Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

09.11.2020 року Київським районним судом м. Харкова ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування, яким позов задоволено частково. 13.11.2020 року представник позивача звернувся до суду із клопотанням, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 17000 грн., а також витрати на підготовку експертного висновку на замовлення сторони у розмірі 7035,60 грн. що були сплачені позивачем, В обґрунтування вимог клопотання представник посилається на те, що позивачем до позовної заяви було додано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат з якого вбачається, що орієнтовна сума витрат позивача на правову допомогу становить 9 500 грн., а також послуги спеціалістів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. проф.. М.С. Бокаріуса з проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження складає 7035,60 грн. В заяві від 02.09.2020р. представником позивача повідомлено про надання доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в порядку встановленому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. В судове засідання учасники судового розгляду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Боденка Д.О. 01.12.2020 до суду надійшла заява про розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення за його відсутності, в якій зазначено, що вимоги свого клопотання про стягнення судових витрат підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду щодо необхідності стягнення судових витрат в розмірі, пропорційно до задоволеної суми позовних вимог також відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, що містяться в постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18. Даних щодо не співмірності заявленої суми судових витрат відповідачем до суду не представлено, клопотання від представників відповідача до суду не надходили. Відповідно до п.п. 1,3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.ч. 6,7 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем до позовної заяви було додано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат з якого вбачається, що орієнтовна сума витрат позивача на правову допомогу становить 9 500 грн., а також послуги спеціалістів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. проф.. М.С. Бокаріуса з проведення експертного транспортно-трасологічного дослідження складає 7035,60 грн., що підлягає розгляду судом, при вирішенні питання про розподіл судових витрат по цивільній справі та ухваленні додаткового рішення. Як слідує з матеріалів справи, в обґрунтування клопотання про стягнення судових витрат представником позивача надано копії: договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року із адвокатом Боденко Дмитром Олександровичем; додаток №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; детальний опис робіт (наданих послуг) від 11.11.2020 р., виконаних адвокатом Боденко Д.О. на виконання умов договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 11.11.2020 р. до договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; квитанція АТ КБ «Приватбанк» від 12.11.2020 р. № 0.0.1902663251.1 про сплату 10 000,00 грн. [PERSON] на рахунок адвоката Боденка Д.О. з призначенням платежу - оплата послуг адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; угоду про суму гонорару від 02.01.2019р. з АБ «Беженського»; акт прийому-передачі наданих послуг від 12.11.2020 р. до Договору про надання правової допомоги б/н від 02.01.2019р.; детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.11.2020р. виконаних адвокатом Беженським А.В. на виконання умов договору про надання правової допомоги б/н від 02.01.2019р.; квитанція № 0.0.1901918039.1 від 12.11.2020р. про сплату 7 000,00 грн. [PERSON] на рахунок АБ «Беженського» з призначенням платежу - оплата послуг адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 02.01.2019 року. Враховуючи, що доказів на спростування наданих адвокатом послуг та їх не співмірності відповідачем не представлено, позов задоволений частково, на 80%, а саме судом відмовлено в частині стягнення суми ПДВ, яке дорівнює 20% від основної суми збитків, тому суд приходить до висновку, що вимога представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача підлягає частковому задоволенню в сумі 13 600 грн. Таким чином, сума 13 600 грн. є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, враховуючи фактичний час участі представника відповідача адвоката Боденка Д.О., в судових засіданнях, а також доведеність заявлених вимог. А тому суд вважає заявлені вимоги п представника відповідача щодо стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги підтвердженими, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо вимоги представника позивача про стягнення витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, а саме висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження № 27298 від 14.01.2019 року у розмірі 7035 гривень 60 коп. суд зазначає наступне. На обґрунтування вказаної вимоги позивачем було надано до суду копії: заяви про проведення експертизи; квитанцію від 17.12.2018 про сплату за експертизу № 27298, експерт [PERSON] , платник [PERSON] на суму 7035, 60 грн.; висновок експертного транспортно-трасолоігчного дослідження № 27298; супровідний лист Харківського НДІСЕ ім.. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса, згідно якого експертиза вартістю 7035,60 грн. сплачена. (а.с.43-72) При вирішенні спору, суд прийшов до висновку, що обставини ДТП та наявні механічні ушкодження від ДТП, на які посилається позивач є доведеними та підтверджені належними та допустимими доказами, а саме висновком експертного транспортно - трасологічного дослідження № 27298 від 14.01.2019 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса та показаннями експерта в судовому засіданні, допитаного як свідка, довідкою про розмір пошкоджень згідно рахунку на оплату № 2878 від 16 січня 2018 р., який видано авторизованим СТО - ТОВ «Актив-Транс Преміум». Оскільки, висновок експертного транспортно - трасологічного дослідження № 27298 від 14.01.2019 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса підтверджує механізм ДТП, а також був взятий судом до уваги, його висновки не впливають на висновки суду щодо часткового задоволення позовних вимог, то витрати на підготовку експертного висновку на замовлення сторони також підлягають стягненню з відповідача у сумі 5628,48 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.( 7035,60*80%) Таким чином, суд вважає можливим визнати ці витрати, в загальному розмірі 19228,48 грн. (13600+5628,48), як понесені позивачем та відповідачем, пов`язані з правничою допомогою адвокатів, а також на підготовку експертного висновку на замовлення сторони та такими, що підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial