Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Олександрове, вул. Набережна, 33 Зарічненського району, Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 19 лютого 2015 року померла його мати [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Олександрове, вул. Набережна, 33 Зарічненського району, Рівненської області. Він є спадкоємцем за законом, та прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що він не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримав, просив визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] Серницька сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2015 року помела мати позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 165306 від 20 лютого 2015 року, виданого виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району (а.с.14). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 33 на вул. Набережна, села Олександрове, Зарічненського району Рівненської області (а.с.9-11) та виписки з погосподарської книги № 2, особовий рахунок № 992, Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, власником вказаного будинку зазначена спадкодавець [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що позивач є сином померлої [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 233164 виданого повторно 19 серпня 2015 року (а.с.5), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19 серпня 2015 року вбачається, що після смерті [PERSON], 19 серпня 2015 року заведено спадкову справу № 41269774 (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 22 червня 2016 року приватний нотаріус Зарічненської районного нотаріального округу Рівненської області відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Олександрове, вул. Набережна, 33 Зарічненського району, Рівненської області, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.15). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача слід присудити 551,20 грн. документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved