overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, вказуючи на те, що він народився [INFO] року. Досягнувши пенсійного віку, він звернувся до Пенсійного Фонду, але виявилось, що в його трудовій книжці його по-батькові записане невірно- [PERSON] хоча всі інші документи вірно - [PERSON] а по російськи- [PERSON] Раніше він не звертав уваги, що є помилка. Не відповідність по-батькові в документах не дає можливості оформити пенсію. Просить встановити факт належності йому трудової книжки. В судовому засіданні заявник підтримує заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління ПФУ м. Новогродівка проти заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши сторони, всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року в м.Новогродівка. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], що народився в м.Новогродівка Донецької області, а російською мовою- по батькові- [PERSON] Згідно диплому [NUMBER] від 20.07.1987 року середньо-професійного училища №114 м.Донецька він виданий на ім»я [PERSON] Згідно посвідчення учбового пункту шахта «Україна», воно видане на ім»я [PERSON] Згідно трудової книжки [NUMBER] від 04.08.1987 року, вона була видана на ім'я [PERSON] [INFO]. .На думку суду при заповненні трудової книжки при написанні по-батькові заявника була допущена помилка- [PERSON] замість [PERSON] російською [PERSON], тому що згідно паспорту, та інших документів всі дані заявника збігаються і відповідні, і його по-батькові- [PERSON] російською мовою- [PERSON] У суду немає сумніву в тому, що трудова книжка дійсно належить заявникові, так як це підтверджується іншими доказами по справі. Встановлення юридичного факту має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому використати своє право на оформлення пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.1990 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №422. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору на час розгляду справи не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що з 29.06.1990 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, - а.с.8. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору на час розгляду справи не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Дослідно-експериментальне підприємство управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області», в якій посилається на те, що перебуває з 11.02.2013 року в трудових правовідносинах з підприємством, яке в порушення вимог чинного законодавства своєчасно не виплачує заробітну плату, у зв`язку з чим виникла заборгованість по зарплаті за період з серпня 2014 року по 01.02.2015 року, яка становить 5707,20 грн., окрім просить стягнути з підприємства компенсацію за несвоєчасно виплачену зарплату в сумі 268,23 грн. В.о. директора ДП «Дослідно-експериментальне підприємство управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області» А.К. Деркаченко позовні вимоги визнав в повному обсязі, показав, що підприємство дійсно з серпня 2014 року має заборгованість перед працівниками підприємства у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, але коштів у підприємства немає, тому люди, працюючі на підприємстві вимушені звертатись до суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з наказом № 6 від 11.02.2013 року по Державному підприємству «Дослідно-експериментальне підприємство управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області» [PERSON] по сумісництву прийнятий на посаду інженера-енергетика з оплатою 0,5 окладу інженера-енергетика згідно штатного розкладу з 01.02.2013 року. Згідно з ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні не рідше двох раз на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В.о. директора підприємства Деркаченко підтвердив в судовому засіданні, що заборгованість по заробітній платі підприємства перед [PERSON] за період з серпня 2014 року по 01 лютого 2015 року становить 5707,20 грн., а компенсація за несвоєчасну виплату зарплати за вказаний період складає 268,23 грн., що підтверджується довідками підприємства, приєднаними до позовної заяви і оголошеними в судовому засіданні. У зв`язку з чим суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 5707,20 грн. і компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 268,23 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про присудження працівникові виплати заробітної плати допустити до негайного виконання у межах суми платежу не більше ніж за один місяць. При зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати позивач згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Суд задовольнив його вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають двох дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають дитину: сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з початку 2013 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дітей. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що вона 30.10.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем припинили сімейні стосунки. Відповідач мешкає окремо. Діти мешкають разом з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копій свідоцтв про народження, сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6), довідкою з місця мешкання позивачки. (а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання дітей є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 10.11.1962 року, зареєстрованим у Бюро реєстрації актів цивільного стану міста Вільний Амурської області Російської Федерації, актовий запис №482. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з серпня 1968 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі,\~ повідомлявся належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.11.1962 р., шлюб зареєстровано у Бюро реєстрації актів цивільного стану міста Вільний Амурської області Російської Федерації, актовий запис №482 (а.с.4). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також\~ судом встановлено, що з серпня 1968 року між сторонами по справі були фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.\~ Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з серпня 1968 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 10 лютого 2009 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, через відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, конфліктів з цього приводу, що негативно впливало на їх відносини. Шлюбно-сімейні стосунки з цих причин було припинено 02 лютого 2015 року. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим, так як це суперечитиме її інтересам та інтересам їх малолітнього сина, що має істотне значення. Спору з приводу визначення місця проживання сина немає - він залишається проживати з нею. Майновий спір також відсутній. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, покласти на нього судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Мульчицькій сільській раді Володимирецького району Рівненської області 10 лютого 2009 року, актовий запис № 03. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 02 лютого 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втратою взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Клопотання про надання терміну для примирення ні від чоловіка, ні від дружини не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердила сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. Вказана сума підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 07.05.2010 року в Насташинській сільській раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, відсутня взаємна повага один до одного. Чоловік не забезпечує сім'ю матеріально. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Раніше вона вже зверталась до суду про розірвання шлюбу, примирення між ними не відбулося, тому повторно звернулася до суду про розірвання шлюбу, так як подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дочку залишити проживати з нею, залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштове повідомлення про отримання виклику (а.с.13), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.05.2010 року в Насташинській сільській раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2010 року (а.с.5). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, склалися неприязні стосунки, часто виникали конфлікти. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] пред»явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини. В позові [PERSON] вказувала, що перебуває в шлюбі з віповідачам та мають четверо дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час між нею та чоловіком не має спільної мети, часто виникають непорозуміння та сварки на побутовому грунті. 13.02.2015 року [PERSON] подала до суду заяву в якій змінила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь лише аліменти у розмірі 1/2 частини доходу відповідача на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Справу [PERSON] просить розглянути без неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але 17.02.2015 року до суду від відповідача надійшла заява в якій [PERSON] позов про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини доходу визнає та просить справу розглянути за його відсутності. Крім того, 19.02.2015 року до суду надійшла заява неповнолітнього [PERSON], [INFO] в якій вказує, що він машкає з батьком та перебуває на його утриманні, а тому просить не стягувати аліменти з батька на його утримання. Вивчивши матеріали справи, та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню так як неповнолітній [PERSON] проживає з батьком та перебуавє на його утриманні, а тому не стягує аліменти з відповідача на його утримання на користь позивача. На підставі викладеного, ст., ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

10.02.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області постановлення рішення яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа - відділ ДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції про стягнення пені по сплати аліментів задоволені частково, але в рішенні не було вирішено питання про стягнення затрат понесених на правову допомогу при розгляді справи у сумі 200,00 грн.. Згідно ст..220 ч.1 п.4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засіданні сторони не з'явилися. Явка учасників судового засідання не є обов'язковою, а тому суд вважає справу розглядати у відсутності сторін, відповідне до ст..220 ч.3 ЦПК України. Згідно ст.. 84 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги. Згідно довідки [PERSON] оплатила адвокату [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 200,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим винести додаткове рішення, яким стягнути [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 200,00 грн..

Outcome: approved