Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

07 вересня 2018 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про зменшення розміру аліментів та сплату аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04 лютого 2011 року Куйбишевським районним судом Запорізької області було винесено заочне рішення по справі №2-39 2011 рік про стягнення з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 січня 2011 року і до досягнення нею повноліття. На протязі усього часу позивач сплачує аліменти, заборгованості не має. 15 червня 2018 року Комунаровським районним судом Запорізької області було винесено рішення суду по справі №333/2344/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1350,00 гривень щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.05.2018 року. Так, на даний час матеріальний стан позивача є незадовільним, а саме дохід є незначним, бо він отримує заробітну плату в розмірі 0,5 ставки водія автотранспортних засобів дирекції ЧАО «СК Оранта-Січ» Більмацького району Запорізької області з 26 червня 2018 року та прийнятий на роботу з випробувальним терміном 3 місяці. Вся заробітна плата стягується з [PERSON] по заочному рішенню Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2011 року. Враховуючи викладене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів та змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму 950 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 21.05.2018 року, у судовому засіданні уточнив вимоги, зазначені у позовній заяві, не заперечував проти стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму у розмірі 975 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття з моменту предявлення позову до суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на тверду грошову суму у розмірі 950 гривень у звязку зі стягненням з нього за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1350,00 гривень щомісячно, починаючи з 10.05.2018 року, однак не надав документів та доказів того, що дане рішення перебуває на виконанні у відділі ВДВС і з нього стягуються вказані кошти в примусовому порядку. Як вбачається з рішення вказаного суду, [PERSON] був не згоден з позовними вимогами та просив суд стягнути з нього 1/6 частину з усіх видів доходу, однак судом вирішено стягнути грошові кошти у розмірі 1350 гривень. Вказане рішення [PERSON] не оскаржував, тобто його влаштовувала така сума, навіть з урахуванням того, що з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на час ухвалення рішення суду. Так, у позові [PERSON] вказує, що з26.06.2018 року працює на 0,5 ставки водієм у ЧАО «СК Оранта-Січ», але він не є інвалідом, не є непрацездатною особою, тому цілком взмозі працевлаштуватися на повну ставку, тобто є підстави вважати, що позивач навмисно не бажає працевлаштовуватися на роботу з повним робочим графіком. До того ж, відповідач вказує, що позивач здійснює перевезення пасажирів без оформлення відповідних дозволів та документів. У позовній заяві позивач зазначає, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на старшу дитину у розмірі 1350,00 гривень, а на меншу дитину просить стягнути значно меншу суму у розмірі 950,00 гривень, тобто не зрозуміло з чого саме виникає така дискримінація його дітей. [PERSON] просить стягувати з нього кошти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, яка дорівнює 950,00 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (далі СК України) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач не бажає, щоб аліменти стягувалися у твердій грошовій сумі, а також через відсутність підстав, передбачених ст. 184 СК України, вона вважає, що відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні відповідач не заперечувала проти зменшення розміру аліментів у звязку з утриманням доньки [PERSON], [INFO], однак заперечувала проти зміни способу стягнення аліментів на тверду грошову суму. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до заочного рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області по справі №2-39 2011 рік від 04 лютого 2011 вирішено стягувати з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 січня 2011 року і до досягнення нею повноліття. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №41249932 від 16.12.2013 року, виданою Державною виконавчою службою Куйбишевського районного управління юстиції, за виконавчим листом №2-39/2011, виданим 24.02.2011 року Куйбишевським районним судом Запорізької області, здійснюється примусове стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 08.10.2018 року №9387/16-19-41 заборгованість по аліментам [PERSON] по примусовому виконанні виконавчого листа №2-39, виданого 24.02.2011 року Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів у розмірі ? частини доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], становить 93,85 гривень. 15 червня 2018 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя винесено рішення по справі №333/2344/18 (провадження №2/333/1601/18) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі, а саме вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1350,00 гривень щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.05.2018 року. Зазначене рішення набуло законної сили 17 листопада 2018 року. Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №57300299 від 08.10.2018 року, виданої Відділом Більмацького районного відділу державної виконавчої слу3жби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за виконавчим листом №333/2344/18, виданим 23.08.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, здійснюється примусове стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1350,00 гривень щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.05.2018 року. Згідно зі ст.\~180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2, 3 ст.\~181\~СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до довідки про доходи від 08.10.2018 року за № 3858, виданої Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Оранта-Січ» [PERSON] роман Володимирович справді працює в дирекції ПрАТ СК «Оранта-Січ» Більмацького району Запорізької області на посаді водія та отримує заробітну плату у розмірі 1865,00 гривень щомісячно. Враховуючи зміст ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. В позовній заяві вказано, що заробітної плати позивача недостатнього для сплати аліментів на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], тому [PERSON] ставиться питання про зменшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] Відповідно до ст. 183 та ст. 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.\~2006\~р.\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Однак суд критично відноситься до вимог позивача, виходячи з наступного. [PERSON] з 26.06.2018 року офіційно працевлаштований водієм в ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на 0,5 ставки. Позивач не є інвалідом, не є непрацездатною особою, тому має змогу працевлаштуватися на умовах повної зайнятості, окрім утримання двох неповнолітніх доньок [PERSON] на утриманні нікого не має. Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини. Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста - невролога від 02.10.2018 року, [PERSON] встановлено діагноз «Вегето-судинна дисфункція, має також сколіоз грудного відділу хребта І-ІІ ст., повздовжню плоскостопість. Відповідач [PERSON] заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а також через відсутність підстав, передбачених ст. 184 СК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За сукупності вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial