Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

08.08.2019 року представник АТ «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в обґрунтування якого послався на те, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами електричної енергії з присвоєним особовим рахунком № [NUMBER] на підставі договору № 44114 про користування електричною енергією. Станом на 10.01.2019 року відповідачі мали заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 19920,52 грн. В порушення п.п.11,16,20 Договору, п.8.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики від 14.03.2018 року № 312 відповідачами не була сплачена заборгованість протягом 10 днів після терміну зазначеному у платіжному документі, тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. 11.11.2019 року на адресу суду від представника позивача за довіреністю Скрипника М.М. надійшла уточнена позовна заява, в якій останній просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 2899,52 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. Представник позивача за довіреністю Скрипник М.М у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі до суду не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про день, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, відзивів на позовну заяву у встановлений законом строк не надали. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами електричної енергії з присвоєним особовим рахунком № [NUMBER] на підставі договору № 44114 про користування електричною енергією, укладеного між відповідачем [PERSON] та АТ «Харківобленерго» (а.с.6,7). Зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] ; відповідача [PERSON] : [ADDRESS] , що вбачається з довідок ВК Первомайської міської ради Харківської області від 13.09.2019 року (а.с.32,33). Станом на 11.11.2019 року відповідачі мають заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2899, 52 грн., що підтверджується розрахунком за електроенергію від 08.11.2019 року (а.с.48), яку відповідачі у добровільному порядку не сплачують. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно ст.1 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Взаємовідносини між споживачами електричної анергії та електропостачальником регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017та «Правила роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018. Згідно ч.1 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Відповідно до п.1.2.7 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку. Згідно п.п.2 п.5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до Договору про користування електричною енергією [PERSON] , як споживач електричної енергії зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю немайновим правам юридичної особи, а також шкода майну відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, оскільки відповідачі мають заборгованість за спожиту електричну енергію. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги Акціонерного товариства «Харківобленерго» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.. На підставі викладеного та

Outcome: approved