Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

08 вересня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича за №2358 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (код 36799749) заборгованості в розмірі 11283984,53 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. був вчинений та зареєстрований в Реєстрі за № 2358 виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 10257986,85 грн. Означений виконавчий напис нотаріусом вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, оскільки вимогу про сплату боргу він не отримував, нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню та в наявності судових рішень, а кредитний договір, на якому було вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчений. Водночас, зазначає, що жодного кредитного договору з ТОВ «Вердикт Капітал» він не укладав. Кредитний договір був укладений 03.03.2007 між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси і кредит» на суму 17743 доларів США зі сплатою 10% річних. За даним кредитом в нього дійсно виникла заборгованість у зв`язку із припиненням діяльності банку. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 в справі 373/2127/19 за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 10215526,51 грн в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 14.03.2020. Також посилається на те, що кредитний договір укладений 03.03.2007, на момент укладення договору про відступлення прав вимоги від 15.11.2018 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТОВ «Вердикт Капітал» минув загальний строк позовної давності в три роки. Виконавчий напис вчинено 24.02.2021, тобто більш ніж через 7 років з дня виникнення права вимоги та всупереч існуванню рішення суду, яке набрало законної сили. 13.09.2021 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, одночасно роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. 02.11.2021 на адресу суду від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Їжаковського О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він послався на те, що договір, на якому вчинено виконавчий напис, а так само чинне законодавство України не містять заборон або будь-яких обмежень щодо використання позасудового способу захисту майнових інтересів товариства, зокрема, вчинення виконавчого напису. Вважає, що дії нотаріуса із вчинення виконавчого напису і ТОВ «Вердикт Капітал» є цілком правомірними, оскільки в повній мірі відповідають вимогам закону. Крім того вважав, що виконавчий напис вчинено у строк, встановлений законом, а ототожнення представником позивача такого строку із строком позовної давності є помилковим, оскільки вчинення виконавчого напису є окремим (позасудовим) способом захисту цивільних прав. У зв`язку із зазначеним, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. До відзиву додав копію витягу із Статуту ТОВ «Вердикт Капітал», копію виписки з ЄДРПОУ, копію наказу про призначення гендиректора ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач та його представник в судове засідання не з`явились; представник направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засіданні участь свого представника не забезпечив; про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи в судове засідання також не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши і надавши оцінку зібраним у справі доказам, встановив наступне. 24.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2358 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №19-266/07 А від 03.03.2007, укладеним з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги б/н від 15.11.2018 є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться з 15.11.2018 по 09.12.2020. Сума заборгованості складає 10256986,85 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. від 20.08.2021 відкрито виконавче провадження №66589739 з виконання виконавчого напису №2358 приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. від 24.02.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 10257986,85 грн. Крім того, тим же приватним виконавцем в межах того ж виконавчого провадження винесено постанову від 20.08.2021 про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1025798,68 грн; постанову від 20.08.2021 про арешт майна боржника; постанову від 20.08.2021 про розшук майна боржника. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 12.02.2020 в справі №373/2127/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №19-266/07-А від 03.03.2007 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. 28.08.2021 ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66589739, відкритому 20.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича від 24.02.2021 за № 2358 про стягнення з боржника [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 10 257 986,85 грн. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (надалі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами визначено даним та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів статті 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису містять пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану договорі адресу Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. за №1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив у своєму висновку, що викладений у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) Верховний Суд, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен перевірити як дотримання нотаріусом формальних процедур, факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, так і установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. Так, згідно екземпляру кредитного договору №19-266/07 А від 03.03.2007, наданого суду позивачем, ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» надало [PERSON] кредитні ресурси на суму 17743 доларів США з оплатою 10 процентів річних на строк до 28.02.2014. Зазначений договір будь-яких позначок про нотаріальне посвідчення вказаних умов не містить. Доказів дотримання вимог закону щодо вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально посвідченої угоди (кредитного договору) а ні нотаріусом, а ні приватним виконавцем не надано. В свою чергу, посилання представника відповідача на те, що чинне законодавство України не містить заборон або будь-яких обмежень щодо вчинення виконавчого напису, зокрема, що стосуються його вчинення виключно на нотаріально посвідченому договорі, є безпідставними. Так, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин» Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відтак, зазначений перелік діє в попередній редакції, яка передбачає вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на нотаріально посвідченому кредитному договорі. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис вчинений нотаріусом у 2021 році, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, а отже міг бути вчинений нотаріусом виключно на нотаріально посвідченому кредитному договорі. Крім того, як зазначено у виконавчому написі нотаріуса, [PERSON] є боржником за кредитним договором №19-266/07 А від 03.03.2007, укладеним із ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги б/н від 15.11.2018 є ТОВ «Вердикт Капітал». Разом з тим, Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 12.02.2020 в справі №373/2127/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №19-266/07-А від 03.03.2007 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено та констатовано, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання кредитором позичальнику кредитних ресурсів. З означеного слідує, що нотаріус залишив поза увагою обставину наявності/відсутності боргу у боржника як такого, тобто не встановив чи існувала заборгованість взагалі, чи існував спір або судове рішення щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18), процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника та спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, враховуючи, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові необхідно з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Як встановлено судом, доказів направлення та отримання повідомлення-вимоги про необхідність сплати боргу за кредитним договором [PERSON] у справі не міститься. Відтак, неповідомлення [PERSON] про початок процедури стягнення боргу позбавило його можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність судового рішення. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, а такожоскільки нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, не надавався, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вище викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved