Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

07.11.2019 [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовм позовом, вимоги якого мотивує тим, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому з 16.05.2001 значиться зареєстрованим відповідач. Останній обіцяв знятися з місця реєстрації у вказаному будинку ще до 2014 року. Проте, до цього часу цього не зробив, хоча з квітня 2014 в будинку не проживає. Обставини реєстрації місця проживання відповідача в будинку позивача обмежують права останнього як власника, зокрема, з оформлення субсидії чи продажу. В зв`язку з викладеним [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ухвали Роменського міськрайонного суду від 19.11.2019 по даній справі було відкрите провадження та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У визначений зазначеною ухвалою строк відповідач відзиву на позов не подав, клопотань не заявляв. Представник управління адміністративних послуг в своєму клопотанні просить про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 13.11.2014 приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І. за реєстр. № 2026. Згідно витягу з Державного реєстру речових право на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 29438602 від 13.11.2014 право власності позивача на цей житловий будинок зареєстроване в державному реєстрі речових право на нерухоме майно про реєстрацію, номер запису про право власності 7676951, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 500621159107 (а.с. 15,16). З довідки про склад сім`ї з місця реєстрації, виданої Управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області 04.11.2019 р. № 01-35/8267, за адресою: [ADDRESS] , крім позивача зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 13). Згідно з довідкою голови квартального комітету виконкому Роменської міської ради від 04.11.2019 № 12 відповідач [PERSON] з квітня 2014 року дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно дост. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності. Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до пункту 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним судом України у постановах від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16, 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Факт реєстрації відповідача в будинку по 1-му [ADDRESS] , належному позивачу, порушує право власності останнього, відповідач вибув у інше місце проживання більше 5 років тому, в зв`язку з чим втратив право на користування житлом за вказаною адресою. З огляду на встановлені обставини, аналізуючи докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та згідно положень ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 142, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 379, 382, 391 ЦК України, суд, -

Outcome: approved