Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

08.08.2018 року в порядку окремого провадження заявник [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою, , зазначивши заінтересованою особою Березівську селищну раду Харківського району Харківської області, і просить суд оголосити [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] померлим, з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що його батько - [PERSON], постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Батьки заявника розлучені з 1992 року, відтоді батько з сімєю не проживав, але заявник з ним підтримував звязок, час від часу спілкувалися. Як вказує заявник, батько зловживав спиртними напоями, під час знаходження у стані алкогольного спяніння влаштовував конфлікти зі знайомими та незнайомими людьми, кидався у бійку, одного разу під час пяної бійки отримав ножові поранення. На початку травня 2003 року у поминальну неділю [PERSON] бачили у стані сильного алкогольного спяніння на кладовищі. Після цього він додому не повернувся, місце знаходження його до теперішнього часу не відомо ні родичам, ні знайомим. В 2013 році мати заявника [PERSON] звернулася до органів внутрішніх справ із заявою про те, що [PERSON], [INFO], пішов з дому та не повернувся. Згідно довідки Харківського ВП ГУ НП Харківської області від 07.08.2018 року № 7344. до теперішнього часу в СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Таким чином, про [PERSON] відсутні будь-які відомості, місце його знаходження не встановлено, відомостей про реєстрацію його смерті в органах РАЦС немає. Рішенням виконавчого комітету Березівської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Єдиним спадкоємцем після оголошення [PERSON] померлим є його син - заявник [PERSON]. Батько на час зникнення не перебував у зареєстрованому шлюбі та не мав інших дітей. Мати його також на той час вже померла. Таким чином, оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для вирішення питання про спадкування його майна - земельної ділянки за вищевказаною адресою. У звязку з викладеним, заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересована особа Березівська селищна рада Харківського району Харківської області про оголошення фізичної особи померлою. Одночасно даною ухвалою витребувано у Березівської селищної ради Харківського району Харківської області інформацію щодо проживання та місця роботи на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], а також проживання у вказаній місцевості його рідних. Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова, занесеними до протоколу судового засідання від 14.09.2018 року та від 16.10.2018 року, вирішено допитати в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також направити запит про надання копії кримінального провадження від 10.03.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за фактом зникнення [PERSON]. 20.11.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова зобовязано Адміністрацію державної прикордонної служби України надати суду інформацію чи перетинав державний кордон України у період з 01.01.2008 року по теперішній час громадянин України [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання: [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свою заяву та просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи Березівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, заслухавши заявника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Заявник [PERSON] народився 29.01.1988 року в сел. Березівка Харківського району Харківської області, про що зроблено актовий запис №8 Березівською селищною радою Харківського району Харківської області видано відповідне свідоцтво про народження IV ВЛ №390896. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №039789, виданого 11.04.1997 року, [PERSON] та [PERSON] 07.07.1992 року розірвали шлюб, про що Харківським рійвідділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області зроблений відповідний актовий запис №423 (а.с.10). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-25-62-31098, виданого [PERSON], який мешкає смт Березівка, вул. Радгоспна, 12, на підставі рішення виконкому Березівської селищної ради народних депутатів №128 від 13.10.1992 року йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,15 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Березівської селищної ради в смт. Березівка, вул. Південна, 15 (а.с.13). З копії витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що за усною заявою від 10.04.2013 року слідчим Харківського відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Харківській області [PERSON] були внесені відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України за фабулою, що в 2003 році громадянин [PERSON], [INFO], який мешкає смт. Березівка, вул. Колгоспна, буд. 12, пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся (а.с.11). З довідки ст. слідчого Харківського ВП ГУ НП в Харківській області [PERSON] від 07.08.2018 року вбачається, що в проваджені СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 12013204300001794 від 10.04.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення [PERSON] 05.09.1965, мешкав смт. Березівка, вул. Колгоспна, 12, який 10.04.2013 року пішов із дому та до теперішнього часу не повернувся (а.с.12). Відповідно до копій матеріалів кримінального провадження №12013220430001794, органами досудового розслідування проводилися слідчі дії з метою встановлення місцезнаходження [PERSON], [INFO], мешкає смт. Березівка, вул. Колгоспна, буд. 12, однак результат не досягнуто (а.с.37-59). В.о. старости Березівського старостинського округу листом від 18.10.2018 року №3749 повідомив суд, що інформацією про проживання на території смт Березівка рідних (батьки чи далекі родичі) та чи працював на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] селищна рада не володіє (а.с.62). Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України від 20.11.2018 року, відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON], [INFO], не виявлено. Водночас зазначено, що у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом пяти років. В судовому засідання свідок [PERSON], матір заявника, пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] проживав в смт Березівка, після розірвання шлюбу вона із сином переїхала жити до міста. Анатолій все життя пиячив, влаштовував бійки, а в 2003 році зник, у звязку з чим вже в 2013 році вони з сином звернулись до поліції про розшук [PERSON] Іншими особами, які можуть щось знати про місцезнаходження [PERSON] є його товариш [PERSON] та брат [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в смт Березівка, знав [PERSON] з 1976-1980 років, вони іноді спілкувались, однак з 2001 року [PERSON] не пиячить, тому тісних стосунків з [PERSON] він не мав, і близько 15 років взагалі його не бачив і про нього нічого не знає. Свідок [PERSON], звідний брат [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що востаннє він бачив [PERSON] в 2008 році, коли він приїхав до нього з жінкою за його місцем проживання в смт Березівка. [PERSON] поїхав до Харкова, повернувся пяний, переночував, посварився із братом та уїхав в невідомому напрямку також з жінкою. Після цього свідок брата більше жодного разу не бачив і нічого про нього не чув і не знає. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст. 308 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам надано розяснення про те, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. За відсутності доказів про факт смерті [PERSON] та враховуючи встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, а саме відсутність у місці постійного проживання [PERSON] в смт.\~Березівка Харківського\~району Харківської\~області відомостей\~про місце\~його перебування\~протягом більше\~трьох років,\~що встановлено\~в судовому\~засіданні на\~підставі досліджених\~доказів,\~суд робить\~вірогідне припущення\~про смерть\~останнього,\~що є\~підставою для\~оголошення [PERSON],\~[INFO],уродженця\~[INFO] померлим з часу набрання законної сили рішенням суду. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України та ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved