Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

09.06.2020 р. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач, Банк), звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), в обґрунтування якої зазначає, що 15.11.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено заяву про приєднання б/н (далі - заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО). Шляхом підписання Заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач приєднався до ДКБО в редакції, яка діяла на день підписання Заяви на приєднання розміщеної на Інтернет сторінці Банку: www.oschadbank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п.4.3.1 Заяви, банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок в гривні України. Відповідно до Заяви про приєднання до ДКБО, відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 20500 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлено 36 місяців. Відповідно до п.1.7. розділу ХХІІ ДКБО, датою укладання Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (представником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. Кредитний догові діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Згідно змісту п.1.20 розділу ХХІІ ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом, процентів за несанкціонованим овердфартом, сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії передбачені до 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. Відповідно до п.1.27, п.1.29 розділу ХХІІ ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у банка право дострокового відкликання Кредиту, а у Клієнта створює обов`язок дострокового погашення заборгованості за Кредитом у повному обсязі та сплати усіх інших платежів передбачених Договором. 17.03.2020 р. Банк направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредиту, однак, відповідачем заборгованість погашена не була. Станом на 21.05.2020 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить суму у 22688,09 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом - 20462,85 грн., заборгованості по процентам - 1891,12 грн., комісії - 10 грн., заборгованості по пені - 51,24 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту - 243,87 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 27,66 грн., суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 1,17 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь Банку зазначений розмір заборгованості та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.06.2020 р. (а.с.33), враховуючи положення ст.274 ЦПК України, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов по вказаній справі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами була направлена відповідачу рекомендованим повідомленням через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу його зареєстрованого місця проживання/перебування, відповідно до даних інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.32) та відповідно до рекомендованого поштового повідомлення (а.с.36) поштове відправлення з суду було відповідачем отримано. До суду не було надано відповідачем заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань або заяв про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а також відзиву на позовну заяву. Клопотань про відкладення слухання справи сторонами надано не було. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду, на підставі наявних у справі матеріалів. У зв`язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наступними дослідженими доказами: Заявою про приєднання (частина10 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.17-20); Заявою (частина2) на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеним між Банком та Клієнтом (а.с.21-24); Договором комплексного Банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.25-28зворот); Вимогою про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором від 18.02.2020 р. №107.20/2-398/13285/2020-07 вих. (а.с.15-16); Розрахунком заборгованості станом на 21.05.2020 р. (а.с.4-9) та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України, визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статями 626, 628 ЦК України договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до приписів ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На дату розгляду справи судом, матеріали справи не містять доказів які свідчили про часткове або повне погашення відповідачем кредитної заборгованості. У зв`язку з зазначеним, суд дійшов висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно меморіального ордеру (а.с.1) позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду з даним позовом в розмірі 2102 грн., наявності інших судових витрат не встановлено. Враховуючи приписи ч.1ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2102 грн. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved