Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказував, що [INFO] померла його матір [PERSON], спадкоємцями якої є позивач та третя особа [PERSON] Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належала померлій в порядку спадкування після смерті її чоловіка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак матір'ю свого часу не було здійснено державну реєстрацію вказаного свідоцтва в БТІ м. Маріуполя. На даний момент позивач бажає оформити свої спадкові права, як спадкоємець за законом першої черги, після смерті матері. Другий спадкоємець за законом - [PERSON], 13.03.2015р. звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини. Відсутність реєстрація правовстановлюючого документу на вказану квартиру, є перешкодою позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої матері. Спадок позивач прийняв шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом, в зв'язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документа на спадкове майно в БТІ м. Маріуполя. За таких обставин він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] матері [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Карацюба В.Л., діючий на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 13 січня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 89. Після смерті [PERSON], 13 березня 2015 року нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., 13.03.2015 року відкрито спадкову справу за № 96/2015. Спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини 17 березня 2015 року спадкоємець за законом - син померлої [PERSON], інший спадкоємець за законом - син померлої [PERSON], 13.03.2015р. подав до нотаріальної контори заяву про відмову від належної йому за законом спадщини після смерті матері, на користь [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджені копією спадкової справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 6 червня 1949 року Орджонікідзевським відділом РАЦС м. Жданова, матір'ю [PERSON], який народився [INFO] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 14 травня 1949 Орджонікідзевським відділом РАЦС м. Жданова, актовий запис № 168, прізвище [PERSON], [INFO], після одруження з громадянином [PERSON] змінено на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.1998 року, виданого Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO]., є його дружина [PERSON], спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. Відповідно відомостей з Міського бюро технічної інвентаризації міського відділу комунального господарства від 13.03.2015 року, відомості про реєстрації квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості щодо державної реєстрації квартири [ADDRESS] відсутні. Постановою нотаріуса Четвертої Маріупольської нотаріальної контори Одерій Г.В. від 22 липня 2015 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за [ADDRESS], після померлої [INFO] [PERSON] оскільки у спадкоємця відсутня реєстрація правовстановлюючого документу в БТІ м. Маріуполя, необхідна для видачі свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. За положеннями ч.2 ст.12 Закону України «Про власність», який діяв до 27 квітня 2007 року, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідност.ст. 1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обов'язкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Окрім того, відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт належності квартири померлій [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також з урахуванням того, що позивач звернувся в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, третя особа подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved