Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

10.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , зареєстрованого 20.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №163. Позивач [PERSON] до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, дитина після розірвання шлюбу залишиться мешкати з нею, про що [PERSON] не заперечує, також в заяві зазначено про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Згідно з положенням ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] а.с. 6). В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Син [PERSON] , 2015 року народження проживає разом з матір`ю. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям любові, взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Позивачем не зазначено про наявність майнового спору. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо місця мешкання дитини разом з матір`ю. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях позивач та відповідач розпорядилася на свій розсуд. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст.114 ч.2 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved