Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 14 травня 2012 року між ним, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики та договір поруки, відповідно до якого, він передав [PERSON] грошову суму 2 205 935,00 грн., а [PERSON], зобов'язався повернути зазначену суму позики в строк до 31 грудня 2012 року. У відповідності до зазначеного договору [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON] умов договору позики. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою [PERSON] 14 листопада 2012 року між ним, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була укладена додаткова угода № 01 про внесення змін до договору позики від 14 травня 2012 року, відповідно до якого сторони домовилися, що позика надається у строк з 21 травня 2012 року до 31 грудня 2013 року. Позивач [PERSON] посилався на те, що позичальник [PERSON] до теперішнього часу не виконав умов договору позики, суму позики не повернув. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики від 14 травня 2012 року в сумі 2 205 935,00 грн., судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов не визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, Суд, дослідивши докази, надані позивачем, приходить о наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) безоплатно передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути надана розписка. Судом встановлено, що 14 травня 2012 року між позивачем [PERSON], відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики та договір поруки, відповідно до якого, [PERSON] передав [PERSON] грошову суму 2 205 935,00 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався повернути зазначену суму позики в строк до 31 грудня 2012 року. У відповідності до зазначеного договору [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON] умов договору позики. Згідно до розписки [PERSON], він повністю отримав грошову суму за договором позики. Судом встановлено, що 14 листопада 2012 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була укладена додаткова угода № 01 про внесення змін до договору позики від 14 травня 2012 року, відповідно до якого сторони домовилися, що позика надається у строк з 21 травня 2012 року до 31 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як зазначалося вище, на обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилався на те, що позичальник [PERSON] до теперішнього часу не виконав умов договору позики, суму позики не повернув. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів виконання ним умов договору позики. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс наступні судові витрати в сумі 3 654,00 грн., і ця сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved