Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

09 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя й виділити йому у власність: - Ѕ частину квартири [ADDRESS] , вартістю 288 000 грн. 00 коп.; - кольоровий телевізор «Panasonic», вартістю 6 900 грн. 00 коп.; - кольоровий телевізор «Philips», вартістю 4 200 грн. 00 коп.; - холодильник «Zanussi», вартістю 5 990 грн. 00 коп.; - систему акустики «Miclolab», вартістю 3 000 грн. 00 коп.; - пральну машину «Whirlpoоl», вартістю 4 500 грн. 00 коп.; - ноутбук «Samsung», вартістю 3 500 грн. 00 коп.; - кондиціонер «Haier», вартістю 2 500 грн. 00 коп.; - електронагрівач «Thermex», вартістю 4 200 грн. 00 коп.; - кутовий диван, вартістю 15 200 грн. 00 коп.; - набір меблів «Скай (дві шафи-купе, одна шафа та одне трюмо), вартістю 6 300 грн. 00 коп.; - набір меблів для ванної кімнати, вартістю 3 700 грн. 00 коп.; - килим 4х3 м., вартістю 4 400 грн. 00 коп. Всього майна на загальну суму - 352 390 грн. 00 коп. - виділити у власність відповідачу [PERSON] : - Ѕ частину квартири [ADDRESS] , вартістю 288 000 грн. 00 коп.; - мікрохвильову піч «Samsung», вартістю 6 000 грн. 00 коп.; - духову піч «Samsung», вартістю 7 500 грн. 00 коп.; - піч для випікання хлібу, вартістю 2 900 грн. 00 коп.; - багатофункціональний пристрій «Samsung», вартістю 3 200 грн. 00 коп.; - фотоапарат «Olimpus», вартістю 3 400 грн. 00 коп.; - ноутбук «Samsung», вартістю 7 600 грн. 00 коп.; - кондиціонер «Vestfrost», вартістю 5 600 грн. 00 коп.; - кухонний комбайн «Royal», вартістю 3 900 грн. 00 коп.; - набір м`якої меблі «Болеро» (два дивани, одне крісло), вартістю 5 200 грн. 00 коп.; - набір кухонних меблів (один стіл, чотири стули, п`ять тумб, шість шаф, одна варочна поверхня, одна витяжна шафа), вартістю 15 400 грн. 00 коп.; - порохотяг «Thomas», вартістю 4 200 грн. 00 коп.; - швейну машину «Brother», вартістю 3 200 грн. 00 коп. Всього майна на загальну суму - 356 100 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначається про те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] із 22 червня 2012 року по 07 лютого 2018 року. Під час перебування у шлюбі й до припинення фактичних шлюбних відносин ними було набуте вказане вище майно, яке розподілити у добровільному порядку відповідач [PERSON] відмовляється. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України). Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2018 року відкрите загальне провадження у справі. Вирішено питання щодо призначення підготовчого судового засідання й встановлення відповідачу строку для надання відзиву на позов та всіх доказів до нього. 09 листопада 2018 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність. Зазначається, що спірна квартира [ADDRESS] набута відповідачем [PERSON] за власні грошові кошти. До моменту укладення шлюбу у відповідача [PERSON] були власні заощадження на загальну суму - 35 000 доларів США, що підтверджується: - розпискою [PERSON] від 21 березня 2007 року про передачу [PERSON] - 25 000 доларів США, яка за частину вартості спільно набутого майна під час перебування у шлюбі; - розпискою [PERSON] від 15 січня 2012 року про отримання від відповідача [PERSON] у якості позики - 20 000 доларів США із зобов`язанням їх повернення до 15 червня 2013 року; - розпискою [PERSON] від 20 листопада 2011 року про отримання від [PERSON] у якості позики - 15 000 доларів США, які були передані колишнім чоловіком відповідача, та 10 000 доларів США із власних заощаджень. Також це підтверджується розпискою від 13 червня 2013 року про те, що відповідач отримала від [PERSON] - 20 000 доларів США у якості повернення позики відповідно до розписки від 15 січня 2012 року; - розпискою від 09 серпня 2014 року про те, що відповідач отримала від [PERSON] - 8 000 доларів США у якості повернення частини позики відповідно до розписки від 20 листопада 2011 року; - розпискою від 27 жовтня 2014 року про те, що відповідач отримала від [PERSON] - 7 000 доларів США; - договором дарування грошових коштів від 10 жовтня 2014 року, укладеного між відповідачем та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] отримала у дар - 10 000 доларів США; - випискою із ПАТ «ВіЕйБі Банк» по рахунку № [NUMBER] у доларах за період з 26 липня 2013 року по 27 серпня 2014 року, відповідно до якої 26 липня 2013 року відповідачем було покладено на рахунок суму коштів у розмірі - 10 000 доларів США, а 26 серпня 2014 року ці кошти перераховано на рахунок № [NUMBER] ; - випискою ПАТ «ВіЕйБі Банк» по рахунку № [NUMBER] у доларах за період з 26 липня 2013 року по 23 липня 2015 року, відповідно до якої в період з 26 серпня 2014 року по 05 лютого 2015 року на рахунок було зараховано кошти у розмірі - 11 002 долари 24 центів США та знято суму у розмірі - 11 003 долари 24 центів США; - випискою ПАТ «Універсал Банк» по рахунку № [NUMBER] у доларах за період із 06 серпня 2013 року по 11 травня 2017 року, відповідно до якої 06 серпня 2013 року відповідачем покладено на рахунок - 10 000 доларів США, а 07 лютого 2014 року - 10 378 доларів 15 центів США (із урахуванням відсотків) знято відповідачем з рахунку; - випискою ПАТ «КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] в доларах за період з 07 лютого 2014 року по 28 вересня 2018 року, відповідно до якої 07 лютого 2014 року відповідачем покладено на рахунок 10 000 доларів США, а 11 серпня 2014 року - 10 401 доларів 85 центів США знято; - випискою ПАТ «КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] в доларах за період з 11 серпня 2014 року по 28 вересня 2018 року, відповідно до якої 11 серпня 2014 року відповідач поклала на рахунок - 8 000 доларів США, а 08 жовтня 2014 року зняла з рахунку 8 011 доларів 89 центів США; - виписками з карткового рахунку відповідача № [NUMBER] ; - квитанціями на загальну суму - 427 690 грн. 52 коп. Право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON] - 05 лютого 2015 року. Зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 30 вересня 2014 року № ЧЗ/163 між [PERSON] та ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ», довідки продавця про оплату ста відсотків вартості квартири та Акту приймання-передачі майнових прав від 14 січня 2015 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу відповідач був зобов`язаний сплатити сто відсотків вартості майнових прав (квартири) у сумі - 520 959 грн. 00 коп., у тому числі податку на додану вартість. За умовами правочину [PERSON] сплатила всі необхідні грошові кошти, що підтверджується відповідною довідкою. Платежі відповідачем були внесені наступним чином: - 140 000 грн. 00 коп. до 16 жовтня 2014 року; - 50 000 грн. 00 коп. до 17 жовтня 2014 року; - 122 000 грн. 00 коп. до 28 жовтня 2014 року; - 70 809 грн. 00 коп. до 29 жовтня 2014 року. Документи про оплату залишку суми вартості спірної квартири у розмірі - 137 550 грн. 00 коп. не збереглися. Всього за квартиру відповідачем було сплачено - 520 959 грн. 00 коп. Крім того відповідачем [PERSON] було укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків від 30 вересня 2014 року № 80/5145/04 й сплачено страховий платіж у розмірі - 44 281 грн. 52 коп. Спільного сумісного майна подружжя як рухомого так і не рухомого не було набуто. 30 листопада 2018 року позивачем [PERSON] подано до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] . У відповіді на відзив зазначається, що позивач та відповідач перебували у цивільному шлюбі й вели спільне господарство з 2004 року, з 22 червня 2012 року між ними було зареєстровано шлюб. Відповідачем 26 липня 2013 року на депозитний рахунок у ПАТ «ВіЕйБі Банк» внесено - 10 000 доларів США. Також 06 серпня 2013 року на депозитний рахунок у ПАТ «Універсал Банк» відповідачем покладено - 10 000 доларів США. Ці грошові кошти були зняті позивачем 05 квітня 2013 року з власного депозитного рахунку № [NUMBER] у ПАТ «Кредитпромбанк» та передані відповідачу без оформлення будь-яких документів, тому що на той момент сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Загальна сума коштів, отриманих позивачем з власного депозитного рахунку № [NUMBER] у ПАТ «Кредитпромбанк» 05 квітня 2013 року склала - 34 268 доларів 17 центів США. Частина коштів у сумі 20 000 доларів США були надані відповідачу позивачем з метою забезпечення збереження в двох різних банках та уникнення проблем у майбутньому із зняттям коштів через введення Національним банком України обмеження суми компенсації вкладникам банків, які знаходяться у стані ліквідації до суми не більш ніж 200 000 грн. 00 коп. Те, що кошти, передані позивачем відповідачу були зняті з власного рахунка позивача підтверджується виписками банку. Так, випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в гривні за період з 14 січня 2008 року по 17 січня 2009 року (депозитний вклад на дванадцять місяців), відповідно до якої 14 серпня 2008 року [PERSON] було зараховано на рахунок 25 000 грн. 00 коп. та 17 січня 2009 року з нього знято - 37 581 грн. 97 коп.; - випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 17 січня 2009 року по 18 квітня 2009 року (депозитний вклад на три місяці), відповідно до якої 17 січня 2009 року позивачем на рахунок зараховано 4 880 доларів 78 центів США та 18 квітня 2009 року знято - 5 053 долари 33 центи США; - випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 18 квітня 2009 року по 21 липня 2009 року (депозитний вклад на три місяці), відповідно до якої 18 квітня 2009 року позивачем було зараховано на рахунок - 5 500 доларів США та 21 липня 2009 року знято - 7 643 долари 28 центів США; - випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в гривні за період з 29 травня 2010 року по 05 березня 2011 року (депозитний вклад на дев`ять місяців), відповідно до якої 14 серпня 2008 року позивачем на рахунок зараховано - 25 000 грн. 00 коп., 17 січня 2009 року знято - 37 581 грн. 97 коп.; випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в гривні за період з 05 березня 2011 року по 24 грудня 2011 року (депозитний вклад на дев`ять місяців), відповідно до якої позивачем 05 березня 2011 року на рахунок було зараховано 109 000 грн. 00 коп., 24 грудня 2011 року знято 170 181 грн. 11 коп.; - випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в гривні за період з 26 березня 2011 року по 24 грудня 2011 року (депозитний вклад на дев`ять місяців), відповідно до якої 26 березня 2011 року позивачем на рахунок було зараховано - 3 000 грн. 00 коп., 24 грудня 2011 року знято 6 590 грн. 12 коп.; - випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в гривні за період з 24 грудня 2011 року по 30 червня 2012 року (депозитний вклад на шість місяців), відповідно до якої 24 грудня 2011 року позивачем на рахунок зараховано 182 356 грн. 58 коп., 30 червня 2012 року знято - 199 641 грн. 89 коп.; - випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в гривні за період з 24 березня 2012 року по 30 червня 2012 року (депозитний вклад на три місяці), відповідно до якої 24 березня 2012 року позивачем на рахунок було зараховано 40 000 грн. 00 коп., а 30 червня 2012 року знято - 41 773 грн. 43 коп.; - випискою ПАТ «Кредитпромбанк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 30 червня 2012 року по 05 квітня 2013 року (депозитний вклад на дев`ять місяців), відповідно до якої 30 червня 2012 року позивачем на рахунок було зараховано 31 950 доларів 00 центів США, а 05 квітня 2013 року знято - 34 268 доларів 17 центів США. Залишок коштів у розмірі - 10 000 доларів США було розміщено [PERSON] на власному депозитному рахунку в ПАТ «Дельта Банк», рахунок № [NUMBER] . Загальна сума коштів, отриманих відповідачем з банківських рахунків станом на 29 жовтня 2014 року становить - 14 142 долари 18 центів США. У той же час позивачем з власних рахунків у банках станом на 29 жовтня 2014 року було отримано та передано відповідачу для оплати вартості квартири - 17 707 доларів 47 центів США й біля 130 000 грн. 00 коп. Те, що кошти, передані позивачем відповідачу були зняті з рахунків саме [PERSON] підтверджується виписками із банківських установ: - КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] у доларах США за період з 11 вересня 2012 року по 07 жовтня 2014 року (депозитний вклад на шість місяців), відповідно до якої 11 вересня 2012 року позивачем на рахунок було зараховано суму коштів у розмірі - 2 500 доларів США та 07 жовтня 2014 року з нього переведено на карту [NUMBER] суму коштів у розмірі - 10 916 доларів 30 центів США; - КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 12 жовтня 2012 року по 15 травня 2014 року (депозитний вклад на дванадцять місяців), відповідно до якої 12 жовтня 2012 року позивачем на рахунок було зараховано 18 доларів 44 центи США та 15 травня 2014 року нього переведено на карту [NUMBER] суму коштів у розмірі - 2 481 доларів 59 центів США; КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 11 вересня 2012 року по 06 жовтня 2014 року (депозитний вклад на дванадцять місяців), відповідно до якої 11 вересня 2012 року позивачем на рахунок було зараховано кошти у розмірі - 4 000 доларів США, 06 жовтня 2014 року з нього переведено на карту [NUMBER] - 4 309 доларів 58 центів США; - ПАТ «Дельта Банк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 26 жовтня 2013 року по 22 січня 2014 року, відповідно до якої 26 липня 2013 року позивачем на рахунок було зараховано - 10 000 доларів США та 22 січня 2014 року з нього знято - 10 404 долара 59 центів США; - ПАТ «Дельта Банк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 01 лютого 2014 року по 05 травня 2014 року, відповідно до якої 01 лютого 2014 року позивачем на рахунок було зараховано кошти у розмірі - 10 404 долара 59 центів США та 05 травня 2014 року з нього знято - 10 643 долара 83 центів США; - ПАТ «Дельта Банк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 02 травня 2014 року по 31 липня 2014 року, відповідно до якої 02 травня 2014 року позивачем на рахунок зараховано 10 661 долар 24 центів США та 31 липня 2014 року знято - 10 925 доларів США; - ПАТ «Дельта Банк» по рахунку № [NUMBER] в доларах США за період з 08 жовтня 2014 року по 14 жовтня 2014 року, відповідно до якої 08 жовтня 2014 року позивачем на рахунок зараховано - 10 000 доларів США та 14 жовтня 2014 року позивачем доручено банку здійснити вільний продаж - 10 000 доларів США й провести сплату суми коштів в гривневому еквіваленті (орієнтовно - 130 000 грн. 00 коп.) на рахунок ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» згідно із умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 30 вересня 2014 року № ЧЗ/163. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року задоволене клопотання позивача [PERSON] й витребувано: 1) у ПАТ «Дельта Банк» повний витяг по рахунках [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) за період із 01 січня 2012 року по 01 січня 2015 року; - посвідчену належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства України, копію заяви [PERSON] на здійснення вільного продажу іноземної валюти у жовтні 2014 року; - посвідчену належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства України, копію платіжного доручення на сплату грошових коштів у жовтні 2014 року на рахунок приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 30 вересня 2014 року № ЧЗ/163, укладеного між ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» й [PERSON] 2) Витребувано у приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ»: - повну інформацію по сплаті грошових коштів у жовтні 2014 року на рахунок цього товариства згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 30 вересня 2014 року № ЧЗ/163, укладеного між ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» й [PERSON] , із зазначенням платників, рахунків, сум грошових коштів та банківських установ, з яких були здійснені ці платежі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2019 року відмовлено позивачу [PERSON] у задоволенні клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року вжито заходи забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року задоволене клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у приватного акціонерного товариства «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» повну інформацію по сплаті у жовтні 2014 року на рахунок цього товариства згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 30 вересня 2014 року №№ ЧЗ/163, укладеного між ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» й [PERSON] , грошових коштів в сумі - 520 959 грн. 00 коп., в тому числі коштів у розмірі - 138 150 грн. 00 коп. із зазначенням платників, рахунків, дати, сум грошових коштів та банківських установ, з яких були здійснені ці платежі. Витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію (витяг із бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України) про те, чи наявні у ДПС України відомості про перетин кордону України (в`їзд/виїзд) [PERSON] , [INFO] , громадянкою Російської Федерації, за період з 01 січня 2014 року по 01 січня 2015 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2019 року призначено у справі судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлені наступні питання: - визначити давність створення оригіналів документів, а саме розписки від 21 березня 2007 року та договору дарування від 10 жовтня 2014 року й відповідність вказаних дат датам виготовлення документів. Зобов`язано [PERSON] , до набрання даною ухвалою законної сили, надати до суду оригінал розписки від 21 березня 2007 року про передачу [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі - 25 000 доларів США та договору дарування грошових коштів у розмірі - 10 000 доларів США від 10 жовтня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 11 жовтня 2019 року Київською незалежною судово-експертною установою витребувано оригінали досліджуваних документів, а саме: - оригінал розписки від 21 березня 2007 року; - оригінал договору дарування грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США від 10 жовтня 2014 року. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року поновлено провадження у справі й призначене судове засідання з метою виконання запиту експертної установи. 25 листопада 2019 року в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] повідомив про відсутність витребуваних документів. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2019 року закрите підготовче провадження у справі й призначено її до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги й просить їх задовольнити. Підтримав пояснення та обставини, викладені у поданих ним до суду заявах. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не визнали позов [PERSON] й просять у його задоволенні відмовити. Надали пояснення у підтримання викладених у заявах обставин та позицій. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі із 22 червня 2012 року по 07 лютого 2018 року. 30 вересня 2014 року між ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав № ЧЗ/163. Предметом договору є квартира [ADDRESS] . Майнові права за цим правочином передаються продавцем покупцю шляхом підписання Акту, який підписується сторонами не пізніше 30 робочих днів з моменту введення об`єкта в експлуатацію, здійсненні покупцем 100% загальної вартості майнових прав. Сторони погодили, що загальна вартість майнових прав за даним договором щодо квартири складає 520 959 грн., у тому числі ПДВ. Покупець сплачує продавцю загальну вартість майнових прав шляхом банківського переказу 100% суми на поточний рахунок до 15 жовтня 2014 року включно. Покупець сплачує на користь Страхової компанії акредитованій продавцем на підставі договору страхування, страховий внесок у розмірі 100% до 15 жовтня 2014 року включно. 30 вересня 2014 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ІНТЕР-ПЛЮС» укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків № 80\\5145\\04, за яким сплачено страховий платіж у розмірі - 44 281 грн. 52 коп. Відповідно до довідки ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» від 14 січня 2015 року № 407, - зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав № ЧЗ/163 від 30 вересня 2014 року щодо 100% оплати [PERSON] за квартиру [ADDRESS] виконані. Згідно з довідкою ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» від 06 березня 2019 року № 6/01, - [PERSON] у жовтні 2014 року на рахунок ПрАТ «ВПБФ «АТЛАНТ» згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 30 вересня 2014 року № ЧЗ/163 були здійснені платежі: - 50 000 грн. 00 коп. - платіжне доручення № АТ000003141 від 17.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», платник - [PERSON] ; - 140 000 грн. 00 коп. - платіжне доручення № АТ0000042 від 17.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», платник - [PERSON] ; - 122 000 грн. 00 коп. - платіжне доручення № АТ000003297 від 28.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», платник - [PERSON] ; - 70 809 грн. 00 коп. - платіжне доручення № АТ000003300 від 29.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», платник [PERSON] . Як видно із довідки ПрАТ «Виробнича проеткно-будівельна фірма «АТЛАНТ» від 09 липня 2019 року № 09/01, - згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 30 вересня 2014 року № ЧЗ/163 було здійснено такі платежі: - 1) 50 000 грн. 00 коп. - меморіальний ордер № @2PL319024 від 17.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», - платник [PERSON] . 2) 140 000 грн. 00 коп. - меморіальний ордер № @2PL000005 від 17.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», - платник - [PERSON] . 3) 122 000 грн. 00 коп. - меморіальний ордер @2PL563124 від 28.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», платник [PERSON] . 4) 70 809 грн. 00 коп. - меморіальний ордер № @2PL726362 від 29.10.2014, ПАТ КБ «ПриватБанк», платник - [PERSON] . 5) 138 000 грн. 00 коп. - меморіальний ордер № ПН18050903 від 12.11.2014, АТ «Дельта Банк», платник [PERSON] . Копії меморіальних ордерів (т.1, а.с. 3-7). 14 січня 2015 року між ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «АТЛАНТ» та [PERSON] складено Акт приймання-передачі майнових прав, за яким продавець передав, а покупець прийняв майнові права на квартиру [ADDRESS] . 23 лютого 2015 року [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Судом досліджені банківські рахунки та виписки з них, надані сторонами [PERSON] й [PERSON] та витребувані судом, а також рух коштів по ним (т.1, а.с. 66-83, 98-151, 209-216, 228). У судовому засіданні допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] дала показання про те, що у неї із відповідачем [PERSON] дружні відносини. Вона брала у неї в борг у листопаді 2011 року 15 000 доларів на власну справу. Було придбано товар: стелажі, стільці, техніка. Документів на придбання товару у неї не має. Все замовлялося з Китаю. Придбавалася оргтехніка в Україні. Грошові кошти брала на два роки. Вернула двома частинами. Вернула кошти трохи пізніше. Віддала 8 000 доларів США, а іншу частину грошей 7 000 доларів США пізніше. У 2016 році бізнес закрився. Борг вона віддавала у 2014 році. При передачі грошей складалася розписка. Свідок [PERSON] , син відповідача, дав показання про те, що з позивачем та матір`ю проживав разом з 2006 року. За чиї гроші придбавалися речі йому не відомо. У листопаді 2014 року був останній раз у спірній квартирі. Як придбавалася квартира йому не відомо. Були збереження. Мати працювала. Рідний батько у 2007 році подарував йому на вісімнадцять років 20 000 доларів США. У батька з матір`ю була така домовленість. Навіщо складалася розписка йому не відомо. У 2012 році позивач та відповідач одружилися. З 2006 року по 2012 рік постійно не проживали. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона бувала у спірній квартирі, їй не відомо яким чином придбавалися речі. Свідок [PERSON] , колишній чоловік відповідача, дав показання про те, що він після розлучення із [PERSON] дарував 25 000 доларів США сину, а не дружині. Розписка складалася. Гроші давав [PERSON] , однак для сина. Відповідач говорила, що мала намір придбати квартиру, і він вирішив їм допомогти. Цільове призначення подарованих грошей було на навчання сина. Свідок [PERSON] дав показання про те, що він робив ремонт у спірній квартирі. Замовляла ремонтні роботи та оплачувала їх відповідач. Склали договір за розцінками, відповідач розрахувалася. Від позивача він грошей не одержував. Матеріал на ремонтні роботи був у квартирі. Свідок [PERSON] , знайомий відповідача, дав показання про те, що він знайомий з нею з вісімдесятих років. Разом працювали. Він позичав гроші. У 2012 році у нього був бізнес. Він брав у відповідача у борг приблизно 20 000 доларів США, а потім їй гроші повернув. При передачі грошей [PERSON] була присутня. У розписці його дружина [PERSON] (на той час [PERSON] ). Складалася розписка про повернення грошей у присутності співробітника. Свідок [PERSON] дала показання про те, що відповідача знає біля десяти років. Їй відомо про те, що її чоловік брав у борг у відповідача 20 000 доларів США. Вона підписувала розписку. Чоловік через один рік та десять місяців гроші повернув. При цьому вона не була присутня. Свідок [PERSON] , приятелька відповідача, дала показання про те, що вона була присутня при передачі грошей [PERSON] . Це було приблизно у 2013 році за місцем роботи по вулиці Саксаганського, 45 у місті Києві. Вона підписувала документ про відсутність до [PERSON] претензій. Передавалися 20 000 доларів США. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона перебуває у дружніх відносинах із відповідачем, а позивача бачила один раз. [PERSON] вона знає з 2009 року. Була свідком коли [PERSON] передавали гроші. Вона просила її засвідчити передачу грошей. Повертали 8 000 доларів США. У якості заперечень на доводи позивача відповідачем до суду надані копії розписок та договору дарування грошових коштів, складені між відповідачем [PERSON] з однієї сторони й з [PERSON] (від 21 березня 2007 року), з [PERSON] (від 15 січня 2012 року), з [PERSON] (від 20 листопада 2011 року), з [PERSON] (від 13 липня 2013 року), з [PERSON] (від 09 серпня 2014 року), з [PERSON] (від 27 жовтня 2014 року), копія договору дарування грошових коштів (т.1, а.с. 52-65). Суд критично оцінює та відкидає наголошені вище письмові докази, оскільки стороною відповідач не було надано до суду оригінали цих документів. Позивач поставив під сумнів їх справжність. На вимогу суду ці документи не були надані. Зокрема й не можливо було провести у цій справі експертизу окремих документів. Суд критично оцінює надану стороною відповідача копію протоколу допиту свідка від 19 січня 2019 року. Свідок ці покази не давав у суді (а.с.164, 165). Матеріали справи містять інформацію про відсутність у прикордонної служби даних про перетин нею державного кордону України в період дачі цих показань. Також суд критично оцінює покази свідків, оскільки вони або є безпосередніми родичами відповідача, або ж близькими їй людьми. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною першою, четвертою статті 355, частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом статті 358 ЦК України, - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктами 23, 26, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 передбачено, що, розглядаючи і вирішуючи цивільні справи на засадах змагальності та диспозитивності, суди відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК повинні роз`яснювати особам, які беруть у ній участь, їх права та обов`язки, попереджувати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58, 59 ЦПК про належність і допустимість доказів. Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00,* 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо поділу спірної квартири із визначенням у ній рівних часток з відповідачем підлягає задоволенню. Матеріали справи містять докази того, що спірна квартира набута під час шлюбу. У період набуття квартири як позивач так і відповідач володіли грошовими коштами. Набуття квартири відповідачем не в інтересах сім`ї й за особисті кошті суд вважає не підтвердженим. Що стосується поділу рухомого майна, про яке йде мова у позовній заяві, а також його вартості, то суд приходить до висновку, що ці позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх недоведеність. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких, позивачеві відмовлено.

Outcome: partial