Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

08.01.2020 року до Володимирецького районного суду Рівненської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 16.01.2020 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12.06.2020 року справу передано для розгляду під головуванням судді Іванків О.В. 22.09.2020 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд справи проведено без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 03 листопада 2006 року. Вказаний шлюб розірвано рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року, яке сторонами не оскаржувалось і набрало законної сили. Таким чином, сторони у справі перебували у шлюбі в період з 03 листопада 2006 р. по 18 жовтня 2019 року. Дана обставина визнана сторонами, і крім того, підтверджується відомостями про реєстрацію шлюбу та рішенням Володимирецького районного суду. У відповідності до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, як це вбачається зі ст.71 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі обидві сторони набували нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, згоди щодо добровільного поділу майна ними не досягнуто, будь-яких домовленостей щодо зміни розміру часток у випадку поділу майна, а також шлюбного договору не укладалось. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним позов в тій частині, що до спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який підлягає поділу між сторонами. При цьому, враховуючи обставини справи, суд не знаходить підстав для відступлення від принципу рівності часток подружжя і приходить до висновку, що майно підлягає поділу в рівних частках по 1/2 частині кожному з подружжя. Враховуючи викладене,

Outcome: approved