Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

08.06.2015р. Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в Донецькій області звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з 26.01.2011р. по 13.06.2012р. проходив службу в органах ВСУ на посаді міліціонера-водія І спеціального підрозділу груп затримання (на правах взводу) роти міліції Краматорського міжрайонного відділу ДСО УДСО при ГУМВС України в Донецькій області. 13.06.2012р. [PERSON] звільнено зі служби за власним бажанням в порядку п.ж ст.63 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 29.07.1991р. №114. Поступаючи на службу в органи внутрішніх справ, [PERSON] взяв на себе зобовязання, які були зумовлені тим, що умовою призначення його а штатну посаду в підрозділі міліції охорони була наявність відповідної професійної підготовки, якої у нього не було. Задля набуття потрібної професійної підготовки, між Управлінням ДСО при ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України 10.11.2010р. був укладений договір №447/34дог., відповідно до якого УДСО при ГУМВС України в Донецькій області взяло на себе зобовязання направити [PERSON] на навчання та оплатити його, а [PERSON] мав пройти курс навчання, повернутися до місця своєї служби та відпрацювати в УДСО при ГУМВС України в Донецькій області безперервно, впродовж двох років після закінчення свого навчання. УДСО при ГУМВС України в Донецькій області виконало свої зобовязання у повному обсязі. У свою чергу відповідач, не відпрацював необхідного терміну. В звязку із чим, з ним 20.06.2012р. був укладений договір про порядок відшкодування шкоди в сумі 4851,82грн., завданої внаслідок невиконання умов договору навчання №447/34дог. від 10.11.2010р., виплачуючи вказану суму рівними частинами у розмірі 808,64грн., починаючи з серпня 2012р. протягом наступних шести місяців. До теперішнього часу дана сума відповідачем не відшкодована. Просять стягнути з відповідача на користь позивача сума боргу у розмірі 4851,82грн., понесені позивачем судові витрати в сумі 243,60грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в їх відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом (далі за текстом ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно. Згідно ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. В судовому засіданні встановлено, що між Управлінням ДСО при ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України 10.11.2010р. був укладений договір №447/34дог., відповідно до якого УДСО при ГУМВС України в Донецькій області взяло на себе зобовязання направити [PERSON] на навчання та оплатити його, а [PERSON] мав пройти курс навчання, повернутися до місця своєї служби та відпрацювати в УДСО при ГУМВС України в Донецькій області безперервно, впродовж двох років після закінчення свого навчання. В звязку із невиконанням [PERSON] зобовязання за договором навчання №447/34дог. від 10.11.2010р., з ним 20.06.2012р. був укладений договір про порядок відшкодування шкоди в сумі 4851,82грн., яку зобовязався виплачуючи рівними частинами у розмірі 808,64грн., починаючи з серпня 2012р. протягом наступних шести місяців. До теперішнього часу вказана сума позивачу не відшкодована. Тому суд вважає, що позов обґрунтований й з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 4851,82грн. Крім того, на користь позивача підлягає стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved