Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

08.07.2020 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшов позов керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Херсонської обласної державної адміністрації до вказаних відповідачів, в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив: - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності № 39430455 від 30.01.2018 року з одночасним припиненням права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку площею 8,7404 га, кадастровий номер 6522383500:09:001:0004; - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності № 41938158 від 06.07.2018 року з одночасним припиненням права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку площею 8,7404 га, кадастровий номер 6522383500:09:001:0500; - визнати недійсними прилюдні електронні торги по реалізації нерухомого майна, земельну ділянку площею 8,7404 га, кадастровий номер 6522383500:03:001:0500, на території Круглоозерської сільської ради, вартістю 708825 грн результати яких оформлені протоколом №357089 від 10.09.2018 проведення електронних торгів; - визнати недійсними Акт про проведені електронні торги від 18.10.2018 щодо реалізації нерухомого майна - на земельну ділянку площею 8,7404 га, кадастровий номер 6522383500:03:001:0500, на території Круглоозерської сільської ради, складений та затверджений начальником Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. 13.11.2018 за реєстровим №2755 на земельну ділянку площею 8,7404 га, кадастровий номер 6522383500:03:001:0500, на території Круглоозерської сільської ради; - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності № 44017405 від 13.11.2018 року з одночасним припиненням права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на земельну ділянку площею 8,7404 га, кадастровий номер 6522383500:09:001:0500; - зобов`язати [PERSON] повернути у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 8,7404 га, кадастровий номер 6522383500:03:001:0500, вартістю 1516900,0 грн (один мільйон п`ятсот шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень; - стягнути на користь прокуратури Херсонської області судовий збір; В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Новокаховською місцевою прокуратурою під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42019231070000085, а також опрацювання інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно встановлено факт неправомірного вибуття земельної ділянки із державної власності. А саме 30.01.2018 року право власності на земельну ділянку «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» площею 8,74 га, кадастровий номер 6522383500:09:001:0004 на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району за межами населеного пункту на підставі неіснуючого розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації № 14 від 15.01.2018 року державним реєстратором Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Крамчаніним О.В. зареєстровано за відповідачем [PERSON] . На час реєстрації спірна земельна ділянка знаходилась у державній власності, оскільки 20.06.2017 скасовано право приватної власності на земельну ділянку за [PERSON] на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області 654/2693/16-ц від 28.02.2017, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, про що внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав. Крім того, земельна ділянка з вищезазначеним кадастровим номером до 15.01.2018 року мала цільове призначення «для ведення фермерського господарства», а державним реєстратором Крамчаніним О.В. 30.01.2018 року без будь-якого обґрунтування та правових підстав внесено відомості про зміну цільового призначення із «для ведення фермерського господарства» на «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування». Таким чином, державний реєстратор в порушення ч.1 ст. 3, ч.2 ст. 12, ст. 18, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 812 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, на підставі неіснуючого розпорядження оформив за [PERSON] право власності на земельну ділянку, незважаючи на те, що у останнього відсутні правоустановчі документи на речове право на вказані земельні ділянки. У подальшому, незважаючи на неправомірність набуття права власності на вищезазначене нерухоме майно, земельну ділянку з кадастровим номером 6522383500:09:001:0004 на підставі заяви [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В. 01.02.2018 за реєстровим №229, поділено на 9 окремих земельних ділянок. За інформацією, що міститься на Публічній кадастровій карті України встановлено, що новоствореним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери: 6522383500:03:001:0463, 6522383500:03:001:0464, 6522383500:03:001:0465, 6522383500:03:001:0466, 6522383500:03:001:0467, 6522383500:03:001:0468, 6522383500:03:001:0469, 6522383500:03:001:0470, 6522383500:03:001:0471. Вищезазначені земельні ділянки на підставі заяви відповідача [PERSON] , справжність підпису на якій посвідчено 17.05.2018 приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В. за реєстровим №1079, об`єднані в одну, та якій, в свою чергу, присвоєно кадастровий номер 6522383500:03:001:0500. Таким чином, внаслідок поділу та об`єднання змінився кадастровий номер земельної ділянки площею 8,7404 га, а фактично об`єкт цивільних прав - земельна ділянка залишилася у незмінному вигляді, у тому числі межі, площа та інші ідентифікуючі ознаки. Водночас рішенням Голопристанського районного суду у справі № 654/117/18 від 22.01.2018 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та вирішено стягнути заборгованість у сумі 10 млн.грн, яка виникла до реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку. Рішення набрало законної сили 22.02.2018. В ході здійснення виконавчого провадження №55974612 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 10 млн. грн державним виконавцем Голопристанського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області заступником начальника відділу - Григорян Н.А. 23.07.2018 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено опис й арешт нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON] , а саме земельної ділянки площею 8,7404 га з кадастровим номером 6522383500:03:001:0500. Постановою заступника начальника Голопристанського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 26.07.2018 для визначення ринкової вартості нерухомого майна спірної земельної ділянки, яка належить [PERSON] , на підставі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності - [PERSON] . Згідно з висновком експерта ринкова вартість земельної ділянки складає 708825 грн, про що [PERSON] ознайомлено 01.08.2018, останній проти реалізації майна за цією вартістю не заперечував. З метою реалізації арештованого майна Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, 10.09.2018 проведені електронні торги через веб - сайт https://setam.net.ua/, за стартовою ціною у розмірі 708825 грн та складений протокол про проведення електронних торгів №357089, переможцем яких визначено [PERSON] . Вартість, за яку придбано ділянку становить 1516900,0 грн (один мільйон п`ятсот шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень. 18.10.2018 начальником Голопристанського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складений та затверджений акт про проведення електронних торгів. На підставі вищезазначеного акту приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. 13.11.2018 за реєстровим номером №2755 (запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №28891888) видано [PERSON] свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Крім того, Голопристанським районним судом у справі № 654/2693/16-ц встановлено та підтверджено апеляційним та касаційним судами, що земельна ділянка з кадастровим номером 6522383500:09:001:0004 знаходиться в прибережній захисній смузі, відстань від урізу води Чорного моря до складає 93,67 - 95,98 метри, що унеможливлює їх відведення у приватну власність в силу ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України. З урахуванням того, що [PERSON] право власності зареєстровано неправомірно, оскільки останній його не набував, в ході здійснення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 55974612 державним виконавцем передано на реалізацію на прилюдних електронних торгах нерухоме майно - земельну ділянку площею 8,7404 га, з кадастровим номером 6522383500:03:001:0500, дійсним власником якої є держава, яка будь-яких дозволів на відчуження спірної земельної ділянки не надавала, під час процедури торгів із реалізації зазначеної вище ділянки порушено вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України, з посиланням на норми ст. ст. 650, 655, ч. 4 ст. 656, 215 ЦК України, ст. ст.58, 59, 60, 152, 153 Земельного Кодексу України, ст.88 Водного Кодексу України позивач просив вищевказані позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування позовних вимог до відповідача [PERSON] позивач посилається на те, що [PERSON] має усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном законному володільцю - державі, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами (власником майна та його набувачем [PERSON] ) відсутні будь-які договірні правовідносини (ст. 391 Цивільного кодексу України). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки її довіритель є власником спірної земельної ділянки, яку придбав на електронних торгах, що підтверджується Актом про проведення електронних торгів від 18.10.2018 року, затвердженого Голопристанським міськрайонним відділом ДВС, на підставі якого нотаріусом Голопристанського нотаріального округу видано свідоцтво №2755 від 13.11.2018 року. Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, жодних доказів на підтвердження порушення будь-яких норм законодавства на момент проведення торгів спірної земельної ділянки позивачем не надано. В судовому засіданні представник позивача прокурор Пластун Т.А. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позовних вимог заперечили, просили відмовити в задоволенні позову. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Від представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надійшла заява про слухання справи у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27473484 від 24.12.2015 Державним реєстратором проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області кадастровий номер 6522383500:09:001:0004 за суб`єктом [PERSON] (Т.1 а.с.34). Цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6522383500:09:001:0004, площею 8,74 га відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ведення фермерського господарства (Т.1 а.с.35). Підстава виникнення права власності Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯБ№892933 від 06.10.2006, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за №1АА001968-010672100095 (Т.1 а.с.27) Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 28.02.2017, яке набрало законної сили, у справі №654/2693/16-ц, зокрема, визнано недійсними пункти 1, 3 розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 15.09.2006 № 380 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам», визнано недійсним державний акт серії ЯБ 892933 (1АА001968-010672100095) від 06.10.2006 на право власності на земельну ділянку площею 8,74 га, кадастровий номер 6522383500:09:001:0004, виданий [PERSON] (Т.1 а.с.36-41) про що 20.06.2017 внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав (Т.1 а.с.42). Так, вищевказаним рішенням встановлено, що спірні земельні ділянки, зокрема і земельна ділянка, що є предметом розгляду даної справи, знаходиться у межах 2-х кілометрової прибережної захисної Чорного моря, що підтверджується довідкою землевпорядної організації, згідно із приписами Земельного та Водного кодексів України відносяться до земель водного фонду та мають обмежений режим використання. Судом встановлено, що фактично відбулась неправомірна зміна цільового призначення землі, яка за законом не могла бути передана в приватну власність, проте була передана в приватну власність [PERSON] (Т.1 а.с.40). Таким чином, вказаним рішенням суду спірна земельна ділянка повернута у державну власність (ст.78 ЗК України), право на яку за ст.84 Земельного кодексу України реалізується державою через органи державної влади, відповідно до повноважень, визначених цим кодексом. Разом з тим, 30.01.2018 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39430455 Державним реєстратором проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області кадастровий номер 6522383500:09:001:0004 за суб`єктом [PERSON] (Т.1 а.с.46,48), про що 20.06.2017 внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав (а.с. Т.1 42). Так, відповідно до витягу від 30.01.2018 № 112251381 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власник земельної ділянки, площею 8,74 га, кадастровий номер 6522383500:09:001:0004 - [PERSON] , цільове призначення ведення фермерського господарства (Т.1 а.с.49). Відповідно до витягу від 30.01.2018 № 112251391 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно цільове призначення спірної земельної ділянки змінено та зазначено її цільове призначення: «для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування» (Т.1 а.с.50). Підставою виникнення права власності зазначено розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації № 14 від 15.01.2018. Проте, як вбачається з матеріалів справи (Т.1 а.с.21,22,23) розпорядження № 14 від 10.01.2018 голови Голопристанської районної державної адміністрації «Про проект доповнень до районної цільової соціальної програми протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу на 2015-2018 роки» взагалі за своїм змістом не містить інформації щодо надання у власність відповідачу [PERSON] спірної земельної ділянки та зміни її цільового призначення. Вказане підтверджується листом Голопристанської районної державної адміністрації від 24.07.2019 №01-31/2185, в якому також вказано про те, що протягом 2018 та 2019 років розпорядження голови РДА щодо спірної земельної ділянки не видавалося (Т.1 а.с.25). Таким чином, відповідач [PERSON] зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Крім того, в порушення ст.50 Закону України «Про землеустрій», ст.20 Земельного кодексу України без проекту землеустрою проведена зміна цільового призначення спірної земельної ділянки. У подальшому, земельну ділянку з кадастровим номером 6522383500:09:001:0004 на підставі заяви [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В. 01.02.2018 за реєстровим №229, поділено на 9 окремих земельних ділянок, яким присвоєно нові кадастрові номери (а.с.51). За інформацією, що міститься в листі Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області від 13.05.2020 № 10-21-0.202-2974/2-20 земельна ділянка з кадастровим номером 6522383500:09:001:0004 перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру у квітні 2018 року в результаті поділу на земельні ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування з кадастровими номерами: 6522383500:03:001:0463, 6522383500:03:001:0464, 6522383500:03:001:0465, 6522383500:03:001:0466, 6522383500:03:001:0467, 6522383500:03:001:0468, 6522383500:03:001:0469, 6522383500:03:001:0470, 6522383500:03:001:0471 (Т.1 а.с.53). 17.05.2018 вищезазначені земельні ділянки на підставі заяви [PERSON] , справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В. за реєстровим №1079, об`єднані в одну земельну ділянку, площею 8.74 га (Т.1 а.с.55), та якій, в свою чергу, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру присвоєно новий кадастровий номер 6522383500:03:001:0500 (Т.1 а.с.56). Рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41938158 проведено державну реєстрацію права приватної власності на спірну земельну ділянку за новим кадастровим номером 6522383500:03:001:0500 (Т.1 а.с.58, 59). Таким чином, внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6522383500:09:001:0004 на дев`ять окремих земельних ділянок, та в подальшому об`єднання цих самих земельних ділянок в одну, змінився кадастровий номер спірної земельної ділянки на 6522383500:03:001:0500. При цьому загальна площа земельної ділянки, її конфігурація залишилася незмінною. Тобто земельна ділянка з кадастровим номером 6522383500:09:001:0004 та земельна ділянка з кадастровим номером 6522383500:03:001:0500 є однією і тою самою земельною ділянкою. Для такого висновку непотрібно володіти спеціальними знаннями, та суд може встановити відповідні обставини самостійно. Отже, в судовому засіданні встановлено, що у даному випадку із державної власності на користь [PERSON] неправомірно вибула земельна ділянка, площею 8,74 га, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст.5 Земельного кодексу України. Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. А згідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності земельної ділянки оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Правовідносини у цій справі регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Аналіз наведеного дає підстави вважати, що до кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, саме зазначені положення Закону встановлюють межі дослідження наведених юридичних фактів. Цими межами і є подані документи та права, які з них виникають. Враховуючи зазначене, державний реєстратор, в порушення вимог чинного законодавства, не перевіривши та не уточнивши належним чином подані [PERSON] документи, без рішення уповноваженого органу зареєстрував за останнім право власності на спірну земельну ділянку, внаслідок чого було порушено інтереси держави, оскільки з її власності вибула земельна ділянка площею 8,74 га. Таким чином, рішення державного реєстратора по державній реєстрації права приватної власності на зазначену земельну ділянку, а в подальшому і права користування земельною ділянкою, прийняті державним реєстратором, є незаконними, а тому позовні вимоги в частині скасування рішень державного реєстратора №39430455 від 30.01.2018 та №41938158 від 06.07.2018 з одночасним припиненням права власності підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про визнання недійсними прилюдних електронних торгів та визнання недійсним акту про проведені електронні торги судом встановлено наступне. Постановою заступника начальника Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григорян Н.А. при примусовому виконанні виконавчого листа №654/117/18, виданого 27.02.2018 Голопристанським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 10000000,00 грн, накладено арешт на майно, що належить боржнику, зокрема: земельну ділянку, площею 8,74 га, розташовану на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області кадастровий номер 6522383500:09:001:0500, цільове призначення для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (а.с.71). Як вбачається з Акту про проведення електронних торгів від 18.10.2018, з метою реалізації вказаного арештованого майна 10.09.2018 Державним підприємством «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації лота №299267: земельна ділянка, несільськогосподарського призначення, площею 8,74 га, кадастровий номер 6522383500:09:001:0500, розташована на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області за стартовою ціною у розмірі 708825,00 грн. Переможцем торгів визначено [PERSON] за ціною продажу 1516900,0 грн, які сплачено переможцем аукціону на депозитний рахунок Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.72). На підставі вищезазначеного акту приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. 13.11.2018 року за реєстровим номером №2755 видано [PERSON] свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (а.с.61), запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №28891888 від 13.11.2018 (а.с.63). За нормою ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України). Частиною 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу. Правова природа договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного (нікчемного) правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 28.02.2017, яке набрало законної сили, у справі №654/2693/16-ц, спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від Чорного моря менше ніж 100 метрів та входять у нормативно визначену 2-х кілометрову прибережну захисну смугу Чорного моря (а.с.36-41). Відповідно до вимог статті 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. Згідно зі статтею 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Вищенаведені законодавчі норми встановлюють розміри прибережних захисних смуг в залежності від виду водойми та прямо забороняють надання у приватну власність земельних ділянок водного фонду, до яких відносяться прибережні захисні смуги. Вказаним вище рішенням суду встановлено, зокрема, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах 2-х кілометрової прибережної захисної Чорного моря, що підтверджується довідкою землевпорядної організації, згідно із приписами Земельного та Водного кодексів України відносяться до земель водного фонду та мають обмежений режим використання. Таким чином, нікчемність правочину купівлі-продажу спірної земельної ділянки на публічних торгах підтверджується невідповідністю такого правочину вимогам закону, а саме ст. 60 ЗК України, ст.88 ВК України. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Отже, недійсність угоди про відчуження спірної земельної ділянки, яка не підлягає виділенню у приватну власність, прямо визначена приписами Земельного кодексу України, Водного Кодексу України, а тому договір купівлі-продажу земельної ділянки на електронних торгах є нікчемним в силу закону. Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Як вбачається з позовних вимог, позивач просить визнати недійсними прилюдні електронні торги та акт про проведені електронні торги спірної земельної ділянки, проте суть предмету і підстави позову зводиться до встановлення нікчемності вчиненого правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи із позиції сторін, характеру спору, встановивши недійсність нікчемного правочину суд вважає ефективним способом захисту в даному спорі застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, у зв`язку з чим в задоволенні вимог до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про визнання недійсними прилюдних електронних торгів та акту про проведені електронні торги спірної земельної ділянки слід відмовити. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов). Із негаторним позов позовом може звернутися також особа, яка відповідно до закону або договору має право володіння та користування майном, у тому числі у випадку, коли зазначені перешкоди чиняться власником такого майна. Так, судом встановлено порушення права держави, в особі Херсонської обласної державної адміністрації, як власника спірної земельної ділянки, на захист якого звернувся прокурор із негаторним позовом у порядку ст.391 ЦК України. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов). За змістом статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Норми ст.ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Однією з умов застосування негаторного позову є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 04.07.2018 по справі № 653/1096/16-ц, допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Суд виходить з того, що позивач пред`явив саме негаторний позов, обравши спосіб захисту порушеного права шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку та зобов`язання [PERSON] повернути її у власність держави. Отже, суд вважає ефективним способом захисту в даному спорі застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом скасування рішення держаного реєстратора №44017405 від 13.11.2018 з одночасним припиненням права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку та зобов`язання [PERSON] повернути її у власність держави. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 6306,00 грн з кожного. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial