Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

09 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків у порядку регресу. Позивач мотивує вимоги тим, що 26 грудня 2016 року між Позивачем та ТОВ «БСХ Побутова Техніка» укладений Договір добровільного страхування ризиків пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1052187, відповідно до якого Позивач зобов`язується відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Вольксваген д.н.з. [NUMBER] . 18 грудня 2017 року сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля Газ р.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18.01.2018 року відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до Звіту № 30219180 від 06.03.2018 року вартість відновлювального ремонту склала 52 854,37 гривень, вартість відновлювального ремонту у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті ДТП склала 51 038,76 гривень, що підтверджується Рахунком СТО від 27.02.2018 року. На виконання умов Договору страхування, заяви представника Страхувальника, Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі Рахунку СТО у розмірі 51 038,76 гривень, перерахувавши кошти на СТО. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, тому Позивач із метою досудового врегулювання спору 05.04.2018 року звернувся до Відповідача із листом про необхідність здійснити відшкодування майнової шкоди, проте Відповідач відшкодування не здійснив, у зв`язку чим Позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 16 липня 2019 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 03 січня 2020 року від представника [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначено, що його діями пошкодження застрахованого автомобіля не були значними і не можуть коштувати 51 038, 76 гривень. Експертна оцінка проведена без участі [PERSON] , у зв`язку з чим визнається тільки 128, 25 гривень, оскільки при ДТП в застрахованому автомобілі було пошкоджене лише задній ліхтар та інших пошкоджень не було. 11 січня 2020 року від представника Позивача до суду надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування зазначено, що представник Відповідача зазначає, що пошкодження застрахованого ТЗ не були значними, проте доказів на підтвердження своєї думки не наводить. 14 січня 2020 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. В судовому засіданні 02 грудня 2021 року представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. [PERSON] та його представник заперечували, зазначили що схема ДТП яка була складена працівником поліції та схема яка додана до позовної заяви відрізняється, [PERSON] визнав свою вину в ДТП, проте не визнав суму шкоди яка завдана застрахованому автомобілю, просив стягнути з нього тільки 128 гривень за пошкоджений ліхтар. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з Постанови Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року по справі № 520/590/18, Водій [PERSON] 18.12.2017 року о 16:25 годині, керуючи легковим автомобілем ГАЗ 24 державний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Краснова в м. Одесі, напроти буд.15, в порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, державний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Автомобіль марки «Volkswagen» н/з [NUMBER] на момент вчинення ДПТ було застраховано, що підтверджується копією договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «БСХ Побутова Техніка». 03 січня 2018 року представник ТОВ «БСХ Побутова Техніка» звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням про подію з транспортним засобом за реєстраційним № 2695/17. Відповідно до Звіту № 30219180 від 06.03.2018 року вартість відновлювального ремонту склала 52 854, 37 гривень. Вартість відновлювального ремонту у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті ДТП, склала 51 038, 76 гривень, що підтверджується рахунком СТО від 27.02.2018 року на зазначену суму. ПрАТ «Європейський страховий альянс» на виконання умов Договору страхування здійснив виплату страхового відшкодування на підставі рахунку СТО у розмірі 51 038, 76 гривень перерахувавши кошти на рахунок СТО, відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 03.01.2018 року, що підтверджується платіжними дорученнями № 8354 від 21 березня 2018 року, № 8373 від 22 березня 2018 року, № 8398 від 23 березня 2018 року, № 1691 від 27 березня 2018 року та № 8434 від 29 березня 2018 року. Відповідно до витягу з Централізованої бази даних МТСБУ [PERSON] здійснював керування т/з за відсутності чинного на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до п.3 ч.1ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Це передбачено ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з вимог ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що схема місця ДТП яка є в матеріалах справи відрізняється від схеми, яка є в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно [PERSON] , оскільки предметом розгляду справи є відшкодування збитків, які скоєні [PERSON] внаслідок адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України на підтвердження чого були надані докази, а саме Звіт № 30219180 від 06.03.2018 року та рахунок СТО, проте доказів які б спростували причинені збитки в зазначеному розмірі Відповідачем не спростовані. Щодо твердження відповідача стосовно незначного пошкодження застрахованого автомобіля, суд також їх не приймає до уваги, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи, а саме Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3017360572159579 від 18.12.2017 року, з якої вбачається, що застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження задньої центральної частини та задньої лівої частини автомобіля та Рахунком-фактури № ЧПС-000292 від 27 лютого 2018 року з якої також вбачається перелік запчастин, які були використані для відновлення застрахованого автомобіля. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків у порядку регресу підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЦО06327 від 03 липня 2019 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved