Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

08.04.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, який в подальшому уточнила, в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.10.2026 року, зазначивши в обґрунтування позову, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10.06.2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З серпня 2015 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені та не підтримуються, а в останній період часу відповідач перестав їй допомагати в утриманні сина взагалі. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу по утриманню сина не надає, вона перебуває у важкому матеріальному стані та не працює, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, направивши на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності по підставам, викладеним в уточненому позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заперечень проти задоволення позову на адресу суду не надходило. Розглянувши уточнену позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Як встановлено ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що 10.06.2008 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], 11.01.1988 року зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON]. Від шлюбу у подружжя 12.10.2008 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №160626, виданого виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області. /а.с.8,9/ Згідно довідки №545, виданої 31.03.2016 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], де разом із нею проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO]. /а.с.10/ При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.180,181,183,191 СК України і

Outcome: approved