Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

08 жовтня 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що постановою приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 02 липня 2020 року відкрито виконавчого провадження ВП№62452107 про стягнення з неї на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса від 20 червня 2020 року №1535 заборгованості в сумі 35360 грн на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Постановою приватного виконавця від 19 серпня 2020 року звернено стягнення на її доходи, які вона отримує в КНП «Клінічна лікарня №5» Сумської МР. Про існування виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження вона дізнався з офіційного сайту «Автоматизована система виконавчого провадженнея». Зазначає, що сума відсотків за кредитом значно відрізняється від пред`явленої їй заборгованості. Ні відповідач, ні приватний нотаріус будь-яких документів, у тому числі вимоги про сплату суми боргу, їй не направляли. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що нотаріус не встановив факт безспірності заборгованості, позивачка просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горая О.С.від 20 червня 2020 року №1535 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 2108,18 грн, стягнуті з неї за виконавчим написом, та судові витрати. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України. 28 жовтня 2020 року після усунення недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого засідання на 26 листопада 2020 року. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірені матеріал вчинення виконавчого напису від 20 червня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі №1535. Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 23 грудня 2020 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у судове засідання не з`явився, директор Довгаль В.В. направив до суду відзив, у якому заперечував проти позову та просив справу розглянути без участі їх представника (а. с. 75-78). Третя особа - приватний нотаріус Горай О.С. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причин неявки суду не повідомив, витребувані документи не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 29 листопада 2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №1568391 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 10000 грн на строк 30 днів (а. с. 61-63). Приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.за прострочення платежів вчинено виконавчий напис від 20 червня 2020 року №1535 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором №1568391 від 29 листопада 2020 року в розмірі 34560 грн, з яких: 10000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 20960 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам; 3600 грн заборгованість за штрафами і пенею; а також 800 грн - за вчинення виконавчого напису, всього 35360 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 січня 2020 року по 05 травня 2020 року (а. с. 23, 60). 02 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62452107 з примусового виконання виконавчого напису №1535, виданого 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (у постанові помилково зазначено прізвище нотаріуса Колейчик) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості в сумі 35360 грн (а. с. 25-26, 65-66). Згідно з\~довідкою КНП\~«Клінічна лікарня\~№ 5»\~Сумської МР\~від 02\~жовтня 2020\~року №46\~за постановою\~приватного виконавця\~від 19\~серпня 2020\~року ВП№61699780\~здійснюється відрахування\~із заробітної\~плати позивачки\~(а.\~с.\~67). Відповідно до\~звіту про\~здійснення відрахування\~та виплати\~КНП «Клінічна\~лікарня №5»\~Сумської МР\~ щодо\~ [PERSON] \~ за\~період з\~01\~травня 2019\~року по\~30\~вересня 2020\~року за\~ВП №58265897\~за виконавчим\~листом №591/6755/17,\~виданим 21.11.2018,\~утримано 2108,18\~грн (а.\~с.\~68). За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз положень пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року в справі №759/6167/18 (61-7591св20). Позивачка зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред`явлена до стягнення заборгованість не є безспірною, оскільки загальна суму боргу, вказана у виконавчому написі, є необґрунтованою. Позивачка не погоджується з фактом видачі суми кредиту за кредитним договором та з правильністю нарахування і обрахунку сум заборгованостей, які містяться у виконавчому написі. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу ним надано документи: заяву стягувача про вчинення виконавчого напису від 19 червня 2020 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором; письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором; список згрупованих поштових відправлень; копія довіреності представника (а. с. 75-89). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на адресу позивачки направлено рекомендованого листа (а. с. 86), однак даказів щодо отримання нею письмової вимоги про усунення порушень боржником, відповідачем суду не надано. Неотримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Що стосується вимог позивачки про стягнення з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 2108,18 грн грошових коштів, стягнутих з неї за виконавчим написом №1535 від 20 червня 2020 року, то жодних доказів щодо здійснення такого відрахування позивачкою суду не надано. Із звіту про здійснення відрахування та виплати КНП «Клінічна лікарня №5» Сумської МР вбачається, що відрахування із заробітної плати [PERSON] здійснюється у виконавчому провадженні №58265897 від 18.04.2019 за виконавчим листом №591/6755/17, виданим 21.11.2018, який ніякого відношення до даної справи не має (а. с. 68). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У задоволенні решти позовних вимог позивачці слід відмовити. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 840 грн. 80 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial