Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

09 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що 22 вересня 2003 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з частини квартири [ADDRESS], грошових заощаджень з нарахованими відсотками, автомобіль ЗАЗ-968 М, гаражу № 326 в гаражному кооперативі «Мотор». Частка квартири [ADDRESS] належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом із [PERSON] і [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були: її дочка [PERSON], та онука за правом представлення на частку свого батька [PERSON] (сина спадкодавця) померлого 20 серпня 1997 - [PERSON], [INFO], тобто позивач [PERSON], яка змінила прізвище після вступу до шлюбу. 26 травня 2014 року померла [PERSON]. Спірне майно є предметом спадщини після її смерті. Єдиним спадкоємцем після її смерті за законом за правом представлення є малолітня онука [PERSON], [INFO], на частку матері - дочки спадкодавця - [PERSON], яка померла 10.04.2013 року. Відповідно до ч. 4 ст.1268 ЦК України вона спадщину прийняла. Законним представником малолітньої [PERSON] - є її батько відповідач [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулась до 4-ї ХДНК с заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки вже були видані свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на грошові заощадження та на автомобіль. Про існування малолітнього спадкоємця нотаріусу було не відомо, оскільки [PERSON] в заяві про видачу їй свідоцтва ставить до відома, що інших спадкоємців немає. Позивач [PERSON] просила суд визнати за неї право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON], померлої 22 вересня 2003 року. А, також, просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 4-1587, видане 28.12.2004 року державним нотаріусом 4-ї ХДНК [PERSON] в 1/2 частині спадкового майна - грошових заощаджень з нарахованими відсотками та компенсаціями, що знаходились : у філії ощадного банку України в м. Харкові № 5442/030 на рахунку № 07900490 на імя [PERSON]; та у філії ощадного банку України в м. Харкові № 5442 на рахунку № 41561 на імя [PERSON] Петровичана, які фактично успадкувала [PERSON]; на ? частину грошових заощаджень з нарахованими відсотками та компенсаціями, що знаходились у філії ощадного банку України в м. Харкові № 5442/030 на рахунку № 07900490 на імя [PERSON]; та у філії ощадного банку України в м. Харкові № 5442 на рахунку № 41561 на імя [PERSON], які фактично успадкувала [PERSON]. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за реєстровим №3-1216, видане 08.06.2005 року державним нотаріусом 4-ї ХДНК [PERSON],[PERSON] в ? i частині спадкового майна - автомобіля ЗАЗ-968 М та визнати за неї право власності на 1/4 частину автомобіля ЗАЗ-968 М в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON], померлої 22 вересня 2003 року, а також, визнати за неї право власності на ? частину гаражу № 326 в гаражному кооперативі «Мотор» в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON], померлої 22 вересня 2003 року. Ухвалою суду від 25 вересня 2015 року позовні вимоги про визнання права власності на ? частину гаражу № 326 в гаражному кооперативі «Мотор» в порядку спадкування за законом були залишені без розгляду за заявою представника позивача. Ухвалою суду в судовому засіданні було притягнуто до участі в справі в якості третьої особи [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]Є підтримала позов та надала пояснення, що на день відкриття спадщини позивач [PERSON] була неповнолітньою та її представник не звертався з заявою про прийняття та оформлення спадщини, оскільки законом не передбачені строки для отримання свідоцтва на спадщину та визнає ті обставини, що [PERSON]Є є рідним братом позивача [PERSON] та на момент смерті позикодавця був неповнолітнім. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали та надали пояснення, що позивач [PERSON] має рідного брата [PERSON], який на момент смерті позикодавця був неповнолітнім та міг бути спадкоємцем. Позивач [PERSON] ще в 2007 році стала повнолітньою та її було відомо про смерть спадкодавця [PERSON] та вона з 2007 року не звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини і пропустила трьох річний строк на зверненя до суду з зазначеним позовом. Відповідач [PERSON] просив суд застосувати строки позовної давності. Представник третьої особи - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, покладалася на розсуд суду та просила винести рішення з урахуванням інтересів неповнолітніх осіб. Третя особа - [PERSON] - в судове засідання на виклики суду не зявився, повідомлений судом про явку в суд належним чином, тому суд ухвалив слухати справу у його відсутності. Суд, заслухавши представників сторін, відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, та надані суду докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2003 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири [ADDRESS], грошових заощаджень з нарахованими відсотками, автомобілю ЗАЗ-968 М. Частка квартири [ADDRESS] належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом із [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 1 червня 1998 року, виданого згідно з розпорядженням від 20 травня 1998 . року за № 3937, і зареєстроване в КП «ХМБТ1» 04.06.1998 року. Виходячи з рівності учасників приватизації ця частка дорівнює 1/3 частині квартири. Грошове заощадження з нарахованими відсотками та компенсаціями знаходилось у філії ощадного банк)' України у м. Харкові № 5442/030 на рахунку № 07900490. ощадна книжка на імя [PERSON]. Грошове заощадження з нарахованими відсотками та компенсаціями - у філії ощадного банку України у м. Харкові № 5442 на рахунку № 41561, ощадна книжка на імя чоловіка спадкодавця, [PERSON], який помер 02.04.1995 року, і після якого спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON], але юридично не оформила. Ці обставини підтверджуються копією спадкової справи, наданої суду Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою, довідкою Державного ощадного банку України. (а.с.40-77,79). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були: її дочка [PERSON], та внуки за правом представлення на частку свого батька [PERSON] (сина спадкодавця) померлого 20 серпня 1997 - [PERSON], [INFO], тобто позивач [PERSON], яка змінила прізвище після вступу до шлюбу та [PERSON] .(а.с.8-10, 17,18). 26 травня 2014 року померла [PERSON]. Спірне майно є предметом спадщини після її смерті. Єдиним спадкоємцем після її смерті за законом за правом представлення є малолітня онука [PERSON], [INFO], на частку матері - дочки спадкодавця - [PERSON], яка померла 10.04.2013 року. Відповідно до ч. 4 ст.1268 ЦК України вона спадщину прийняла. Законним представником малолітньої [PERSON] - є її батько відповідач [PERSON].(а.с.19-21). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Строк для прийняття спадщини після [PERSON] - шість місяців з дня відкриття спадщини тобто з 22 вересня 2003 року і до 22 березня 2004 року . Враховуючи вищенаведене, оскільки строк на прийняття спадщини не закінчився до 1 січня 2004 року, то до правовідносин по прийняттю спадщини після смерті [PERSON] повинні застосовуватись норми Цивільного Кодексу України 2003 року. Відповідно до частини 4 ст. 1268 Цивільного Кодексу України 2003 року неповнолітня особа вважається такою, що спадщину прийняла, крім випадків відмови від спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка б належала за законом іхнім матері, батьку, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка в праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] були: дочка спадкодавця [PERSON], внуки спадкодавця - позивач [PERSON] та її брат [PERSON], які на момент відкриття спадщини були неповнолітніми. Син спадкодавця та батько неповнолітніх позивача та її брата [PERSON] - [PERSON] - помер за життя спадкодавця. Тому, позивач [PERSON] та [PERSON] мали на момент відкриття спадщини право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину кожний спірної квартири, оскільки якщо б був живим батько неповнолітніх, то він успадкував 1/6 частини спірної квартири. Також, позивач має право власності на ? частини грошових вкладів та ? частину спірного автомобілю, оскільки якщо б був живим батько неповнолітніх, то він успадкував 1/2 частину грошових вкладів та ? частину спірного автомобілю. Суд вважає, що заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки строк давності по теперішній справі не пройшов виходячи з вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України, де зазначено, що неповнолітня особа вважається такою, що спадщину прийняла, крім випадків відмови від спадщини, а строків звернення до нотаріальної контори за свідоцтвом про право власності в порядку спадкування законом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial