Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

07 травня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості а кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1/06/317/27-09-13/0014, відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит у сумі 17 522,79 гривень зі строком користування з 16 жовтня 2013 року до 15 жовтня 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 відсотків річних. Згідно умов Договору про надання споживчого кредиту позичальник зобов'язаний був погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам згідно встановленого графіку. Позичальник в порушення умов кредитного договору не виконав взяті на себе кредитні зобов'язання відносно щомісячної сплати відсотків за користування отриманим кредитом, повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, процентів, комісії, сплати пені та штрафів, шляхом направлення Позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобов'язань, у разі настання передбачених випадків, таких як затримання сплати частини кредиту та/або процентів більше ніж на один календарний місяць. Протягом 30 календарних днів з моменту надсилання повідомлення про таку вимогу, Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення вказаної заборгованості. Вимога про дострокове погашення кредиту, відправлене згідно з поштовими правилами на адресу позичальника, вважається належним повідомленням незалежно від його фактичного отримання та/або неотримання з вини позичальника чи інших підстав. У даному випадку вимога про сплату заборгованості за кредитним договором була відправлена Позичальнику 12.03.2014 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості від 25.03.2014 року за кредитним договором: заборгованість з повернення кредитних коштів складає 17 522,79 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 1 058,65 грн.; пеня за прострочення основної судної заборгованості - 541,80 грн., пеня за несплачені відсотки - 177,61 грн.; штраф - 8 761,40 грн.; заборгованість за несплаченою комісією - 700, 92 грн., усього заборгованість відповідача перед Банком за Договором з урахуванням основної заборгованості, невиплачених відсотків, пені, штрафу, комісії складає 28 763,16 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту на загальну суму 28 763,16 грн., з яких заборгованість з повернення кредитних коштів - 17 522,79 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 1 058,65 грн.; пеня за прострочення основної судної заборгованості - 541,80 грн., пеня за несплачені відсотки - 177,61 грн.; штраф - 8 761, 40 грн.; заборгованість за несплаченою комісією - 700, 92 грн., а також судові витрати, понесені у вигляді судового збору, у сумі 287,63 грн. У судове засідання позивач не прибув, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місто слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] на основі заяви (а.с. 14) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1/06/317/27-09-13/0014, відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит у сумі 17 522,79 гривень зі строком користування з 16 жовтня 2013 року до 15 жовтня 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15 відсотків річних (а.с. 9-12). Згідно умов Договору про надання споживчого кредиту позичальник зобов'язаний був погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам згідно встановленого графіку (а.с. 11, 12). Відповідно до п. 4.1.1 укладеного договору, Банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, процентів, комісії, сплати пені та штрафів, шляхом направлення Позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобов'язань, у разі настання передбачених випадків, таких як затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць. Протягом 30 календарних днів з моменту надсилання повідомлення про таку вимогу, Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення вказаної заборгованості. Вимога про дострокове погашення кредиту, відправлене згідно з поштовими правилами на адресу позичальника, вважається належним повідомленням незалежно від його фактичного отримання та/або неотримання з вини позичальника чи інших підстав (а.с. 9). Вимога про сплату заборгованості за договором була відправлена відповідачу 12 березня 2014 року, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти № 7405 від 12.03.2014 року (а.с. 7). Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідач, не виконавши свої зобов'язання за кредитним договором, заборгувала 28 763,16 грн., з яких заборгованість з повернення кредитних коштів становить 17 522,79 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 1 058,65 грн.; пеня за прострочення основної судної заборгованості - 541,80 грн., пеня за несплачені відсотки - 177,61 грн.; штраф - 8 761, 40 грн.; заборгованість за несплаченою комісією - 700, 92 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов'язків за укладеним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошових сум. Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору № 1/06/317/27-09-13/0014 від 16 жовтня 2013 року, що спричинило його істотне порушення, тому сума заборгованості, визначена позивачем у розмірі 28 763,16 грн., є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Крім того, на виконання вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 287,63 грн.

Outcome: approved