Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

07.11.2013р. ПАТ КБ «Надра» звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитними договорами (а.с. № 2-5). В подальшому, 27.12.2013р. банком було надано уточнену позовну заяву (а.с. №50-54). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві в редакції від 27.12.2013р. посилався на те, що 23.03.2006р. між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого останньому надано було грошові кошти в розмірі 23 272 євро. Крім того, 23.03.2006р. в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Станом на 11.07.2013р. заборгованість за цим складає 58 594,09євро, що є еквівалентом 602 148грн. 03 коп. Крім того, 23.01.2006р. між банком та [PERSON] було укладено ще один кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кошти у розмірі 20 611 дол. США і також в забезпечення виконання даного кредитного договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Станом на 09.07.2013р. заборгованість за цим кредитним договором складала 169 205, 13 дол. США, що є еквівалентом 1 352 456грн. 60коп. Позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов'язання, а відповідачі свої зобов'язання виконують не в повному обсязі, у зв'язку з чим представник позивача Долінкіна Є.Ф. (діє на підставі довіреності від 03.06.2013р. - а.с. №104) просила стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості по договорах, а також судові витрати по сплаті судового збору, розглянувши справу за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 93, 111). Відповідач [PERSON] в судове засідання 29.05.2014р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 118). В своїх запереченнях зазначив, що позовні вимоги визнає частково, факт укладення кредитних договорів не заперечував, проте вважав, що банком проценти можуть бути нараховані лише за 1 рік прострочки, а також не згоден з тим, що крім процентів, банком нарахована була ще й пеня по двом кредитним договорам. Починаючи з 19.11.2010р. відповідач намагався укласти з банком додаткову угоду, проте банк відмовляв йому. Просив відмовити в задоволені позовних вимог банку. Відповідачка [PERSON] (згідно відповіді АДП ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області відповідачка змінила прізвище на «[PERSON]» - а.с. № 41) в судове засідання 29.05.2014р. не з'явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання судових повісток за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 41) через КП «Перемога-Сервіс», та згідно відмітки на розписці, 23.05.2014р. відповідачка отримала судову повістку (а.с. № 110). Про причини неявки суд не сповістила. За таких обставин, суд вважає, з можливе розглядати справу на підставі ст. 169 ЦПК України за відсутності сторін та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами. З огляду на те, що в наданих суду 29.05.2014р. заявах відповідач [PERSON] висловив свою думку щодо часткового визнання позовних вимог ПАТ КБ «Надра», не визнавши його в частині стягнення з нього зайвої заборгованості, то суд вважає за можливе винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, 23.03.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/978-МК14/32, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 23 272 євро зі строком користування по 20.03.2009р. включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік (а.с. № 6-8). Дану суму відповідач отримав, що підтверджується заявою на видачу готівки № NL1 від 23.03.2006р. (а.с. № 112). В забезпечення виконання умов кредитного договору, 23.03.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого, відповідачка взяла на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, відсотків за користування та сплату штрафних санкцій (а.с. № 9-10). 23.01.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/622-А, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20 611дол. США на придбання автомобіля «Сітроен С4» зі строком користування на 70 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік (а.с. № 11-14). Дану суму відповідач отримав, що підтверджується заявою на видачу готівки № NL11 від 23.01.2006р. (а.с. № 114). Крім того, згідно меморіального ордеру № К5/6/22 від 24.01.2006р. грошові кошти були перераховані ТОВ «Леон», як сума оплати за автомобіль Ситроен С4 (а.с. № 115). В забезпечення виконання умов кредитного договору, 23.01.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого, відповідачка відповідає перед кредитором в повному обсязі всім належним на праві власності майном та грошовими коштами (а.с. № 15-16). Згідно статуту, 26.01.2011р. було проведено зміну найменування банку з ВАТ КБ «Надра» на ПАТ КБ «Надра» (а.с. № 33-35). У порушення умов кредитного договору 8/2006/840-К/622-А від 23.01.2006р. станом на 09.07.2013р. заборгованість за кредитним договором становить 169 205,13 дол. США, що є еквівалентом 1 981 353грн. 16коп. та складається із заборгованості: по тілу кредиту - 18 881,59дол. США, що є еквівалентом 221099грн. 08коп.; по відсоткам - 11894,28дол. США, що є еквівалентом 139279грн. 28коп.; комісії - 7904,10дол. США, що є еквівалентом 92555грн.19коп.; пені 128 464,06дол. США, що є еквівалентом 1 504 284грн. 60коп.; штрафів - 2061,10дол. США, що є еквівалентом 24135грн. 01коп. (а.с. № 56-60). З огляду на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням того, що розмір пені більше ніж в 3 рази перевищує загальну суму заборгованості по даному кредитному договору (128 464,06 дол. США - пеня та 40741,07дол. США - загальна сума по тілу, процентам, комісії, штрафу), то суд вважає за можливе зменшити суму пені до загальної суми заборгованості по кредитному договору, а саме до 40 741,07дол. США. З огляду на положення ч. 2 ст. 533 ЦК України та надання кредитів в іноземній валюті, то при винесені даного рішення суд керується положеннями абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» та вважає за можливе стягнути суму заборгованості за договором в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення суду. Розрахунок гривневого еквівалента проведено за офіційним курсом НБУ станом з 14год.00хв. 28.05.2014р., який складає 1170,9770 грн. за 100 дол. США (а.с. № 123-124 ). У порушення умов кредитного договору № 8/2006/978-МК14/32 від 23.03.2006р. станом на 09.07.2013р. заборгованість за кредитним договором становить 58 594,09 Євро, що є еквівалентом 935734грн. 96коп. та складається із заборгованості: по тілу кредиту - 19 562,40 Євро, що є еквівалентом 312407грн. 30коп.; по відсоткам - 33638,42Євро, що є еквівалентом 537198грн. 30коп.; пені 5 393,27, що є еквівалентом 86129грн. 36коп. (а.с. № 56-60). Розрахунок гривневого еквівалента проведено за офіційним курсом НБУ станом з 14год.00хв. 28.05.2014р., який складає 1596,9784 грн. за 100 Євро (а.с. № 123-124). З огляду на те, що відповідачі свої зобов'язання за кредитними договорами та договорами поруки не виконують, мають заборгованість, що підтверджується заявою представника позивача про підтримання позовних вимог та заявою відповідача [PERSON], який частково визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/622-А від 23.01.2006р. станом на 09.07.2013р. в розмірі 81482,14 дол. США, що є еквівалентом 954 137грн. 12коп. яка складається із заборгованості: по тілу кредиту - 18 881,59дол. США, що є еквівалентом 221099грн. 08коп.; по відсоткам - 11894,28дол. США, що є еквівалентом 139279грн. 28коп.; комісії - 7904,10дол. США, що є еквівалентом 92555грн.19коп.; пені 40 741,07дол. США, що є еквівалентом 477068грн. 56коп.; штрафів - 2061,10дол. США, що є еквівалентом 24135грн. 01коп. та заборгованість за кредитним договором № 8/2006/978-МК14/32 від 23.03.2006р. станом на 09.07.2013р. в розмірі 58 594,09 Євро, що є еквівалентом 935734грн. 96коп., яка складається із заборгованості: по тілу кредиту - 19 562,40 Євро, що є еквівалентом 312407грн. 30коп.; по відсоткам - 33638,42Євро, що є еквівалентом 537198грн. 30коп.; пені 5 393,27, що є еквівалентом 86129грн. 36коп. В задоволені іншої частини позовних вимог позивачу слід відмовити. Заперечення відповідача [PERSON] щодо невизнання позовних вимог з тих підстав, що проценти повинні бути нараховані лише за 1 рік, суд оцінює критично, оскільки ані умовами договору, ані ЦК України не передбачено що до вимог про стягнення процентів застосовуються строки позовної давності в один рік. Так само критично, судом оцінено заперечення відповідача щодо незгоди з позовними вимогами з тих підстав, що з нього не може одночасно стягуватися й пеня й відсотки, оскільки відповідно до умов двох договорів відсотки нараховувалися за користування кредитними коштами, а пеня розраховувалася, як штрафна санкція за порушення строків повернення кредитних коштів (п. 1.3, 4.1.2, 9.1 договору від 23.03.2006р. та п. 1.3., 5.2, 5.3 договору від 23.01.2006р.). Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3441 грн., тобто по 1720грн.50коп. з кожного (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial