Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

07 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 13 січня 2009 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кам'янської сільської ради Житомирського району. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, в якому народилася друга дитина. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та немає сенсу для його подальшого існування. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з'явились, надавши заяву з проханням розглядати справу за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 січня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Житомирського району, актовий запис № 1. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 08 січня 2013 року, [PERSON] народилася [INFO], актовий запис № 46, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, оскільки шлюбні відносин припинені, позивачка перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, в якому народилася друга дитина, до того ж примирення вважає неможливим, а відповідач взагалі не з'явився до суду, не побажавши реалізувати своє право щодо надання доводів або заперечень проти позову, що свідчить про визнання ним позову. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Зокрема, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 704, 80 гривень, сплачений останньою при подачі позову до суду. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved