Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

08.04.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позвона заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - постановити рішення, згідно з яким щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь, на утримання дитини, дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Автоматизованою системою документообігу суду для слухання справи на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 13.07.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 22.07.2015 року. В судовому засіданні, яке відбулося 22.07.2015 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 22.07.2015 року, відповідач [PERSON] не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то суд при цьому керувався наступними нормами процесуального права. Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений судом належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON]. повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти винесення заочного рішення. Згідно ст.. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, вста\-новленими цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст 227 ЦПК України повідомлення про заочне рішення відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення. Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Підсудність. Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Проте, згідно ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Як видно з матеріалів справи, зокрема, з паспорту позивачки [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстанці. Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено наступне. На протязі з вересня місяця 2006 року по 2008 рік позивачка [PERSON] перебувала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по даній справі, - [PERSON], без державної реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають спільну малолітню дитину, - [PERSON], - 2007 року народження. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 2 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в місто Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 02 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 121. В графі «батько» зазначено відповідача по справі, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка по справі, -[PERSON]. Сторони спільно не проживають з кінця 2008 року, відповідно, на даний час будь - яких відносин не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо на різних житлових площах, причому, дитина стрін проживає спільно з матір»ю, позивачкою по справі, - [PERSON], та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач в даний час участі в вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки не приймає, матеріальної допомоги їм не надає. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо: -стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій\-них обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: - наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачем доведено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], яке видано 2 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в місто Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 02 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 121. В графі «батько» зазначено відповідача по справі, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка по справі, -[PERSON]. - недосягнення дитиною, - [PERSON] повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - [PERSON] зобов»язаний утримувати свою дитину, дочку, - [PERSON] до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення сином повноліття, - до [INFO] року; Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів. До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації. Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ту обставину, що, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач [PERSON] працездатного віку, працездатний, працює, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, та те, що позивачка [PERSON] просить стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в фіксованій частці від всих видів заробітку (доходів) відповідача в розмірі 1/4 частки від його доходу, проте, не 1\\3, як вимагала позивачка, так як за звичаєм 1\\3 частки від доходу стягується на 2 - ох дітей, на одну ж дитину стягується 1\\4 всіх видів заробітку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 08.07.2015 року. Враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] працездатний, працездатного віку, працює, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, інших осіб на своєму утриманні не має, суд приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], уродженки місто Кагарлик Київської області, паспорт серії [NUMBER], виданий 03 листопада 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER], на утримання неповнолітньої дитини, - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 02 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції в Київській області, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, - з 08.07.2015 року і до досягнення дитиною 18 - ти річного віку, тобто, до [INFO] року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial