overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

07 червня 2021 року (за інформацією про відправлення) представник позивача Павленко С.В. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток. 17 листопада 2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до позивача із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] . Своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що анкета-заява разом з умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір від 17 листопада 2018 року). При цьому визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Відповідач ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених документів. На підставі укладеного Договору позивач свої зобов`язання виконав та відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 60000,00 грн. Оскільки за час користування кредитом відповідач не виконував умови Договору та станом на день подачі позовної заяви несвоєчасно сплачувала кредитні платежі, виникла заборгованість у розмірі 68794,31 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 68794,31 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та понесені судові витрати. В судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач про причини неявки суду не повідомила, копію позовної заяви з додатками отримала, своїх заперечень та відзиву на позов не подала. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясовані обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

07 червня 2021 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Крючков С.С. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 24 березня 2017 року із [PERSON] був укладений договір у вигляді Заяви про приєднання № 164275/240317 (далі - Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяви про встановлення кредитної лінії (Кредиту). Згідно з п. 3.1. Заяви шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4.1 Заяви банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку. Банк встановив відповідачу кредит у розмірі 1500,00 грн. Згідно з п. 6.5.1 Заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (п.п. 1.12.1 Договору). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, однак останній порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку. Отже станом на 3 грудня 2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 3188,99 грн, яка складається із загальної суми основної заборгованості - 1491,17 грн, по сплаті відсотків - 1084,98 грн, комісії - 9,00 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів - 406,31 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 47,92 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 70,38 грн, витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 79,23 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та понесені судові витрати. В судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач про причини неявки суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясовані обставини,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

07\~червня\~2021\~року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилається на те, що 02\~березня\~2019\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили, спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить як її інтересам, інтересам відповідача, так і інтересам їх спільної дитини, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 09\~червня\~2021\~року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків її позовної заяви, що було зроблено позивачем 14\~липня\~2021\~року. Ухвалою судді від 27\~вересня\~2021\~року позовну заяву позивача прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених таких обставин. Судом установлено, що 02\~березня\~2019\~року сторони зареєстрували шлюб, про що Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зроблено відповідний актовий запис за №\~161 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02\~березня\~2019 року (а.с.\~7). Як убачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с.\~6). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст.\~110,\~112\~Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

07 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 липня 2019 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та вказала, що позов визнає. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17 липня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 980 (а.с. 3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

07 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 липня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 1030 (а.с. 5). Від даного шлюбу строни мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

07 червня 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 09 листопада 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наразі шлюбні відносини між ними фактично припинено, шлюб існує формально. Причиною розпаду відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати, прізвище залишити без змін. Відповідно до ухвали суду від 14 червня 2021 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. 25 червня 2021 року від відповідача надійшла заява з проханням, слухати справу за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. 08 липня 2021 року від позивача надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Судові витрати просить покласти на неї. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 18, 51, 56, 110 Сімейного кодексу України (далі за текстом «СК України»)дружина і чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, в тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 09 листопада 2012 року, актовий запис № 351. У шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

07 червня 2021 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 16 жовтня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16 жовтня 1999 року Гранітненською с/радою Тельманівського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 16 жовтня 1999 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 20. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

07 червня 2021 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 21 вересня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 746. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

08.01.2013 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 14.12.1988 року вона разом з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, які проживають окремо. Під час спільного проживання вони з відповідачем придбали 37/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER]. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, просить поділити спільне сумісне майно подружжя - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], в рівних частках між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та просила провести поділ сумісно придбаного майна, виділити та визнати за нею право особистої приватної власності на 37/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], вартістю 60000 грн., а за [PERSON] виділити та визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 60000 грн. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. При поділі майна просив виділити йому та визнати за ним право власності на автомобіль вартістю 60000 грн. Зазначив, що з оцінкою майна згоден. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.1988 року, відповідно до актового запису №1171, здійсненого Комсомольським РАЦС м.Херсона 14.12.1988 року. Позивачці [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу від 26.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], належить 37/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Сторони визначили, що дійсна вартість зазначеної частини житлового будинку складає 60000 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], рік випуску 2008. Сторони визначили, що дійсна вартість автомобілю складає 60000 грн. З підстав, зазначених у ст. 69 та ст.70, 71 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, поділити спільне майно подружжя, а саме: 37/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], визнавши за [PERSON] право власності на 37/100 частин житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 66,0 кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літери «А», ст. черепашник, сараї - літ. «Б,В,Д» :туалет-літ «Г»; огорожа №1,2,4; водогін №3, за [PERSON] право власності автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. На підставі викладеного,

Outcome: approved