overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 27.11.1992 року в Дзержинському відділі ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 1163, між нею та [PERSON]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2001 році, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки не представив, заяви про перенесення судового засідання або про розгляд справи у його відсутність не надав. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 27.11.1992 року в Дзержинському відділі ЗАГС м. Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис №1163, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в 2001 році, коли відповідач виїхав на постійне місце проживання до Великобрітанії, з цього часу загальне господарство не ведуть, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON] суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20553 грн. 91 коп. та судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явився через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2012 року між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100324304В, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 48 000 (сорок вісім тисяч) гривень, строком повернення до 31.08.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом зі сплатою 34,5% річних. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість, яка становить 205536 грн. 91 коп., з якої сума заборгованості по кредиту - 52185 грн. 81 коп., сума боргу за процентами з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 40699 грн. 91 коп., пеня - 112651 грн. 19 коп. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 5.2.1 кредитного договору, укладеного між сторонами 31.08.2012 року передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту за договором. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України, поручитель несе солідарний обов'язок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 25.09.2010 року відділом РАЦС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 59. Позов мотивований тим, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, шлюбні відносини сторони припинили, останній рік проживають окремо. Подальше спільне проживання позивач вважає неможливим. У судове засідання позивач не зявився, в поданій до суду позовній заяві просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання повторно не зявилась з невідомих причин, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка по справі у судове засідання повторно не зявилась, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб, зареєстрований 25.09.2010 року відділом РАЦС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 59, про що свідчить свідоцтво про одруження серії «І-ЕЛ» № 053195 (а.с.7). За час шлюбу у сторін народився 17.12.2010 року син [PERSON] (а.с.8). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили, відновлювати шлюбні стосунки позивач не має наміру та наполягає на розлученні. Примирення між сторонами та подальше сімейне життя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За правилами ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив розірвати укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу метало пластикових конструкцій від 09.12.2014 року та стягнути з відповідача суму сплачених коштів за укладеним договором у розмірі 1930,00 грн.. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов та постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 09.12.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір б/н на продаж метало пластикових конструкцій. Пунктом 2.1 договору було визначено вартість робіт, яка складає 1930,00 грн. Пунктом 1.2 Договору передбачено строк виконання 10 робочих днів з дня перерахування коштів замовником на рахунок виконавця, згідно п. 2.3, тобто крайньою датою виконання зобовязань за укладеним договором є 23.12.2014 року. Згідно п. 2.3 Договору замовник перераховує виконавцю передплату в розмірі 80% вартості робіт в день підписання цього договору. Підтвердженням здійснення позивачем розрахунку в сумі 1930,00 грн є квитанція прибуткового касового ордеру № 0071 від 09.12.2014 року. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.1 ст. 10 Закону, визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов»язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як встановлено судом, відповідач не виконав умови договору у визначений договором строк, тому суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо розірвання договору від 09 грудня 2014 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1930 грн., сплачені позивачем як аванс при укладенні договору від 09.12.2014 року. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 20.11.1993 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. З 2006 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Зазначив, що уже давно створив нову сімю і має восьмирічну доньку. Спору про спільне сумісне майно у них немає. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-СГ № 288950, виданого 20.11.1993 року відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області. Від подружнього життя сторони мають сина, який досяг повноліття. Сімейне життя в сторін не склалося, проживають в окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач створив нову сімю і виховує неповнолітню дочку з іншою жінкою. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 4357/53 грн., яка складається з тіла кредиту - 3042,65 грн., прострочене тіло кредиту - 689,54 грн., заборгованість за відсотками - 625,34 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в своїй позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 008-24503-040411. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № 26250904485883 в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 15.04.2015 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 4357 грн. 53 коп., в тому числі: 3042 грн. 65 коп. - тіло кредиту, 689 грн. 54 коп. - прострочене тіло кредиту, 625 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками, 0 грн. 00 коп. - заборгованість за комісіями. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 2) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 3418,88 грн. солідарно, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.11.2014 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 302/14 про надання кредиту в сумі 3100 грн. під 55% річних відповідно до якого у термін дванадцять місяців відповідач зобовязувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 10.11.2014 року [PERSON] взяв на себе обовязок відповідати за зобовязанням [PERSON], що випливають з кредитного договору №302/14 від 10.11.2014 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобовязання по погашенню кредиту не виконувала і на червень 2015 року простроченість складає 165 днів і відповідно утворилась заборгованість у сумі 3418,88 грн., з яких: 2741,39 грн. заборгованість по кредиту та 677,49 грн. заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не зявилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що так як копіями кредитного договору № 302/14 від 10.11.2014 року, договору поруки від 10.11.2014 року по кредитному договору №302/14 від 10.11.2014 року, графіком розрахунків та копіями попереджень відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідачів, суд знаходить доведеними позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєст-ровано 09.06.1990 року Приазовським райвідділом РАГС Запорізької області, актовий запис за №30, зазначивши, що у шлюбі прожили більш 20 років. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили з весни 2014 року і з того часу спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що чоловік часто пиячить, в стані алкогольного спяніння починає сварки, бє техніку, меблі, чим доводе її до нервових зривів. Вона самодостатня жінка, фінансово не залежна від відповідача, тому вже більше не може і не бажає проживати в нервових стресах. На сьогодні остаточно зрозуміла, що більше проживати однією сімєю з відповідачем не бажає, тому строк на примирення просить не надавати. Через органи РАЦС шлюб розірвати не має можливості, оскільки відповідач відмовляється туди зявитися. Враховуючи, що їх шлюб носить формальний характер, а не бажання відповідача розірвати його у встановленому законом порядку суперечить її інтересам, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Спору про поділ майна між ними не має. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвище. В судове засідання позивач не зявилась, надавши письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, але надав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 09.06.1990 року Приазовським райвідділом РАГС Запорізької області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за №30. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЖС №350015 /а.с.5/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов-лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки це суперечить інтересам обох подружжя. Враховуючи, що шлюбні відносини сторонами припиненні з весни 2014 року, відповідач на розірвання шлюбу згоден, тому підстав для надання подружжям строку на примирення не вбачається. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 22.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 84. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу сторони дітей не мають. Також позивач зазначає, що сторони спільно не проживають з 28.09.2014 року, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін, оскільки позивач покохала іншого чоловіка. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «Дабіжа». Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Дабіжа/ Е.В. уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 84, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 202616 /а.с. 6/. Судом встановлено, що від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо з 28.09.2014, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved