Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

08 червня 2021 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 квітня 2016р. позивачка уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві 23 квітня 2016р., про що зроблений актовий запис номер № 317. Шлюб розірваний 7 серпня 2020р. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча є здоровим та працездатним, а тому, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, через канцелярію подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію подав заяву, в якій зазначив, що згоден сплачувати аліменти, але не 25% від доходу, згоден оплачувати фіксовану суму 3000 грн., а також половину витрат на дитину (навчання, одяг). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 квітня 2016р. згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 23 квітня 2016р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві вчинено відповідний актовий запис №317. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с. 3) 06 липня 2020р. Святошинським районним судом міста Києва по справі №759/3583/20 вирішено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвати (а.с. 4) Під час шлюбу у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 вересня 2016р. серія [NUMBER] (а.с. 5) Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, судом враховано вимоги ст. 182 СК України, а також приписи ст. 180 СК України. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов підлягає задоволенню, а саме, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі - 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 червня 2021 року до досягнення нею повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсним потребам дитини і не призведе до порушення прав відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved