Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

08.09.2014 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], померла [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], померлої [INFO]. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що [INFO] померла її бабка [PERSON], котра доводилася матір'ю її матері [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частку квартири [ADDRESS]. Заявник зазначає, що її мати [PERSON], яка померла [INFO], була єдиною спадкоємицею першої черги після смерті бабки. Проживала, була зареєстрована з нею і фактично прийняла спадщину. Однак, спадкове майно не оформила та свідоцтво про право на спадщину не отримала. Заявник стверджує, що оформити свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири, яка раніше належала бабці, не уявляється можливим, так як в свідоцтві про смерть її ім'я записано «[PERSON]», а в свідоцтві про народження гр. [PERSON] матір'ю значиться «[PERSON]». Через що державний нотаріус просив підтвердити, що «[PERSON]» та «[PERSON]» - це одна і та ж особа, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Заявник у судове засідання з`явилась, заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення даної заяви не заперечував. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у з`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги [PERSON] є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане повторно 31.07.1963 року, де в графі «мати» записана [PERSON] (а.с.21). З оригіналу зазначеного свідоцтва вбачається, що воно було видано повторно 31 липня 1983 року (а.с.21). 23 березня 1973 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, та складено актовий запис за № 469. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Вказане підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 48-50). 06 липня 1974 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис за № 681. Вказане підтверджується довідкою відділу реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції №6982/09-57 від 17 жовтня 2002 року (а.с.23). Від даного шлюбу народились діти: донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7 а). Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] не склались, в результаті чого 21 травня 1991 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] (а.с. 70). На підставі Розпорядження органу приватизації № 117845 від 31 травня 1998 року (а.с.21) того ж дня Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,4 кв.м. Дане свідоцтво зареєстровано та записано в реєстраційну книгу за № 19-9852 та зареєстровано в БТІ 21 квітня 1998 року (а.с. 8) [INFO] [PERSON] померла, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 101158 (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], спадкоємцем першої черги була її донька [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за адресою мешкання [PERSON], однак спадкове майно не оформила та свідоцтво про право на спадщину не отримала. Згодом, [INFO] [PERSON] померла, про що Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 6077, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 10). У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом строк, а саме 23 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. 31 березня 2011 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Глуханчук І.В., [PERSON] та [PERSON] кожному було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 12,15). Тобто, спадщина, на яку [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво, складалась лише з ? частки їх матері [PERSON], померлої [INFO], без врахування ? частки [PERSON], померлої [INFO]. Як вбачається з листа нотаріальної контори № 2506/02-14 від 21.05.2013 року, оформити свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], не уявляється можливим, так як документах виявлені розбіжності в її імені, а саме: в свідоцтві про смерть [NUMBER] ім'я записано «[PERSON]», а в свідоцтві про народження [NUMBER] гр. [PERSON] матір'ю значиться «[PERSON]». Через що державний нотаріус просив підтвердити, що «[PERSON]» та «[PERSON]» це одна і таж особа (а.с. 82). Як пояснила заявниця у судовому засіданні, неточний запис в імені бабки у повторному свідоцтві про народження матері серії [NUMBER] від 31.07.1963 року, про який зазначає нотаріус, пояснюється тим, що первинне свідоцтво про народження [PERSON] було втрачене. Свідоцтво, що видавалося повторно у 1963 році, було складено зі слів, у сільській місцевості, в селі Чагор Глибокського району Чернівецької області, де на той час мешкали мати та бабка. При видачі цього свідоцтва ім'я бабки документально не перевірялося. Судом враховані норма ст. 3 СК України, яка вказує, що сім`ю складають особи, які проживають разом, мають спільні права та обов'язки. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові, солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають однин одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Отже, з урахуванням вказаного суд вважає доведеним факт того що [PERSON], [INFO], померла [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], померлої [INFO]. При винесенні даного рішення суд бере до уваги, що заінтересована особа брат заявника - [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував, що означає відсутність спору щодо спадкового майна. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об'єктивно, прийшов до висновку що вимоги заявниці [PERSON] є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved