Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

08.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. 07.06.2017 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок. Позивач у судове засідання прибула, позов просить задовольнити. Пояснила, що її чоловік [PERSON] збудував будинок за адресою: [ADDRESS] Будинок прийнятий в експлуатацію, але право власності чоловік не зареєстрував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Жолобненської сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2014 р. [PERSON] помер [INFO] р. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Лавренюк Т.Г. №364/02-31 від 07.6.2017 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] р., оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Згідно рішення Жолобнянської сільської ради від 10.03.1993 року [PERSON] виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку. Актом №31 від 08.12.2003 року будинок забудовника [PERSON] прийнято в експлуатацію. Розпорядженням голови Новоград-Волинської райдержадміністрації №593 від 08.12.2003 року акт комісії затверджено. Відповідно до довідки № 766 від 13.12.2016 року, виданої виконкомом Жолобненської сільської ради, вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] згідно записів у погосподарській книзі, особовий рахунок № [NUMBER] за 2016 року. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року N 56, реєстрація права власності громадян на житлові будинки здійснювалась за заявами забудовника на підставі акта державної комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. НА підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] був власником будинку за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно технічного паспорту від 23.03.2017 року, домоволодіння побудоване у 1995 р., та складається з житлового будинку, сараю, убиральні, ганку, колодязя, огорожі, прибудови. На запит суду приватним нотаріусом надано інформацію, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved