overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 07 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 10. Дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя не склалося. Міцної сім`ї вони не створили, шлюбні стосунки припинили, спільне господарство не ведуть. Подальшого сенсу перебувати у шлюбі не бачить, збереження сім`ї вважає неможливим. В звязку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд позовної заяви без її участі та підтримання позовних вимог (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 800 гривен на місяць, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04 грудня 2009 року. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач записаний батьком дитини. В добровільному порядку він не надає допомоги на утримання сина [PERSON]. Відповідач військовий пенсіонер, отримує пенсію біля 2000 грн., ще й працює, а отже, може допомагати дитині матеріально, але не допомагає. Тому позивач змушена звернутися з позовом до суду. Позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без її участі, про що надала суду заяву. Відповідач позов визнав, не заперечує сплачувати аліменти у розмірі, вказаному у позові, просив розглядати справу у його відсутності, про що надав суду заяву. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Як встановлено в суді, сторони перебувають у шлюбі з 04 грудня 2009 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO],. Батьком дитини записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Сторони разом не проживають, відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Відповідач є здоровим чоловіком, отримує військову пенсію, а також працює за наймом, має інші доходи щомісячно, тобто має змогу утримувати дитину матеріально. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі по 800 гривен щомісячно на утримання дитини не перевищує можливості відповідача, і він проти цього не заперечує. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 487,20 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 вересня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що з відповідачем проживають за однією адресою, шлюбні стосунки фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №125330 (а.с.8). Сторони мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з серпня 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1997 року, актовий запис № 85, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Понад два роки сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У попереднє судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 18). Відповідач у попереднє судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сім'ї та примирення з позивачкою (а.с. 19). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання з письмової згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 23 січня 1997 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Понад два роки шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

07 жовтня 2015 року представник заявниці [PERSON] - [PERSON] подала суду заяву про винесення додаткового рішення суду по вищевказаній справі, мотивуючи її тим, що в ухваленому судом рішенні від 16.09.2015 не зазначено відомостей про батьків дитини, факт народження якої було встановлено рішенням суду, незважаючи на наявні посилання відносно таких даних у тексті позовної заяви. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду заяви про винесення додаткового рішення суду повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи №2о/303/185/15, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2015 р., ухваленого за результатами судового розгляду цивільної справи за заявою [PERSON], заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, вимоги за заявою задоволено повністю. Встановлено факт народження [INFO] року дитини чоловічої статі - [PERSON], із здійсненням Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції реєстрації народження дитини, вказавши в акті цивільного стану про народження прізвище - «[PERSON]», ім'я «[PERSON]», по-батькові «[PERSON]», дата народження «[INFO]», місце народження «с. Великі Лучки Мукачівського району». Поряд з цим, при винесенні судового рішення не зазначено відомостей про батьків дитини, факт народження якої було встановлено рішенням суду, незважаючи на наявні посилання відносно таких даних у тексті позовної заяви. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

07 жовтня 2015 року представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 12.01.2015 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 27957,36 грн. відповідно до порядку та умов, що визначені Договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 13.09.2015 року має заборгованість 34256,45 грн., що складається з 27957,36 грн. - заборгованість за кредитом, 6299,09 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штраф 1400 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35656,45 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у сумі 1218,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 12.01.2015 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 27957,36 грн. (а.с. 4-8). Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 13.09.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 35656,45 грн., що складається з 27957,36 грн. заборгованість за кредитом, 6299,09 грн. заборгованість по відсотках, 1400 штраф (а.с. 11-12). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 35656,45 грн., а також судовий збір в сумі 1218 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

07 жовтня 2016 р заявник. звернувся до суду з зазначеною заявою, прохаючи суд, зняти арешт з квартири [ADDRESS] по виконавчому провадженню Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції ВП №19821376. У судове засідання заявник не зявився, подав заяву про розгляд без його участі та просив заяву про зняття арешту задовольнити. Відповідачі повідомлені належним чином шляхом направлення повісток, до суду не зявилися, причини не явки суду не повідомили. Суд дослідивши матеріали заяви, встановив, 06.05.2010 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави на майно належне [PERSON] накладено арешт. Арешт було накладено на квартиру, яка на праві спільної сумісної власності належить пяти особам, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] По даному рішенню було відкрите виконавче провадження ВП №19821376, яке було закінчено 12.05.2010 р. Згідно довідки наданої Київським ВДВС Полтавського МУЮ від 17.03.2016 №6/2245 згідно даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] станом на 17.03.2016 р. у відділі ДВС відсутні. Як роз`яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Таким чином, суд вважає за необхідне зняти арешт накладений на майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

07 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 1995 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністюта виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 1995 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис № 1235 (а. с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

07 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2014 році, мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки з травня 2016 року. В суд позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи позову підтримує, строк на примирення не надавати. Адвокат відповідачки [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, з позовом погоджується, строк на примирення не надавати. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою з травня 2016 року припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з доводів заяви та письмових доказів свідоцтва про шлюб та про народження дитини. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Сторони мають групи інвалідності і звільнені від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

07 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO] року, народження та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 11 серпня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилися син [PERSON] та донька [PERSON], які перебувають на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоч має можливість її надавати. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов про стягнення з нього аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

07 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 614 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 07.10.2016 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved