Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

10.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 серпня 2011 року. Від спільного проживання сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилися син [PERSON], 01.1.2011 року та дочка [PERSON], 27.03.2014 року, які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення йому судової повістки на 25.05.2016 року 18.05.2016 року (а.с.13). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. За таких обставин, суд зі згоди позивача [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6,8), які проживають біля позивача і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 138 від 06.05.2016 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців не має і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved