Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

08 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 02 березня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З березня 1994 року подружні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, шлюб існує лише формально. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з вини та ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки. Таким чином вона та відповідач з березня 1994 року припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити як її, так і його інтересам. В судовому засіданні 25.02.2020 року позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зокрема зазначила, що з відповідачем спільно не проживають з березня 1994 року, шлюбні відносини існують лише формально. В судове засідання 26.03.2020 року позивач [PERSON] не прибула, до суду 26.03.2020 року надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. В судове засідання 25.02.2020 року відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці суду. В судове засідання 26.03.2020 року відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки, відповідно до якого відповідач отримав повістку 14.03.2020 року. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення\~судової повістки\~є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити\~заочне\~рішення на\~підставі\~наявних\~у справі\~доказів\~за\~одночасного існування\~таких\~умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в\~судове\~засідання без\~поважних\~причин\~або без\~повідомлення\~причин; \~відповідач не\~подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 02 березня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 23 та Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 18 травня 2018 року видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 1994 року, шлюб існує лише формально. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з вини та ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки. Після того, як сторони припинили спільно проживати, то між собою не спілкувалися. Нині вона не знає, де проживає відповідач, а також не знає про його долю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved