Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

10.02.2021 позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що 07.12.2016 о 17.30 год. на ділянці автодороги між селами Унятичі та Лішня Дрогобицького району Львівської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем CHEVROLET TRACKER, д.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка від отриманих травм померла на місці пригоди. Відповідальність водія автомобіля марки «CHEVROLET TRACKER», д.н.з. [NUMBER] на час вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське», яке згідно інформації, розміщеної на сайті МТСБУ, із 6 грудня 2016 року втратило право укладати договори ОСЦПВ. Всі договори, що укладені страховиком до виключення з МТСБУ, продовжують діяти до закінчення їх строку дії. Зазначають, що 18 вересня 2018 року, відповідачем оприлюднено інформацію щодо прийому документів потерпілих у ДТП за зобов`язаннями ПрАТ «СТ «Іллічівське», оскільки МТСБУ здійснюватиме виплати за зобов`язаннями такого.19 листопада 2019 року на адресу МТСБУ направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах [PERSON] , [PERSON] . Загальна сума вимоги за моральну шкоду, заподіяну смертю [PERSON] складає 19 200,00 грн., з яких: для [PERSON] - 9 600 грн. моральної шкоди, для [PERSON] - 9 600 грн. моральної шкоди. Вказану заяву отримано за адресою МТСБУ, в результаті чого відкрито справі №64783.Листами від 13 лютого 2020 року та 14 лютого 2020 року МТСБ повідомило про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважають таке рішення безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід, цивільно-правова відповідальність води забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «CHEVROLET TRACKER» д.н.з. [NUMBER] , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Звертають увагу суду на те, що з моменту отримання МТСБУ заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, ними не отримано належного страхового відшкодування, відтак згідно вимог ст. 36.5 згаданого вище Закону у них є законні підстави для стягнення з МТСБУ пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 18.02.2020 року по 02.02.2021 року у розмірі 2615,12 грн. Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України просять стягнути з МТСБУ три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 18.02.2020 року по 02.02.2021 року в розмірі 553,90 грн. та інфляційні втрати за період з 18.02.2020 року по 02.02.2021 року у розмірі 978,82 грн. Ухвалою від 11.02.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 11.03.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 01.03.2021 від представника позивачів надійшов детальний опис наданих послуг на підставі договору про надання правової допомоги. 05.03.2021 від відповідача МТСБУ надійшов відзив на позовну заяву та докази направлення такого іншим учасникам справи. 11.03.2021 від представника позивачів - адвоката Качмар А.І. надійшла відповідь на відзив. 11.03.2021 розгляд даної справи відкладено на 30.03.2021. 30.03.2021 від представника позивачів - адвоката Качмар А.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 30.03.2021 розгляд цивільної справи відкладено за клопотанням представника позивачів - адвоката Качмар А.І. на 12.04.2021. 07.04.2021 від представника позивачів - адвоката Качмар А.І. надійшло клопотання про залучення співвідповідача. Ухвалою від 12.04.2021 задоволено клопотання представника позивачів - адвоката Качмар А.І. про залучення до участі в справі в якості співвідповідача ПрАТ «СТ Іллічівське». Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками відповідач - МТСБУ отримано, однак клопотання про розгляд справи за участю сторін від останнього до суду не надано. Відповідач - ПрАТ «СТ Іллічівське», який залучений до участі в справі згідно ухвали від 12 квітня 2021 ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками не отримав, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою «адресат відсутній», а.с. 80. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача ПрАТ «СТ Іллічівське» про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси останній суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 1 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2016 на ділянці автодороги між селами Унятичі та Лішня Дрогобицького району Львівської області відбулось ДТП, під час якого водій [PERSON] , керуючи автомобілем CHEVROLET TRACKER, д.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка від отриманих травм померла на місці пригоди, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2016 видане виконавчим комітетом Унятицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області та витяг про реєстрацію кримінального провадження №12016140000001063 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України, а.с.9. Відповідальність водія автомобіля марки «CHEVROLET TRACKER», д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП була застрахована згідно Полісу №АІ8995811 у ПрАТ «СТ «Іллічівське», а.с. 11. 19 листопада 2019 року [PERSON] (син потерпілої) та [PERSON] (син потерпілої) на адресу МТСБУ було направлено заяву про виплату страхового відшкодування. Загальна сума вимоги за моральну шкоду, заподіяну смертю [PERSON] складає 19 200,00 грн., з яких: для [PERSON] - 9 600 грн. моральної шкоди, для [PERSON] - 9 600 грн. моральної шкоди. У даній заяві потерпілі просили здійснити страхове відшкодування в порядку ст. 27.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у виді одноразової виплати шляхом перерахування коштів на рахунок, а.с. 7-8. Листами від 13 лютого 2020 року № 3.1-05/4952 та від 14 лютого 2020 року №3.1-02/5161 МТСБ повідомило [PERSON] та [PERSON] про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а.с. 26-27. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до положень статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно з пунктом 1.8. статті 1 Закону № 1961-IV страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена. Суд приймає до уваги доводи позивачів з приводу того, що відповідальність водія автомобіля марки «CHEVROLET TRACKER», д.н.з. [NUMBER] станом на 07.12.2016 була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське», яке згідно інформації, розміщеної на сайті МТСБУ, із 6 грудня 2016 року втратило право укладати договори ОСЦПВ, а.с. 11. Відповідно до пункту 22.1 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на МТСБУ може бути покладено виконання зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «СТ Іллічівське» на даний період часу не ліквідована, не визнана банкрутом та не перебуває в процесі припинення, а.с.43-44. Таким чином, та обставина, що ПрАТ «СТ «Іллічівське» анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки відповідно до ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, позивачі у позовній заяві також посилаються на те, що відповідно до інформації, розміщеної на сайті МТСБУ, із 6 грудня 2016 року ПрАТ «СТ «Іллічівське» втратила право укладати договори ОСЦПВ. Однак, всі договори, що укладені страховиком до виключення з МТСБУ, продовжують діяти до закінчення їх строку дії, а.с.28 Системний аналіз положень статей 1, 41, 53 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави дійти висновку, що МТСБУ відшкодовує шкоду третім особам лише у виняткових випадках, визначених статтею 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а припинення членства ПрАТ «СТ «Іллічівське» у МТСБУ не є підставою для відшкодування шкоди останнім особі, якій завдано шкоди ДТП. Разом з тим, суд звертає увагу позивачів та їх представника на те, що ухвалою від 12.04.2021 задоволено клопотання представника позивачів - адвоката Качмар А.І. про залучення до участі в справі в якості співвідповідача ПрАТ «СТ Іллічівське». Копію ухвали надіслано всім учасникам справи. Однак, станом на 13.05.2021 позивачами не уточнено позовних вимог щодо ПрАТ «СТ Іллічівське» та не подано належних та допустимих доказів звернення позивачів саме до страховика - «СТ Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування, а відразу пред`явлено вимогу до МТСБУ. Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що позбавлення членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання його зобов`язання за полісом, матеріали справи не містять інформації, що страховик не здійснює страхової діяльності, а позов до ПрАТ «СТ Іллічівське» позивачами не пред`явлено, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Разом з тим, оскільки судом відмовлено у вимозі про стягнення страхового відшкодування, відтак вимога про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат також не підлягають до задоволення. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed