Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

09 червня 2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 08.11.2019 року в загальній сумі 25312 грн. 33 коп. та судові витрати по справі в сумі 2270 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 08.11.2019 року між сторонами існують договірні відносини, зокрема відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та правом позивача самостійно збільшувати кредитний ліміт. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та банком кредитний договір. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач належним чином не виконував умови договору та не сплачував в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 14 квітня 2021 року має загальну заборгованість в сумі 25312,33 грн., просив стягнути її з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 5). Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Відповідно до рекомендованого повідомлення, поштове відправлення отримав 05.08.2021 року, про причини неявки не повідомив, відзиву чи заперечень не подав. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснювалось. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 08 листопада 2019 року відповідач подав анкету-заяву до банку про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (а.с.7). Відповідно до заяви, позичальник погодився, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами, що викладені на сайті банку. Позивач зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого ліміту, однак відповідач порушив умови договору внаслідок чого утворилась заборгованість. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 і 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом 634\~ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються\~главою 71\~ЦК України\~та загальними нормами\~Цивільного кодексу\~щодо зобов`язань. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. За положеннями ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а відповідач навпаки, порушив умови договору в частині строків та сум, що передбачені для внесення платежів, у зв`язку з чим має заборгованість за вище вказаним договором. Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту та відсоткам підлягають стягненню в повному обсязі. Враховуючи вище викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 25312 грн. 33 коп., з яких: заборгованість за кредитом 17890,35 грн., заборгованість за відсотками 7421,98 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved