Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

09.08.2021 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача: адвокат Гладченко Ірина Сергіївна, до виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності у порядку спадкування за законом четвертої черги на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, згідно якої позивач просить суд встановити факт проживання [PERSON] - спадкоємця за законом четвертої черги однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , з 01 грудня 2013 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнати право особистої приватної власності за [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65.60 кв. метрів, житловою площею 29.60 кв.метрів, та земельну ділянку кадастровий номер 6310700000:20:006:0908, площею 0,0678 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на таке. [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою місця постійного проживання: будинок [ADDRESS] . На день смерті спадкодавиця була зареєстрована одна за вказаною адресою, перебувала на лікуванні в Куп`янському психоневрологічному інтернаті за адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини позивачка не була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, але без реєстрації проживала разом із нею. Після смерті [PERSON] вона є спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України, як член її сім`ї. Вона та [PERSON] були сусідами, позивачка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В шлюбі позивачка не знаходилась. Вона допомагала [PERSON] , яка потребувала за станом здоров`я допомоги. Згодом позивачка почала постійно проживати разом із [PERSON] у належному їй житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю з грудня 2013 року до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначає, що під час сумісного проживання здійснювала догляд за нею, допомагала їй, вони були пов`язані спільним побутом, вона була її опікуном згідно з рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року у справі 628/3226/14-ц , яке набрало законної сили, [PERSON] була недієздатною. Родичами з [PERSON] вони не були. За станом здоров`я [PERSON] мала знаходитись у будинку-інтернаті для психічно хворих. Позивачка зібрала всі необхідні документи для влаштування [PERSON] до інтернату. Рішенням виконкому Куп`янської міської ради Харківської області від 22 квітня 2015 року № 126 [PERSON] була влаштована до Куп`янського психоневрологічного інтернату. Позивачка зазначає, що відвідувала свою підопічну, турбувалась про неї, підтримувала морально до самої смерті [PERSON] . Згідно з рішенням виконкому Куп`янської міської ради Харківської області від 22 квітня 2015 року вона зберігала житло, яке належало [PERSON] , сплачувала необхідні комунальні платежі. До цього часу вона проживає за адресою находження житлового будинку. Вважає, що створення сім`ї з [PERSON] , опікуном якої вона була, не суперечить вимогам закону. Заповіту [PERSON] не залишила, що підтверджується даними Спадкового реєстру. У встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини. Крім неї з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. В шлюбі [PERSON] не знаходилась. Інших спадкоємців, крім позивачки після смерті спадкодавці [PERSON] , немає. Спадкове майно , яке залишилось після смерті [PERSON] складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 08 вересня 2020 року державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, рекомендувала звернутися до суду за встановленням факту проживання однією сім`єю не менш ніж 5 років до дня відкриття спадщини, а у разі спору, з позовом. Оскільки вона постійно проживала більш ніж п`ять років за однією адресою разом зі спадкодавцем, то просить суд про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж 5 років до часу відкриття спадщини. Метою встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем - [PERSON] однією сім`єю вважає виникнення права на спадкування за законом четвертої черги після іі смерті. Відповідно до статті 16 (частина 2 пункт 1), ЦК України способом захисту цивільного права позивача вважає визнання права - права особистої приватної власності за позивачем у справі на спадкове майно в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 11.08.2021 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Від позивачки [PERSON] до суду 21.09.2021 року надійшла письмова заява про справи у відсутності позивача та його представника - адвоката Гладченко І.С. позовні вимог підтримують та просять суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача по довіреності - Марюхник В.В. надіслав до суду 07.09.2021 року письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову [PERSON] немає, відзив не поданий. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні доказу справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у місті Куп`янськ Харківської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 29.01.2020 р. (а.с.10). 20.02.2020 року [PERSON] подала заяву до Куп`янської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , в якій зазначила, що вона постійно проживала разом з нею понад п`ять років, здійснювала за нею догляд, з 18.11.2014 року була призначена її опікуном у зв`язку з тим, що [PERSON] була визнана недієздатною внаслідок стійкого психічного розладу. Померла проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а останнім часом - з 07.06.2015 року перебувала в Куп`янському психоневрологічному інтернаті. До складу спадщини входить житловий будинок за вказаною вище адресою з земельною ділянкою при ньому. Спадкоємців у порядку ст. 1261-1263 ЦК України у померлої немає. На день своєї смерті спадкодавиця у зареєстрованому шлюбі не перебувала, дітей не мала (а.с.14). Право власності спадкодавця [PERSON] на жилий будинок з надвірними будівлями жилою площею 29,60 кв.м., площа загальна 65,60 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку кадастровий номер 6310700000:20:006:0908, площею 0,0678 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого 01.06.1990 р. державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Гречук Є.П., зареєстрований в реєстрі за № 1439, з відміткою про реєстрацію його в Куп`янському МБТІ на праві особистої власності в цілому за [PERSON] , р. книга № 51, р. № 7477 09.08.1990 р.; даними з технічного паспорту на цей житловий будинок; копією Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6314127532020 від 10.11.2020 р. та додатком до нього; копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-19-03-0068123 від 05.03.1998 р. (а.с.15-25). Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року у справі 628/3226/14-ц, яке набрало законної сили 01.12.2014 р., [PERSON] , була визнана недієздатною, була встановлена над нею опіка, призначена її опікуном [PERSON] (а.с.26). За рішенням № 126 виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 22 квітня 2015 року, [PERSON] була влаштована до Куп`янського психоневрологічного інтернату, а її пікуна [PERSON] зобов`язано постійно дбати про збереження та використання житла та майна [PERSON] в інтересах підопічної (а.с.27). Згідно копії довідки № 291-03/01 від 11.06.2015 р., виданої КУ «Куп`янський психоневрологічний інтернат», [PERSON] дійсно проживала та знаходилася на повному державному утриманні в даному інтернаті з 05.06.2015 року та наказом № 19 параграф 1 від 29.01.2020 року КУ «Куп`янський психоневрологічний інтернат» була виключена з повного державного утримання та списків щ особового складу з 30.01.2020, у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с. 43,44). Всі витрати на поховання покійної [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала в КУ «Куп`янський психоневрологічний інтернат» понесла її опікун [PERSON] , що підтверджується довідкою № 75-08/01 від 29.01.2020 р. «Куп`янський психоневрологічний інтернат» (а.с.45). Постановою державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області від 08.09.2020 року відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] та роз`яснено її право звернутися до суду. Відмова мотивована тим, що [PERSON] не проживала разом зі спадкодавицею до направлення її на лікування до психоневрологічного інтернату і належним чином це не підтверджено ( цей факт може бути встановлений виключно у судовому порядку), а тому немає можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку як спадкоємиці четвертої черги за законом після смерті [PERSON] . При цьому, держаним нотаріусом було встановлено, що померла не залишила заповіту на випадок своєї смерті, відомостей про спадкоємців у порядку ст. 1261-1263 ЦК України немає, [PERSON] спадщину у встановленому порядку прийняла за заявою до Куп`янської державної нотаріальної контори (а.с.9). Згідно Акту від 07.10.2020 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , уповноваженою КМР по 7 кварталу К.Водолажською, в житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , проживала разом із [PERSON] з грудня 2013 року до дня смерті [PERSON] - [INFO] та поховала померлу, під час знаходження [PERSON] у Куп`янському психоневрологічному інтернаті, [PERSON] постійно провідувала її, піклувалася про неї, надавала необхідну допомогу (а.с.11). Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка проживала однією сім`єю зі спадкодавцем з грудня 2013 року, була її опікуном, у зв`язку з визнанням [PERSON] недієздатною 18.11.2014 року, постійно відвідувала підопічну під час перебування її в інтернаті, піклувалася про неї, надавала необхідну допомогу, дбала про збереження майна та житла [PERSON] під час її перебування в інтернаті, понесла всі витрати на поховання покійної [PERSON] , є спадкоємицею за законом четвертої черги майна померлої [INFO] [PERSON] , інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає, спадщину позивачка прийняла, до складу спадщини входить житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки це надасть можливість позивачу реалізувати свої спадкові права. Судові витрати по оплаті судового збору з відповідача не стягуються за клопотанням позивача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved