Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

09 вересня 2014 року позивачі звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про встановлення факту допущення технічної помилки у написанні кадастрового номеру земельної ділянки під час заповнення та підписання бланку державного акту на право власності на земельну ділянку; визнання за позивачами права спільної часткової власності на земельну ділянку; зобов'язання РС Овідіопольського РУЮ Одеської області провести державну реєстрацію земельної ділянки та видати на ім'я позивачів свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Позивачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином представник позивачів, [PERSON], яка у судове засідання з'явилася та заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Овідіопольської РДА в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є розписки у матеріалах справи, причин неявки суду не повідомив. Представник Відділу Держземагенства в Овідіопольському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є розписки у матеріалах справи, причин неявки суду не повідомив. Представник РС Овідіопольського РУЮ Одеської області у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є розписки у матеріалах справи, причин неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 26 грудня 2003 року серії ОД №045202 [PERSON], батько позивачів, був власником земельної ділянки [NUMBER], розташованої на масиві [NUMBER] Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, загальною площею 2,5853 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 21 серпня 2008 року [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки [NUMBER], розташованої на масиві [NUMBER] Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, загальною площею 2,5853 га. 21 липня 2009 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом кожен, [PERSON] - свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим №3100 від 21 липня 2009 року, та [PERSON] - свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим №3098 від 21 липня 2009 року. Після отримання позивачами у 2010 році технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності на вказану вище земельну ділянку, вони звернулися до ТОВ «Регіональний земельно-кадастровий аналітичний центр», де замовили розробку технічної документації щодо складання нових державних актів на право власності на зазначену земельну ділянку. Зазначена технічна документація щодо нових державних актів складалася на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності, затвердженої 27 грудня 2010 року розпорядженням голови РДА №1517 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 03.06.2010 року №605». Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, вказані у заповіті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, має право отримати свідоцтво про право власності на спадщину. У разі прийняття спадщини декількома спадкоємцями, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них з вказуванням імені та долі у спадщині інших спадкоємців. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо до складу спадщини, яку прийняв спадкоємець, входить нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Дослідивши матеріали справи, на підставі діючого законодавства, з урахуванням того, що фактично позивачі отримали свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку [NUMBER], позовна вимога щодо визнання за ними права спільної часткової власності на вказану земельну ділянку задоволенню не підлягає. Крім того, не підлягає задоволенню позовна вимога щодо встановлення факту допущення технічної помилки у написанні кадастрового номеру земельної ділянки під час заповнення та підписання бланку державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки, по-перше з зазначеною вимогою звертаються до суду в порядку окремого провадження, по-друге, технічна документація щодо нових державних актів на ім'я позивачів складалася на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності, затвердженої 27 грудня 2010 року розпорядженням голови РДА №1517 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 03.06.2010 року №605». Також, не підлягає задоволення вимога щодо зобов'язання РС Овідіопольського РУЮ Одеської області провести державну реєстрацію земельної ділянки та видати на ім'я позивачів свідоцтво про право власності на земельну ділянку, оскільки позивачі мають свідоцтва про право власності на земельну ділянку, та можуть самостійно звернутися до відповідного органу з заявою про реєстрацію. Перелік статей ЦК України, на які у своїй позовній заяві послалися позивачі, суд враховувати не може як обґрунтування позовної заяви, оскільки вони не мають жодного відношення до предмету позову, за виключенням ст. 16 та ст.319 ЦК України.

Outcome: dismissed