Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

09.07.2018 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Словянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в 2007 році між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір від 16.02.2007 року. [PERSON] не проживає у м. Словянську, та на її останню адресу реєстрації надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 55513054 від 11.01.2018 року про виконання виконавчого напису № 16057 від 13.10.2017 року про стягнення з останньої суми боргу у розмірі 35944,74 грн. Виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 16057, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] за період з 16.02.2017 року по 31.07.2017 року заборгованість за кредитним договором від 16.02.2007 року у розмірі 34144,74 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1730,03 грн., заборгованість за відсотками 26726,63 грн., заборгованість з пені та комісії 3585,95 грн., заборгованість по штрафом (фіксована частина) 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 1602,13 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису 1800,00 грн. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» та від [PERSON] первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення часткового погашення (квитанції, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Крім того, зазначив, що розрахунок боргу, здійснений ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту, процентах та пені, не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Додав, що виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банк, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і на його думку, не може бути доказом безспірності грошових вимог. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 16057 про стягнення з [PERSON], заборгованості за кредитним договором від 16.02.2007 року у розмірі 34144,74 грн.. судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 06.04.2018 року (а.с.6) будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі ордеру серії АА № 079803 від 09.07.2018 року (а.с.12), у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.43). Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у загальному судовому провадженні судовою повісткою (а.с.38), не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не зявився у судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За приписами\~ст.\~191\~ЦПК України, у\~строк,\~встановлений судом\~в ухвалі\~про відкриття\~провадження у\~справі,\~відповідач має\~право надіслати: суду\~-\~відзив на\~позовну заяву\~і всі\~письмові та\~електронні докази\~(які\~можливо доставити\~до суду),\~висновки експертів\~і заяви\~свідків,\~що підтверджують\~заперечення проти\~позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З огляду\~на викладене,\~оскільки відповідач,\~будучи повідомленим\~належним чином про дату, час і місце судового засідання не зявився у судове засідання без повідомлення причин неявки та не подав відзив у встановлений судом строк без поважних причин, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивачки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів із постановленням заочного рішення. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином на офіційному сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області (а.с.35), причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи: Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином (а.с.20,27,31,36), причину неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 16057, виданий виконавчий напис від 13.10.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 16.02.2007 року, грошових коштів в сумі 34144,74 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 1730,03 грн., заборгованість за відсотками 26726,63 грн., заборгованість з пені та комісії 3585,95 грн., заборгованість по штрафом (фіксована частина) 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 1602,13 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису 1800,00 грн. за період з 16.02.2007 року по 31.07.2017 року (а.с.5). Постановою державного виконавця Словянського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] від 11.01.2018 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON]. на користь ПАТ КБ ПриватБанк суми заборгованості у розмірі 35944,74 грн. (а.с.4). Згідно з зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв'язку з зміною типу акціонерного товариства, [PERSON] змінив своє офіційне найменування з публічного акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» на акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк», скорочено офіційне найменування банку - АТ КБ «ПриватБанк». За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З наданих суду документів вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] при вчиненні виконавчого напису від 30.10.2017 року не було зясовано чи не пропущено банком строк позовної давності. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 16.02.2007 року по 31.07.2017 року, тобто більше ніж десять років (а.с.5) Згідно з вимогами ст.ст. 256-258 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі\~ст. 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. ст.\~257,\~261 ЦК України\~висловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14. З оспорюваного\~виконавчого напису\~від 13.10.2017\~року вбачається,\~що стягнення\~сума з\~[PERSON]\~складається із:\~заборгованості за тілом кредиту 1730,03 грн., заборгованості за відсотками 26726,63 грн., заборгованості з пені та комісії 3585,95 грн., заборгованості по штрафом (фіксована частина) 500,00 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 1602,13 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису 1800,00 грн. за період з 16.02.2007 року по 31.07.2017 року (а.с.5). Отже, відповідність розрахунків заборгованості, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялась, тобто оспорюваний виконавчий напис, вчинено нотаріусом поза межами строку, який передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, на підтвердження факту погашення заборгованості позивачем було надано додаткову угоду № 1 до кредитного договору № SAMDN36000007655840 від 02.06.2006 року, яка була укладена 06.12.2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], та встановлено на дату підписання угоди заборгованість за договором у розмірі 6900,00 грн., що складає: заборгованість за основним боргом 1730,03 грн., відсотками 5169,97 грн., комісії 0,00 грн., пені 0,00 грн. Дата остаточного погашення заборгованості становить 07.12.2018 року (а.с.40). Відповідно до квитанцій від 06.12.2018 року, позивачем на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» були зараховані кошти у сумі 8420,00 грн. (а.с.41). З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис від 13.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]\~та зареєстрований в реєстрі за № 16057, таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає\~розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає\~пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved