Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

08.09.2021 концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з січня 2019 року по квітень 2021 року позивач надавав відповідачеві послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в нежитлове приміщення [ADDRESS] , на загальну суму 9 252,76 грн. Відповідач здійснив часткову оплату заборгованості розміром 418,63 грн. Таким чином, залишок заборгованості відповідача складає 8 834,13 грн. Претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості загальним розміром 8 834,13 грн., а також судовий збір. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] адвокат Пузін Д.М. зазначив, що заборгованість по сплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води існує, але в іншому розмірі. Зазначив, що позивачем до справи не долучено належного розрахунку заборгованості, а наявний розрахунок заборгованості містить певні неточності, а саме відповідно до зазначеного розрахунку заборгованості - згідно платіжного доручення у січні 2019 року відповідачем було перераховано на користь позивача 3 000,00 грн. при існуючій заборгованості загальним розміром 584,00 грн. У подальшому зазначений залишок суми не враховано при нарахуванні поточної заборгованості. Крім того, долучений позивачем розрахунок до угоди № 203588 не містить підпису сторін, а також містить цифрові показники, що не співпадають з додатком № 1 до договору № 203588 від 12.10.2012 в частині величини теплового навантаження. Зі змісту вказаного документу неможливо перевірити обґрунтованість нарахування вартості наданих послуг, оскільки об`єктивно не можливо встановити за який об`єм/площу та за якими тарифами, за яку кількість днів нарахована вартість кожної конкретної послуги і на яку кількість споживачів. У зазначеному документі вказані тільки підсумкові значення (цифри) по рядках, тобто не вказано з чого складаються підсумкові значення (цифри). Також, зазначив, що позивачем не враховано той факт, що відповідачу належить Ѕ приміщення [ADDRESS] . Отже, у задоволенні позову просив відмовити (а.с. 82-88). Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 77). 13.10.2021 до суду надійшов відзив представника відповідача на позов та клопотання про призначення розгляду справи із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 82-88). Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2021 призначено розгляд цивільної справи з викликом учасників справи у судове засідання на 30.11.2021 (а.с. 91). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що сума погашення заборгованості 3 000 грн. була розподілена на погашення заборгованості минулих періодів, отже вся сплачена відповідачем сума була врахована. На момент укладення договору здійснювалось нарахування за тепловим навантаженням, про що зазначено у додатках до договору. Вважав доводи відзиву необґрунтованими, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, причин неявки суду не повідомили. За таких обставин та з урахуванням положень ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивачем надавались відповідачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у нежитлове приміщення [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником Ѕ нежилого приміщення [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших Реєстрів від 19.08.2021 № 271265210, витягом з Державного реєстру правочинів від 07.05.2012, витягом про державну реєстрацію прав від 06.07.2012, копією договору купівлі-продажу приміщення від 07.05.2012 (а.с. 7-11). З вищезазначених матеріалів справи випливає, що власником іншої частини приміщення є [PERSON] . Згідно із довіреністю від 29.05.2012 [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником, зокрема, з питання відкриття особистих рахунків на будь-яке ім`я та будь-яку особу на вказане нежитлове приміщення, а також сплати платежів (а.с. 12). Отже, [PERSON] є співвласником вказаного нежитлового приміщення, а також згідно вищезазначеної довіреності він уповноважений відкривати, зокрема, і на своє ім`я особовий рахунок, зокрема, і щодо здійснення оплати за послуги з теплопостачання шляхом укладання відповідного договору. 01.10.2012 між Концерном «МТМ» та [PERSON] укладено договір № 203588 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, за яким позивач зобов`язався відпускати теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а відповідач - прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 13-15). 01.10.2012 до цього договору укладено додаткову угоду у зв`язку зі зміною у споживача теплового навантаження (а.с. 18). На виконання умов вищевказаного договору позивач Концерн «МТМ» протягом періоду з січня 2019 року по квітень 2021 року надав послуги постачання теплової енергії в гарячій воді у приміщення відповідача на загальну суму 9 252,76 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 33). Відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості розміром 148,63 грн. Таким чином, залишок заборгованості відповідача складає 8 834,13 грн. В судовому засіданні встановлено, що сума 3 000 грн., яка була сплачена відповідачем 04.03.2019, була розподілена на погашення боргу минулих періодів. З розрахунку основного боргу випливає, що станом на січень 2019 р. відповідачу нараховано до сплати заборгованість 1 002,00 грн., із суми 3 000,00 грн. зараховано на погашення заборгованості 418,63 грн. Відтак, залишок розміром 2 581,37 грн. зі сплаченої відповідачем суми зараховано позивачем на погашення боргу, що виник до січня 2019 р. Інформації про відсутність заборгованості у відповідача за період до січня 2019 р. у відзиві не вказано та відповідних доказів цієї обставини з боку відповідача суду не надано. Що стосується доводів представника відповідача у відзиві на позов щодо змісту додатку до договору, то дослідженням змісту додатку № 1 до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с. 16) та додаткової угоди № 1 від 01.10.2012 (а.с. 18) встановлено, що у них визначене відповідне теплове навантаження, згідно із яким здійснено нарахування відповідачу, що також підтверджується розрахунками (госпрозрахунками) (а.с. 23, 24). Отже, доводи відзиву на позов є необґрунтованими. Згідно з ч. 6 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020, чинній на час існування спірних правовідносин (далі - Закон), послуги з постачання теплової енергії та гарячої води надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання даних послуг, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води виконував неналежним чином, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості розміром 8 834,13 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2 270 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved