Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

10.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 1999 року. Шлюб був зареєстрований 10.06.1999 року Миколаївською селищною радою м. Слов'янська Донецької області за актовим записом № 41. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак подальше спільне життя з відповідачем не склалось через взаємні суттєві непорозуміння та різні погляди на життя. На даний час шлюбні стосунки вони не підтримують, проживають окремо майже чотири місяці, спільне господарство ними не ведеться. Діти проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні і вихованні. Вона працює, але розмір її доходів не дозволяє їй належним чином утримувати їх дітей. Відповідач в добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей не бажає, але може це робити, так як є здоровим і працездатним, має постійну роботу з стабільним доходом, тобто може надавати їй відповідну матеріальну допомогу на утримання дітей (аліменти), тому вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. Відповідач других дітей не має, будь-яких стягнень з нього на користь інших стягувачів по аліментам не відбувається, тому вона вважає, що він зобов'язаний на утримання їх дітей виплачувати їй аліменти у встановленому законодавством розмірі у відповідній частці від своїх доходів. Просить суд: - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення з позовом до суду та до досягнення дітей повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 10.06.1999 року у Миколаївській селищній раді м. Слов'янська Донецької області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб (актовий запис № 41). (а. с. 2) Відповідно до свідоцтв про народження, батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 3-4) З довідки від 08.04.2014 року, позивач мешкає разом з дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 5) Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі свідоцтвами про народження дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], їх батьком є відповідач [PERSON], який, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обов'язки по утриманню дітей до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобов'язання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на утримання дітей повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дітей повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved