Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

09 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер 20 березня 2014 року, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 березня 2014 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вул.Незалежності, 19, с.Данківці, Хотинський район, Чернівецька область. Вказує, що після смерті [PERSON] вона пропустила строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що про смерть батька вона дізналася 02.08.2017 року зі слів свого односельчанина, якому в телефонному режимі повідомив [PERSON] сільський голова Хотинського району Чернівецької області. Зазначає, що в грудні 2017 року вона звернулася до органів нотаріату з наміром прийняти спадщину, але зясувалося, що строк для прийняття спадщини 6 місяців нею пропущений і їй необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, підтримуючи вищевикладене, просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 02.03.2018р. було здійснено заміну первісних відповідачів [PERSON], [PERSON]на належного відповідача [PERSON] сільську раду Хотинського району Чернівецької області. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали обставини викладені в заяві та просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки, на думку суду, дане визнання позову суперечить закону та обставини, що стали підставою звернення до суду підлягають встановленню в ході судового розгляду, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову. Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так судом встановлено, що 20 березня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується\~ копією свідоцтва про смерть, серії І-МИ № 128598, від 20.03.2014 року (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-БВ № 386246 від 16.05.1983 року вбачається, що батьком позивача записаний [PERSON], а згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ № 289607 від 25.06.1997 року позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7, 8). Як вбачається з довідки від 20.12.2017 року № 862/01-16 виданої державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори [PERSON], строк для прийняття спадщини 6 місяців нею пропущений і їй необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.(а.с. 16). Згідно довідки Летавської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області від 28.09.2013р. №267 та виписки з погосподарських книг за 1996-2016 року [PERSON] проживає в [INFO] (а.с. 10, 12). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Хотинського району Чернівецької області №653 від 03.08.2017р. [PERSON] дійсно здійснювала догляд за [PERSON] та була зареєстрована за адресою покійного: вул. Незалежності, 19, с. Данківці Хотинського району Чернівецької області (а.с.11). Свідок [PERSON] пояснив суду, що є родичем померлого [PERSON], разом зі своєю матірю здійснював за ним догляд. Враховуючи те, що мати здійснювала догляд за [PERSON], вона була зареєстрована за його адресою, однак спадщину після його смерті не приймала. В серпні 2017 року [PERSON] стало відомо, що в суді розглядається справа за позовом однієї із доньок померлого про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Знаючи, що в [PERSON] є ще одна донька, [PERSON] разом із головою сільської ради повідомили [PERSON] про розгляд вищезазначеної справи. Також [PERSON] пояснив суду, що він самостійно здійснював організацію поховання [PERSON], на похоронах не було [PERSON], про смерть батька її ніхто не повідомляв. Судом досліджено копію свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВК №953222 з якої вбачається, що померлому [PERSON] належали земельні ділянки (а.с.28) Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він важається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] не підтвердила поважність своєї причини пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Цивільним законодавством України право на прийняття спадщини жодним чином не повязується з обізнаністю потенційних спадкоємців із інформацією про смерть спадкодавця. Відсутність у спадкоємця інформації про відкриття спадщини не передбачено законодавством в якості причини для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини, докази яких суду не надані. Подання заяви про прийняття спадщини є обовязком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Не виконання обовязку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обовязку і не надає йому жодних переваг. Відповідно до положень ч.1\~ст.1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Письмову заяву про прийняття спадщини може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.02.2018р. у справі №389/1193/17-ц. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що у позивача буди перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, в тому числі шляхом надіслання поштою, суду не представлено. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини не обґрунтований належними підставами та не підтверджений належними доказами, а тому не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, у звязку з відмовою в позові.

Outcome: dismissed