Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

09 квітня 2015 року до суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві зазначено, що в 05 червня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON], а остання прийняла грошові кошти в сумі 5 200 дол. США, що відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 06 квітня 2015 року еквівалентно 121 184 грн. 95 коп. Укладення договору позики підтверджується розпискою [PERSON] від 05 червня 2014 року. Також, 05 червня 2014 року [PERSON] уклала з позивачем договір поруки, відповідно до якого остання поручилась за виконання [PERSON] свого обов'язку за договором позики. На письмову вимогу [PERSON] повернути борг за договором позики [PERSON] та [PERSON] відповіді не надавали. Згідно з договором позики [PERSON] зобов'язалась повернути усю суму позики до 04 грудня 2014 року, але не пізніше лютого 2015 року. У встановлений розпискою строк і до теперішнього часу відповідачами позика не повернута і становить 5 200 дол. США, що відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 06 квітня 2015 року еквівалентно 121 184 грн. 95 коп. З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце судового засідання повідомлялись судом у встановленому законом порядку, про причину своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд, розглядає справу у відсутність відповідачів, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено судом, що 05 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивачем було надано відповідачу грошові кошти в розмірі 5 200 дол. США, зобов'язавшись повернути позику 04 грудня 2014 року (а.с. 3-4). Крім того, 05 червня 2014 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір поруки, відповідно до якого остання поручилась перед позивачем за виконання [PERSON] свого обов'язку з повернення боргу у розмірі 5 200 дол. США за договором позики від 05 червня 2014 року (а.с. 3-4). Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак відповідачі не повернули отриманні у позику грошові кошти у зазначений термін та ухиляються від виконання свого зобов'язання. На вимогу позивача щодо повернення коштів, відповідачі не реагують, що підтверджується вимогами від 05 березня 2015 року про повернення боргу за договором позики, які надсилались [PERSON] (а.с. 10, 12) та отримані [PERSON] та [PERSON] 12 березня 2015 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 2100922660591 та № 2100922659216 (а.с. 11,13). У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. Відповідач [PERSON], як позичальник та [PERSON], як поручитель, в порушення взятих на себе зобов'язань, позику в розмірі 5 200 дол. США, що відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 06 квітня 2015 року еквівалентно 121 184 грн. 95 коп. за договором позики від 05 червня 2014 року, не повертають, тому, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках судовий збір в розмірі 1 211 грн. 85 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 600 грн. 00 коп. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved