Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

08.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони 20.05.2017 року уклали шлюб, який який був зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного ставну Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 820. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. 26.11.2019 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між сторонами був розірваний. Вказує, що для між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того зазначає, що вона на даний час ніде не працює, а тому просить суд стягнути із відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 08.07.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 13.07.2020 року в справі відкрито спрощене позовне провадження. 02.11.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення із нього на користь позивача аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Проти стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною повноліття заперечує. 16.11.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначила, що відповідачем не надано доказів в обґрунтування обставин викладених у відзиві на позовну заяву, щодо розміру його доходу, а тому просить суд позов задовольнити. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, то особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 20.05.2017 року по 26.11.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.11.201 у справі № 760/15775/19 (а.с. 7). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6). Вбачається, що відповідач визнає позов в часті стягнення із нього аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що дитина проживаює з позивачем, проте вона не має достатніх коштів для задоволення потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, а тому виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні вказаного вище розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дітей. Згідно 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. За змістом ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи встановлені судом обставини щодо перебування відповідача у працездатному віці, відсутності даних про наявність інших осіб на його утриманні, приймаючи до уваги те, що суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору у розмірі 1 536,80 грн., тобто за дві вимоги майнового характеру.

Outcome: partial