Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

08 січня 2019 року до Троїцького районного суду Луганської області надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування вимог якої зазначено, що 03 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції під актовим записом №658 був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Причиною припинення шлюбних відносин стали протилежні погляди на шлюб та сімю, виникнення сварок, свідком яких стає дитина. Більше чотирьох років позивач та відповідач разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, у звязку з чим просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В підготовче судове засідання сторони не зявились. Позивач у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також надав письмову заяві, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу і просить суд справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За таких обставин, зважаючи на той факт, що відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, направивши про це відповідну заяву до суду, суд приходить до висновку, про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 142212, виданого 03 грудня 2011 року, позивач та відповідач з 03 грудня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області під актовим записом № 658 (а.с. 19). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спору щодо визначення місця проживання дитини в рамках даної справи заявлено не було. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється відсутність взаєморозуміння, виникнення сварок між позивачем та відповідачем. Сторони більше чотирьох років разом не проживають, спільне господарство ними не ведеться. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини\~або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя\~власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні\~шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги,\~взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач\~не\~має\~намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що\~причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне\~життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок\~чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги були задоволені в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved