Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

09.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Косівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа: служба у справах дітей Косівської міської ради про визнання батьківства, мотивуючи тим, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 17 червня 2005 року шлюб припинено шляхом розірвання, однак, після реєстрації розірвання шлюбу подружжя продовжило спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON] , в актовому записі про народження якого вказано відомості: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Позивач, як біологічний батько дитини, від дня народження матеріально забезпечував її розвиток та доглядав. [INFO] [PERSON] померла у м. Косів Івано-Франківської області. Після смерті [PERSON] , позивач, як батько дитини, звернувся до управління праці та соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації із заявою про надання державної допомоги на цю дитину, але під час перевірки документів було встановлено, що в актовому записі про народження [PERSON] дані про особу його батька записані зі слів матері - [PERSON] відповідно до положень ст.135 Сімейного Кодексу України. У зв`язку з цим позивачу відмовлено у прийнятті документів як від батька дитини і її законного представника та рекомендовано звернутися до суду про визнання батьківства. [PERSON] звернувся до Косівського районного відділу ДРАЦС про видачу витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , але видати цей документ не представилось можливим, оскільки позивач не є законним представником дитини за даними ДРАЦСу. Також, [PERSON] звернувся до комісії у справах дітей Косівської міської ради з клопотанням про визнання батьківства дитини, де його звернення підтримали, однак рекомендували звернутися з цього приводу до суду. 15.03.2021 року ухвалою судді вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 11.05.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без його участі. Представник Відповідача Косівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву із проханням розглядати справу за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутності, позов підтримує. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності учасників справи на підставі наявної сукупності доказів, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав: Так, згідно ч.1 ст.51 Конституції України: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В силу вимог ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував з матір`ю дитини [PERSON] у фактичних сімейних відносинах після розірвання між ними зареєстрованого шлюбу, від яких у них є спільна дитина. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.01.2021 року, видно що 17 червня 2005 року [PERSON] розірвав шлюб із дружиною [PERSON] (а.с.7). Згідно копії актового запису про народження від 25.10.2017 року - [INFO] народився [PERSON] , прізвище якого вказане « [PERSON] », відомості внесені за заявою матері (а.с.12). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть №17 від 12.01.2021 року (а.с.8). Згідно довідки про склад сім`ї №83 від 13.01.2021 року (а.с.10) вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , 2001 року народження, входять батько - [PERSON] , 1978 року народження, брат - [PERSON] , 2004 року народження, та брат - [PERSON] , 2017 року народження. Згідно довідки №82 від 13.01.2021 року, виданої виконкомом Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області [PERSON] 1978 року народження: його син - [PERSON] , 2017 року народження, проживає в [ADDRESS] (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 25.02.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично проживає з трьома дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3: спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.п.2.1, 2.8 розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затвердженого наказом МЮУ від 12.01.2011 року № 96/5, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. А згідно п.2.13.1: підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За правилами ч.4 ст.29 ЦК України: місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків або одного з них. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У справі «Хант проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Визнання батьківства за рішенням суду (примусовий порядок) визначено у ст. 128 СК. Відповідно до якої за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Також Верховний Суд зазначив, що хоча судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю (постанова від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц). Варто зазначити, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу, а саме: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина. Згідно Акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 02.06.2021 року (а.с.30) [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; після розірвання шлюбу із дружиною продовжував проживати із нею однією сім`єю та під час цього проживання у них народився син - [PERSON] , 2017 року народження, якого батько доглядав, допомагав в організації лікування в м.Івано-Франківськ. [PERSON] разом із колишньою дружиною (матір`ю [PERSON] , 2017 року народження) проживали до смерті останньої, після чого батько продовжив до обстеження дитини [PERSON] , який отримав статус дитини-інваліда, продовжив лікування сина. [PERSON] здійснює догляд за сином [PERSON] , [INFO] , влаштував у дитячий садок при Костелі в м.Косів. Факт лікування [PERSON] після смерті матері останнього батьком [PERSON] підтверджується також медичним висновком №26/21 від 05.03.2021 року (а.с.31). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що її батько з мамою проживали разом постійно, батько підтримував маму та брата [PERSON] , [INFO] , і морально і матеріально. Хоча документально батьки були розлучені - фактично вони проживали однією сім`єю: [PERSON] лежав із мамою в роддомі, допомагав при народженні сина. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, він знайомий із сім`єю [PERSON] близько двадцяти років - дружать сім`ями, [PERSON] та [PERSON] жили разом повноцінною сім`єю, [PERSON] забирав дружину з роддому з сином [PERSON] , мати якого не заперечувала батьківство [PERSON] стосовно їх сина [PERSON] . Про те, що вони розлучились йому не було відомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що її син хрестив сина [PERSON] [PERSON] , вони знайомі з 2006 року - були першими сусідами. [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, проживали разом, старша їх дочка [PERSON] дружила із її сином. Завжди думала, що [PERSON] та [PERSON] - подружжя. [PERSON] не заперечувала батьківство відносно сина [PERSON] і сумнівів у його батьківстві не виникало. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що понад двадцять років він знає сім`ю [PERSON] та постійно із ними спілкувався, знав, що [PERSON] та [PERSON] були у зареєстрованому шлюбі, потім розлучились та нетривалий час жили окремо, але дітей виховували вони разом. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони із дружиною [PERSON] постійно жили разом як сім`я та розлучились лише формально. Дізнався, що він не зареєстрований батьком сина [PERSON] лише після смерті дружини. Позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Крім того, позивач надав суду фотографії його сімейного життя із [PERSON] та їх сина [PERSON] , [INFO] , які підтверджують факт його участі у вихованні дитини. З урахуванням вище наведених обставин, згоди служби у справах дітей на задоволення всіх позовних вимог, а також в інтересах як сторін, так і дитини, суд вважає за доцільне визнати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] та включити останнього як батька дитини в актовий запис про народження дитини. А в зв`язку із цим слід зобов`язати Косівський районний відділ ДРАЦСу ГТУЮ в Івано-Франківській області внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видати відповідне нове свідоцтво про народження дитини. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 126, 128-134 СК України та

Outcome: approved