Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

07 травня 2020 року, представник позивача звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною появою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості та кредитним договором № 7031703960 від 3 березня 2017р. в розмірі 22254,46 грн., з яких: 8944,71 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8165,28 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5142,96 грн. - сума заборгованості за пенею, та судові витрати в розмірі 2102,0 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 03 березня 2017 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» (даті - Первісний кредитор чи ТОВ «ФК«ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК«ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) та заяву №7031703960 від 03 березня 2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК«ЦФР» (далі - Кредитний договір), підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК«ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК«ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК«ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК«ЦФР», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 26.06.2019 року між ТОВ «ФК«ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК«ЄАПБ») укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК«ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК«ЦФР» і боржниками. Згідно з п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК«ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК«ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» (далі - реєстр боржників) - додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019, TOВ «ФК«ЄАРБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22254,46 грн., з яких: 8944,71 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,51 грн., - сума заборгованості за відсотками; 8165,28 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5142,96 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно з п. 3.1. договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. На виконання п. 6.6. договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст.ст. 512 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти від імені ТОВ «ФК«ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягала виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до п. 6.4 договору відступлення прав вимоги, у випадку, якщо з моменту переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги. TOВ «ФК«ЦФР» отримав під боржників/Державної виконавчої служби будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості боржників, ТОВ «ФК«ЦФР» зобов`язаний перерахувати вказану суму ТОВ «ФК «ЄАПБ» протягом 5 (п`ята) банківських днів з моменту її отримання. Так, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок попереднього кредитора (ТОВ «ФК«ЦФР») вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача,а саме 26.06.2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 7031703960 від 03 березня 2017 року в сумі 22254,46 грн., з яких: 8944,71 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8165,28 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5142,96 грн. - сума заборгованості за пенею. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 14 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву в якій визнала позовні вимоги та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до\~положень ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до\~положень ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 03 березня 2017 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» (даті - Первісний кредитор чи ТОВ «ФК«ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК«ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) та заяву №7031703960 від 03 березня 2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК«ЦФР» (далі - Кредитний договір), підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК«ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК«ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК«ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК«ЦФР», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір (а.п. 5-11, 15-16). Відповідно заяви № 7031703960 від 03.03.2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало [PERSON] грошові кошти у сумі 10472,00 грн. та страховий платіж ПАТ «Страховій компанії «ТАС» за договором страхування № 7031703960-С від 03.03.2017 у сумі 192 грн. (а.с. 6-11). Зазначений договір ніким з учасників правочину не оспорювався і у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Відповідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» № 3482080-SG від 16.07.2019 року [PERSON] дійсно отримала кредит у ТОВ Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» у сумі 10472,00 грн. Право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії, згідно графіку коштів по кредиту, відповідача на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором надійшло 4374,00 грн. (а.п. 17-18). Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору, відповідно до ст. 628 ЦК становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ст. 525 ЦК встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК щодо обов`язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Стаття 599 ЦК передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1054 ЦК позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 2 ст.\~1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 26.06.2019 року між ТОВ «ФК«ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК«ЄАПБ») укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК«ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК«ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості) (а.п. 22-25). Згідно з п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК«ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК«ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» (далі - реєстр боржників) - додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019, TOВ «ФК«ЄАРБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22254,46 грн., з яких: 8944,71 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8165,28 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5142,96 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно з п. 3.1. договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до вимог ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Боржник за кредитним договором належним чином не сплачував заборгованість ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26.06.2019 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7031703960 від 03 березня 2017 року становить 22254,46 грн., з яких: 8944,71 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8165,28 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5142,96 грн. - сума заборгованості за пенею (а.п. 19). Відповідно до ст.\~518\~ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризики настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Отже неналежне повідомлення позичальника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язання сторін за кредитними договорами і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора. Вище викладене узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 26 березня 2020 року у справі № 522/21219/14-ц. На виконання п. 6.6. договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст.ст. 512 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти від імені ТОВ «ФК«ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». На виконання п. 6.6 договору про відступлення права вимоги 09.07.2010 року ТОВ «ФК «ЦФР» на адресу [PERSON] направило повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», у якому також роз`яснило відповідачу про необхідність сплати заборгованості у сумі 22254,46 грн. Цього ж числа, позивач направив на адресу відповідача повідомлення про зміну умов кредитування та включення персональних даних до бази персональних даних, відповідно до якого вказано на те, що існує заборгованість по сплаті кредиту, а тому поставлено вимогу про його погашення (а.с. 20-21). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В супереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення відповідач не виконав своє зобов`язання та припинив повертати даний кредит у строки передбачені кредитним договором. Статтею 534\~Цивільного кодексу\~України визначено черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Сплачені кошти були зараховані для погашення боргу в черговості, передбаченій ст. 534 ЦК України. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 26.06.2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 7031703960 від 03 березня 2017 року у сумі 22254,46 грн., з яких: 8944,71 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8165,28 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 5142,96 грн. - сума заборгованості за пенею. За таких обставин, суд вважає, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами № 7031703960 від 03 березня 2017 року в установлені договорами строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи [PERSON] порушила умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Судові витрати, згідно ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач, [PERSON] , визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1051,00 грн. Одночасно, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50% відсотків сплаченого судового збору, що становить 1051,00 грн.

Outcome: approved