Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

07.10.2019 р. [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 336/3688/14-ц з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу) до повноліття дитини. В даний час він не може сплачувати аліменти у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), оскільки змінився сімейний стан, а саме - [INFO] у нього народилась друга дитина - [PERSON] . Дружина позивача - [PERSON] перебуває у декретній відпустці. Дружина разом з сином будуть перебувати на його повному утриманні до досягнення дитиною 3 років. Вважає, що визначений згаданим рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню на підставі ст.192 СК України, оскільки з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів змінився його сімейний стан. За позовом [PERSON] , посилаючись на ст.192 СК України, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.07.2014 р. з 1/4 до 1/8 часток з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою від 22.10.2019 р. відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 19.11.2019 р. 19.11.2019 р. розгляд справи відкладено на 22.01.2020 р. для повторного виклику відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. 22.01.2020 р. розгляд справи було відкладено на 26.03.2020 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 26.03.2020 р. розгляд справи відкладено на 27.04.2020 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 27.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 12.06.2020 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.73-75). Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, подала заяву про відкладення розгляду справи через запровадженням карантину. В процесі розгляду справи подала відзив на позов (а.с.30-31) та додаток до відзиву (а.с.44). Суд не встановив підстав, передбачених п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, для задоволення заяви відповідача з огляду на наступне. Оголошений карантин не виключає можливості реалізації особою своїх процесуальних прав, зокрема шляхом подачі відзиву на позов, чи додаткових пояснень, а також і участі особи у розгляді, так як Постанова КМУ № 211 від 11.03.2020 р. встановлює заборону відвідування закладів освіти та проведення масових заходів, натомість судові установи, вживши необхідних заходів безпеки для працівників та відвідувачів, працюють та здійснюють судочинство. Будь-яких доказів, які б свідчили про незадовільний стан здоров`я відповідача чи її представника суду не надано. Виходячи з вищевказаного, враховуючи, що справа перебуває в провадженні суду з 2019 р., баланс інтересів сторін, поінформованість учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим відхилити клопотання відповідача, яка реалізовували свої права в тому числі і через представника, про відкладення розгляду справи, та розглянути справу за її відсутності та відсутності представника відповідача. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін та їх представників, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.07.2014 р. у справі № 336/3688/14-ц, пр. № 2/336/1966/2014 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Згідно ст. ст.12, 18 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З наданих позивачем письмових документів судом встановлено, що після постановлення рішення про стягнення аліментів, 05.07.2019 р. позивач уклав шлюб з [PERSON] (а.с.7) та [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а.с.8). Надані позивачем докази суд вважає належними і допустимими, оскільки вони свідчать про зміну сімейного стану платника аліментів, що є підставою для задоволення позову про зменшення розміру аліментів. Разом з тим, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини [PERSON] , слід зменшити з ј до 1/6 частини від заробітку (доходу). Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як на одну з підстав для відмови в задоволенні позову, [PERSON] послалась на незадовільний стан здоров`я дитини, необхідність систематичного лікування доньки та надала відповідні довідки та медичні документи. Вказані доводи [PERSON] , у разі їх доведеності, є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину на підставі ст.185 СК України. Інші доводи відповідача, які викладені у відзиві, не спростовують висновків суду з наведених вище підстав, оскільки позиція позивача та надані ним докази узгоджуються з положеннями ст.192 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved