Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13.11.1999 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають троє дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через психологічне та фізичне насильство відповідача відносно усієї сім'ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору щодо поділу спільного майна немає. Діти проживають разом з нею. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що шлюб розпався з-за ревнощів відповідача, втратила до нього почуття любові, тому не бажає продовжувати з ним подружні стосунки, після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що бажає зберегти сім'ю. Ухвалою суду від 29 лютого 2016 року сторонам надавався строк для примирення у 2 місяці. По закінченню строку на примирення сторони примирення не досягли. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 1999 рокуміж сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 383, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.06.2000 року, виданого Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 213 (а.с.9 ), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.07.2002 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 236 (а.с.10 ), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.05.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 218 (а.с.11) Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась, сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з позивачкою, спору щодо цього у сторін немає. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем в сумі 551,20 грн. згідно квитанцій № 0.0.500587113.1 від 05.02.2016 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved