Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

07 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених у судовому засіданні позовних вимог, прохав стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти, в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до моменту закінчення навчання - 30.06.2015 року. Посилався на те, що навчається на третьому курсі денного відділення вищого професійного училища №7 м. Кременчук Полтавської області. По цій причині йому тяжко самостійно вирішувати питання свого утримання - проживання, харчування, лікування, забезпечення одягом, літературою для навчання та всім необхідним. Його мати - [PERSON], надає йому допомогу, проте, цих коштів не вистачає. Відповідач [PERSON], який є його батьком, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. До судового засідання позивач [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання повістки, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі [PERSON] та [PERSON], який 22.09.2010 року було розірвано. Своє батьківство щодо дитини відповідач не оспорює. Згідно довідки № 106 від 08 квітня 2015 року, виданої Вищим професійним училищем №7 м. Кременчука Полтавської області, [PERSON] навчається на денному відділенні Вищого професійного училища №7 м. Кременчука Полтавської області з 01 вересня 2010 року, дата завершення навчання - 30 червня 2015 року. Позивач повністю знаходиться на утриманні матері. Самостійного заробітку [PERSON] не має, оскільки навчається та хворіє. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] працює оператором газорозподільної станції 4 розряду ГРС с. Погреби лінійно- експлуатаційної служби Кременчуцького ЛВУМГ філії УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» з 26 квітня 1996 року по даний час, отримує заробітну плату, проте добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Враховуючи наведене, суд вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, що навчається в розмірі 500 гривень. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі названої норми суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved