Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

08 квітня 2015 року позивач [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] (далі Відповідач-1), [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (далі «ПрАТ «УТСК» - Відповідач-2), в якому, зменшивши позовні вимоги,\~просив стягнути з [PERSON] «УТСК» на його користь страхове відшкодування в сумі 1000,00 грн., з [PERSON] стягнути на його користь відшкодування матеріальної шкоди в сумі 90 958,00 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 15 червня 2014 року в м. Дніпропетровську по вул. Криворізькій сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме керований [PERSON] автомобіль [NUMBER] зіткнувся з керованим [PERSON] автомобілем Рено д/н [NUMBER], після чого керований Позивачем автомобіль Рено перекинувся та здійснив наїзд на інші автомобілі Шевроле д/н [NUMBER] та ВАЗ д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська встановлено, що ДТП сталася з вини Відповідача-1, у звязку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д18/07/14 від 16 липня 2014 року, складеним ФОП [PERSON], встановлено, що розмір майнової шкоди завданої Позивачу, складає 140\~958,00 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «УТСК», в звязку з чим Позивач звернувся із вимогами про отримання страхового відшкодування, при цьому вказані виплати страховою компанією здійснені не в повному обсязі, а саме Позивачеві виплачено 49\~000 тисяч, таким чином, оскільки розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50\~000 грн. на одного потерпілого, заборгованість відповідача-2 перед Позивачем складає 1000 грн. При цьому, з [PERSON] на свою користь [PERSON] просив стягнути 90 958 грн. різниці із сумою реально понесених витрат на ремонт автомобіля та сумою страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував своєї вини у заподіянні матеріальної шкоди позивачу, згодний із сумою позовних вимог до нього. Представник відповідача [PERSON] «УТСК» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду цивільної справи був обізнаний, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. В наданому суду письмовому запереченні на позовну заяву пояснив, що всі обовязки перед позивачем [PERSON] «УТСК» виконало, оскільки виплатило повний розмір страхового відшкодування згідно полісу АІ/2648795, яким встановлений розмір франшизи 1000 грн., за таких умов позивачу було сплачено двома платежами загальну суму 49\~000 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено те, що 15.06.2014 близько 21 год. 45 хв. в м. Дніпропетровську по вул. Криворізькій, відбулась дорожньо-транспортна пригода. 23.07.2014 постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с. 7). [PERSON] власності [PERSON]П на автомобіль Рено д/н [NUMBER]підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6). В результаті ДТП автомобілю Позивача були завдані пошкодження та відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № Д/18/07/14 від 16.07.2014, сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля становить 140958,00 грн. (а.с. 93-102). На день скоєння зазначеного ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача [PERSON] «УТСК», що підтверджено в письмовому запереченні на позовну заяву відповідача, який посилається на наявність полісу обов'язкового страхового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2648795, і даний факт не оспорювався учасниками судового процесу (а.с. 61). Позивачем 11.08.2014 було повідомлено відповідача [PERSON] «УТСК» про страховий випадок з наданням всіх необхідних документів, що підтверджується копією повторної заяви від 03.12.2014 (а.с. 14-15). Відповідачем-2 Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49\~000 грн., що підтверджується квитанціями в матеріалах справи (а.с. 62-63). Згідно ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 59, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ч. 2, 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до Закону України від 01.07.2004 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 Закону визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно із статтею 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до абз.1 ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу Страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналіз наведених обставин та вимог закону, дозволяє суду зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] «УТСК» відповідно до чинного законодавства зобов'язаний був відшкодувати позивачу майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 49\~000 грн. Наявність доказів у матеріалах справи підтверджує те, що страхова компанія виконала своє зобов'язання щодо здійснення страхового відшкодування потерпілій особі. Таким чином, в цій частині позов не підлягає задоволенню. Крім того, статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д/18/07/14 від 16.07.2014, який згаданий вище, встановлено, що сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля становить 140958,00 грн., а розмір страхового відшкодування складає 49 000 грн., а відтак різниця, яка підлягає стягненню із відповідача [PERSON] на користь Позивача вираховується наступним чином: 140958,00 - 49 000,00 = 91\~958,00 грн. Аналіз сукупності наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що з відповідача [PERSON] як з особи, винної у завданні шкоди, на користь Позивача, підлягає стягненню майнова шкода, яка не покривається страховим відшкодуванням, в розмірі 91\~958,00 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, в цій частині суд задовольняє позов повністю та стягує з [PERSON] у відшкодування завданої шкоди суму, заявлену позивачем в позовній заяві та підтриману його представником в судовому засіданні, а саме 90\~958,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial