Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

08 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину земельної ділянки площею 217 кв. м. та 531 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON], мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] року її чоловіка - [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина земельної ділянки 748 кв. м, розташованої по [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем першої черги, а до складу спадщини увійшла спірна земельна ділянка. Проте, за життя [PERSON] не зареєстрував право власності на згадану земельну ділянку, у зв'язку з чим нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 748 кв.м, розташованої по [ADDRESS] В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, але остання через канцелярію суду подала заяву, в якій надала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу розглядати без неї та позивача. Представники відповідача та третьої особи до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені у встановленому законом порядку, у поданих заявах просили розглядати справи за відсутності їх представників, відповідач при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 18 березня 1996 року № 50 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель підприємств міста та надання земельних ділянок для державного та індивідуального будівництва» (п.14.5) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передано у приватну власність, безплатно, земельну ділянку по [ADDRESS] площею 965 кв.м, для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарчих споруд (присадибна ділянка) (а.с. 10-11). Пунктом 4 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 16 листопада 1998 року № 308 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель підприємств міста та надання земельних ділянок для державного та індивідуального будівництва» частково внесені зміни до п.14-5 рішення міськвиконкому від 18.03.1996 №50 та передано у приватну власність безплатно, земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) згідно з ідеальними частками на житловий будинок, господарські споруди та земельну ділянку по [ADDRESS] без їх розподілу реально, громадянам: [PERSON], площею 531 кв.м.; [PERSON], площею 217 кв.м.; [PERSON], площею 217 кв.м.(а.с. 12-13). В державному акті на право приватної власності на землю від 23 листопада 1998 року № 311 серія І-ЧН №024352 загальна площа ділянки не зазначена (а.с. 8-9). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 грудня 1998 року до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 531 кв. м. (а.с. 19). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 лютого 2012 року дружина [PERSON] - [PERSON] успадкувала 11/80 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.20). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 133/2008 до майна [PERSON], його діти у поданих приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] Отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну частину земельної ділянки позивач не може, оскільки спадкодавець за життя не оформив на своє ім'я державний акт на право власності на ділянку після смерті [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 29.01.2008, тобто в межах шестимісячного строку. За таких обставин, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved