Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

07 липня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 30.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/term/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими Тарифами Банку, що викладені на вищевказаному сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобовязаний слідкувати за витрати тами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконувала належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11756,25 грн., з яких: 604,37 грн. заборгованість за кредитом, 7315,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 536,01 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 615, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити за цих підстав у позові у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою (а.с. 9). Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 10-15). Однак відповідачем умови договору не виконувались, в звязку з чим станом на 30.04.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11756,25 грн., з яких: 604,37 грн. заборгованість за кредитом, 7315,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 536,01 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 6-8). \~ \~ Розрахунок заборгованості, наданий Банком, відповідачем не спростовано. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Однак, суд критично ставиться до нарахування позивачем заборгованості за пенею та комісією в сумі 2800,00 грн., так як з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви (а.с.8) вбачається, що ця сума є заборгованістю лише зі сплати комісії і утворилась в період починаючи з 01.11.2013р. Таким чином, суд має підстави вважати, що під час укладання та дії кредитного договору б/н від 30.05.2007 року, який суд визнає укладеним у письмовій формі шляхом підписання відповідачем анкети та заяви позичальника (а.с.9) та який діяв до 29.03.2008р., Умовами та правилами надання банківських послуг в редакції, що діяла в період дії кредитного договору, з якого виник цей спір, не було передбачено нарахування такої комісії. Отже, суд вважає, що позивач не довів в порядку ст. 60 ЦПК України свої позовні вимоги в цій частині. Тому, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2800,00 грн. комісії слід відмовити за мотивів недоведеності. Вимоги в частині нарахування заборгованості за тілом кредиту, процентами та штрафами, суд знаходить належними чином обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи. При вирішенні питання про визначення остаточного розміру заборгованості відповідача, який підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з того, що відповідач в період до 04.11.2013 року включно здійснював регулярні, але недостатні платежі на погашення своєї заборгованості. Цей факт виключає застосування до позовних вимог позовної давності, так як позов заявлено до спливу трьох років від останнього платежу. Проте, виходячи з положень ч.3 ст. 551 ЦК України, суд вважає, що обставини, на які посилалась відповідач у своєму запереченні на позов, дає підстави для прийняття рішення про зменшення розміру неустойки в частині нарахованих відповідно до Умов та правил надання банківських послуг штрафів у фіксованій складовій та у процентній складовій до 1,00 грн. у їх сукупності. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній\~сумі: 604,37 грн. (заборгованість по кредиту) + 7315,87 грн. (заборгованість по процентам) + 1,00 грн. (зменшений розмір неустойки) = 7921,24 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до частини задоволених вимог, що складає 7921,24 / 11756,26 * 1378 = 928,48 грн.

Outcome: partial