Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

08.04.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що [INFO] помер його батько, [PERSON] Після його смерті належна йому на праві власності 1/3 частина вказаної квартири була успадкована в рівних частинах позивачем та його матір'ю [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину матір'ю позивача було успадкована 1/6 частини спірної квартири, проте остання не встигла за своє життя здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно. [INFO] померла мати позивача. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті мати є позивач. Після смерті мати позивача відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини означеної квартири, яка належала їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого заводом «Радар» м.Києва 31.03.1993 та 1/6 частини квартири, яку успадкувала за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. З метою оформлення права на спадщину та отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач 16.01.2015 звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори. Однак державний нотаріус у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину відмовив, у зв'язку з відсутністю реєстрації 1/6 частини спірної квартири. За вказаних обставин, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, надав суду пояснення, згідно яких просив розглядати справу за відсутності представника. Третя особа повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, про причини неявки суду не повідомила. Суд, на підставі ч.2 ст. 169 ЦПК України визнав можливим розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого заводом «Радар» 31.03.1993 квартира [ADDRESS] належала в рівних частинах [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 11.09.2008.(а.с.9) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2009, виданого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіною О.В. та зареєстрованим в Спадковому реєстрі за №46189282 дружина померлого [PERSON] прийняла спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS].(а.с.14,15) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 18.09.2014.(а.с.8) Черговість спадкування за законом передбачено Главою 86 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження, позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.10) Тобто, виходячи з положень вказаної норми позивач входить до кола спадкоємців, які мають право на спадкування першочергово. З матеріалів спадкової справи, відкритої 16 січня 2015 року Другою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що позивач у встановленому законом порядку звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. (а.с.71) Постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори Абісової Т.В. від 19.03.2015 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації 1/6 частини спірної квартири.(а.с.16) Згідно наданих Другою Київською державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи щодо майна померлої [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого заводом «Радар» 31.03.1993 та 1/6 частини вказаної квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіною О.В. Як встановлено судом і такі дані матеріали справи не містять померла [PERSON] за своє життя не встигла зареєструвати у Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м.Києві успадковану нею 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до пункту 4 підпункту 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 4 підпункту 4.18 Глави 10 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного, державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Абісова Т.Ф. правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з цим, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду справ про спадкування»: «Судами розглядаються спори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухоме майно (договір міни, купівлі-продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок, видане сільською радою), але документи не були зареєстровані в БТІ». Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, позивач [PERSON], звернувшись до Другої Київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в м. Києві і не відмовившись від спадкування за законом, прийняв спадщину 1/3 частини та 1/6 частини спірної квартири після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Ч.1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з встановлених обставин справи та враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги, наявність документів, які підтверджують право власності на частину квартири померлій, а також, що на час звернення до суду інших спадкоємців крім позивача на спадщину у вигляді 1/6 частини вказаної квартири немає, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved