Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

09 грудня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому спросить визнати за нею право власності на гараж [NUMBER] в автокооперативі № 27 як на частку у спільній сумісній власності подружжя, а також визнати право власності на даний гараж у повному обсязі як на спадкове майно після смерті чоловіка. Позов обґрунтовано тим, що при зверненні до нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а тому позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав. Представник третьої особи вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки це суперечить закону з наступних міркувань. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Позивач з померлим [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1969 року (а.с. 5). Як вбачається з довідки автомобільного кооперативу № 27 від 24 жовтня 2013 року № 114, до 1986 року за [PERSON] було зареєстровано гараж [NUMBER], проте у зв'язку із зміною нумерації за останнім зареєстровано гараж [NUMBER] (а.с. 8). Згідно довідки № 5 від 12 березня 2014 року, наданої відповідачем, сплату пайового внеску при вступі в автокооператив статутом не передбачено, у зв'язку з чим і [PERSON] такого внеску не сплачував. Станом на 31 грудня 2012 року право власності на гараж [NUMBER] та на гараж [NUMBER] в м. Чернігові не зареєстровано, що підтверджується повідомленням Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 20702 від 07 листопада 2013 року (а.с. 7). [PERSON] звернулась до Другої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], в задоволенні якої державним нотаріусом Репех С.О. відмовлено та зазначено, що причиною відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [NUMBER] в автокооперативі № 27 у м. Чернігові є відсутність належних правовстановлюючих документів на гараж, оскільки згідно п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві (а.с. 17). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Як вбачається зі ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Отже, умовою для переходу в порядку спадкування права власності, так само як і визнання права власності на частку у спільній сумісній власності, на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що право власності [PERSON] на спірний гараж не підтверджене належними документами та не зареєстроване відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. За правилами ч. 2 ст. 331 ЦК України та п. 1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, відсутність реєстрації права власності [PERSON] на спірний гараж, а відтак і відсутність самого права власності, унеможливлює вирішення питання про визнання за позивачем права власності на нього, як на об'єкт нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed