overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

09.11.2015 року в порядку ч.7 ст. 297 ЦПК України ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області вказану вище цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення щодо позовних вимог про зобов'язання принести публічні вибачення та стягнення моральної шкоди. У судове засідання зявилися представник позивача [PERSON], яка заперечила проти постановлення додаткового рішення. Відповідач [PERSON] просить постановити додаткове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], редакції газети «Київські обрії» про зобов'язання принести публічні вибачення та стягнення моральної шкоди відмовити. Інші учасники судового розгляду у судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи. Їхня неявки не є перешкодою у розгляді справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.1 ч. 1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як убачається з повного тексту рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2015 року, з урахуванням постановленої судом ухвали від 15 жовтня 2015 року про внесення виправлень в повний текст рішення, позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання принести публічні вибачення та стягнення моральної шкоди були предметом дослідження в судовому засіданні. Проте у вступній та резолютивній частині рішення та в резолютивній частині повного тексту рішення суду знайшла вирішення лише заявлена позивачем вимога щодо захисту честі, гідності та ділової репутації. Таким чином, судом не вирішено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], редакції газети «Київські обрії» про зобов'язання принести публічні вибачення та стягнення моральної шкоди. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що в задоволенні позовної вимоги в частині захисту честі, гідності та ділової репутації відмовлено, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], редакції газети «Київські обрії» про зобов'язання принести публічні вибачення та стягнення моральної шкоди - відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

09.11.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

09.11.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

09.11.2015 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про розділ спільно нажитого майна. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

09.11.2015 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що 31.10.2015 року отримав копію заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. До отримання заочного рішення з відповідачами не спілкувався. Вказує, що не згоден з розрахунком, що зроблений позивачем , а також належним чином не повідомлявся про судові засідання, оскільки в позові не вірно вказана його адреса, був зареєстрований в [ADDRESS], а не в [ADDRESS], а тому не був повідомлений про судові засідання , а тому просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, з обставин викладених в заяві та просив задовольнити. Представник позивача проти задоволення заяви заперечував та просив в задоволенні заяви відмовити. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення заявника та представника позивача дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15.09.2015 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволено. Стугнято з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором 146750, 71 швейцарських франків та 98789 грн. 81 коп. пені. Згідно статті 232 ч.1 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для справи. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився з поважних причин оскільки адреса місця його проживання була вказана [ADDRESS], а він був зареєстрований в м. Мелітополі, а не в Києві та докази на які посилається, мають істотне значення для справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

09.11.2015 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності йому [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу договору дарування від 03.05.1994 року, за яким [PERSON], проживаючий за адресою: м. Житомир, 2-й провулок Островського, 61-а подарував, а його син [PERSON] прийняв в дар 60/100 (шістдесят сотих) частин жилого будинку в м. Житомирі, по пров. 2 Островському 61-а, який посвідчує право власності заявника [PERSON] на 60/100 (шістдесят сотих) частин жилого будинку провулку Другому Островського 61-а. Встановлення цього факту заявнику необхідно для оформлення права власності на частину жилого будинку та прийняття спадщини відповідно до чинного законодавства. В судове засідання заявник не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи Другої житомирської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений судом про час, день та місце розгляду справи, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі та при вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник по справі [PERSON], 26.07.1968 р.н.( в свідоцтві на російській мові прізвище «Винник») є сином померлого [PERSON],(в свідоцтві на російській мові прізвище «Винник») що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження (а.с.10). Після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.07.2009 року ( а.с. 7), заявник звернувся до Другої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, отримати на своє імя правовстановлюючий документ про право власності на частину житлового будинку не має можливості, оскільки в прізвищах померлого та заявника є орфографічні помилки. Враховуючи, що всі дані, крім прізвища, збігаються, суд вважає, що такі розбіжності могли виникнути у звязку із помилкою при написанні прізвища відповідно до орфографічних правил та перекладу з російської мови на українську.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

09.11.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 37813 грн. 72 коп. заборгованості згідно кредитного договору б/н від 09.02.2011року. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

09.11.2015 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 20.04.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON]. на позові наполягає, відповідач [PERSON]. проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначила, що на момент розірвання шлюбу між ними існує спір щодо визначення місця проживання доньки, та не вирішенні питання щодо майнових спорів, які в подальшому будуть вирішуватись окремими цивільними провадженням (а.с. 17,18 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2006 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 151 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересах дитини і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач в своїй заяві не просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 487,20 грн., що документально підтверджено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

09.11.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що 02.06.2006 року з відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.11.2013 року їх шлюб було розірвано. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що сторони з 02.06.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який проживає разом із матірю (а.с. 4). Відповідно до рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2013 року їх шлюб розірвано (а.с. 2). Відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. В заяві про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

09.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 від заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, посилаючись на те, що діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, має можливість надавати матеріальну допомогу, але не бажає цього робити. Позивачка в судове засідання не зявилася, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання\~ не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі (свідоцтво про шлюб серії 1-КГ № 007651 від 26.11.2005 року) та мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КГ № 018996 від 07.04.2006 року), та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КГ № 114371 від 24.01.2011 року). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб № 414 від 09.11.2015 року, виданої виконавчим комітетом Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, зясовано, що діти проживають разом з матірю за однією адресою. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст. 79, п. 3 ч. 1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. у зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

09.11.2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.05.2013 року він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований у виконкомі Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №02 Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, в сімї зникло взаєморозуміння, в результаті чого виникають постійні сварки та скандали. Позивач вважає, що сімя розпалася, шлюбні стосунки припинено і відновлювати їх він не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернувся в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сімя вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сімї. З вищевикладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

09.11.2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача . Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.05.2008 року, від шлюбу спільних дітей немають. Згідно з ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. На час розгляду справи сторони проживають окремо , спільне господарство не ведуть . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

09.11.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що 26.04.1985 року вони зареєстрували шлюб. Зазначає, що сімейні стосунки між ними фактично припинені. Вони не ведуть спільний бюджет та спільне господарство. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим, це суперечить інтересам позивача. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідач про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін та провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 26.04.1985 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 272881, виданим 09.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 98. Згідно змісту позову, причиною розпаду родини є фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, втрата почуття любові. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає цього, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved