Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

10.01.2014 року до Хорольського районного суду Полтавської області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 29 січня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис № 12, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають спільну повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER]. На даний час донька [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчатись в коледжі Київського національного університету технологій та дизайну на 3-му курсі, денна форма навчання, що доводиться довідкою даного навчального закладу № 775 від 28.11.2013 року, але не має самостійного доходу, тобто потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батька, який працює, але не надає їй належної допомоги. Позивачка в судове засідання не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в позовній заяві просила провести розгляд за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але надав на адресу суду заяву в якій позов визнав і просив провести розгляд за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судом, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 29 січня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис № 12, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають спільну повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER]. На даний час донька [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчатись в коледжі Київського національного університету технологій та дизайну на 3-му курсі, денна форма навчання, що доводиться довідкою даного навчального закладу № 775 від 28.11.2013 року, але не має самостійного доходу, тобто потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батька, який працює, але не надає їй належної допомоги. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по ? частині всіх видів заробітку /доходу/, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення дитиною навчання. Тому суд визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Оскільки донька [PERSON] на момент подачі позовної заяви досягла 18 років, вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення дитиною навчання, визначені вірно і підлягають задоволенню. Приймаючи рішення та задовольняючи вимогу позивача частково щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з положень ст. 199 СК України, згідно з якими якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 10.01.2014 року. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням обставин, передбачених ст. ст. 182, 200 СК України, на думку суду, зважаючи на обставини справи, розмір доходу відповідача, відсутність на утриманні у нього інших дітей чи недієздатних осіб, стан здоров'я відповідача, який є працездатним, працює, розмір аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, який слід стягувати на користь позивачки, повинен становити розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до повного задоволення. Витрати по сплаті судового збору, які не підлягають оплаті позивачем при зверненні до суду підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 214 ЦПК України.

Outcome: approved