Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

07.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «УОСК» та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 14082,13 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2014 року о 18 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та мотоцикла «Хонда», д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 27.10.2014 року. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі полісу №АІ/0830017. Позивач посилається, що він повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та 30.10.2014 року подав заяву про виплату страхового відшкодування. Також зазначає, що відповідно до повідомлення ПрАТ «УОСК» від 04.02.2015 року, розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті та в подальшому було виплачено позивачу становить 3970,17 грн., франшиза по даному Полісу №АІ/0830017 становить 1000,00 грн. Однак, позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування, оскільки відповідно до Звіту про визначення розміру матеріального збитку, який здійснений суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] вартість матеріального збитку, що зазнав позивач внаслідок ДТП, яка сталася 27.10.2017 року, становить 19052,30 грн. (19052,30 грн. - 1000,00 грн. - 3970,17 грн. = 14082,13 грн.), а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене просив позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги просив задовольнити з урахуванням висновку судової автотоварознавчої експертизи та стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 4320,86 грн., а також витрати по сплаті судової експертизи в розмірі 3303,00 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмові заперечення проти позову. З наданих заперечень вбачається, що відповідач вважає позов необгрунтованим та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зазначає, що згідно звіту №3329 з оцінки транспортного засобу від 03.01.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Honda SH 150, д.н.з. [NUMBER], складає 25637,32 грн., ринкова вартість транспортного засобу становить 11047,52 грн., утилізаційна вартість транспортного засобу становить 6077,35 грн., а тому відновлювальний ремонт транспортного засобу є недоцільним з економічної точки зору. Посилається, що АТ «УОСК» відповідно до вимог закону здійснила виплату різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП в розмірі 3970,17 грн. (11047,52 грн. - 6077,32 грн. - 1000,00 грн. = 3970,17 грн.). За таких обставин, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що 27.10.2014 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Дніпровській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та мотоцикла «Хонда», д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 27.10.2014 року (а.с.6). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АІ/0830017 (а.с.183). 17.12.2014 року позивач подав до відповідача заяву про страхове відшкодування (а.с.181). Відповідно до п.22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З повідомлення ПрАТ «УОСК» від 04.02.2015 року вбачається, що розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу становить 3970,17 грн., франшиза по Полісу №АІ/0830017 становить 1000,00 грн. (а.с.182). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 3970,17 грн., а також пеня за прострочення зобов'язань в розмірі 868,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4297 від 27.07.2015 року та платіжним дорученням №4361 від 29.07.2015 року (а.с.189-190). Відповідно до Звіту про визначення розміру матеріального збитку, який здійснений суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] вартість матеріального збитку, якого зазнав позивач внаслідок ДТП, яка сталася 27.10.2014 року, становить 19052,30 грн., вартість відновлювального ремонту становить 29892,89 грн., ринкова вартість транспортного засобу становить 31920,07 грн. (а.с.9-22). Згідно звіту №3329 та №3329-ЗАЛ з оцінки транспортного засобу від 03.01.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Honda SH 150, д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП, становить 11047,52 грн., вартість відновлювального ремонту становить 25637,32 грн., утилізаційна вартість транспортного засобу становить 6077,35 грн. (а.с.191-217). Враховуючи, що вищезазначені звіти містять різні за своїм змістом результати дослідження щодо розміру матеріального збитку, ухвалою суду від 01.06.2016 року за клопотанням представника позивача призначено судову автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №10538/16-54 від 14.12.2016 року, вартість матеріальної шкоди завданої власнику скутера «Хонда» д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП, що сталася 27.10.2014 року, становить 8659,60 грн., залишкова вартість скутера становить 3980,80 грн., ринкова вартість скутера становить 12271,83 грн. (а.с.227-234). Оцінивши висновок №10538/16-54 від 14.12.2016 року за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, висновок №10538/16-54 від 14.12.2016 року слід вважати належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 4320,86 грн. (12271,83 грн. (ринкова вартість т.з.) - 3980,80 грн. (залишкова вартість т.з.) - 3970,17 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) = 4320,86 грн.). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: 1) витрати по сплаті судового збору; 2) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 3) витрати на правову допомогу; 4) витрати, пов'язані із залученням перекладачів, проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що сума витрат за проведення судової експертизи по визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 3303,00 грн., має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved