Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

09.03.2021 позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 30.05.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». Дітей від спільного проживання в шлюбі не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Між подружжям постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.07.2019 відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України та засуджений остаточно до позбавлення волі строком на 7 років і 6 місяців. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.04.2021 відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не прибула надала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, відзив на позов не надав. Станом на час винесення судового рішення відповідач [PERSON] відбуває покарання у державній установі «Кропивницька вправна колонія № 6». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не прибули в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 30.05.2019 Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №78, про що 30.05.2019 видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.07.2019 у справі №524/9662/18 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 187 ч.3 КК України та призначено йому покарання: за ст. 185 ч.2 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за ст. 187 ч.3 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією Ѕ частини належного йому майна. На підставі ст.. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. Відповідно до статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~ Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн., понесені нею у справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved