Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

09 серпня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 15 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нове найменування - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11300005000, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 96000 долара США строком до 15.02.2029 року з розміром процентів за користування кредитом 11,9% річних. Позивач посилається на те, що відповідач взяв у кредит грошові кошти, але не повертає їх позивачеві та не сплачує процент за їх користування, в результаті чого виникла заборгованість. На вимогу банку про дострокове повернення коштів від 11.09.2014 року відповідач не відреагувала. Ухвалою суду від 22 серпня 2017 року відкрито провадження у справі. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідач відзив на позов не надавала. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник банку надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі неявки відповідача надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце і дату судового засідання були сповіщені належним чином. Відповідно ст.281 ЦПК України, судом справа розглянута в заочному порядку. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 15 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нове найменування - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11300005000, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 96000 долара США строком до 15.02.2029 року з розміром процентів за користування кредитом 11,9% річних. Відповідач взяв у кредит грошові кошти, але не повертає їх позивачеві та не сплачує процент за їх користування, в результаті чого виникла заборгованість. На вимогу банку про дострокове повернення коштів від 11.09.2014 року відповідач не відреагувала. Станом на 02 серпня 2017 року заборгованість складає 211797,89 долара США, що за курсом НБУ становить 5476473,50 грн., із них: заборгованість по кредиту 96000,00 долара США (2482279,01 грн.), заборгованість по процентам за користуванням кредитом 115797,89 долара США (2994194,49 грн.). Також, станом на 02 серпня 2017 року заборгованість за пенею за прострочення сплати кредиту складає 119468,97 грн., а заборгованість за пенею за прострочення сплати процентів 787355,61 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями статей 530, 554, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, відповідач істотно порушила норми Закону та умови кредитного договору № 11300005000 від 15.02.2008 року, не виконавши взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором, ці грошові кошти підлягають стягненню з позичальника. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533\~ЦК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 95749,47 грн., що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно статті 141 ЦПК України, публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: approved