Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

07 жовтня 2019 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07 листопада 2006 року в розмірі 121304грн. 70 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору, укладеного 07 листопада 2006 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 21600 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач систематично порушувала свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник неналежним чином виконувала передбачені договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, станом на 30 червня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 226995грн 40коп, яка складається із : заборгованості за кредитом в розмірі 3510 грн 36коп, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 220021грн 67коп, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3463грн 37коп. Від зазначеної суми заборгованості віднімається сума, яка була стягнута з [PERSON] відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2016 року - 12240 грн 03коп (з яких 2334грн 27 коп заборгованість за тілом кредиту, 6850грн 71коп заборгованість по процентам за користування кредитом, 1096грн 00коп заборгованість по комісії та пені, 500грн фіксована частина штрафу, 559грн 05коп процентна складова штрафу). Різниця становить 215814грн 42 коп і складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 276 грн 09коп, заборгованості про процентам за користування кредитом в розмірі 213170грн 96коп, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2367 грн 37коп. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2006 року в розмірі 121304 грн 70коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 276 грн 09коп, заборгованості за процентами за користування кредитом за період часу з 30 липня 2018 року по 30 червня 2019 року у розмірі 121028грн 61коп та витрати, пов*язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн 00коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 07 листопада 2006 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.10). Відповідно до цієї заяви від 07 листопада 2006 року, яка підписана позичальником [PERSON] та представником банку, відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3500грн 00коп зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,9 % на місяць з розрахунку 360 днів у році та щомісячною комісією у розмірі 1 %. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми витрат (а.с.10). Із змісту заяви вбачається, що [PERSON] в рамках кредитного договору було видано кредитну карту № [NUMBER] (а.с.10 на звороті). Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком. Як вбачається з довідки позивача по справі, старт карткового рахунку 5457082905027251 відбувся 07 листопада 2006 року, після чого банком неодноразово змінювався кредитний ліміт, а саме : 09 листопада 2006 року кредитний ліміт становив 21600грн, 22 січня 2009 року 3430грн, 12 лютого 2009 року 3000грн, 16 червня 2009 року 2580 грн, 27 вересня 2010 року 2980грн, 03 січня 2011 року 3380 грн (а.с.51). Згідно довідки позивача по справі відповідачці [PERSON] в рамках зазначеного кредитного договору було видано наступні кредитні картки : № [NUMBER] з датою відкриття 07 листопада 2006 року та з терміном дії листопад 2013 року, № [NUMBER] з датою відкриття 13 грудня 2013 року та терміном дії серпннь 2017 року (а.с.52). Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадках невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.11-16). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~ Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2016 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2016 року, задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та стягнуто з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 07 листопада 2006 року станом на 30 листопада 2015 року, яка складалась із заборгованості за кредитом - 3234грн 27коп, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 6850 грн 71коп, заборгованості за пенею та комісією - 1096 грн 00 коп, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн та штрафу (процентної складової) 559грн 05коп, у загальному розмірі 12240 грн 03 коп (а.с.6,34). Згідно розрахунку\~позивача (а.с.7-9)\~станом на\~30\~червня 2019\~року залишок\~заборгованості [PERSON] \~за кредитним\~договором від\~07\~листопада 2006\~року становить\~215814грн\~42коп,\~який складається\~із залишку\~заборгованості за\~тілом кредиту\~у розмірі\~ 276грн 09коп, загального залишку заборгованості за процентами в розмірі 213170грн 96коп, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2367 грн 37коп. Наданий Банком розрахунок в частині залишку заборгованості за кредитом в розмірі 276грн 09коп відповідачкою не спростований, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором від 07 листопада 2006 року є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідачки заборгованості по процентам за користування кредитом суд приходить до наступних висновків. Позивач порушує питання про стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитом за період часу з 30 липня 2018 року по 30 червня 2019 року. Суд звертає увагу, що зі змісту заяви від 07 листопада 2006 року (а.с.10) вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» термін дії виданої в рамках кредитного договору від 07 листопада 2006 року кредитної картки № [NUMBER] - серпень 2017 року. \~\~\~\~Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~\~\~\~\~За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом платежами в розмірі 7% від суми трат. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки - по 31 серпня 2017 року. \~\~\~\~\~Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, що відповідає правовій позиції, викладеній в п.п.53,54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у цивільній справі № 444/9519/12 . Оскільки строк кредитування сплив 31 серпня 2017 року та крім того, АТ КБ «Приватбанк» на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України скористався своїм правом та пред`явив вимоги до позичальника [PERSON] , звернувшись 22 січня 2016 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2006 року (а.с.6), підстави для нарахування процентів за користування кредитом за кредитним договором від 07 листопада 2006 року в період часу з 30 липня 2018 року по 30 червня 2019 року в розмірі 121028грн 61коп відсутні, зважаючи на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 07 листопада 2006 року, яка складається із залишку заборгованості за тілом кредиту в розмірі 276 грн 09 коп. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України витрати, пов*язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1).

Outcome: partial