Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

08 серпня 2017 року заявники [PERSON], [PERSON], звернулись до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу на тимчасово окупованій території України, в якій просили суд встановити факт реєстрації шлюбу між ними 01 квітня 2016 року, зареєстрованого відділом запису актів цивільного стану Нахимовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, свідоцтво про шлюб серії 1-КМ № 515833, актовий запис № 137 від 01 квітня 2016 року. Заявники [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність, заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Новокаховської міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливе провести розгляд справи у відсутність заявників та представника заінтересованої особи, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав Відповідно до ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що 01 квітня 2016 року відділом запису актів цивільного стану Нахимовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №137 та видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу серія І-КМ №515833. В серпні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонської області з заявою про поновлення актового запису про шлюб, в якій вони просили поновити актовий запис про шлюб №137, складений та зареєстрований відділом запису актів цивільного стану Нахимовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя 01 квітня 2016 року та видати нове свідоцтво про шлюб. З відмови Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонської області у проведенні державної реєстрації шлюбу від 04 серпня 2017 року № 2038/14.20-25 вбачається, що у реєстрації шлюбу відмовлено, оскільки заявником надано документ, виданий на території, де орган державної влади України тимчасово не здійснює свої повноваження та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту укладення шлюбу між [PERSON], [PERSON] зареєстрованого 01 квітня 2016 року відділом запису актів цивільного стану Нахимовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя. Відповідно до положень п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з вимогами ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для проведення державної реєстрації шлюбу. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії [PERSON] Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» , у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Оскільки заявники [PERSON] та [PERSON] здійснили реєстрацію шлюбу на території АР Крим, на якій тимчасово не діють державні органи влади України, в тому числі, які здійснюють реєстрацію актів цивільного стану, вказаний факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту необхідно заявникам для подальшої реєстрації даного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про реєстрацію шлюбу; свідоцтво про шлюб, видане відділом запису актів цивільного стану Нахимовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя не визнається державними органами України, тому є підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved