Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

09.06.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (опис предмета обтяження) - все нерухоме майно, номер запису про обтяження 3013978, внесений 04.04.2011 на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, серія номер ВП 25586760, видавник відділ державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11026349, реєстратор - Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, стосовно якого було рішення про реєстрацію обтяження 22.10.2013, підстава рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) серія та номер 7101288, виданий 23.10.2013, видавник державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, стосовно [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки обліку платника податків [NUMBER] . В обґрунтування позову вказував, що з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, йому стало відомо, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04.04.2011 року внесено обтяження за номером 11026349 (перенесено у зв`язку з відкриттям розділу № 3013978) на все нерухоме майно боржника за постановою про арешт майна боржника та заборони його відчуження у ВП № 25586760, видавником якого є ВДВС Криворізького РУЮ. Вказане виконавче провадження відкрито на підставі ухвали Новотроїцького районного суду Херсонської області б/н від 02.02.2011. При цьому, виконавче провадження перебувало на виконанні з 04.04.2011 по 10.05.2011 та закінчено на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням, при цьому матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням строків зберігання. При зверненні до державної виконавчої служби з питання зняття арешту з майна, позивачу рекомендовано звернутися до суду. Наявне обтяження порушує його права як власника квартири за адресою [ADDRESS] , тому [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.17-19, 47). Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про розгляд справи повідомлялись, однак участь своїх представників у розгляді справи не забезпечили, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у своїй заяві зазначав, що станом на 10.08.2021 заборгованість [PERSON] перед банком відсутня (а.с. 36,43). Відзиву не подано. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, визначившись з правовідносинами, які існують між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню на них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.13). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 23.10.2013 державним реєстратором Шевченко А.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 7101288, та шляхом перенесення відомостей про реєстрацію внесених до 01.01.2013: дані про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11026349, 04.04.2011, реєстратор Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, здійснено реєстрацію обтяження 3013978 04.04.2011 (а.с. 13 зворот). Обтяжувачем вказаного відділ ДВС Криворізького РУЮ, опис обтяження: все нерухоме майно, підставою для державної реєстрації вказано постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 25586760, видану 04.04.2011, видавник ВДВС Криворізького РУЮ (а.с. 13-14). Як слідує з листа Криворізьким районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.05.2021, виконавче провадження № 25586760 відкрите на підставі ухвали Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02.02.2011 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] ( [ADDRESS] ) перебувало на виконанні з 04.04.2011 по 10.05.2011 та закінчено на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням. Матеріали вищевказаного провадження знищено, у зв`язку закінченням строків зберігання виконаного провадження відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями (а.с.10). Відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні. Новотроїцький районний суд Херсонської області на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області 08.08.2021 повідомив, що у провадженні вказаного суду перебувала лише одна цивільна справа, стороною в якій був [PERSON] , [INFO] . Ухвала щодо накладення арешту на кошти, рухоме та нерухоме майно судом на постановлювалась (а.с.42). Судом встановлено, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30.03.2011, яке ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28.09.2011 залишено без змін, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Новотроїцькому районі Херсонської області та [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , адреса [ADDRESS] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 58788,58 грн., за надання юридичних послуг з оплатою правової допомоги - 1950,00 грн. Крім того, стягнуто солідарно із [PERSON] та Філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Новотроїцькому районі Херсонської області на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язання в забезпечення поруки за договором у сумі 200,00 грн.; стягнуто з [PERSON] в дохід держави державне мито в розмірі 589,89 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. (а.с. 21-22, 34). З відомостей АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слідує, що заборгованість [PERSON] , ІПН [NUMBER] станом на 07.03.2015 та 10.08.2021 перед банком відсутня (а.с.12, 43). Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.8 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 2 ст. 13, ч.7 ст. 81 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позивачем перед судом доведено наявність законних підстав для скасування дії обтяження щодо його майна. Відповідач відзив на позов не надав, протилежне перед судом не довів. Наявність обтяження на належне [PERSON] нерухоме майно порушує його право власності, оскільки він позбавлений можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1952 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Беручи до уваги все вищевикладене, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збереження дії арешту на майно [PERSON] , оскільки таке обмеження права позивача на майно, за встановлених судом обставин, не є виправданим у демократичному суспільстві, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є єдиним ефективним способом захисту порушеного права позивача, за встановлених судом обставин, тобто таким засобом захисту, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам. Разом з тим, не виходячи за межі позовних вимог позивача,

Outcome: approved