overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

07.10.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 19 лютого 2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви. В судове засідання позивачка не з*явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач не заперечує провести заочний розгляд справи (про що вказав у заяві), суд ухвалив на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач перебувають у юридичному шлюбі з 19 лютого 2002 року. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

07.10.2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] по тих підставах, що від сумісного життя із відповідачем є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], який проживає спільно із позивачкою. [PERSON] не бере участі у утримані дитини, не надає матеріальної допомоги, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на його утримання. Позивачка надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, а саме оголошеннями в газеті «Одеські вісті» та «Урядовий кур'єр», про що в матеріалах справи є наявні докази, жодних клопотань, доказів чи заперечень до суду не надавав, про причини не з'явлення в судове засідання суд не повідомляв. У зв'язку з викладеним, зі згоди позивачки, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), який проживає спільно із позивачкою (а.с. 6). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. В даний час позивачка, не має можливості належним чином його забезпечити. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

07.10.2014 [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив ухвалити рішення про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на вказаний об'єкт нерухомості. Після смерті батька позивач фактично прийняв спадщину, продовжує користуватися квартирою. Інших спадкоємців немає. У зв'язку з тим, що на предмет нерухомості відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи позивач не має можливості нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач, в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Від третьої особи - Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Врахувавши думку позивача, висловлену в заяві про розгляд справи без його участі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

07.10.2014 позивач, через свого уповноваженого представника [PERSON], направивши позов поштою, звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 травня 2010 року, від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне життя між позивачем та відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння, втрати любові та поваги, це стало причиною постійних суперечок, тривалий час сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З метою сприяння примиренню подружжя з урахуванням можливості зберегти сім'ю, судом 16.12.2014 було постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі для надання подружжю строку для примирення до 17.03.2015. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та на усні пояснення, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 13.05.2010 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 859. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб фактично припинений, заходи щодо примирення подружжя, не дали результату, примирення між подружжям не відбулося, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

07.10.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральних збитків (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. Він працював у відповідача з 28.04.1975 р.. Наказом від 28.07.2014 р. був звільнений у зв'язку з скороченням штату, чисельності працівників. Заробітна плата з 01.06.2014 р. по 01.10.2014 р. не виплачувалась; заборгованість становить 5635,49 грн. На письмове звернення до відповідача відповіді не отримував. Просить стягнути з відповідача на його користь 5635,49 грн. заборгованості по заробітній платі та відшкодувати моральні збитки в сумі заборгованості на 01.10.2014 р.. В судовому засіданні позивач позов(а.с.1) підтримав та пояснив, що заборгованість по заробітній платі він отримав у розмірі 5635,49 грн. 20.10.2014 р.. Представник відповідача позов не визнала згідно письмових заперечень, зазначила, що вимога про відшкодування моральної шкоди взагалі не обґрунтована. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача; наказом 228/к від 28.07.2014 р. був звільнений у зв'язку зі скороченням штату, чисельності працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.3-6). Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до довідки ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» від 21.10.2014 р. сума 5635,49 грн., що належить позивачу при звільненні, виплачена йому в повному обсязі. Про це зазначає і сам позивач в судовому засіданні. Відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки у відповідача відсутня заборгованість по заробітній платі перед позивачем. Крім того, вимога про відшкодування моральних збитків в сумі заборгованості на 01.10.2014 р. є незрозумілою; не вказано розмір моральних збитків; взагалі вони не обґрунтовані. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув позов в межах заявлених сторонами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

07.10.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 02.08.1996 року у відділі РАГС Залізничного РУЮ м.Львова, актовий запис № 227. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.08.1996 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час шлюб існує лише формально, оскільки вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками у журналі вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

07.10.2014 р. до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначає, що йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 047785, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією 17.02.2004 р., належить земельна ділянка площею 4,3110 га, яка розташована на території Вільнянської сільської ради Оріхівського району. При заповненні державного акту на право власності на землю, посадовими особами Оріхівської районної державної адміністрації була допущена орфографічна помилка у написанні його імені. Згідно свідоцтва про народження та паспорта громадянина України він [PERSON], в державному ж акті на право приватної власності на землю він вказаний як [PERSON]. В даний час він бажає укласти договір оренди земельної ділянки (паю) з сільськогосподарським товариством, але реєстраційна служба йому відмовила в реєстрації через невідповідність імені, внесеного до державного акту на право приватної власності на землю. За заявою [PERSON] просить встановити факт належності акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 047785, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією 17 лютого 2004 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 252 на ім»я [PERSON], [PERSON]. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Представник зацікавленої особи - реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції в Запорізькій області подав до суду заяву про розгляд заяви без їх участі, рішення по справі відносять на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника та зацікавленої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, в тому числі: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначено в документі, не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Викладені в заяві обставини підтверджені дослідженими письмовими доказами: копією паспорта громадянина України та свідоцтва про народження [PERSON], копією державного акту на право власності на земельну ділянку на ім»я [PERSON]. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

07.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказала, що 23.10.2012 року вступив в шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №141. Від даного шлюбу дітей не мають. Як зазначив позивач, сумісне життя з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини припинено у лютому 2014 року. Причиною припинення шлюбних відносин є аморальний спосіб життя відповідачки. Спору про поділ майна не має. У судове засідання [PERSON] не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідачка [PERSON] згодна на розірвання шлюбу, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 23.10.2012 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області , актовий запис №141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 197655 від 23.10.2012 року. (а.с.5) Шлюбні відносини припинено в лютому 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння і як наслідок, припинення шлюбних відносин. Відповідачка не заперечувала проти підстав розірвання шлюбу на які посилався позивач у позові, а саме, її аморальна поведінка. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна не має. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки стягуються витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

07.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 25.12.2007 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2007 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони з грудня 2013 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що після надання сторонам строку для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

07.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду на час навчання, але не більш ніж як до досягнення ним 23 років за умови, якщо він буде продовжувати навчання. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] є студентом другого курсу мед сестринського відділення спеціальності «Сестринська справа» Павлоградського медичного училища. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, що продовжує навчання не надає. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, є студенткою другого курсу медсестринського відділення спеціальності «Сестринська справа» Павлоградського медичного училища (а.с.6-9). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved