Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2008 році [PERSON] взяла у [PERSON] в борг гроші в сумі 30 000 доларів США для погашення кредиту, взятого у Альфа банку в цілях розвитку бізнесу, про що власноруч написала розписку від 19.04.2008 року. [PERSON] виступила поручителем по виконанню зобовязання [PERSON], а саме по поверненню узятих у [PERSON] грошових коштів у розмірі 30000 доларів США. У випадку неповернення цієї суми боргу до 31.12.2008 року, [PERSON] зобовязалась самостійно повернути усю суму боргу у розмірі 30000 доларів США. Після спливу договірної дати 31.12.2008 року [PERSON] звернулась до [PERSON] за виконанням зобовязань по поверненню суми боргу. Але [PERSON] не повернула борг, тому 19.02.2009 року [PERSON] повернула самостійно [PERSON] усю суму боргу у розмірі 30 000 доларів США. 01.03.2009 року [PERSON] зобовязалась повернути [PERSON] борг у сумі 30000 доларів США до 31.12.2012 року. Після спливу цього строку [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] з вимогою щодо повернення суми боргу, але відповідач ухиляється від виконання зобовязань, мотивуючи це тим, що в Україні зараз погані умови для бізнесу, та у відповідача немає зараз необхідної суми, тому вона просить ще продовжити їй час для виконання зобовязань. Оскільки до моменту звернення до суду відповідач не повернув навіть частини боргу, про що позивач та відповідач домовились письмово, то позивач змушений просити суд стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 630 460,74 грн., виходячи з офіційного курсу гривні до долара США 2101,53 грн. за 100 доларів США, та 47 569,50 грн. річних за прострочення виконання зобовязання, а також 3 654,00 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі та суду пояснила, що 19.04.2008 року нею за участю [PERSON], як поручителя за виконання зобовязань, був укладений договір позики з [PERSON], в результаті якого [PERSON] отримала від кредиторів гроші в сумі 30 000 доларів США на погашення боргових зобовязань перед ПАТ «Альфа Банк». 19.02.2009 року [PERSON] виконала перед [PERSON] боргові зобовязання [PERSON] та сплатила [PERSON] борг у сумі 30 000 доларів США і що до наступного часу за зазначеним договором [PERSON] не повернула [PERSON] в строк до 31.12.2012 року борг в сумі 30000 доларів США. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що причиною неповернення боргу стали труднощі, які виникли у [PERSON] у звязку з розірванням шлюбних відносин із своїм чоловіком [PERSON], який є засновником ПП «Ромашка» та яке має всі основні потужності та здійснює свою діяльність саме в м. Врадіївка Миколаївської області. У звязку з розірвання шлюбу, яке відбулося 25.12.2012 року на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси та ухвали Апеляційного суду Одеської області по справі № 1519/9917/2012 та у звязку з поділом майна подружжя, яке розглядається Малиновським районним судом м. Одеси в межах цивільної справи №1519/9917/2012 [PERSON] до наступного часу борг [PERSON] не повернула, оскільки зазначені обставини привели до обмеження фінансових можливостей [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з якої вбачається, що в 2008 році [PERSON] взяла у неї в борг 30 000 доларів США про що написала їй боргову розписку. У 2009 році [PERSON] повернула їй ці 30 000 доларів та вона віддала їй оригінал розписки. Претензій до [PERSON] та [PERSON] у неї немає. Все що викладено в позовній заяві вона підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що в 2008 році [PERSON] отримала від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 30 000 доларів США для погашення кредиту, який був взятий в ПАТ «Альфа Банк», на строк до 31.12.2008 року, що підтверджується розпискою на а.с. 11. Відповідно до вищевказаної розписки про отримання грошових коштів (а.с.11) в якості поручителя перед [PERSON] за зобовязанням [PERSON] виступила [PERSON] 19.02.2009 року [PERSON] повернула грошові кошти в розмірі 30000 доларів [PERSON] замість [PERSON], про що свідчить розписка на а.с.12. Відповідно до розписки від 01.03.2009 року [PERSON] зобовязалась повернути грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США [PERSON] в строк до 31.12.2012 року (а.с.13). Відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобов'язання та на момент подання цього позову неповернутими залишилися кошти в сумі 30000 доларів США, що складає 630 460,74 грн., виходячи з офіційного курсу гривні до долара США 2101,53 грн. за 100 доларів США. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. У відповідності зі ст. 625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач, не виконав умови договору та визнав цей факт в судовому засіданні, тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики в сумі 630 460,74 грн. та 47 569,50 грн. річних за прострочення виконання зобовязання. Крім цього відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до суми задоволеного позову судовий сбір у розмірі 3 654,00 грн.

Outcome: approved