Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

08 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить: \~- стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несплату аліментів за період з червня 2018 року по червень 2019 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 15513,24 гривень; - збільшити розмір аліментів і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 05.08.2019 року і до досягнення ним повноліття. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у позивача з відповідачем у шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб у 2016 році між сторонами було розірвано, син залишився проживати з позивачем, з ним він проживає і зараз та знаходиться на повному його утриманні. Відповідач не бажає спілкуватись з сином, не приймає участі у його вихованні, позбавлена у відношенні сина батьківських прав, матеріальних витрат на утримання сина не здійснює. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 квітня 2017 року з [PERSON] на користь Теплова [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 20 березня 2017 року, до повноліття дитини. Відповідач отримав виконавчий лист та пред`явив його до виконання до Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції. На підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, але відповідач за весь час жодного разу аліменти не сплатила. На звернення позивача в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Приліпком В.О. було надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого, розмір заборгованості з 20.03.2017 по 01.07.2019 становить 15513,24 гривень. Також позивач просить збільшити розмір аліментів на [PERSON] до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно п.2 ст. 182 СК України, оскільки згідно п.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в редакції згідно із Законом № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року. 04 жовтня 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву з клопотанням про продовження строку для подання відзиву, оскільки позовну заяву та ухвалу суду отримувала її мати [PERSON] , а вона знаходилсь стаціонарному лікуванні у КНП «Славутицька міська лікарня», звідки була виписана 13 вересня 2019 року. Після чого, за рекомендацією лікаря продовжила амбулаторне лікування. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за несплату аліментів за період з червня 2018 року по червень 2019 року, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 15513,24 гривень, вважаючи їх безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи, що мають істотне значення. Відзив мотивований тим, що у період часу з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року вона знаходилася на обліку в УСЗН як особа, що здійснює догляд за дочкою [PERSON] , [INFO] , та отримує допомогу при народженні дитини. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова (справа № 750/4658/17) від 16 травня 2017 року, за кримінальним провадженням №12017270010001739, 04.03.2017 року внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань, їй як підозрюваній особі за даною справою було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 15 липня 2017 року вона була затримана, і з того часу до моменту постановлення Деснянським районним судом м. Чернігова обвинувального вироку від 07 березня 2019 року (справа №750/808/18) вона знаходилася під вартою в Чернігівському СІЗО. Під час проголошення вироку суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був скасований і її було звільнено з-під варти в залі суду. Після звільнення з СІЗО вона виїхала до свого місця постійного проживання у м. Славутич, де намагалася протягом декількох місяців самостійно вирішити питання свого працевлаштування. Але працевлаштуватись офіційно їй вдалося лише 17 вересня 2019 року. Вважає, що вищенаведені обставини свідчать про поважність причини несплати нею аліментів на сина [PERSON] , її матеріальну неспроможність виконувати покладені на неї обов`язки по сплаті аліментів, в період її знаходження під вартою у кримінальному провадженні, коли вона знаходилася в Чернігівському СІЗО, та в подальшому після звільнення і до моменту її офіційного працевлаштування. Позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття визнала, але не згодна з тим, що збільшення розміру аліментів, що підлягає до стягнення з неї, повинно бути застосовано з 05.08.2019 року, оскільки як зазначено у ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Предметом розгляду даної справи є питання збільшення розміру аліментів, а не їх стягнення, що було вирішено під час ухвалення рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 квітня 2017 року. Збільшення розміру аліментів можливе лише після набрання законної сили рішенням суду за даною справою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на те, що відповідач без поважних причин не сплачувала аліменти на утримання сина, при цьому отримувала допомогу при народженні дитини на дочку, з якої могла сплачувати аліменти на утримання сина. В зв`язку з чим вона повинна сплатити пеню за несплату аліментів за період з червня 2018 року по червень 2019 року в сумі 15513,24 гривень, яка відповідає розміру заборгованості по аліментам. Крім того, в зв`язку із збільшенням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину повинен бути збільшений розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали частково в частині збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку після набрання рішенням законної сили. В частині стягнення пені просили відмовити, посилаючись на поважні причини несплати аліментів, оскільки в період з 21 грудня 2017 року і до 07 березня 2019 року відповідач знаходилася в Чернігівському СІЗО. Під час проголошення вироку суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був скасований і її було звільнено з-під варти в залі суду. Після звільнення з Чернігівського СІЗО вона виїхала до свого місця постійного проживання у м. Славутич, де намагалася протягом декількох місяців самостійно вирішити питання свого працевлаштування. Але працевлаштуватись офіційно їй вдалося лише 17 вересня 2019 року. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 377/176/17, вивчивши матеріали цієї справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 29 березня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів\~ зроблено відповідний актовий запис за № 34, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 29 жовтня 2016 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області 12 листопада 2015 року, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 30. Батьками в свідоцтві про народження записані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком- [PERSON] . \~\~Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 09 травня 2017 року, з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 березня 2017 року, до повноліття дитини (справа № 377/176/17, П № 2/377/112/17). \~ \~31 травня 2017 року на виконання вказаного рішення Славутицьким міським судом Київської області видано Теплову [PERSON] . виконавчий лист. \~ \~Як вбачається з Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] станом на 01.07.2019 року згідно матеріалів виконавчого провадження має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 15513,24 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.1\~ст.196\~Сімейного кодексу\~України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. \~ \~У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з не залежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова (справа № 750/4658/17) від 16 травня 2017 року, [PERSON] запобіжний захід у вигляді застави було змінено на тримання під вартою у межах строку досудового розслідування. \~ \~ \~ \~Згідно довідки начальника державної установи «Чернігівська виправна колонія № 44» від 03.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , утримувалася в дільниці слідчого ізолятора при державній устанві «Чернігівська виправна колонія № 44» з 21.12.2017 року по 07.03.2019 року. Відповідно до вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 березня 2019 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України та призначено покарання у виді штрафу і звільнено з-під варти в залі судового засідання. З урахуванням наведеного, суд вважає, що в період з червня 2018 року до 07 березня 2019 року відповідач з поважних причин не сплачувала аліменти. При цьому доводи представника позивача про те, що відповідач до 30 вересня 2018 року отримувала допомогу при народженні дитини і могла з них сплачувати аліменти на утмримання сина [PERSON] , суд до уваги не приймає, виходячи з такого. Довідкою про отримання (неотримання) допомоги від 03.10.2019 року № 2748 підтверджено, що Теплова [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року було призначено допомогу при народженні дитини на дочку [PERSON] , [INFO] . Загальна сума доходу за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, за винятком аліментів, становить 30960,00 гривень. Відповідно до пп. 10 п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів не проводиться з одноразової допомоги при народженні дитини. Таким чином, з допомоги при народженні дитини, яку отримувала відповідач, утримання аліментів відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України не проводилось. Доказів того, що відповідач, до якої було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і яка знаходилась в період з 21.12.2017 року по 07 березня 2019 року в дільниці Чернігівського слідчого ізолятора, отримувала інши доходи та не сплачувала з них аліменти, суду не надано. Відповідно до копії наказу №104-ОС від 16.09.2019 року [PERSON] з 17 вересня 2019 року прийнято на посаду «Сторож» підрозділу «Загальноцеховий персонал» з посадовим окладом 4173,00 гривень згідно штатного розкладу, з нормальними умовами праці з роботою по змінному графіку. Не дивлячись на те, що відповідач була влаштована на роботу лише 17 вересня 2019 року, але суд вважає, що, звільнившись 07 березня 2019 року з-під варти в залі суду після проголошення вироку і по 30 червня 2019 року [PERSON] , могла сплачувати аліменти, оскільки вона є особою працездатного віку, протипоказань до праці немає. Для сприяння у працевлаштуванні вона могла звернутися до Славутицького міького центру зайнятості. Тому суд не погоджується з доводами відповідача та її представника про те, що в період з 08 березня 2019 року по 30 червня 2019 року відповідач з поважних причин не сплачувала аліменти на утримання сина [PERSON] , тому що не працювала. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня за порушення строків сплати аліментів на заборгованість, яка утворилася за період з березня 2019 року по червень 2019 року. \~ Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 3\~статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Можна зробити висновок,\~що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. \~ \~ \~ \~Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій\~статті 155 СК України. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року\~№ 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. \~ \~ \~ \~Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. \~ \~ \~ \~У\~статті 179 СК України\~послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). \~ \~ \~ \~У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. \~ \~ \~ \~Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. \~ \~ \~ \~Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць\~\~та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. \~ \~ \~ \~Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. \~ \~ \~ \~Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. \~ \~ \~ \~Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. \~ \~ \~ \~Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. \~ \~ \~ \~Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. \~ \~ \~ \~За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. \~ \~ \~ \~Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. \~ \~ \~ \~У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. \~ \~ \~ \~Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. \~ \~ \~ \~У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. \~ \~ \~ \~Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц, П № 14-616цс18 від 03 квітня 2019 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку, зазначеного позивачем в позовній заяві, загальна сума пені, за перід з 1 червня 2018 року по 31 липня 2019 року склала 16245,61 гривень. \~ \~ \~ \~Суд не\~погоджується із\~формулою нарахування\~пені,\~зазначеною в\~позовній заяві\~позивачем,\~оскільки вона\~не відповідає\~тій формулі,\~яка викладена\~у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц, П № 14-616цс18 від 03 квітня 2019 року, та здійснює розрахунок пені за порушення строків сплати аліментів, виходячи із формули нарахування пені, зазначеній у вищевказаній постанові ВС, за період з березня 2019 року по 01 серпня 2019 року. \~ \~ \~ \~Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 1860 гривень 78 копійок, з яких: \~ \~ \~ \~- за березень 2019 року з 01 квітня 2019 року по 01 серпня 2019 року: 608,10 гривень х 122 дня х 1 % = 741,88 гривень; \~ \~ \~ \~- за квітень 2019 року з 01 травня 2019 року по 01 серпня 2019 року: 608,10 гривень х 92 дня х 1 % = 559,45 гривень; \~ \~ \~ \~- за травень 2019 року з 01 червня 2019 року по 01 серпня 2019 року: 608,10 гривень х 61 день х 1 % = 370,94 гривень; - за червень 2019 року з 01 липня 2019 року по 01 серпня 2019 року: 608,10 х31 день х1 % =188,51 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб та юридичних осіб у спосіб, визначений законами України, але в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за період з березня 2019 року по 01 серпня 2019 року в сумі 1860 гривень 78 копійок відповідно до вимог ст. 196 СК України у межах заявлених позовних вимог, за порушення строків сплати аліментів на заборгованість, яка утворилася за період з березня 2019 року по 30 червня 2019 року. Згідно з частиною першою\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку із набранням чинності Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо створення\~економічних передумов\~для посилення\~захисту прав\~дитини на\~належне утримання» № 2475- VІІІ від 03.07.2018\~року,\~ яким були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином,\~прийняття Закону\~України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо створення\~економічних передумов\~для посилення\~захисту прав\~дитини на\~належне утримання» № 2475- VІІІ від 03.07.2018 року спрямоване на посилення захисту прав дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов в частині зміни розміру аліментів необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим вимога позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у новому розмірі необхідно здійснювати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пророційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В судовому засіданні встановлено, що адвокат Прокопенко О.П. надавав відповідачу [PERSON] правничу допомогу на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 27 вересня м 2019 року. Згідно акту виконаних робіт від 15 жовтня 2019 року за договором про надання професійної правничої допомоги від 27 вересня 2019 року адвокатом адвокатського об`єднання «Славутицька міська юридична консультація «Захист» Прокопенком О.П. у вересні-жовтні 2019 року була надана правова допомога за договором про надання професійної правничої допомоги від 27 вересня 2019 року по підготовці до розгляду справи № 377/594/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несплачені аліменти, збільшення розміру аліментів, в Славутицькому міському суді Київської області в такому обсязі: вивчення та аналіз документів, наданих довірителем, підготовка відзиву до суду 2 години, вартість наданої послуги -1000 гривень; надання консультацій довірителю з питань сімейного та цивільно-процесуального законодавства, що стосуються предмету спору, -1 година, вартість наданої послуги - 250 гривень; вивчення та аналіз судової практики з питань, що є предметом спору, підготовка до суду 2 години, вартість послуги -500 гривень; представництво інтересів довірителя в суді з розрахунку 500 гривень за 1 годину. Вартість послуг, наданих довірителю адвокатом [PERSON] О.П [PERSON] та частково оплачених довірителем авансовим платежом станом на 15.10.2019 року складає 1250 гривень, які за надану правничу допомогу отримані згідно банківської квитанції від 30.09.2019 року. Оплату витрат відповідачем Тепловою І [PERSON] за надання їй правничої допомоги адвокатом [PERSON] П. згідно наданого договору підтверджено квитанцією № 0.0.1479882110.1 від 30.09.2019 року в розмірі 1250 гривень. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» \~встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України»\~(Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. \~ \~ \~ \~Враховуючи \~ \~час,\~затрачений адвокатом\~ [PERSON] \~на вивчення\~та аналіз\~документів,\~ підготовка\~відзиву до\~суду,\~надання консультацій\~з питань\~сімейного та\~цивільно-процесуального\~законодавства,\~ що\~стосуються предмету\~спору,\~ \~ вивчення\~та аналіз\~судової практики\~з питань,\~що є\~предметом спору,\~підготовка до\~суду,\~представництво інтересів\~довірителя в\~суді, складність справи, обсяг та якість виконаних робіт, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, в сумі 1250 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то судові витрати на професійну правничу допомогу підлягаються стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно тій частині позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено. \~ \~ \~ \~Так, позивачем було заявлено дві вимоги: про збільшення розміру аліментів та про стягнення пені в сумі 15513,24 гривень, одна з яких задоволена, інша частково задволена на суму 1860, 78 гривень. Розрахунок витрат на професійну правничу допомогу необхідно здійснювати наступним чином: 1250/2х88 %(1860,78х100% /15513,24-процент відхиленої вимоги про стягнення пені)/100 %= 550 гривень. Виходячи із змісту п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 550 гривень. Клопотання від представника позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, заявлено не було. За змістом ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнений позивач на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial