Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

07.11.2016р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення (а.с. № 4-5). В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що надає відповідачам послуги водопостачання та водовідведення, але у них за період з 1999р. по 01.10.2016р. утворилась заборгованість у розмірі 5 487 грн. 61 коп., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів разом із судовими витратами, понесеними при пред'явлені позову. 18.05.2017р. відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено заочне рішення у вказаній справі, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі (а.с. № 38). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2017р. скасоване заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2017р. по цивільній справі № 201/15364/16-ц за позовом КП «Дніпроводоканал» ДМР до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення (а.с. № 64). В наданій суду 11.12.2017р. заяві представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 03.01.2017р.) вимоги підтримала та просила винести рішення суду за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 113). Відповідачка [PERSON] надала заяву від 11.12.2017р. в якій проти задоволення позову заперечувала, просила застосувати строк позовної давності, визнала позов частково, проте заперечувала проти наданого розрахунку позивача, оскільки в ньому не враховані деякі проплати які вносила відповідачка. Інші відповідачі - [PERSON], та [PERSON] в судові засідання, які призначались до розгляду на 25.10.2017р. та 11.12.2017р., повторно не з'явилися, про дату та час слухання справи кожного разу повідомлялися належним чином шляхом вручення судових повісток їх матері - [PERSON], про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с. № 78, 112), що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. З урахуванням заяв представника позивача та відповідачки [PERSON] від 11.12.2017р. суд розглянув справу за правилами ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами. З урахуванням тих обставин, що одним з відповідачів, а саме [PERSON], надані суду свої письмові заперечення проти позову, отже позиція щодо невизнання позовних вимог одним з відповідачів суду відома, суд розглянув справу на загальних засадах цивільного судочинства відповідно до глави 7 розділу III ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої Єдиним абонентський відділом Жовтневого району КП «Міські комунальні платежі» № 29802 від 10.10.2016р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 29.07.1982р., [PERSON] з 18.06.1992р., [PERSON] з 29.05.1990р. (а.с. № 6). Як вбачається з відповіді ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 13,15,17). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі свої зобов'язання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконували у повному обсязі, у зв'язку з чим у них у період з 1999р. по 01.10.2016р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 5 487 грн. 61 коп. У судовому засіданні судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення п озивачем проводилось відповідно до тарифів. Відповідачем [PERSON] надана заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності (а.с. № 82). Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачем з урахуванням строків позовної давності за період з листопада 2013р. (оскільки позивач 31.10.2016р. звертався із заявою про видачу судового наказу (а.с. №9) по жовтень 2016р. склала 2 657 грн. 04 коп., згідно розрахунку наданому позивачем (а.с. № 114). Суд критично ставиться до заперечень відповідачки [PERSON] в частині того, що позивачем не врахована сплата нею послуг водопостачання та водовідведення згідно наданих нею квитанції (а.с. № 99-110), оскільки вказане спростовується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що усі платежі були враховані (а.с. № 114) і нічим об'єктивно не підтверджується. Що до заперечень відповідачки [PERSON] стосовно того, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки відомості у ньому взяті із розрахунку водопостачання та водовідведення на кількість зареєстрованих осіб, тобто на трьох осіб, а не із показів лічильника, який у неї встановлений (а.с. № 84-98), то суд не може погодитись із такою позицію відповідачки, оскільки це спростовується матеріалами справи (а.с. №114). Саме відповідачка на протязі 2015р. не давала показників лічильників воподопостачання, надала їх тільки на початку 2016р., у зв'язку з чим нарахування були переглянуті та відповідна сума до сплати за послуги водопостачання була розбита рівними частками на весь 2015р. (а.с. № 114). Надані відповідачкою квитанції за 2014р. мають данні про те, що нарахування відбувалось за даними лічильників, а квитанціях за 2015р. вже таких посилань немає (а.с. № 99, 104). Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачі у встановлений законом строк не виконали перед позивачем своїх зобов'язань за надані послуги водопостачання та водовідведення, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 2 657 грн. 04 коп. за період з листопада 2013р. по жовтень 2016р. При винесені рішення судом враховано те, що ухвалою судді Демидової С.О. від 01.11.2016р. КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з цих відповідачів (а.с. № 9). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, та приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивача по даній цивільній справі задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 667грн. 20коп. (2 657грн.04коп. х 1378грн.: 5 487 грн. 61 коп. = 667грн.20коп.), тобто по 222грн. 40коп. з кожного. В іншій частині в стягнення судового збору відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial