overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

07 березня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 24 липня 2016 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, утримання та виховання дитини, конфлікти та суперечки. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, однак в поданій до суду 12 квітня 2019 року заяві, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, причин неявки суду не повідомив (а.с. 25). Відповідно до ухвали суду від 06 червня 2019 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 7). Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, утримання дитини, конфлікти та суперечки. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 764,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

07 березня 2019 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 1991 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в підготовчому судовому засіданні позов визнала повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 1991 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 5 (а. с. 4), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 384 грн 20 коп. (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

07 березня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєструваний Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 95. Подружжя від шлюбу дітей не має. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що вони є людьми різних характерів, з різними поглядами на життя, внаслідок чого у них постійно виникали різного роду сварки та непорозуміння. Зазначила, що відповідач дуже часто проявляє агресивне ставлення по відношенню до неї. Крім того, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вони неодноразово здійснювали спроби налагодити їх, що призводило лише до їх погіршення, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовну заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Будучи в встановленому законодавством порядку, повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] повторно, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки в суд. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, ніяких відносин між собою не підтримують. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, з яким примиритись не бажає. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24, ч.3 ст.56 СК України. Встановлені мотиви і підстави розірвання шлюбу виключають збереження сім`ї між подружжям [PERSON] та [PERSON] . Понесені позивачкою судові витрати в справі, пов`язані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, у розмірі 840 грн. 80 грн., на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

07 березня 2019 року в провадження судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Врони А.О. надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 07 червня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №264. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через оголошення на сайті, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 07 червня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №264. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

07 березня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначив, що 12 липня 1987 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1352. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12 липня 1987 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1352, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

07 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 26.01.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Розлад сімейного життя стався через відсутність взаємоповаги, відсутність спільних інтересів та поглядів на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між припинено та на сьогодення шлюб існує формально. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила визначити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 26 січня 2013 року, актовий запис № 21. Неповнолітніх дітей у шлюбі подружжя не має, про наявність спору майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

07 березня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву позовні вимоги підтримав та просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дітей. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їх гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

07 березня 2019 року позивач звернулася до суду до відповідача позовну заяву про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. \~ \~ \~ \~Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 20 вересня 2014 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

07\~березня 2019\~року територіальна\~громада міста\~Очакова в особі Очаківської міської ради звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що після [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Посилаючись на те, що протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звернувся, після смерті [PERSON] \~та [PERSON] минуло більше року, просив визнати спадщину, що залишилася після смерті останніх, відумерлою, передавши її територіальній громаді територіальної громади міста Очакова. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що повністю підтримує заявлені вимоги. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло № 0881 від 20 грудня 1993 року, виданого Очаківською міською радою народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а. с. 5). Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00021764557 та № 00021764481 від 26 грудня 2018 року (а. с. 10, 11), [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Згідно з повідомленнями Другої очаківської державної нотаріальної контори №№ 343/01-09, 344/01-09 та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №№ 55527339, 55527427 від 19 березня 2019 року, наданих на запит суду, вбачається що після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заводились (а. с. 22-32). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскільки з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] \~та [PERSON] сплив однорічний строк і вона залишається не прийнятою у встановленому законом порядку, вимоги Очаківської міської ради є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved