Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

07 серпня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 грудня 1999 року Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №841. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі 25\~грудня 1999\~ року, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №841. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, на протязі останніх років стосунки погіршилися, поступово вони стали чужими один одному, відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, шлюбні стосунки припинені з червня 2017 року, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, наміру відновлювати подружнє життя не мають, спір про майно відсутній. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2018 року провадження по справі відкрито. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала повністю. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 грудня 1999 року Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №841, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №111913 виданим Комінтернівським відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~м.\~Харкова 25 грудня 1999 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, однією сім'єю не проживають. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved