Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

08 липня 2020 року позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.08.2008 року в сумі 136276,31 грн. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивував наступним, відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2008 [PERSON] отримала кредит у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між нею та банком, що підтверджується підписом у її заяві. Взяті на себе зобов`язання [PERSON] не виконує. Станом на 31.03.2020 заборгованість відповідача перед банком складає 136276,31 грн., з яких: 3935,35 грн. - заборгованість за кредитом, 132340,96 грн. - заборгованість по процентам за період з 01.08.2008 по 30.10.2018 року. В судове засідання представник позивача не з`явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена неналежним чином, поштове повідомлення про вручення судової повістки, направлене за адресою проживання, повернулося до суду з відміткою на конверті адресат відмовився, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Судомвстановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2008 [PERSON] отримала кредит у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, Умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між нею та банком, що підтверджується її власноручним підписом у заяві від 01.08.2008. Відповідач взяті на себе зобов`язання порушив, внаслідок чого, станом на 31.03.2020 заборгованість відповідача перед банком складає 136276,31 грн., з яких: 3935,35 грн. - заборгованість за кредитом, 132340,96 грн. - заборгованість по процентам за період з 01.08.2008 по 30.10.2018 року. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановивши, що [PERSON] як позичальник, не виконала зобов`язань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, суд позов задовольняє. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: 3935,35 грн. - заборгованість за кредитом, 132340,96 грн. - заборгованість по процентам за період з 01.08.2008 по 30.10.2018 року,а всього 136276,31 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору. Таким чином понесені позивачем судові витрати, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved