Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

08.04.2016 року до суду з позовом звернувся [PERSON], в якому просить суд, визнати за ним право власності на спадщину, що залишилося після померлої [INFO] тітки [PERSON], а саме на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкоємства за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], мала у власності зазначений житловий будинок, однак позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцю. Позивач надав до суду письмову заяву у якій просить суд розглянути справу у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Жубровицької сільської ради Олевського району у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву стосовно розгляду справи у відсутності представника відповідача. Проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву стосовно розгляду справи у відсутності представника. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки Жубровицької сільської ради Олевського району Житомирської області № 493 від 22.03.2016 року за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS], запис у погосподарській книзі № 15 (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). За життя [PERSON] , 16.02.2004 року склала заповіт відносно свого житлового будинку з усіма надвірними спорудами та хатнім майном, що знаходиться по [ADDRESS] на користь позивача, що стверджується копією заповіту зареєстрованого в реєстрі № 19 від 16.02.2004 року виконавчим комітетом Жубровицької сільської ради Олевського району Житомирської області (а.с.9). Позивач є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], і на час відкриття спадщини, у встановлений законом строк, подав заяву до Олевської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини після померлого спадкодавця, (а.с.8). Згідно постанови від 11.03.2016 року, виданої завідувачем Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області Лугиною О.І., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої тітки [PERSON], згідно заповіту останньої із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю. (а.с.18). Суд, дослідивши і оцінивши всі докази по справі, прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.ст.1217, 1220 -1222, 1233, 1234, 1235, 1251 ЦК України, з яких слідує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Разом з тим відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», слідує, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а саме будинком [ADDRESS], а право власності на спадкове майно належне померлій [PERSON] повністю підтверджене, згідно довідки та запису у погосподарській книзі, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлій [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач є спадкоємцем померлої [PERSON], яка своє майно заповідала позивачу, і у зв'язку з чим позивач має право, як спадкоємець за заповітом на спадкування всього належного спадкодавцю [PERSON] майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved