Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

08 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач доводиться відповідачеві сином і тепер навчається. Позивач позбавлений можливості отримувати додаткові прибутки, від надання йому матеріальної допомоги відповідач ухиляється. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на своє навчання у сумі 3 000,00 грн. щомісяця до закінчення навчання, починаючи від 01.10.2017 року (а.с.а.с. 1 - 4). Позивач до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 11). Відповідач до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 181, частини першої статті 182 Сімейного кодексу України (далі - СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Згідно з частиною першою статті 185, статтею 191 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судом встановлено, що позивач доводиться відповідачеві сином (а.с. 17). Від шлюбу його батьки мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач сплачує аліменти (а.с. 19). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2010 року між сторонами встановлено режим окремого проживання (а.с. 18). Позивач мешкає разом з матір'ю і від 01.09.2015 року є студентом економічного факультету Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» денної форми навчання, навчається за держзамовленням (термін закінчення навчання - 01.04.2020 року) (а.с. 20). Позивач здоровий, але з урахуванням навчання матеріально забезпечений недостатньо. Відповідач здоровий, є військовим пенсіонером, від 16.05.2016 року (досягнення позивачем повноліття) матеріальної допомоги на його утримання не надає. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити частково і стягнути з нього аліменти в сумі 2 000,00 грн., починаючи від дня звернення позивача до суду - від 08.12.2017 року. За правилами статті 430 ЦПК суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави слід також стягнути компенсацію судових витрат у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial