Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

09 жовтня 2018 р. АТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 21 грудня 2015 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 1 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №5168755625010927 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки вересень 2019 р. Відповідачка порушує кредитні зобов'язання та має станом на 20.09.2018 р. заборгованість у сумі 12 659,18 грн., яка складається з: 245,20 грн. заборгованості за кредитом; 2 949,58 грн. - заборгованість за процентами; 8 385,39 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 579,01 грн. процентна складова. Посилаючись на викладене, АТ КБ ПриватБанк просить стягнути з відповідачки на їх користь вищевказану суму заборгованості. Позовна заява була залишена без руху, після усунення недоліків ухвалою суду від 01.11.2018 р. відкрите провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 29 листопада 2018 р., який за клопотанням позивача відкладений до 26 грудня 2018 р.. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, у яких не визнала позовні вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість. За розрахунком відповідача у неї відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки вона повністю сплатила кошти за договором. Вважає, що позивачем стягувалися з неї платежі, що не були обумовлені кредитним договором, а саме страхові платежі на суму 823,76 грн. Через безпідставність позовних вимог відповідач у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив просила відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову, посилаючись на безпідставність доводів відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, у заяві просив розглядати справу без їх участі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Звертала увагу суду на те, що, навіть у разі повного невиконання кредитних зобов'язань відповідачем, її заборгованість за відсотками становила б близько 1900 грн., нарахування відсотків на суму 2 949,58 грн. є явно завищеним. З розрахунку позивача взагалі не прослідковується розмір заборгованості за тілом кредиту. Також посилалася на стягнення позивачем з відповідача коштів на загальну суму на 823,76 грн. на сплату страхових платежів, що не передбачені договором. Заслухавши представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2015 року на підставі письмової Анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір б/н (далі - договір), відповідно до якого відповідач отримала кредитну карту Універсальну, 55 днів пільгового періоду. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка за користування кредитом 3,6 % на місяць (43.20% на рік) з розрахунку 360 днів у році. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. [PERSON] погодилася, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідачка надала згоду на зміну банком кредитного ліміту. Зобов'язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок та видавши платіжну картку з встановленим кредитним лімітом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала зобов'язання по погашенню кредиту та процентів, останній платіж внесла 15 січня 2018 р. у сумі 200 грн. За розрахунком банку станом на 20 вересня 2018 р. заборгованість перед банком за тілом кредиту становить 245,20 грн., за відсотками 2 949,58 грн., що підтверджене розрахунком заборгованості та не спростовано відповідачем. Заборгованість за відсотками обчислена позивачем, виходячи зі ставки, встановленої договором 3,60 % на місяць. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розрахована позивачем заборгованість за тілом та відсотками відповідачем належними доказами не спростована. Наданий відповідачем власний розрахунок платежів та нарахувань за кредитом не є належним доказом у справі через відсутність у відповідача належної фахової кваліфікації для такого розрахунку та не може бути взятий судом до уваги, оскільки належним доказом може бути висновок економічної експертизи, клопотання про призначення якої відповідачем не заявлене. Разом з тим суд погоджується з доводами відповідача у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та поясненнями представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні про безпідставність стягнення з відповідача [PERSON] на не обумовлені договором страхові платежі коштів на загальну суму 823,76 грн. Позивачем правомірність списання цих коштів недоведена, у зв'язку з чим суд вважає необхідним віднести стягнені 823,76 грн. в рахунок сплати відсотків, зменшивши таким чином суму заборгованості за відсотками до 2 125,82 грн. (2 949,58 823,76 = 2 125,82 грн. ) Що ж до стягнення з відповідача крім штрафу ще й пені, то такі дії не ґрунтуються на законі. Пеня і штраф є різновидом неустойки, і одночасно можуть бути стягнуті лише за різні порушення договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач нараховував і штраф і пеню за одне й те ж порушення договірного зобов'язання. Таким чином, фактично мала місце подвійна юридична відповідальність за одне і те ж порушення, що за\~Конституцією України\~є неприпустимим. У зв'язку з зазначеним позовна вимога про стягнення 8 385,39 грн. заборгованості за пенею не підлягає задоволенню. Зменшення заборгованості за відсотками та неврахування заборгованості за пенею тягне за собою зменшення процентної складової штрафу з 579,01 грн. до 118,55 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача стягненню з відповідача підлягає 245,20 грн. заборгованості за тілом кредиту, 2 125,82 грн. заборгованості за відсотками, штраф: 500 грн. фіксована складова, 118,55 грн. процентна складова, що разом складає 2 989,57 грн. Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 416,11 грн.

Outcome: partial