Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

07.09.20 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 4.6111 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0914; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 0.1100 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1846; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 0.1420 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2762; житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудженнями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 0.11 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1848; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 4.8499 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0916; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 0.1419 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2764. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцями за законом після його смерті є діти: [PERSON] та [PERSON] . Для прийняття спадщини за законом позивачі подали відповідні заяви до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Позивачі бажали поділити спадкове майно наступним чином: [PERSON] житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , та земельні ділянки площею 0.11 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1848, площею 4.8499 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0916, площею 0.1419 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2764. Відповідно, [PERSON] , земельні ділянки площею 4.6111 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0914, площею 0.1100 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1846, площею 0.1420 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2762. Проте, в укладенні угоди про поділ спадкового майна та у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а саме державних актів, якими посвідчується право власності на земельні ділянки, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2020 року. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв`язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз`яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Слід зазначити, що житловий будинок дійсно належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.12.2018 року Другою Первомайською ДНК Миколаївської області за реєстровим номером 1-1354, про що свідчить Інформація з ДРРП. Земельні ділянки площею 0.11 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1848, площею 4.8499 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0916, площею 0.1419 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2764 належали померлому на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 14.12.2018 року Другою Первомайською ДНК Миколаївської області за реєстровим номером, про що свідчить Інформація з ДРРП. Земельні ділянки площею 4.6111 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0914, площею 0.1100 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1846, площею 0.1420 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2762 належали померлому на підставі державних актів серії ЯЗ № 142753, ЯЗ № 142985, ЯЗ № 143295, виданих 02.02.2009 року на підставі розпорядження Первомайської РДА від 08.05.2008 року № 149-р. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. А органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень видають дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо, а отже і врегулювати спір в досудовому порядку неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, не можливо отримати дублікат правовстановлюючого документа, стороною якого є фізична особа, правоздатність якої припинилася внаслідок її смерті. З підстав, зазначених вище, Позивачі не мають можливості укласти угоду про поділ спадкового майна та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту їх законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] в с. Лиса Гора Первомайського району, Миколаївської області. Представник позивачів надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на адресу суду надійшов лист, у якій відповідач просить справу слухати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Лиса Гора, Первомайського району, Миколаївської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 06.03.2020 р.). До складу спадщини після його смерті входить: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області: площею 4.6111 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0914, площею 0.1100 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1846, площею 0.1420 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2762, площею 4.8499 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:0916, площею 0.1419 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:2764, площею 0.11 га, кадастровий номер 4825484600:03:000:1848, житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудженнями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 31.08.2020 року нотаріус відмовила спадкоємцям в укладенні між ними угоди щодо поділу спадкового майна, через відсутність правовстановлюючих документів, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Право власності на спадкове майно підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149583391 від 14.12.2018 р.; технічного паспорту на житловий будинок; копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки; копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149597195 від 14.12.2018 р., № 149591292 від 14.12.2018 р., № 149588422 від 14.12.2018 р.; копіями витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4810025302020 від 07.08.2020 р., № НВ-4810023662020 від 07.08.2020 р., № НВ-4810025382020 від 07.08.2020 р.; копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 143295, 142985, 142753; копіями витягів з ДЗК. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved