overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

08.07.2014 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], яка являється його матір'ю та проживає за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що остання перебуває на обліку в психоневрологічном диспансері з приводу розладу нервової системи, лікувалася в медичних закладах психіатричного типу, через нервову хворобу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що підтримує подання Органу опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній особі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без їх учасі та надав подання про встановлення опіки над недієздатною [PERSON] та призначення її опікуном сина [PERSON] Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява та подання підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка є матір'ю заявника, внаслідок психічної хвороби за своїм психічним станом в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, що підтверджується поясненнями заявника та актом № 684 судово-психіатричної експертизи від 19.08.2014 року ( а.с. 24-25). Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України ст.ст. 256-259 ЦПК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Підставою для задоволення заяви про визнання недієздатною є встановлення судом того факту, що [PERSON] за своїм психічним станом в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON], являється сином [PERSON]. За станом здоров'я [PERSON] може бути опікуном, що підтверджено висновком медичної установи. За таких обставин суд приходить до висновку, що перешкоди для призначення опікуном [PERSON] над недієздатною матір'ю [PERSON] відсутні, а тому подання також підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

08.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 03.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №157, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, агресивну поведінку відповідача у нетверезому стані відносно неї, дітей, у тому числі дитини від першого шлюбу, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав вказуючи, що примирення в наданий судом строк не відбулося. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 13435 грн. 70 коп. за кредитними договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.06.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 22.06.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 13435 грн. 70 коп. Сторони у судове засідання не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від 30.06.2011 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 7700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. (а.с. 12-37 ). За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом та сплачувати відсотки, інші витрати за Договором. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобов'язання належним чином не виконані, у зв'язку із чим станом на 22.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 13435 грн. 70 коп., що підтверджується Розрахунком заборгованості від 22.06.2014 року (а.с. 8-11). Згідно зазначеного розрахунку заборгованість за кредитом становить 7694,89 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3682,32 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 942,50 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 615,99 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. До участі у справі в інтересах малолітньої дитини [PERSON] допущено прокурора Апостолівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідачі повністю самоусунулися від виховання та утримання малолітньої дитини. Мати у 2003 році покинула сина на батька та виїхала з с. Мар»янське до с. Українка, а іноді проживає в селах Херсонської області, постійного місця проживання не має. За одинадцять років мати жодного разу не поцікавилася сином, ні станом здоров»я, ні успіхами в навчанні, матеріально не допомагає. Виявляє повну байдужість до долі сина. Дитина навіть не знає рідну матір. Відповідачка [PERSON] веде негативний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями. Відповідач [PERSON] самостійно займався вихованням та утриманням сина [PERSON]. Житлові умови у будинку жахливі, будинок занедбаний, світло відключене. Відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює. Дитина була доглянута поки була жива бабуся, яка піклувалася та доглядала його. Життя дитини після смерті бабусі погіршилося, тому малолітній [PERSON] мешкає у своєї тітки [PERSON], яка повністю його утримує, годує та одягає. Просить позов задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини. Прокурор позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, подавши заяви в яких не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється матір»ю [PERSON], [INFO]. (а.с.14) [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.14) Згідно заяви від 14.04.2014 року [PERSON] просить позбавити його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с.15) Відповідно заяви від 06.06.2014 року [PERSON] просить позбавити її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с.16) Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської РДА від 04.07.2014 року районний орган опіки та піклування Апостолівської РДА вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з них аліменти на утримання сина. (а.с.5-6). Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, в зв»язку з чим суд вважає за необхідне позбавити їх батьківських прав стягнути аліменти на утримання сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у кімнаті [ADDRESS], з тих підстав, що відповідачка [PERSON], його колишня дружина, шлюб з якою було розірвано 29.08.2008 року, зареєстрована у вищевказаній кімнаті гуртожитку, однак з червня 2013 року за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує, речей відповідачки у кімнаті не має. На даний час відповідачка вдруге вступила у шлюб та проживає разом з чоловіком. Знятися з реєстрації у вказаній квартирі у добровільному порядку відповідачка відмовляється, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позбавлення відповідачки права користування житловим приміщенням необхідно для зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою та оформлення у подальшому приватизації житлового приміщення у гуртожитку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах, зазначених у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі. Суду пояснив, що останній раз бачив відповідачку рік тому, вона віддала йому ключі від кімнати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що проживають поряд з позивачем тривалий час, їм відомо, що у кімнаті [ADDRESS] зареєстрована відповідачка [PERSON], раніше вона з позивачем перебувала у шлюбі, але згодом шлюб між ними було розірвано. За вищевказаною адресою більше року її не бачили, крім того, навідуючи оселю сусідів, речей відповідачки не зустрічали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі Ордеру на житлову площу у гуртожитку № 110 від 28.07.2005 року позивачу [PERSON] належить право зайняття з сімєю житлової площі у гуртожитку [ADDRESS] /а.с. 8/ Згідно особового рахунку [NUMBER], виданого ККП «КП «Західна», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 29.08.2008 року /а.с. 9/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у кімнаті [ADDRESS] оскільки понад один рік там не проживає, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.08.2001 року виконкомом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання, крім того, протягом трьох років не проживають як сім'я. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи у суді. Суд ухвалив проводити розгляд без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 04.08.2001 року виконкомом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідачка поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини на час її навчання. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З 1995 року по 1998 рік позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], який навчається в Чернігівському промислово-економічному коледжі Київського національного університету технологій та дизайну з денною формою навчання зі строком навчання до 30.06.2015 року. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісяця, на період навчання сина [PERSON] в навчальному закладі, але не більше, як до досягнення дитиною 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів - заборгованості по кредиту в сумі 15921,75 грн. і судових витрат. Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.12.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року становить 15921,75 грн. і складається з заборгованості за кредитом 2987 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 11938,48 грн, штраф ( фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 746,27 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду і вимоги мотивує тим, що має з відповідачем неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Втім згоди щодо утримання дитини не досягнуто. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частину доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Дитина має нормальний стан здоров'я. Також встановлено, що відповідач має нормальний стан здоров'я, не має інших дітей. Він працює, має стабільний дохід, отримав заробітну плату у період лютого-липня 2014 року в сумі 17 827,43 грн.. Поряд з цим встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини. Встановлене визнається сторонами, підтверджується свідоцтвом про народження дитини, довідкою про доходи відповідача./а.с.4,12/ З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-184, 191 СК України, згідно положень яких з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у заявленому розмірі з дня подачі позову до суду. Визначений розмір буде відповідати інтересам сторін і дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного і ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

08.07. 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 21.06.2006 року відповідачка отримала від нього позику у розмірі 300 000 гривень і брала на себе зобов'язання повернути зазначені кошти до 20 червня 2014 року. Факт отримання грошей підтверджується договором позики від 21.06.2006 р. Просив стягнути з відповідачки на його користь за договором позики від 21.06.2006 р. 300 000 гривень. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримала і просили їх задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивач 21.06.2006 р. передав відповідачу грошові кошти в розмірі 300 000 гривень, про що сторонами укладений договір, у якому відповідачка зобов'язалася повернути борг до 20.06. 2014 року. Своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідачка не виконала, до теперішнього часу борг не повернуто. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач не надав суду жодних доказів щодо підтвердження повернення ним боргу, як і не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченими ст.ст. 27, 31 ЦПК України та не надав заперечень на позовну заяву. Таким чином, досліджені у судовому засіданні письмові докази, які були наданні позивачем, вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики (письмовою розпискою). Зважаючи на те, що відповідач свої зобов'язання у визначений термін не виконав, добровільно грошові кошти не повернув, у позивача виникло право на звернення до суду із зазначеним позовом. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд виходить із того, що договором займу передбачений обов'язок сплати позичальником позикодавцю коштів за несвоєчасне повернення боргу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

08.07.2014 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вступили 28.08.1998 року та мешкали однією родиною до 2004 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що у родині зникло взаєморозуміння, що призвело до розпаду родини, подальше сумісне мешкання не можливо, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з, явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з,явилась, належним чином була повідомлена про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення їй судової повістки, заперечень проти позову не надала тому суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідачки. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач втратив до відповідачки почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідачка у судове засідання не з, явилась, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved