Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

07.11.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до Верхньодніпровського районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 19 грудня 2018 року. Відповідач в установлений строк відзив на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зняти арешт з усього його майна, у тому числі арешт та заборону його відчуження на будинок за адресою: Другий провулок Ленфіна, 9, м.Верхівцеве, що накладений постановою відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області від 11.07.2007 року.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: згідно з договором купівлі-продажу від 4 вересня 1984 року він має право власності на будинок за адресою: 2-й провулок Леніна, 9, м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В 2018 році йому стало відомо, що згідно з постановою ВДВС Верхньодніпровського РУЮ у Дніпропетровській області від 13.07.2007 року на усе його майно, в тому числі на будинок, було накладено арешт. У звязку з чим було накладено арешт йому не відомо. Згідно з повідомленням ВДВС 02.12.2013 року виконавче провадження, в якому було накладено арешт, було завершено. Він звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з будинку, проте йому було відмовлено у звязку з тим, що архівні документи вже знищено. Позивач вважає, що за таких обставин є всі підстави для зняття арешту з його мана, що й стало причиною звернення до суду. Відповідач в установлений строк відзив на позовну заяву не надав. Вимоги суду про надання копії виконавчого провадження № 31605269 безпідставно не виконав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 1984 року [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: 2-й провулок Леніна, 9, м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією відповідного договору. \~ Відповідно\~до ст.\~1\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~- Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України,\~цим Законом,\~іншими законами\~та нормативно-правовими\~актами,\~прийнятими відповідно\~до цього\~Закону,\~а також\~рішеннями,\~які відповідно\~до цього\~Закону підлягають\~примусовому виконанню Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у\~статті 3\~цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішенн Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~офіційного оприлюднення\~повідомлення про\~визнання боржника\~банкрутом і\~відкриття ліквідаційної\~процедури,\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у звязку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що позивач звертався до відділу державної виконавчої служби з метою зняття арешту з майна, що йому належить. На що 11 липня 2018 року отримав відповідь про те, що згідно з постановою від 11.07.2007 року ВДВС Верхньодніпровського РУЮ було накладено арешт на все майно позивача, в тому числі на домоволодіння за адресою: Другий провулок Леніна, 9 м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Також згідно з постановою ВДС Верхньодніпровського РУЮ про відкриття виконавчого провадження № 31605269 від 03.03.2012 року на вищевказане домоволодіння також було накладено арешт. Згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень вказане виконавче провадження було завершено 02.12.2013 року. Будь-яких інших відомостей про відкриті виконавчі провадження не має. Іншої інформації відповідачем суду не надано. За даних обставин, а також враховуючи, що на сьогоднішній день жодних відкритих виконавчих проваджень щодо стягнень заборгованості з [PERSON] не має, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та звільнити з під арешту майно, належне [PERSON], який був накладений в рамках виконавчого провадження № 31605269 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2012 року та постанови ВДВС Верхньодніпровського РУЮ від 11.07.2007 року. Зняття арешту з майна, на думку суду, не порушить права стягувачів, оскільки виконавче провадження завершено. \~ \~Понесені позивачем\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~в сумі\~704.80\~грн.,\~покласти на\~позивача [PERSON]\~

Outcome: approved