Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

10.04.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 84626,86 гривень, в обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.08.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка умови зазначеного договору не виконує, внаслідок чого, станом на 28.02.2018 року, заборгованість становить 84626,86 грн., у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву в якій просила застосувати строк позовної давності, додатково зазначила, що в серпні 2009 року, закінчився строк дії її картки в ПАТ КБ «Приватбанк», однак нову картку вона не отримувала, у зв'язку з чим вважає, що перебіг позовної давності розпочався 15.08.2008 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.04.2018 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Суд дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк», та [PERSON] укладено кредитним договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 5500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір був укладений у формі заяви. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором б/н від 15.08.2008 року станом на 28.02.2018 року становить 84626,86 грн. та складається з наступного: 1998,96 грн. - заборгованість за кредитом; 73413,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4708,46 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 4006,04 грн. - штраф (процентна складова), борг розраховано за період з 15.08.2008 р. по 28.02.2018 р. З розрахунку заборгованості також вбачається, що останній платіж погашення за кредитом відповідач здійснила 23.11.2013 року на суму 100,00 грн., з яких 50,13 грн. було відраховано, як погашення відсотків за кредитом. Відповідно до ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізації свого права в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії ( припинення дії) договору, як з певними моментам ( фактами ), які свідчать про порушення прав особи. Зі змісту цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності та те, що у договорі не зазначено строк позовної давності, тому відповідно до статті 257 ЦК України суд застосовує загальну позовну давність, яка складає три роки. Початок перебігу позовної давності розпочався 23.11.2013 р., так як вказаною датою було здійснено останній платіж. Таким чином, суд приходить до висновку, що 23.11.2016 р. закінчився строк протягом якого позивач мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що строк дії картки закінчився у серпні 2009 року та нова картка не перевипускалась, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього, суду не було надано. Згідно зі змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те що представником ПАТ «ПриватБанк» не заявлено клопотань про поновлення позовної давності, та не наведено поважних причин пропуску строку позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed