Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

10.06.2021 року представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулись до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2019 року у розмірі 15383,93 грн. станом на 11.04.2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 27.12.2019 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н на отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі. Остання, у свою чергу, своєчасно не повертає АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 11.04.2021 року заборгованість становила 15383,93 грн., з яких: тіло кредиту 12042,43 грн., відсотки 3341,50 грн. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. 01.07.2021 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. 07.10.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася. З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2019 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» (перейменовано на АТ «АКЦЕНТ-БАНК») (надалі - Банк) укладено кредитний договір з [PERSON] шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-банку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 6). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та тарифи користування кредитною карткою, розміщені на сайті\~https://а-bank.соm.ua/terms. Банком до матеріалів позовної заяви не долучено доказів, що відповідач [PERSON] ознайомлена з тарифами користування кредитною карткою особисто під розпис. Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість\~\~за вказаним кредитним договором станом на 11.04.2021\~року становила\~15383,93\~грн.,\~з яких:\~тіло кредиту\~ 12042,43\~грн.,\~відсотки \~3341,50\~грн. (а.с. 5). За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною\~1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а\~\~також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Але надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем, також відповідачем не підписано і довідки, в якій сторони узгодили порядок та строки нарахування заборгованості за відсотками. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування відсотків. Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «АКЦЕНТ-БАНК» дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 3341,50 грн. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Одночасно, оскільки позивачем надано докази про надання відповідачу кредитних коштів та про використання їх відповідачем, та враховуючи позицію відповідача, який не оспорив зазначених фактів, тому суд приходить до висновку про підставність вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12042,43 грн. Відтак позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню. У силу приписів\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (12042,43 грн. х 100% : 15383,93 грн. = 78,27 %; 2270 грн. х 78,27 % : 100% = 1776,94 грн.).

Outcome: partial