Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

07.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]; зняти відповідачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. В грудні 2010 року він надав відповідачам тимчасово вказану квартиру для проживання. В березні 2014 року відповідачі без попередження припинили сплачувати комунальні платежі, забрали всі свої речі та залишили квартиру. Просить відповідачів зняти з реєстрації. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі не з'явилися, про день та місце слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Представник Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 09.04.2008 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2008 року. Відповідно до відповіді КП «Жилкомсервіс» від 06.10.2014 року, відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], посвідчених 04.10.2014 року начальником дільниці №13 КП «Жилкомсервіс» Широбоковим О.В., вони є сусідами відповідачів. [PERSON] та [PERSON] з 8 березня 2014 року у квартирі [ADDRESS] - не проживають. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, якщо особа не мешкає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців, без поважних причин, по суду може бути визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі добровільно виїхали з квартири квартирі [ADDRESS] 8 березня 2014 року, і з того часу ніякого зв'язку з нею не підтримували. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідачі не є членами сім'ї позивача, а тому гарантії, визначені ст. 156 ЖК УРСР на них не поширюються. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЖК УРСР, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Враховуючи, що відповідачі добровільно вибули зі спірної квартири, зв'язку з житлом не підтримують, то договірні відносини з приводу найму спірної квартири між позивачем та відповідачем відсутні, тому у відповідачів відсутні права та обов'язки наймачів. На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідачів, тому позовні вимоги щодо зобов'язання Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України зняти з реєстрації місця проживання відповідачів заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування відносно третьої особи по справі. У зв'язку з цим, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстрації відповідачів. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: partial