overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

10.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, доньок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1860 грн. на кожну дитину щомісячно. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON], відповідач у справі, є батьком їхнього доньок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Разом не проживають. Позивач доглядає дітей. Відповідач працює неофіційно та отримує гарні заробітки. Тому просить стягнути з відповідача аліменти. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] визнав позов частково та зазначив, що на даний час, тимчасово, офіційно не працює, але згоден сплачувати аліменти на утримання дітей по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно. Додатково наголосив, що по можливості буде сплачувати більшу суму ніж 1000 грн. на кожну дитину. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, встановив наступне. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], являються доньками відповідача [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 7-8). Діти проживають з позивачем [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 13). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Ст. 180 СК України проголошує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем не надано доказів на те, що відповідач спроможний завжди сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1860 грн. щомісячно, на кожну дитину. Відповідач обґрунтував свою позицію щодо присудження аліментів у розмірі 1000 грн. Крім цього, запевнив, що буде сплачувати, за можливістю, більший розмір аліментів. На підставі вище викладеного, позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 грн. Повний текст рішення суду складено 23.05.2018 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

10.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого виникали сварки та непорозуміння. На даний час шлюб існує лише юридично. Спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення не можливе. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - «[PERSON]». Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що 16 жовтня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 908. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

10.05.2018 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 05.10.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 82732,45 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 05.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 1200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.03.2018 року склався борг перед банком у розмірі 82732,45 гривень, а саме борг за тілом кредиту 1198,38 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 71968,87 гривень, заборгованість за пенею 5149,37 гривень, штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 3915,83 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

10.05.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2008 року, від якого мають дитину: [PERSON], [INFO], яка тимчасово проживає з відповідачем. Позивач зазначає, що під час подружнього життя, у них виникли різні погляди на життя, через аморальний спосіб життя та вживання алкоголю відповідачем, постійними сварками та зрадами з боку останньої, у результаті цього подальше спільне життя стало не можливим. Також зазначив, що шлюбні відносини між ними припинено з січня 2017 року, спільне господарство також не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому просив суд шлюб розірвати. У підготовче засідання сторони не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 08 жовтня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 473, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 068669 (а.с.14). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серія 1-ОК №111093 (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалася, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимог щодо відшкодування понесених судових витрат позивачем заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

10.05.2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з уточненим позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із своєю матір'ю. Відповідач є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів нікому не платить, інших дітей у нього немає, . У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Суд дослідивши подані докази, заслухавши, пояснення сторін, вважає що визнання позову відповідачем відповідає вимогам законодавства. Так судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини за а.з. № 142 від 24.04.2018 р. (а.с. 6), з довідки з місця проживання від 04.05.2018 р (а.с. 7) вбачається, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. На підставі ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, для забезпечення належного рівня життя дитині необхідна матеріальна допомога зі сторони батька, відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, а визнання позову відповідачем відповідає вимогам законодавства отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

10.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.12.2013 року на загальну суму 86837 грн. 01 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (далі - Банк/позивач) та [PERSON] кредитного договору від 20.12.2013 року (далі - Кредитний договір), остання своїх зобов'язань за Кредитним договором належним чином не виконувала. У зв'язку з чим, станом на 23.04.2018 року, у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитом у розмірі 86837 грн. 01 коп., яку остання не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

10.05.2018 р. позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18.05.2011 р. вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не скалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, ведення спільного господарства, виховання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, зазначила, що позов визнає та не заперечував проти його задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Авдошина». Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 18.05.2011 р. у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 237. У шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO] Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору і спору щодо місця проживання дітей не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

10.05.2019 [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що в свідоцтві про смерть прізвище батька « [PERSON] » не відповідає написанню його прізвища, що сталося внаслідок невірного перекладу їхніх прізвищ з російської на українську мову під час заміни паспортів. Заявник і представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належними чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народився [INFO] в місті Солігорськ Мінської області Республіки Білорусь (а.с. 3). Згідно записів у свідоцтві про народження, складеного російською, батьком заявника є « [PERSON] » (а.с. 6); водночас, як випливає з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, 01.07.2011 складено актовий запис про смерть [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 5). Суд погоджується з доводами заявника про те, що невідповідність в написанні його прізвища і прізвища батька сталася під час заміни паспортів, що натепер створює заявникові перешкоди в реалізації права на спадщину батька. За таких обставин, права заявника підлягають захистові в судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Виходячи з вищевикладеного, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 травня 2017 року, Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 346. Ухвалою суду від 13.05.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 20.05.2019 року проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в травні 2017 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність поваги та взаєморозуміння. У зв`язку з чим припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Проживають окремо. Примирення не можливе, так як кожен з них живе своїм життям. Представник позивача Калабаня В.П., який представляє інтереси позивача на підставі договору про надання юридичної допомоги та ордера серії АА № 047586 від 21.05.2019 року в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя і пояснив, що [PERSON] категорично не бажає миритися і просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що дійсно створити сім`ю не змогли, прожили всього три місяці і чоловік залишив сім`ю. З того часу проживають окремо.Дітей з пологового будинку не забирав,з ними не підтримує ніяких відносин.По рішенню суду платить алмінти. Сім`я існує формально. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.05.2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні відносини припинили у зв`язку з тим, що жити разом не можуть і не бажають. Позивач наполягає на розлученні, так як створити сім`ю не вдалося. Майнового спору не має. Діти проживають з матір`ю. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

10.05.2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

10.05.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований 16.08.2016 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області між нею та [PERSON] , актовий запис № 476; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що з березня 2019 року шлюбні відносини між ними припинено, подальше сумісне життя та збереження сім`ї не можливе. Ухвалою суду від 31.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 26.07.2019 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 16.08.2016 року уклали шлюб, про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №476. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З березня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved