Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

09.08.2019 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області винесено рішення, згідно якого вирішено: позовні вимоги Квартирно - експлуатаційного відділу м. Житомира, треті особи на стороні позивача: Міністерство Оборони України, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Відділу Бердичівському району до Скраглівської сільської ради, [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити. Визнати незаконним та скасувати рішення Скраглівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №215 від 23.01.2009 року - Про затвердження технічної документації щодо виготовлення документів на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] в частині земельної ділянки площею 0,2539 га кадастровий номер: 1820886001:01:004:0071. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №586039 від 31.01.2011 року, виданий на підставі рішення Скраглівської сільської ради від 23.01.2009 року №215, [PERSON] , кадастровий номер: 1820886001:01:004:0071, площею 0,2539 га. Скасувати в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю запис №182080001000440 на території Скраглівської сільської ради. Витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Квартирно - експлуатаційного відділу м. Житомира земельну ділянку кадастровий номер: 1820886001:01:004:0071, площею 0,2539 га. 18.12.2020 року від Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій зазначено, що в рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату,час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено рішенням суду відповідачами подані заяви про визнання позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, а саме сплатив судовий збір в розмірі 7684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №551 від 11.04.2019 року, а відповідачі до початку розгляду справи по суті позов визнали, з відповідачів на користь позивача слід стягнути половину судового збору у розмірі по 1921,00 грн. з кожного, а іншу половину судового збору у розмірі 3842,00 грн. компенсувати позивачу за рахунок державного бюджету.

Outcome: approved