Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

08 січня 2014 року [PERSON]Є звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначив, що у квітні 2005 року вони із [PERSON] набули права спільної часткової власності на ціле незавершене будівництво з готовністю 13 % (підземну частину фундаменту), розташоване по вул. Полтавській, 22 м. Кіровограда вартістю 63 100 грн. Право власності на цей обєкт у рівних частках було зареєстроване обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації». Згідно із договором оренди землі № 358 від 27 листопада 2006 року ними, як співвласниками, отримано у строкове платне користування земельну ділянку площею 370,08 кв. м строком на пять років для розміщення торговельно-побутового комплексу по вул. Полтавській, 22 м. Кіровограда. У період до грудня 2009 року на вказаній земельній ділянці здійснювалися будівельні роботи, у результаті яких збудовано торгово-побутовий комплекс АА1, загальною площею 746, 30 кв. м., на який згідно із рішенням виконавчого комітету міської ради від 22.07.2010 р. № 636 та свідоцтвом від 27.07.2010 р. і оформлено право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Зі змістом вказаних документів він отримав змогу ознайомитися лише у лютому 2011 року. Так, усі роботи щодо супроводження та узгодження проектної та іншої документації на введення в дію вказаного торгово-побутового комплексу було доручено здійснювати [PERSON]. Відповідно до договору про надання кураторських послуг, укладеного 01.10.2008р. між ним, як замовником, та [PERSON], як виконавцем, останньою взято на себе зобовязання забезпечити підписання акту введення в дію, виготовлення технічного паспорту в БТІ та отримання свідоцтва про право власності на торгово-побутовий комплекс. За умовами договору роботи вважалися виконаними після підписання сторонами акту про приймання робіт. Строк дії договору 1 100 днів з моменту одержання авансу; кінцевий термін дії 06 жовтня 2011 року. Уклавши даний договір, сплативши аванс, а в подальшому здійснюючи на пропозицію виконавця поточні платежі, він питаннями оформлення права власності не займався, повністю ввіривши їх вирішення [PERSON] Зокрема, він не звертався до виконавчого комітету та інших виконавчих органів Кіровоградської міської ради, бюро технічної інвентаризації з приводу оформлення права власності, отримання свідоцтва, не сплачував за це кошти та фактично не отримував рішення виконкому та свідоцтво. У той же час, як йому стало відомо, ці дії вчинялися [PERSON] та [PERSON] У свою чергу, останні підписували та подавали до КП «Кіровоградське ОБТІ» документи, сплачували необхідні платежі та, як зясувалося пізніше, отримали оскаржувані рішення та свідоцтво про право власності. Але [PERSON] не передала їх йому та не ознайомила зі змістом. Справа в тому, що в силу виниклого між ними конфлікту, викликаного розбіжностями з приводу розрахунків за її роботу, до часу ним повного розрахунку за останній етап надання послуг вона не передала документи, отримані нею під час надання послуг. У звязку із наведеним копію рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право власності, як і можливість ознайомитися з їх змістом він отримав лише після здійснення розрахунку з [PERSON] у лютому 2011 року. Факт передачі йому свідоцтва та копії рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради відображений в акті прийому-передачі наданих послуг. Отримавши можливість ознайомитися із переданими йому документами він виявив, що право власності оформлене із порушенням його прав як власника. Підстав для визнання побудованого майна таким, що належить йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності не існує. Так, своєї згоди на оформлення права спільної сумісної власності він не надавав, будь-яких заяв чи інших документів з цього приводу не підписував та договорів не укладав. Але під час оформлення права власності не враховано розмір витрат (вкладу) кожного із співвласників на будівництво обєкту та відсутність підстав для виникнення спільної сумісної власності. Проте, у даному випадку його частка у спільному майні, з урахуванням витрат на його створення (вкладу), є значно більшою за частку [PERSON], а право спільної сумісної власності за законом не виникло. Обґрунтовуючи вказане, хоче звернути увагу на те, що будівництво торгово-побутового комплексу здійснювалося згідно із усною домовленістю між ним та [PERSON] При цьому, письмового договору, у тому числі про спільну діяльність чи про рівність вкладів у будівництво, між ними укладено не було. У ході створення обєкту нерухомості, витрати на будівництво у переважній частині були понесені лише ним, що може бути підтверджено документально та відповідним чином розраховано арифметично. Будівництво обєкту здійснювалося на підставі розробленої проектнокошторисної документації, яку за його рахунок виготовив проектновишукувальний інститут «Кіровоградагропроект» (робочий проект, шифр 232/2001). Фактично будівельні роботи проводилися підрядником фізичною особою-підприємцем [PERSON], з яким ним особисто було укладено договір підряду № 18 від 10.03.2007 року. Будівництво закінчене у грудні 2009 року, що підтверджується актом прийняття виконаних будівельних робіт форми КБ 2в. 02 червня 2010 року побудований ФОП [PERSON] торговельно-побутовий комплекс був визнаний таким, що готовий до експлуатації (копія акту № 211 від 02.06.2010 р. готовності обєкта до експлуатації та сертифікату відповідності проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил). Фактична вартість виконаних будівельних робіт по будівництву обєкту нерухомого майна станом на 2009 рік, як це вбачається із акту прийняття виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та первинних бухгалтерських документів, становила 1 484 840,00 грн. При цьому зазначає, що будівельні роботи по влаштуванню підземної частини вказаного обєкту (тобто незавершеного будівництва, придбаного у 2005 року) не були передбачені проектно кошторисною документацією, тому, у свою чергу, не були включені у звітну документацію форми КБ2в стосовно будівництва, здійснюваного ФОП [PERSON], але при обчисленні загальної вартості витрат на створення обєкту вони мають бути враховані, оскільки є вкладом у створення спільного майна. Тому вважає, що вартість набутого ним та [PERSON] незавершеного будівництва у 2005 році складає 63 100,00 грн., що з урахуванням встановленого індексу зміни вартості будівельно-монтажних робіт за період з 2005 по 2009 роки, станом на 2009 рік становить 143 868,00 грн. З урахуванням наведеного, правомірним є висновок про те, що загальна вартість заміщення (відтворення) обєкту нерухомого майна (вбудовано прибудованого приміщення), що знаходиться по вул. Полтавська, 22 в м. Кіровограді станом на час завершення будівництва становила 1 628 708,00 грн. Беручи до уваги вартість незавершеного будівництва, набутого в рівних частках ним та [PERSON], дані про вартість здійснених його підрядником будівельних робіт, його особисті витрати на створення обєкту спільної часткової власності (вклад) складають 1 556 774, 00 (один мільйон пятсот пятдесят шість тисяч сімсот сімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп., що розраховано шляхом додавання вартості його витрат на придбання незавершеного будівництва (станом на 2009 рік) та вартості його витрат на здійснення будівництва: Так, витрати на придбання незавершеного будівництва (станом на 2009 рік) складають 71 934 грн. Тобто його частка у спільному майні складає 95/100 або 19/20. Частка [PERSON] у спільному майні складає 5/100 (1/20). Тому оформлення права на спільно створене майно як такого, що відноситься до обєкту спільної сумісної власності, він вважає є незаконним і суттєво порушує його права: своєї згоди стосовно виникнення права спільної сумісної власності на новостворюваний обєкт та визначення рівності часток він не надавав; будь-який договір з цього приводу не укладався, а частки між учасниками спору не визначались, у будь-якій іншій формі він не виражав волі на виникнення такого правового режиму спільної власності; спірне майно, що збудоване ним, виходячи із обсягу фактичного вкладу у його створення, належить йому та [PERSON] на праві спільної часткової власності у частках відповідно йому 19/20ч. та 1/20 ч. [PERSON] Просить визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 636 від 22.07.2010 року про оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді. Визнати недійсним свідоцтво про право спільної сумісної власності на нерухоме майно (торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746, 30 кв. м) № 636 від 22.07.2010 р., видане [PERSON] та [PERSON]. Визнати нерухоме майно нежитлову будівлю (торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746, 30 кв. м.), розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, будинок 22, таким, що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] з часткою 19/20 та [PERSON] з часткою 1/20. Визнати за [PERSON] право власності на 19/20 частини нежитлової будівлі (торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746, 30 кв. м.), розташованої за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, будинок 22. Виділити [PERSON] в натурі частину нежитлової будівлі (торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746, 30 кв. м.), яка відповідає його частці - 19/20. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить в порядку спільного майна визнати за ним право власності на 1/2 частину торгово побутового комплексу, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Полтавській, 22, залишивши у власності [PERSON] 1/2 частину торгово побутового комплексу. Виділити йому в натурі частину торгово побутового комплексу, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Полтавській, 22, яка відповідає його частці 1/2, зазначив, що згідно свідоцтва на нерухоме майно від 27.07.2010 року, зареєстрованого Кіровоградським ОБТІ 27.07.2010 р. оформлено право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на торгово - побутовий комплекс, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Полтавській, 22. Зі змісту Сертифікату відповідності від 02.06.2010 року вбачається, що будівництво є новим та закінчено 02.06.2010 року відповідно до акта готовності обєкта до експлуатації. В п.11 акта готовності до експлуатації від 02.06.2010 року вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію складає 425 000 грн. Вважає, що у відповідності до ст. ст. 370, 372 ЦК України частки його та [PERSON]Є є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між сторонами. Крім цього, надав заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, що в матеріалах справи знаходиться договір оренди приміщення № 1 від 01.10.2010 року (т.2 а.с. 236), укладений між ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] та ПАТ «Акцент Банк» щодо оренди частини спірного приміщення. В п.1.2 зазначеного договору є посилання на те, що спірне приміщення належить ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 27.07.2010 року. Позивач в судовому засіданні не заперечував факт підписання цього договору, але не міг пояснити обставини його укладення. Отже, обставина справи про те, що [PERSON] у лютому 2011 року після здійснення розрахунку з [PERSON] ознайомився зі спірним рішенням та спірним свідоцтвом є недоведеною. Позивач з позовом до суду звернувся 08.01.2014 року, тому позовна давність щодо вимог про скасування рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 636 від 22.07.2010 року та про визнання недійсним свідоцтва про право власності № 634 від 22.07.2010 року сплила 23.07.2013 року. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в позові, [PERSON]Є пояснив, що після купівлі недобудованого приміщення у нього з [PERSON] була усна домовленість, що він будує, а по закінченню [PERSON] поверне йому гроші, [PERSON] говорив «Будуй, а я потім тобі гроші віддам», але [PERSON] відмовився повертати йому кошти за будівництво, дійсно з кінця 2007 року на початку 2008 року на першому поверсі працювали магазин побутової техніки та заклад з ігровими автомати, але нелегально, квитанції, які надає відповідач за 2006 рік -2007 рік не мають ніякого відношення до будівництва приміщення, оскільки все будівельні матеріали купувалися тільки ним за свої кошти, а відповідач обіцяв повернути потім кошти, на той час дах був плівка та гідроізоляція. Крім цього зазначили, що Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 липня 2014 року проведено судову будівельно-технічну експертизу, про що надано висновок № 10464/10465/14-42 від 14.05.2015 року. Призначення експертизи обумовлене необхідністю встановлення та перевірки обставин, що мають юридичне значення для вирішення спору, зокрема, щодо вартості будівництва, понесених сторонами витрат, розміру часток та можливості виділення частини обєкту, а також тим, що встановлення таких обставин неможливе без використання спеціальних знань у галузі будівництва. За результатами проведеної експертизи не було надано відповідей на 6 із 9 питань, поставлених на вирішення експертизи, в тому числі, на питання щодо часток [PERSON]Є та [PERSON] у спірному обєкті, виходячи із вартості понесених витрат на створення обєкту. Висновок експертизи фактично містить лише описання варіантів розподілу обєкта, тобто містить відповідь на питання, які були похідними від основних питань (про розмір витрат на створення обєкту та розмір часток співвласників). Фактично саме розмір часток співвласників є підставою виникнення спору, що вирішується у даній справі. Вважають, що у звязку із викладеним висновок експертизи має оцінюватися в сукупності із іншими доказами по справі. Вважають, що виходячи із розміру витрат, понесених [PERSON]Є на будівництво спірного обєкта, які підтверджені письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, йому належить частка у розмірі 19/20 торговельно-побутового комплексу по вул. Полтавській,22 в м. Кіровограді. Відтак, жоден із варіантів поділу, запропонований експертами не вважають прийнятними. Між [PERSON]Є та [PERSON] не досягнуто згоди щодо варіантів поділу спірного майна, [PERSON] засвідчує згоду сплатити [PERSON] вартість його частини Торгово-побутового комплексу, розташованого в м. Кіровограді, вул. Полтавська,22, зустрічні позовні вимоги відповідача визнають частково в частині визнання за ним права власності на 1/20 частину торгово побутового комплексу, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Полтавській, 22, посилаючись на підстави, викладені в позовних вимогах. Відповідач [PERSON] та його представник зустрічні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, з позовними вимогами [PERSON] не згодні, [PERSON] пояснив, що влітку 2005 року будівельників знайшли через газету, домовилися на будівництво вкладати кошти разом, а потім поділити витрати, в кінці 2005 року був побудований перший поверх, в кінці 2006 року побудований другий поверх, а в 2007 році будівництво було закінчено повністю, ще в 2007 році вони зустрілися з [PERSON] та зясували, що на кожного витрат вийшло по 148 тис. доларів США, загальної каси у них не було, він витрачав кошти і [PERSON] теж. Докази відносно будівництва відсутні як у нього так і у позивача, все було побудовано на людських відносинах. Його представник [PERSON] контролював будівництво з 2005 року, будувалось все скопом, про [PERSON] він дізнався в 2009 році підписуючи папери. [PERSON] сказав, що є людина з ліцензією на будівництво, треба було заплатити, щоб користуватися цією ліцензією. В 2009-2010 роках здійснювалися дрібні роботи, тобто внутрішні, а споруда вже була побудована. Посилаючись на обставини, викладені в зустрічних позовних вимогах, просять провести розподіл торговельно-побутового комплексу у відповідності до варіанту другого, запропонованого експертом, хоча [PERSON] не згоден ні на яку грошову компенсацію, ніякий варіант йому не підходить, вважають, що кспертиза втратила актуальність. Представник відповідача [PERSON] комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, раніше в судових засіданнях заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON]Є в частині визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 636 від 22.07.2010 року про оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді, надав письмові пояснення, де зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення №636 від 22.07.2010 року виконавчий комітет Кіровоградської міської ради керувався Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування», Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (чинним на час виникнення спірних правовідносин). Крім цього, вважає, що [PERSON]Є не надано належних доказів на підтвердження того, що він брав участь працею і коштами у створені спірного майна з часткою 19/20. Представник Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обєднане бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача по справі. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково за наступних підстав. За змістом положень статей 3, 4 та 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Частиною 1 статті 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що 08.06.2010 року до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від імені [PERSON] та [PERSON] подано заяву про оформлення права власності на праві спільної сумісної власності відповідно до висновку ОКП КООБТІ, яким запропоновано звернутися до Кіровоградської міської ради для вирішення питання про оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акту про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. 02.06.2010 року Інспекцією ДАБК у Кіровоградській області видано Сертифікат відповідності КД000211, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкта (торговельно-побутового комплексу за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 22) проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено його готовність до експлуатації, замовниками будівництва зазначені [PERSON] та [PERSON] Відтак, оскаржуване рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради ґрунтується на поданих для прийняття рішення документах, таких як заява [PERSON] та [PERSON] про оформлення права власності, сертифікаті відповідності закінченого будівництва обєкта, висновку управління містобудування та архітектури, висновку ОКП «КООБТІ», акті готовності обєкта до експлуатації від 02.06.2010 року № 211, технічному паспорті, договорі оренди землі, рішенні Третейського суду м. Кіровограда, де [PERSON] та [PERSON] зазначені власниками майна без визначення часток. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 та 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно висновку експерта №1708 судово-почеркознавчої експертизи складеного 28.10.2014 року експертом Кіровоградського відділення Одеського Науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що підпис від імені [PERSON]Є в заяві від 07.06.2010 року від імені [PERSON] та [PERSON] на імя міського голови [PERSON] з проханням оформити право власності на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 відповідно до висновку ОКП КООБТІ, який міститься під друкованим текстом заяви, лівіше надрукованих прізвища та ініціалів «[PERSON]Є», виконаний не самим [PERSON], а іншою особою. Судом встановлено, що під час прийняття оскаржуваного рішення виконавчий комітет Кіровоградської міської ради діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Позивачем [PERSON] не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідачем виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради під час прийняття оскаржуваного рішення. Встановлення висновком судової почеркознавчої експертизи №1708 від 28.10.2014 року того, що подана до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради заява підписана не [PERSON], а іншою особою, на висновки суду не впливає, оскільки оскаржуване рішення приймалося виконавчим комітетом на підставі комплексу зазначених документів і дана заява на зміст таких документів не впливала. В матеріалах справи знаходиться договір оренди приміщення № 1 від 01.10.2010 року, укладений між ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] та ПАТ «Акцент Банк» щодо оренди частини спірного приміщення. В п.1.2 зазначеного договору є посилання на те, що спірне приміщення належить ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 27.07.2010 року. Cуд критично відноситься до пояснень [PERSON], що у лютому 2011 року після здійснення розрахунку з [PERSON] він дізнався про наявність спірного рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та спірного свідоцтва про право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді. Враховуючи зміст статей 257 та ч.1 ст. 261 ЦК України суд вважає, що [PERSON] пропустив строк позовної давності щодо звернення до суду з вимогами про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 636 від 22.07.2010 року про оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді та визнання недійсним свідоцтва про право спільної сумісної власності на нерухоме майно (торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746, 30 кв. м) № 636 від 22.07.2010 року, видане [PERSON] та [PERSON]. У звязку із відмовою в задоволенні позову в частині визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 636 від 22.07.2010 року про оформлення права власності з видачею свідоцтва про право власності [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді має бути відмовлено і в задоволенні вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 636 від 22.07.2010 року нежитлової будівлі (торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746, 30 кв. м), розташованої за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, будинок 22, на праві приватної спільної сумісної власності, виданого [PERSON] та [PERSON], з часткою 1/1 ( т.2 а. с. 17,18). В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2005 року [PERSON]Є та [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеним з ПП «Барім», та визнаним дійсним рішенням третейського суду від 29.04.2005 року, придбано у власність на незавершене будівництво (підземну частину фундаменту) з 13 % готовністю. Право власності на обєкт незавершеного будівництва було за ними зареєстровано КООБТІ по 1/2 частини за кожним. В подальшому даний обєкт добудовано, внаслідок чого створено новий обєкт права власності торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746,30 кв. м. по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді. 05 червня 2006 року між [PERSON] (замовник) та ПП [PERSON] (підрядник) укладений контракт на будівництво торгівельно-побутового комплексу в м. Кіровоград, вул. Полтавська, 22, яким, зокрема передбачено, що сторони приймають на себе виконання обовязків, передбачених цим контрактом та несуть майнову відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обовязків (п. 1); загальна вартість робіт за контрактом БМР згідно кошторису та Ф-2 (п. 2); строки виконання робіт з червня 2006 по грудень 2009 р. (п. 3) (т. 2 а.с. 59-60). ПП [PERSON] Державним комітетом України з будівництва та архітектури 8 листопада 2005 року було надано ліцензію на здійснення будівельної діяльності серії АБ №206672 строком дії з 08.11.2005 року по 08.11.2010 року. (т.2 а.с. 75-76) 10 березня 2007 року [PERSON] (замовник) та ПП [PERSON] (підрядник) укладено договір №18 (т. 1 а.с. 46-47), відповідно до якого на умовах передбачених Договором, підрядник зобовязався виконати, а замовник зобовязався прийняти наступні роботи: будівництво торгово-побутового комплексу у місті Кіровограді по вулиці Полтавській, 22 згідно додатку №1, який є невідємною частиною договору (п. 1.1); загальний термін виконання робіт складає 1 100 робочих днів з моменту отримання передоплати для придбання матеріалів та надання фронту робіт (п. 2.1); загальна вартість робіт погоджена сторонами в кошторисній документації і складає за договором 311 934,35 грн. (п. 3.1). Згідно рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 2047 від 22 грудня 2008 року надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на продовження будівництва торговельно-побутового комплексу на відведеній земельній ділянці по вул. Полтавській,22 (договір оренди землі від 27.11.2006 р.№ 358) (т.2 а.с. 207). [PERSON] та ПП [PERSON] підписаний [PERSON] б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2009 року форми КБ-2В, відповідно до якого вартість робіт склала 1 484 840,00 грн. За даним актом на обєкті виконано комплекс будівельно-монтажних робіт з його будівництва (т.1 а.с. 50-63). Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду, підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 5 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 р. №668, встановлено, що договір підряду укладається у письмовій формі. За змістом п. 2 Загальних умов вони є обов'язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (далі - договір підряду) незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників). В подальшому, [PERSON] та [PERSON] до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Кіровоградській області було подано заяву про надання дозволу на виконання будівельних робіт, де підрядником зазначений приватний підприємець [PERSON] (т. 5 а.с. 127), на підстав даної заяви Інспекцією ДАБК у Кіровоградській області [PERSON], [PERSON] та ПП [PERSON] було видано Дозвіл на виконання будівельних робіт №111/2009-Кд від 23 листопада 2009 року (т. 5 а. с. 126). 02 червня 2010 року комісією у складі замовників [PERSON], [PERSON], представника генерального проектувальника [PERSON], генерального підрядника [PERSON] складено акт готовності обєкта до експлуатації №211 (т. 5 а.с. 129-130). В акті зазначено, що будівництво здійснювалося генеральним підрядником ФОП [PERSON], будівельно-монтажні роботи здійснено в терміни: початок роботи 2002 рік, закінчення робіт: 2009 рік, акт підписаний [PERSON] 02.06.2010 року Інспекцією ДАБК у Кіровоградській області видано Сертифікат відповідності КД000211 (т. 1 а.с. 66), яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкта (торговельно побутового комплексу за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 22) проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено його готовність до експлуатації, замовниками будівництва зазначені [PERSON] та [PERSON], генеральним підрядником визначений ФОП [PERSON] (код [NUMBER]). 07 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою до міського голови м. Кіровограда з проханням оформити право власності на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 відповідно до висновку ОКП КООБТІ (т.2 а.с.12). 22 липня 2010 року виконавчий комітет Кіровоградської міської ради відповідно до рішення № 636 вирішив оформити право власності з видачею свідоцтва про право власності [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 (т. 2 а.с. 18). 27.07.2010 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради на підставі зазначеного рішення № 636 від 22.07.2010 року видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді (т. 1 а.с. 15). Отже, звертаючись до органів Інспекції ДАБК, виконавчого комітету Кіровоградської міської ради з офіційними документами для оформлення права власності на обєкт будівництва, одержуючи такі документи та реєструючи за собою право власності на підставі таких документів, [PERSON] засвідчував строки виконання будівельних робіт та особу генерального підрядника ФОП [PERSON] як таку, що здійснювала будівництво обєкту. Законність набуття права власності на торгово-побутовий комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 22, [PERSON] не спростовується і не заперечується. Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Отже, встановленню судом у даній справі, зокрема підлягає розмір дійсних витрат кожного із співвласників [PERSON] та [PERSON], повязаних із набуттям права власності на спірний обєкт нерухомості. Ухвалою суду від 16 липня 2014 року в даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручене Київському науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) на вирішення експерту поставлені наступні питання: 1) коли фактично було розпочато та завершено будівельні роботи по об'єкту «Торгівельно-побутовий комплекс по вул. Полтавська, 22 в м. Кіровограді»?; 2) яка фактична вартість будівельних робіт по об'єкту «Торгівельно-побутовий комплекс по вул. Полтавська,22 в м. Кіровограді»?; 3) чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва торговельно-побутового комплексу, АА1, розташованого в м. Кіровограді по вул. Полтавській, 22, обсягам та вартості, визначеним звітною документацією?; 4) чи є розбіжності в документації на будівництво по об'єкту «Торгівельно-побутовий комплекс по вул. Полтавська, 22 в м. Кіровограді»?; 5) якою є вартість витрат, понесених [PERSON] на створення цього нерухомого об'єкту?; 6) якими є частки [PERSON] та [PERSON] у торговельно-побутовому комплексі, розташованому в м. Кіровограді по вул. Полтавській, 22, виходячи із вартості понесених витрат на створення об'єкту?; 7) чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити частку [PERSON] в об'єкті нерухомого майна?; 8) які варіанти виділення частки [PERSON] та [PERSON] об'єкта нерухомого майна можливо визначити відповідно до вимог нормативно-правових актів?; 9) чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити в натурі торгівельно-побутовий комплекс, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Полтавській, 22 в м. Кіровограді зі збереженням функціонального призначення відповідно до часток співвласників 1/2 та 1/2 або з відхиленням від ідеальних часток, та визначити варіанти користування земельною ділянкою з окремими проїздами, якщо так, то вказати варіанти поділу, вартість переобладнання, грошову компенсацію одному із співвласників. За результатами проведення судової будівельнотехнічної експертизи Київському науководослідним інститутом судових експертиз, що оформлені висновком №10464/10465/14-42 від 14.05.2015 року на питання 1-3, 5, 6 відповіді надано не було, оскільки експерти вважали, що на підставі наданих на експертизу матеріалів або у звязку із відсутністю відповідних методик надати відповіді на дані питання не вбачається за можливе. На 4 питання надано відповідь, що у наданій на дослідження документації з будівництва обєкта торговельно-побутового комплексу є розбіжності, зокрема, щодо строків виконання робіт, виконавців та замовників окремих робіт. У відповіді на питання 7, 8, 9 зазначено, що розподіл обєкта з виділом у натурі кожному із співвласників частки з нерухомого майна можливий лише з відхиленням від їхніх ідеальних часток, варіанти розподілу обєкта надані у таблицях №№ 2-4 дослідницької частини. Відповідачем [PERSON] заявлялися клопотання про приєднання до матеріалів справи копії довідок, накладних та розрахункових квитанцій на 140 арк., в тому числі 15.07.2014 року письмово (т.3 а.с. 79-80), судом неодноразово було відмовлено в долучені таких документів до матеріалів справи у звязку з порушенням порядку надання доказів. 26 вересня 2014 року до суду надійшла заява від [PERSON] із додаванням копій документів на виконання клопотання експерта Київського НДІСЕ [PERSON] від 13.08.2014 року про надання додаткових матеріалів, ці документи разом із заявою [PERSON] були направлені експерту супровідним листом № 494862/405/3/14 від 07.10.2014 року та були направлені суду разом із висновком про проведення судової експертизи. Суд не оцінює матеріали, адресовані судовому експертові у звязку з порушенням порядку надання доказів (т.4 а.с. 13-14). [PERSON] здійснювалося придбання будівельних матеріалів, транспортних послуг, послуг автокрана, що підтверджується договорами, видатковими накладними, актами приймання передачі наданих послуг, розрахунковими квитанціями. Будівельні матеріали були передані генеральному підряднику ПП [PERSON] за актами приймання передачі матеріалів, обладнання інструментів, інших товаро -матеріальних цінностей на відповідальне зберігання (т. 1 а.с. 86-248, т.2 а.с. 1-9). Квитанціями до прибуткових касових ордерів підтверджується оплата [PERSON] послуг згідно з договором на виконання будівельних робіт в сумі 142 309,13 грн. 03 квітня 2007 року, 124 994,36 грн. 10 січня 2008 року, 47 609,65 грн. 13 березня 2009 року, загалом 314 913,14 грн. (т.1, а.с.122 -124). Доводи відповідача [PERSON] стосовно того, що ПП [PERSON] насправді будівництво торгово-побутового комплексу у місті Кіровограді по вулиці Полтавській, 22 не здійснювалося не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються іншими доказами, які містяться в матеріалах справи. Так, [PERSON] не надано доказів того, що на будівництво спірного обєкту укладався договір підряду з іншою ніж ПП [PERSON] особою, розроблялася та передавалася підрядникові інша проектно кошторисна документація на будівництво. Будь-які розрахунки між ПП [PERSON] та [PERSON] матеріалами справи не підтверджені, матеріали для будівництва [PERSON] на користь ПП [PERSON] не передавав. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що йому як ФОП [PERSON] Державним комітетом України з будівництва та архітектури 8 листопада 2005 року було надано ліцензію на здійснення будівельної діяльності серії АБ №206672 строком дії з 08.11.2005 року по 08.11.2010 року. 05 червня 2006 року між [PERSON] (замовник) та ним (підрядник) укладений контракт на будівництво торгівельно-побутового комплексу в м. Кіровоград, вул. Полтавська, 22. 10 березня 2007 року між ним (підрядник) та [PERSON] (замовник) укладено договір №18, відповідно до якого він зобовязався виконати, а замовник зобовязався прийняти роботи по будівництву торгово-побутового комплексу у місті Кіровограді по вулиці Полтавській, 22 . З 2007 року він почав будівництво будинку «з бетону», наполягає, що всі роботи виконував він. В грудні 2007 року - січні 2008 року вони вигнали коробку, перший поверх був побудований в 2007 році, другий в 2008-2009 році, в кінці 2007 році початку 2008 року дах був зроблений замість металочерепиці, не знає коли були поставлені вікна, десь в 2007 році, закінчили роботи пізньою осінню 2009 року, в 2009 році було побудовано 2 поверхи, було два входи, з ним працювало 6 осіб, будматеріали [PERSON] йому не привозив, [PERSON] на будівництві він не бачив, [PERSON] теж не знає. [PERSON] та ним підписаний [PERSON] б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2009 року форми КБ-2В, відповідно до якого вартість робіт склала 1 484 840,00 грн., за даним актом на обєкті виконано комплекс будівельно-монтажних робіт з його будівництва. 02 червня 2010 року ним, як генеральним підрядником, та комісією у складі замовників [PERSON], [PERSON], складено акт готовності обєкта до експлуатації № 211. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідно до договору про надання кураторських послуг, укладеного 01.10.2008 р. між [PERSON], як замовником, та нею, як виконавцем, нею взято на себе зобовязання здійснювати усі роботи щодо супроводження та узгодження проектної та іншої документації на введення в дію вказаного торгово-побутового комплексу, забезпечити підписання акту введення в дію, виготовлення технічного паспорту в БТІ та отримання свідоцтва про право власності на торгово-побутовий комплекс. За умовами договору роботи вважалися виконаними після підписання сторонами акту про приймання робіт. Згідно акту здачі-прийому платної послуги від 18.02.2011 року [PERSON] отримав рішення виконкому про оформлення права власності № 636 від 22.07.2010 року, свідоцтво про право власності від 27.07.2010 року, сертифікат відповідності КД 000211. Заяву до міського голови м. Кіровограда з проханням оформити право власності на праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по вул. Полтавській, 22 відповідно до висновку ОКП КООБТІ підписувала від імені [PERSON] вона сама, всі дії з приводу оформлення права власності, отримання свідоцтва та рішення виконкому вчиняла вона разом з [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що проживав поряд зі спорудою, керував будівництвом [PERSON], працював реалізатором у [PERSON] в 2007 році, весь перший поверх займали магазини, заклад з ігровими автоматами, в кінці 2007 року у нього були ключі від приміщення, він вмикав газ в котельні, в заклад з ігровими автоматами та магазин електроніки були різні входи, другий поверх був побудований в 2006 році, [PERSON] казав, що будує з другом, якого він не бачив, з літа 2008 року він прибирає другий поверх, до грудня 2006 року все було побудовано і дах теж. Свідок [PERSON] пояснив, що працював як приватний підприємець в приміщенні на першому поверсі з весни 2008 року до 2009 року, бачив, що дах був, але його добудовували, заносили будматеріали, в будинку ще проводилися роботи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він надавав автомобільні послуги по перевезенню будматеріалів з 2007 по 2009 роки по вул. Полтавській, 22, бачив, що приміщення вже було і проводилися внутрішні роботи. Свідок [PERSON] пояснила, що з 2005 року вона орендувала приміщення по вул. Полтавська, 24, спілкувалась з відповідачем, коли будувалися і хто не знає, з 2005 року вже будівництво велось, на другий поверх на Полтавську 24 вони ходили з Полтавської, 22, в 2007 році [PERSON] звернувся з пропозицією надати приміщення в оренду, вона обдумувала пропозицію, [PERSON] вона за оренду платила з 2009 року. Свідок [PERSON] пояснила, що у [PERSON] працює бухгалтером з вересня 2007 року, на другому поверсі вже був прохід, велись внутрішні роботи, з весни 2008 року в спірному будинку працювали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] він не знає, в липні-серпні 2007 року він робив ремонт в одному з приміщень на першому поверсі, будинок був побудований, заклад з ігровими автоматами почав працювати в кінці літа 2007 року, чому платежі почалися сплачуватися з 2008 року він не знає. Згідно показів вищевказаних свідків, допитаних в судовому засіданні, зазначені вище обставини не спростовуються. Частиною 6 статті 147 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність тверджень позивача [PERSON] про розмір його особистих витрат на створення об'єкту спільної власності (вклад) в сумі 1 556 774,00 (один мільйон п'ятсот п'ятдесят шість тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 00 коп., де 1 484 840,00 грн. вартість будівництва та 71 934,00 грн. витрати на придбання незавершеного будівництва (станом на 2009 рік). Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] участь у будівництві торгово побутового комплексу за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 22 не доведена. Відтак, вирішуючи спір за первісним та зустрічним позовом про поділ спільного майна, суд враховує такі істотні обставини, що мають значення для визначення часток співвласників, як участь кожного із позивачів, за первісним та за зустрічним позовом, у створенні майна, що є обєктом права спільної власності. Підтверджена фактична вартість виконаних будівельних робіт по будівництву об'єкту нерухомого майна станом на 2009 рік становить 1 484 840,00 грн. Як вбачається з довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» № 9 від 27.04.2005 року вартість набутого [PERSON]Є та [PERSON] незавершеного будівництва у 2005 році складає 63 100 грн. (т.1 а.с. 18). Вартість цілого незавершеного будівництва з готовністю 13 % (підземної частини фундаменту), по вул. Полтавській, 22 м. Кіровограда станом на 2009 рік обчислюється за наступною формулою: В = В зам.(відт.) на 2005 рік х I, де: В- вартість заміщення (відтворення) підземної частини фундаменту обєкту нерухомого майна станом на 2009 рік; В зам.(відт.) на 2005 рік вартість заміщення (відтворення) підземної частини фундаменту обєкту нерухомого майна станом на 2005 рік; I- індекс зміни вартості будівельно монтажних робіт за період з 2005 по 2009 роки становить 2.28 (лист Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 06.02.2009 року № 9/11-153). Отже, вартість заміщення (відтворення) підземної частини фундаменту обєкту нерухомого майна станом на 2009 рік становила: В = 63 100 грн. х 2.28 = 143 868 грн., тобто, з урахуванням встановленого індексу зміни вартості будівельно-монтажних робіт за період з 2005 по 2009 роки, станом на 2009 рік вартість заміщення (відтворення) підземної частини фундаменту обєкту нерухомого майна становить 143 868,00 грн. (63 100,00 х 2,28 (індекс зміни вартості будівельно-монтажних робіт за період з 2005 по 2009 роки)). Витрати [PERSON] та [PERSON] на придбання незавершеного будівництва становлять по 71 934,00 грн. (143 868 грн.: 2). Загальна вартість заміщення (відтворення) обєкту нерухомого майна (вбудованого, прибудованого приміщення), що знаходиться по вул. Полтавська, 22 в м. Кіровограді станом на час завершення будівництва становила 1 628 708,00 грн. (143 868,00 грн. + 1 484 840, 00 грн.). Беручи до уваги вартість незавершеного будівництва, набутого в рівних частках [PERSON]Є та [PERSON], дані про вартість здійснених [PERSON] будівельних робіт, особисті витрати [PERSON] на створення обєкту спільної часткової власності (вклад) складають 1 556 774 грн.( 71 934 грн. + 1 484 840 грн.). Тобто, витрати на створення обєкту торгово побутового комплексу за адресою: м. Кіровоград, вул. Полтавська, 22, в процентному відношенні становлять: [PERSON] 95,58 % ((1 556 774,00 грн. х 100% ) : 1 628 708,00 грн.), його частка у спільному майні складає 95/100 або 19/20; [PERSON] 4,41 % ((71 934,00 грн. х 100%) : 1 628 708,00 грн.), частка [PERSON] у спільному майні складає 5/100 (1/20). Суд вважає справедливим в порядку поділу спільного майна визнати за позивачами за первісним та за зустрічним позовом право власності на частину торгово-побутового комплексу пропорційною їх участі у створенні такого майна, а саме: за позивачем за первісним позовом [PERSON] на 19/20 частин, за позивачем за зустрічним позовом [PERSON] на 1/20 частину. Враховуючи, що згідно висновку судової будівельнотехнічної експертизи №10464/10465/14-42 від 14.05.2015 року Київським науково дослідним інститутом судових експертиз не надані варіанти виділу в натурі частини нежитлової будівлі (торгово-побутовий комплекс, АА1, загальною площею 746,30 кв.м., яка відповідає 19/20 частці та 1/20 частці, в задоволенні позовних вимог щодо виділу в натурі частини нежитлової будівлі повинно бути відмовлено як за первісним позовом, так і за зустрічним позовом. У відповідності до ст. ст.79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 3897,60 грн., а [PERSON] - 2125 грн., тому судові витрати слід вважати фактично понесеними.

Outcome: partial