Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

09\~лютого 2021\~року заявниця звернулася до Березнегуватського районного суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини та відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину. В заяві зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку 1,0333 га, яка розташована на території Березнегуватської селищної ради Миколаївської області. По питанню оформлення спадщини на вищезазначену земельну ділянку, вона звернулася до державного нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки при заведенні спадкової справи, державний нотаріус повинен перевірити місце відкриття спадщини у відповідності до законодавства України. Крім того при видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус зобов`язаний перевірити коло осіб, які фактично прийняли спадщину, тобто які проживали з спадкодавцем на день його смерті. Державний нотаріус рекомендував їй звернутися до суду з позовом про встановлення місця відкриття спадщини та спадкоємців, які прийняли спадщину. У свідоцтві про смерть батька, місце його народження не зазначено, а місце смерті є смт.Березнегувате Миколаївської області. Паспорт громадянина України, батько не отримував, так як зловживав спиртними напоями, вів волоцюжний спосіб життя, ніде не працював. З паспорту громадянина Радянського Союзу, який йому належав, вбачається, що він був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . 14 листопада 1997 року з даного будинку був виписаний та більше ніде не реєструвався. На підставі зазначеного, просила суд встановити місце відкриття спадщини її батька [PERSON] , який помер [INFO] , в смт. Березнегувате Миколаївської області та встановити відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину після його смерті. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, суду пояснила, що після смерті її батька, який помер [INFO] , залишилася спадщину на земельну ділянку 1,0333 га. Вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено, оскільки не встановлено місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину. На момент смерті, батько проживав разом з її дідусем [PERSON] по [ADDRESS] . Вона одна із спадкоємців, яка звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини. Представник заявниці, адвокат Терлецька Т.О., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2019 року № 183, в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував, щоб земельна ділянка, яка залишилася після смерті сина дісталася онуці, оскільки за життя його син зловживав алкогольними напоями, перебував у місцях позбавлення волі за несплату аліментів, матеріальної допомоги доньці не надавав, а тому не заперечував проти задоволення її вимог. Зареєстрований син був з ним за адресою [ADDRESS] , однак був знятий з реєстрації, оскільки виїхав до Дніпропетровської області до своєї співмешканки. Згодом повернувся до смт. Березнегувате і став проживати з ним за вказаною адресою до самої смерті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, дійшов наступного. [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . Дані факти підтверджуються копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2017 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , виданого 28 січня 1998 року за актовим записом №04 Березнегуватським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] (а.с.8,9). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,0333 гектара для ведення особистого селянського господарства в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 014387, виданого 24 грудня 2002 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 11 жовтня 2002 року за № 442 (а.с.12). З копії спадкової справи [PERSON] , наданою завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В., вбачається, що 22 березня 2018 року заявниця звернулася до Березнегуватської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] та того ж дня до Спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи у реєстрі за № 62176368 (а.с.27-29). Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положенням ч.1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Нормою ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина 1 та 2 ст.1270 зазначеного Кодексу передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За вимогами ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Крім того, у пункті 1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Пунктом 1.12 тієї глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця (ів). За відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери, ощадною книжкою тощо. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п. 1.14 того ж Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Згідно ч.1 ст.29 ЦК України за загальним правилом місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Таким чином за вказаними нормами законодавства встановлення місця постійного проживання на час смерті особи є одним із способів визначення місця відкриття спадщини. З паспорту громадянина Радянського Союзу, який належав [PERSON] , вбачається, що він був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , однак 14 листопада 1997 року знявся з реєстрації та більше ніде не реєструвався (а.с.6-7). Як заявниця у заяві, так і заінтересована особа в судовому засіданні вказували, що [PERSON] фактично до дня своєї смерті проживав за місцем реєстрації свого батька [PERSON] по [ADDRESS] . Вказане підтверджується витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданого 13 лютого 2020 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), з якого вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та інформацією, наданою Березнегуватським селищним головою за № 1052/25-05 від 16 лютого 2021 року, з якої вбачається, що згідно картотеки виконавчого комітету за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] з 23 січня 1970 року по теперішній час (а.с.10,25). Підтвердили також вказане і в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] , а також тітка померлого [PERSON] . З вказаного слідує, що [PERSON] постійно проживав без реєстрації до дня своєї смерті [INFO] за місцем проживання свого батька [PERSON] , а тому місцем відкриття його спадщини є [ADDRESS] . Щодо вимоги заявниці про встановлення відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, то дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки судом встановлено, що заявниця після смерті свого батька звернулася у встановлений законом строк та порядку із заявою про прийняття спадщини, а значить прийняла її, а заінтересована особа [PERSON] , як батько померлого, проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою, із заявою до нотаріальної контори про відмову від спадщини не звертався, а значить, в силу приписів ч.3 ст.1268 ЦК України, також вважається таким, що спадщину прийняв. Встановлення місця відкриття спадщини необхідне заявниці для нотаріального оформлення спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] .

Outcome: approved