.; 3% проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 488. 71 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 784.88 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 291.30 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1675.78 грн. Отже, вбачається, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання за договором, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, а тому позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором. Ст.76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст.81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідачем порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподіл судових витрат, судом встановлено, що за меморіальним ордером № 8524770516 від 06.11.2020 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102.00 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2102.00 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до ст.ст.15,16,526,530,533,536,549-552,1049,1050,1054,1055 ЦК України та

Outcome: approved