Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, виданої 03 січня 1974 року Харківською шкіргалантерейною фабрикою на прізвище російською мовою «[PERSON]» замість «[PERSON]» або «[PERSON]» українською мовою. Свої вимоги мотивує тим, що вона мала дівоче прізвище [PERSON], що російською мовою звучало як «[PERSON]». При оформленні її трудової книжки працівниками, в даний час вже не існуючої Харківської шкіргалантерейної фабрики, було допущено помилку у її прізвищі, а саме російською її дівоче прізвище було записано «[PERSON]», в той час як її прізвище російською мовою правильно зазначати «[PERSON]». Раніше [PERSON] не звертала уваги на цю обставину та в даний час вказаний факт перешкоджає заявниці в підтвердженні трудового стажу та оформленні пенсії. В судове засідання заявник не з'явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З наданої заявницею суду копії паспорту серії [NUMBER] вбачається, що 10 листопада 2005 року як громадянці України [PERSON], що народилася [INFO] у смт. Золочів Харківської області, Золочівським РВ УМВС України в Харківській області видано паспорт. Судом також встановлено, що [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що органом реєстрації актів цивільного стану за місцем народження - Світличненською сільрадою Золочівського району Харківської області 03 грудня 1958 року в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №13 та 05 серпня 2016 року Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області повторно видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER]. 20 грудня 1975 року [PERSON] та [PERSON], російською «[PERSON]», що народилася [INFO] у сел. Золочів Харківської області уклали шлюб, про що за місцем реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану - Золочівським відділом РАЦС Харківської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу того ж дня зроблено запис № 192 та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Після розірвання шлюбу з [PERSON] 22 березня 2002 року, актовий запис № 31, [PERSON] залишила собі прізвище, набуте у шлюбі «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 02 вересня 2005 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON]), про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області того ж дня було складено актовий запис № 81. Також у вказаному витязі зазначено, що даний шлюб було розірвано 07 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, про що було складено актовий запис № 53. Підставою розірвання шлюбу було рішення Золочівського районного суду № 2-184 від 03.03.2006 року. Згодом на підтвердження розірвання шлюбу з [PERSON] заявницею [PERSON] було також надано свідоцтво про розірвання шлюбу від 07 квітня 2006 року, актовий запис № 53 серії [NUMBER], відповідно до якого заявниця залишила собі прізвище, набуте у шлюбі «[PERSON]». Заявницею надана також трудова книжка, заведена 03 січня 1974 року працівником Харківської шкіргалантерейної фабрики на ім'я особи, що російською мовою зазначена як «[PERSON]» 1958 року народження. В Трудовій книжці міститься закреслення даного прізвища та зазначено нове - «[PERSON]». Із застереження вбачається, що прізвище змінено на [PERSON] на підставі паспорту серії [NUMBER], виданого ОВД Золочівського райвиконкому 21 березня 1980 року. На 19 аркуші вказаної трудової книжки міститься запис №16, зроблений Золочівським районним центром зайнятості Харківської області, про призначення допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» згідно Наказу від 21.02.2000 року. Також заявницею надано свідоцтво № 18 про проходження нею навчання на Харківській шкіргалантерейній фабриці, де російською мовою її прізвище також зазначено помилково «[PERSON]». З довідки Золочівського районного центру зайнятості від 24 листопада 2016 року вих.№2348 вбачається, що [PERSON], [INFO], перебувала у Золочівському районному центрі зайнятості на обліку як безробітна і отримувала допомогу по безробіттю з 21 лютого 2000 року наказ № 301 від 21 лютого 2000 року по 29 березня 2000 року наказ № 875 від 19 травня 2000 року. З наданої суду Золочівським районним сектором ГУ ДМС України в Харківській області довідки 23 листопада 2016 року вих..№ 34/1610 та форми №1 на [PERSON] вбачається, що її дівочим прізвищем було [PERSON], яке у першому шлюбі було змінене на «[PERSON]», що в свою чергу при вступі у другий шлюб було змінене на «[PERSON]». При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин на підставі досліджених доказів суд доходить висновку, що заявник [PERSON] мала підстави для звернення до суду, бо у позасудовому порядку встановити факт належності їй правовстановлюючого документу вона не має можливості. Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що трудова книжка заведена 03 січня 1974 року на прізвище мовою оригіналу «[PERSON], 1958 года рождения». Крім того, записи у цій трудовій книжці на її 19 аркуші про особу працівника та підстави призначення допомоги по безробіттю відповідають даним, що містяться у довідці Золочівського районного центру зайнятості у Харківській області, в зв'язку з чим суд доходить висновку про належність даного документу заявниці [PERSON] Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявником спосіб шляхом встановлення факту належності їй вказаного документу.

Outcome: approved