Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

07 травня 2020 року Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації в особі начальника Бондара В.Д. звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення суми боргу, що утворився внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу, за період з 01 вересня 2009 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 12 338,14 гривень, суми боргу, що утворився внаслідок несплати за надані послуги з розподілу природного газу, в розмірі 87,93 гривень, інфляційних витрат в сумі 1537,14 гривень, 3% річних в сумі 233,71 гривень та судового збору в розмірі 2102 гривень. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що між позивачем та відповідачем відбулись цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у боржника особового рахунку № 100006747, а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Артемівське управління по газопостачанню та газифікації забезпечує постачання природного газу відповідачу своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами надання населенню послуг по газопостачанню, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 1999 року № 2246, та Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідачем здійснювалось фактичне споживання природного газу, так згідно особового рахунку № 100006747 заборгованість станом на 30 квітня 2020 року на показання лічильника 1956,00 м.куб. складає 11 7780,90 гривень, нарахування за період з 01 вересня 2009 року по 31 грудня 2018 року складають 12 345,64 гривень, оплачено за цей період 0,00 гривень, відповідно заборгованість станом на 31 грудня 2018 року складає 12 338,14 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляє і затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно п. 4 ст. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п. 1 ст. 34 вищезазначених Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне внесення плати за надані послуги з газопостачання. Згідно нових Правил постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, боржник повинен забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до п.п. 1, 6 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Вказаними нормативно-правовими актами визначено, що договори з постачання та розподілу природного газу побутовим споживачам укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов зазначених договорів, що розміщені на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та постачальника (ПАТ «Донецькоблгаз») і не потребують двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншим ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. В порушення вимог закону, відповідач не вживає заходів до погашення заборгованості, чим спричиняє значну шкоду позивачу. Приріст інфляції за період з 11 червня 2012 року по 10 грудня 2018 року складає 1537,14 гривень, 3% річних складають 233,71 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 15 хвилин 22 червня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 22 червня 2020 року хвалою суду відкладено судове засідання на 09годину 30 хвилин 14 липня 2020 року, у зв`язку з першою неявкою відповідача. Ухвалою суду від 14 липня 2020 року оголошено у судовому засіданні перерву до 08 години 00 хвилин 04 серпня 2020 року, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] до участі у справі та встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали та позовної заяви для подання пояснень щодо позову, які мають відповідати вимогам частин третьої - шостої статті 178, статті 181 ЦПК України, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. 20 липня 2020 року на електронну пошту суду направив заяву, в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явилась за невідомою суду причиною, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі на адресу суду не надала. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом вручення судової повістки безпосередньо у суді, до судового засідання не з`явився. 14 липня 2020 року на адресу суду подав заяву, у якій зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з газопостачання за спожитий природний газ в сумі 12 338,14 гривень за період з 01 вересня 2009 року по 31 грудня 2018 року (а.с. 9), що також підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] , закріпленим за абонентом [PERSON] та адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-8). Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відокремлений підрозділ Артемівське управління по газопостачанню та газифікації знаходиться за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Носакова, буд. 3 та має код ЄДРПОУ 20317035 (а.с. 11). Згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради Стрющенко О.В. за вх. № 16721 від 18 травня 2020 року місце проживання відповідача знято з реєстрації 12 квітня 2019 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої судом 22 червня 2020 року за № 213371831, вбачається, що власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в яку позивачем надавалась послуги з постачання природного газу, з 21 грудня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири є [PERSON] (а.с. 24-26). Разом з тим, з пункту 6 копії договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2018 року, укладеного між [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , та [PERSON] , вбачається, що представник продавця стверджує, що заборгованість по комунальним та іншим платежам за квартиру на момент підписання цього договору існує та залишається за продавцем (а.с. 36). Згідно копії довідки № 734 від 24 травня 2019 року, виданої паспортистом Ремонтно-експлуатаційної дільниці Комунального підприємства «Бахмутська житлова управляюча компанія» [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з [INFO] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який є власником квартири (а.с. 40). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У силу ст. 526 ЦК України, статей 16, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач фактично надає відповідачу послуги з газопостачання, у силу чого відповідач зобов`язаний робити оплату наданих послуг. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з газопостачання. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконувала цих зобов`язань, і станом на 31 грудня 2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 14 196,91 гривень, яка складається з наступного: 12 338,14 гривень - заборгованість за послуги з газопостачання, 87,92 гривень - заборгованість з розподілу природного газу, 1537,14 гривень - інфляційні витрати, 233,71 гривень - три відсотка річних від суми заборгованості, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який відповідачем не оспорювався, у зв`язку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно. Невиконання відповідачем передбачених законом зобов`язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з нього нарахованої суми заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних від суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 2102 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved