Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

07 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.01.2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON] , 2004 року народження та доньку [PERSON] , 2006 року народження. Більше року подружжя мешкає окремо, спільного господарства не веде, спільного бюджету не має, подружні стосунки фактично припинені. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, через що в подружжя виникали сварки, які привели до втрати взаєморозуміння та почуттів любові. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено та за переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою суду від 29 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечував. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис № 47. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис № 897. Також,подружжя має малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 468. З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved