Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

09 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 24 грудня 2016 року у м. Севастополі Автономної Республіки Крим, яке є тимчасового окупованою територією України, народився [PERSON]. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Із заявою про реєстрацію народження дитини звертався до Білопільського РВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Сумській області, але отримав відмову з посиланням на те, форма документа, який підтверджує факт народження дитини, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2016 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024. У звязку з викладеними обставинами, [PERSON] просить встановити факт народження [PERSON], 24 грудня 2016 року, місце народження - Севастополь Автономної Республіки Крим у матері [PERSON], [INFO], громадянки України та батька [PERSON], [INFO], громадянина України. У судове засідання заявник [PERSON], не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує (а. с. 26). Представник заінтересованої особи Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у судове засідання не зявився. Начальник відділу [PERSON] подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень з приводу заявлених вимог не мають (а. с. 22). Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи в їх відсутність, проти заявлених вимог не заперечують(а. с. 23, 25). У звязку з неявкою заявника, заінтересованих осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 2-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. У відповідності з ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. В силу ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За приписами ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. А Конвенцією про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Статтею 14 ЦПК України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів державної влади і місцевого самоврядування і підлягають виконанню на всій території України. У відповідності з п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не заміняє собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, 02 жовтня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], громадянина України із донькою заявника [PERSON], [INFO], громадянкою України, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №90. Після реєстрацію шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП №053297 (а. с. 5-6). Згідно з дублікатом медичного свідоцтва про народження серії 67 №165838 від 11 січня 2017 року, виданим Пологовим будинком №2 Міністерства охорони здоровя і соціального розвитку Російської Федерації, 24 грудня 2016 року о 20 годині 07хвилин [PERSON] 07 червня1988 року народження, мешканка м. Севастополь, вул. Толстого, 23/24, народила хлопчика (а. с. 7). У відповідності з свідоцтвом про народження серії І-КМ №548486, 20 січня 2017 року відділом ЗАГС Ленінського району Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя зареєстроване народження «Дегтярева Кирилла Андреевича», [INFO], про що складено запис акту про народження №80. Батьками останнього записані «Дегтярев Андрей Андреевич» і «Дегтярева Леся Олеговна» (а. с. 24). З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до Білопільського РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області з питання реєстрації дитини чоловічої статі, народженої 24 грудня 2016 року громадянкою [PERSON], але отримав відмову у проведенні державної реєстрації народження у звязку з предявленням медичного документа, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2016 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а. с. 12). Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник довів суду факт народження 24 грудня 2016 року в м. Севастополь, [PERSON], що надасть йому можливість отримати свідоцтво про народження дитини як громадянина України. На підставі викладеного,

Outcome: approved