Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

08 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] Миколаївського району Миколаївської області. За зазначеною адресою за його згодою в якості члена сім`ї був зареєстрований його син - [PERSON], який на даний час у спірному житловому будинку не проживає. На даний час він не може вільно розпорядитися належним йому майном у зв`язку з реєстрацією у вказаному будинку відповідача. Посилаючись на вимоги ст. 98 ЖК України, позивач просив виселити відповідача з належного йому будинку та зняти його з реєстрації. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, підтвердивши викладені в позові обставини та просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи суду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] та представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази суд, установив такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.04.2006 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Миколаївського району Миколаївської області є позивач - [PERSON] Згідно довідки Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за адресою: [ADDRESS], Миколаївського району Миколаївської області зареєстрований та проживає [PERSON] Права власника житлового будинку визначені статтею 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В той же час законом встановлені випадки обмеження його прав. Відповідно до частини 3 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 405 ЦК України члени сім` власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 1 статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON], відповідач, тобто його син на даний час в спірному будинку не проживає. Отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому в задоволенні позову йому слід відмовити.

Outcome: dismissed