Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

09.07.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що у 2009 році вона виїхала на навчання у Велику Британію, де після закінчення навчання залишилася там проживати. У 2014 році вона зустріла [PERSON] , з яким почали спільно проживати в житловому будинку по найму в м. Лондон Великої Британії. За час спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Зазначає, що 27.10.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у громадському центрі Бромлі в районі Бромлі, Стоквел Клоз Район Бромлі, Лондонське бюро Бромлі за №13. Згодом у шлюбі у них [INFO] народився ще син [PERSON] . Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2021 року шлюб між ними розірвано. Вказує на те, що ще до розірвання шлюбу і на даний час неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] , які є громадянами України проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що на даний час вона працює по тимчасових заробітках за кордоном, таким чином отримує нерегулярний мінливий дохід, якого інколи не вистачає на власні потреби. Інших доходів немає. Відповідач [PERSON] офіційно працює на посаді директора будівельної фірми, яка зареєстрована у Великій Британії, де отримує заробітну плату близько 20000 фунтів стерлінгів в рік, яку витрачає на власні потреби, що підтверджується виписками з його банківського рахунку. Відповідач спочатку надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, однак згодом перестав цього робити. Він є особою працездатного віку, фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, аліменти нікому не платить, інших стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, на даний час працює директором будівельної фірми у м. Лондон Великої Британії, а тому на її думку, має змогу надавати кошти на утримання їхніх неповнолітніх дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] (інд. н. [NUMBER] ), уродженця та жителя с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 5000 грн. на дитину, всього по 10000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Куций О.С. позов позивача підтримав повністю з підстав наведених в ньому та просив його задоволити. Не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відзив на позовом також не подав. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який 26.03.2021 року розірвано в судовому порядку, що стверджується копіює рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с. 8-12). За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується перекладеними на українську мову засвідченими копіями актового запису про їх народження (а.с.13-14). З`ясовано також, що на даний час неповнолітні діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним депутатом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 18.05.2021 року (а.с.15). Як вбачається з виписок з банківського рахунку відповідача [PERSON] він офіційно працює у Великій Британії та отримує стабільну заробітну плату (а.с. 16-19). Суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 грудня 2021 року становить 2100 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2618 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дітей, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати своїх дітей в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів його важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, в ході судового розгляду не встановлено. За вказаних обставин і з врахуванням того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі якому зазначила в позовній заяві позивач [PERSON] , а саме по 5000 грн. на кожну дитину, всього по 10000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 09.07.2021 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг за надання правової допомоги адвокатом подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи від 08.07.2021 року на суму 4000 грн. та квитанцію № 025/2021 від 08.07.2021 року (а.с.21-22). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяпозивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 908 грн. 00 коп. та на користь позивача 4000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги згідно квитанції №025/2021 від 08.07.2021 року. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved