Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

09.09.2014 року позивач ТОВ « Консультативно-правовий центр «Юрстандарт-2012» звернулося до суду з позовом, де просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ « КПЦ « Юрстандарт-2012» заборгованість за договором позики на загальну суму 90212,23 грн. та судовий збір в сумі 902,13 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідачка визнала позов частково та пояснила , що вона вже виплатила боргів 8000 грн., що перевищує розмір отриманої позики в чотири рази. Розмір пені для неї є непомірно високим, прохала її зменшити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2013 року між [PERSON] та ТОВ « КПЦ « Юрстандарт- 2012» укладено договір позики № 12119072013 , за умовами якого підприємством надано відповідачу в позику власні грошові кошти в сумі 2000,00 грн.00 коп. Підтвердженням отримання позикових грошових коштів є розписка відповідача , яка написана нею власноручно .Згідно умов договору, відповідач зобов'язується повернути позикові кошти та сплатити плату за користування позикою в розмірі 504 грн.00 коп., в термін встановлений договором. Пунктом 5.4 статті 5 Договору встановлено, що у випадку невиконання / неналежного виконання позичальником своїх обов'язків за договором,, позикодавець залишає за собою право нарахування пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання, а саме за прострочку повернення позики- пеню з розрахунку 2 % за кожен день прострочення платежу; за прострочку плати за користування позикою-пеню з розрахунку 2% за кожний день прострочення платежу. Відповідно до абз. 2 п.8.1 ст. 8 укладеного договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань . В разі неповного виконання позичальником зобов'язань у встановлений договором строк, договір вважається автоматично пролонгованим на строк , вказаний в п.1.1. у випадку сплати позичальником плати за користування позикою та пені, якщо така була нарахована з наступного дня від дати пролонгації договору. При цьому , позичальник не звільняється від зобов'язання додатково оплатити плату за користування позиковими коштами, яка буде нарахована з наступного дня від дати пролонгації договору. З моменту укладення та до 12 березня 2014 року даний договір було пролонговано на підставі ст.8 договору, та жодних претензій до відповідача не виникало. Терміном повернення коштів за договором було визначено 02 серпня 2013 року.Остання проплата була здійснена відповідачем 26.02.2014 року. Відповідачка здійснювала сплату за договором у розмірі 504 грн. кожні 14 днів, починаючи з 19 липня 2013 року до 26 лютого 2014 року включно. Всього на користь позивача нею було сплачено 8064 грн., що перевищує отриману нею позику в 4 рази. Цей факт не заперечується позивачем, який в своїй позовній заяві зазначив, що заборгованість за договором виникла 12 березня 2014 року. Оскільки з березня 2014 року відповідачкою не було здійснено жодної оплати за користування позикою, відповідно до п. 8.1. договору він не був пролонгований та припинив свою дію. В свою чергу абз. 1 п. 8.1. договору про його дію до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Позивачем за договором поруки під виглядом плати за користування позикою фактично було встановлено відсоткову ставку в розмірі 604,8% річних (із розрахунку: сума плати за рік - 504 грн. х 2 х 12 = 12096 грн., відсоток річних = 12096 грн. х 100% / 2000 грн. = 604.8% річних). За п. 5.4 Договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником своїх обов'язків за договором, позикодавець залишає за собою право нарахування пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання, а саме:за прострочку повернення позики - пеню з розрахунку 2 % за кожен день прострочення платежу;за прострочку плати користування позикою - пеню з розрахунку 2 % за кожний день прострочення платежу. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір позики становив 2000 грн., відсотків - 504 грн. У позові позивач просить стягнути з відповідачки неустойку за невиконання зобов'язань, визначених договором позики за 182 дні в розмірі 87708,23 грн. Пеня значно перевищує розмір основної заборгованості, крім того її розмір обраховано позивачем з порушенням норм ст. 550 ЦК України, оскільки розрахунок заборгованості містить нарахування пені на кожен день прострочення на вже нараховану пеню за попередній період. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. За умовами п. 5.4 Договору розмір пені за кожен день прострочення виконання відповідачкою своїх зобов'язань по поверненню суми позики та сплаті обумовленої договором суми за користування позикою становить:(2000 + 504) х 2% - 50,08 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України, розмір пені (неустойки) за 182 календарних дні прострочення виконання відповідачкою своїх зобов'язань становить:50,08 х 182 = 9114,56 грн. Суд вважає можливим зменшити пеню , враховуючи те , що відповідачка сплатила вже позивачу в чотирі рази більшу суму, ніж отримала. Також враховує її майновий стан. Відповідачка отримує майже мінімальну заробітну плату в розмірі 1551 грн. та разом з чоловіком сплачує кредит в розмірі 40 408 швейцарських франків, розмір якого в декілька разів збільшився в гривневому еквіваленті з 2008 р. у зв'язку зі збільшенням курсу гривні до швейцарського франка. Суд вважає необхідним зменшити розмір пені до 1000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial