Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що вона є власницею будинку №50, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Псковська, буд.50. Відповідно до довідки про склад сімї від 26.07.2018р. №5615 за адресою: м. Дніпро, вул. Псковська, буд.50, зареєстровано 6 осіб: її донька [PERSON], донька [PERSON]В, онук [PERSON]А, мати [PERSON], колишній чоловік [PERSON] та [PERSON] Ще до розірвання 17.07.2014 року між нею та [PERSON] шлюбу, відповідач зібрав свої особисті речі та виїхав з її будинку. Отже на сьогоднішній день відповідач даним будинком не користується, його особистих речей та його майна у будинку немає. За весь період відсутності за місцем реєстрації, відповідач жодного разу не сплачував за комунальні платежі та не брав участі у ремонті та утриманні будинку. Витрати по утриманню будинку несе вона. Крім того, реєстрація [PERSON] перешкоджає їй у оформленні житлової субсидії. Відповідач фактично не мешкає за її адресою, вона має надати його доходи про призначення субсидії. Тож, вона вимушена оплачувати комунальні послуги за відсутнього мешканця. Таким чином, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, немає можливості оформити житлову субсидію, чим обєктивно порушуються її права. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №50 по вул. Псковській у м. Дніпрі. 18.10.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявилися, на адресу суду від нього надійшла заява з проханням провести розгляд справи без участі їх представника та прийняти рішення суду згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею будинку №50, який розташований за адресою по вул. Псковській в м. Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.7). Право власності на будинок №50, який розташований за адресою по вул. Псковській в м. Дніпрі, 31.10.2003 року зареєстроване за [PERSON], що підтверджується витягом КП «ДМБТІ» №1873015 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). Шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, було розірвано 17.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.07.2014 року, серія І-КИ №200120 (а.с.9). Крім позивача в будинку також зареєстровані відповідач [PERSON], 31.12.1965р.н., донька [PERSON], 18.09.1988р.н., [PERSON], 16.11.2009р.н., [PERSON], 20.01.1996р.н. та [PERSON], 05.09.1951р.н., що підтверджується довідкою №5615, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.10). Відповідач [PERSON] фактично не проживає у спірному житлі за адресою м. Дніпро, вул. Псковська, буд.50 з 2014 року, а лише зареєстрований у спірному домоволодінні, спільного господарства не веде, що підтверджується актом про не проживання від 13.08.2018 року (а.с.11). Таким чином,\~суд знаходить\~встановленим той\~факт,\~що відповідач\~[PERSON]\~у 2014\~році добровільно\~покинув будинок\~№50\~по вул.\~Псковській у\~м.\~Дніпрі (м.\~Дніпропетровську)\~та з\~того часу\~без поважної\~причини не\~проживає там,\~що є\~підставою для\~визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтована, а отже підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved