Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

09.02.2016 року Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини- Скибинського [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивачка посилається на те що, 25.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 280. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені з вересня 2015 року. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Крім цього, позивачка зазначила, що дитина мешкає разом із нею , у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, свої позовні вимоги підтримала . Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив що позовні вимоги він визнає в повному обсязі . Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25.04.2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 280. ( а.с.9) Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв»язку в вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача аліментів, на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження І-ВЛ № 298384 від 31 жовтня 2012 року сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с.8). У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача . Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплат за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами , суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved