overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

08.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 07.05.1994 року Козубівською сільською радою народних депутатів Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з серпня 2014 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове\~\~засідання повторно не з'явився, судом належним чином була\~\~повідомлений про час та місце розгляду справи,\~\~причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд\~\~встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.05.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Козубівською сільською радою народних депутатів Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 02 ( а.с. 4 ). Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 6 ).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений\~згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу\~\~\~\~\~\~ України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що з відповідачем уклав шлюб 13.03.1985 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] Геннадіойвича, [INFO] Сімейно-шлюбні відносини між ними не підтримуються, впродовж десяти рокі, спільне господарство не ведеться. Сім??я розпалась по причині того, що впродовж спільного подружнього життя між ними зникло взаєморозуміння, вони перестали знаходити спільну мову, виникали проблеми при вирішенні побутових питань, а також ведення домашнього господарства. [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживабть нарізно, тобто стали зовсім чужими людьми. їхній неповнолітній син постійно проживає з Відповідачкою, а Позивач добровільно надає їй матеріальну допомогу на утримання сина. Спірних питань з приводу визначення місця постійного проживання неповнолітнього сина, а також розподілу спільного майна у подружжя не виникає. Позивач впевнений що, надалі зберігати їх шлюб немає сенсу, тому строк для примирення просить не надавати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 13.03.1985 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом РАЦС Кам'янсько-Дніпровського райвиконкому Запорізької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів був зроблений актовий запис №24. що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.03.1985 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] Геннадіойвича. [INFO], паспортні данні: серія СЮ № 364465, виданий Кам'янсько-Дніпровським РС УДМС України в Запорізькій області. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами: про звільнення з-під арешту його майна, який був накладений згідно постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні [PERSON] від 06.02.2007 року про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна даних про реєстрацію обтяження (номер 4521371 від 20.02.2007 року). В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не прибув, в поданих поясненнях щодо позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні [PERSON] від 06.02.2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - на все майно позивача було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, оскільки позивач мав заборгованість із сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини, таке обтяження було зареєстроване в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна за номером 4521371 20.02.2007 року, але в 2010 році виконавче провадження №3949996 було закінчене у звязку із закінченням терміну для вказаного виду стягнення (а.с.6). Згідно ст.ст.321, 391 ЦК України, право власності є непорушним і власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.57 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання судового рішення. Оскільки на даний час виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини закінчене це є підставами для зняття арешту з усього майна позивача. Позов в частині виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна даних про реєстрацію вказаного обтяження задоволенню не підлягає, оскільки до повноважень суду не відноситься вчинення дій з реєстрації/припинення обтяжень нерухомого майна.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача (змінений згідно заяви від 13.10.2015 року) з вимогами визнання в порядку спадкування за законом у зв'язку із смертю [PERSON] (яка настала [INFO] року) право на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS], площею 0,955 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В обґрунтування позову приведені доводи про те, що вона згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2015 року (спадкова справа №893/2014 Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №4-688) є єдиним спадкоємцем житлового будинку [ADDRESS], попереднім власником якого був її батько - [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.15). Відповідач здійснив приватизацію вказаної земельної ділянки на ім'я спадкодавця 26.09.2014 року (після смерті [PERSON]), а тому до позивача (в порядку ст.1218 ЦК України) переходить право завершити процедуру приватизації земельної ділянки та одержання державного акта про право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача з приводу позову поклався на розсуд суду. Третя особа (мати позивача, яка відмовилась від спадщини чоловіка на користь дочки) в судове засідання не прибула. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі (включаючи копію спадкової справи) - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2015 року (спадкова справа №893/2014 Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №4-688) - є єдиним спадкоємцем житлового будинку [ADDRESS], попереднім власником якого був її батько - [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідач здійснив приватизацію вказаної земельної ділянки на ім'я спадкодавця 26.09.2014 року (після смерті [PERSON] і на даний час рішення відповідача з цього приводу втратило чинність), а тому до позивача (в порядку ст.1218 ЦК України) переходить право завершити процедуру приватизації земельної ділянки та одержання державного акта про право власності на земельну ділянку. Встановлені судом обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування кв.№11 в буд.№22 по вул.. Гагаріна в с.Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області.Позовні вимоги\~\~ мотивовані тим, що\~\~ позивач являється власником однокімнатної квартири [ADDRESS] в якій з 11.12.2008 р. зареєстрована його колишня дружини відповідач. Шлюб був розірваний рішенням Первомайського міськрайонного суду від 25.09.2014 р., але ще з 03.03.2014 р. шлюбні відносини були припинені і відповідач з того дня не мешкає в квартирі, але відмовляється виписатись із квартири, хоча не мешкає в ній понад рік. В судове засідання позивач не зявився, але його представник [PERSON] надав заяву з проханням справу розглядати в його відсутність, а позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.10.2007 р. (а.с.7) видно, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 30.08.2007 р., а із копії рішення Первомайського міськрайонного суду від 25.09.2014 р. видно, що шлюб між сторонами розірвано(а.с.8). Із копії будинкової книги (а.с.11-12) видно, що у вказаній квартирі зареєстровані сторони. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачкою,\~\~суд знаходить позовні вимоги доведеними і\~\~підлягаючими задоволенню згідно ст.405 ч.2 ЦК Цкраїни.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про виключення з вчиненого 04.07.2015 року Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Первомайську Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області актового запису № 353 про народження дитини [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] даних про батька дитини [PERSON], який народився 19.04.1962 року в смт Вільшанка Кіровоградської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач знаходився з відповідачкою у шлюбі, який було зареєстровано 09.07.2010 року, а згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.02.2015 року шлюб розірвано. 19.06.2015 року відповідачка народила доньку [PERSON], тому відповідно до ст. 122 ч.3 СК України батьком дитини був записаний позивач. Однак, він з цим не згоден, так як з 2013 року проживає окремо від відповідачки і остання його повідомила, що батьком [PERSON] є інший чоловік, тому він і звернувся до суду з даним позовом, відповідно до ст.. 136 ч.1 СК України. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням справу розглядати в його відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але було надано лист з проханням розглядати справу без присутності представника та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON], народилась 19.06.2015 року в м. Первомайськ Миколаївської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON], актовий запис про народження №353 від 04.07.2015 року. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.02.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно ст.. 122 ч.2 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 136 ч.ч.1, 2 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитину з актового запису про її народження. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредитної лінії на загальну суму 427675 грн 28 коп. та відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили. Судом поставлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 12.03.2013 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] договір кредитної лінії № 48, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 300000 грн, строком на 24 місяці, зі сплатою за користування кредитними коштами 32% річних (далі по тексту - Договір, а. с. 5, 6). Пунктом 7.3 Договору встановлено, що в разі порушення відповідачем строків розрахунків позивач нараховує пеню в розмірі 0.27% від несплаченої суми кредиту, за кожний день прострочення. З метою забезпечення належного виконання відповідачем умов Договору, того ж дня позивач уклав зі співвідповідачем Договори поруки № 48 (а. с. 8) Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови Договору не виконав і в установлений строк не повернув суму кредиту та не сплатив відсотки за користування ним, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складає 427675 грн 28 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 300000 грн, заборгованість по сплаті відсотків - 17056 грн 85 коп., пеня - 110618 грн 43 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 18, 19), правильність якого відповідачами не спростована, що в силу статті 554 ЦК України є підставою для її стягнення в солідарному порядку. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25952,45 грн. за кредитним договором № б/н від 05.02.2013 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповдіно до укладеного 05.02.2013 року договору №б\\н відповдіач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюєтсья за рішенням банку і клієнт дає право банку в будьт-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 25.06.2015 року має заборгованість у сумі 25952,45 грн., яка складається: 15036,70 грн. заборгованість за кредитом, 8105,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1097,96 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповдіно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1212,02 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника ( а.с.5), тарифами ( а.с.6), умовами та правилами надання банківських послуг ( а.с. 7-9) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.3-4) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку кредитної заборгованості у розмірі 15313,99 грн. з яких 12000 грн. - заборгованість по кредиту та 3313,99 грн. - по процентам за користування кредитом, так як 24.10.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1064/14 про надання останньому кредиту в сумі 12000 грн. під 60% річних відповідно до якого у тридцятишестимісячний термін відповідач зобов'язувався виплатити суму кредиту та відсотки. В якості забезпечення кредиту виступала порука [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з якими було укладено договори поруки до договору кредиту № 1064/14 від 24.10.2014 року. Відповідно до п.3.3. кредитного договору [PERSON] в період з 24.10.2014 року по 31.07.2015 року мала не пізніше 24-го числа кожного місяця здійснити 9 виплат на суму 4948,65 грн. В порушення вищевказаних умов відповідач жодної виплати не здійснила і на 31.07.2015 року утворилась заборгованість у сумі 15313,99грн. яку позивач просить стягнути, а також 243,60 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з»явився але надав заяву в якій підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу в її відсутність, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, заперечень по суті позову не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 1064/14 від 24.10.2014 року ( а.с. 5-6), договорів поруки ( а.с. 9,10,11), видаткового ордеру від 24.10.2014 року, графіку розрахунків ( а.с. 4) та довідкою заборгованості ( а.с. 3) відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України підтверджені позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис за №461, зазначивши в обґрунтування позову, що у шлюбі прожили до квітня 2015 року. Шлюб для обох є першим. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З часу припинення шлюбних відносин спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного. Кожен з них жив своїм життям та згодом вони втратили почуття поваги та любові один до одного. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер, наміру збереження сім'ї вони не мають, тому строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дітей між ними не має, діти залишаються проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає перейти на дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю /а.с.21/. Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність /а.с.22/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 23 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м.Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], актовий запис за №461, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /а.с.8/. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.16, 18/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження шлюбу між подружжями не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні з квітня 2015 року, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved