Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

09 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути із ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу та розміром виплаченого страхового відшкодування в розмірі 11359,31 грн., 500 грн. витрат на проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу та 487,20 грн. судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.06.2015 року на трасі Львів-Івано-Франківськ (21 км. до Львова) сталася ДТП за участю автомобіля «Opel Vivaro», номерний знак [NUMBER], який належить йому і яким він керував, та автомобіля «Citroen Nemo», номерний знак BC 7300 EB, під керуванням [PERSON], в зв»язку з чим його автомобілю завдано шкоду. ДТП сталася з вини [PERSON], що підтверджується європротоколом від 02.06.2015 року. Оскільки цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Citroen Nemo» було застраховано в ТДВ СК «Домінанта», він, як потерпілий внаслідок ДТП, звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування. ТДВ СК «Домінанта» виплатило йому 11359,31 грн. страхового відшкодування, однак згідно висновку №Ю-00504 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 27.08.2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Opel Vivaro», внаслідок його пошкодження в ДТП з врахуванням зносу становить 30566,93 грн. На підставі зазначеного просить стягнути різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу та розміром виплаченого страхового відшкодування, яка складає 11359,31 грн. Також він поніс витрати на проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу, що становить 500 грн., і сплатив 487,20 грн. судового збору, які просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Представник позивача [PERSON] [PERSON], в судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2015 року на трасі Львів-Івано-Франківськ (21 км. до Львова) сталася ДТП за участю автомобіля «Opel Vivaro», номерний знак [NUMBER], який належить йому і яким він керував, та автомобіля «Citroen Nemo», номерний знак BC 7300 EB, під керуванням [PERSON], в зв»язку з чим його автомобілю завдано шкоду. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складеного водіями на підставі ст.33.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ДТП сталася з вини водія [PERSON]. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Між тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля «Citroen Nemo», номерний знак BC 7300 EB, була застрахована в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/ 2528539 від 05.03.2015 року, що діяв до 05.03.2016 року, тобто на час ДТП. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, за цим полісом складає 50000 грн. Із матеріалів справи вбачається, що 02.06.2015 року [PERSON] звернувся із заявою до ТДВ СК «Домінанта» про страхове відшкодування. Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України випливає, що страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Крім того порядок та умови виплати страхового відшкодування у справі, що розглядається, регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Положеннями цього Закону визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 29 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. За загальним правилом та з огляду на положення ст.1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов'язковим. З матеріалів справи вбачається, що розмір страхового відшкодування визначено страхувальником на підставі звіту №Ю-00504 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 27.08.2015 року [PERSON], згідно якого вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ «Opel Vivaro», номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження з врахуванням зносу та з урахуванням ПДВ становить 30566,93 грн. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач як на підставу свої вимог покликається на те, що зобовязання виконане не в повному обсязі, а отримана страхова виплата не покриває виплат на відновлювальний ремонт. Так, 02.06.2015 року на підставі заяви [PERSON], в присутності [PERSON] субєктом оціночної діяльності [PERSON] проведено огляд пошкодженого автомобіля «Opel Vivaro», номерний знак [NUMBER]. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, позивачем доведено, що ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» не в повному розмірі виплатило йому страхове відшкодування, дане не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами, також відповідачем не заявлялось клопотань проведення додаткових експертних досліджень, а тому суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про стягнення 19\~207, 62 грн., як різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням зносу та розміром виплачених страховиком коштів, є підставною і підлягає задоволенню. Також із ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача підлягає стягненню 500 грн. витрат на проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» підлягає стягненню на користь позивача 487,20 судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.

Outcome: approved