Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

10.01.2020 року позивач звернулась до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування належить земельна частка (пай) розміром 7,9 умовно-кадастрових гектар, яка розташована на землях колишнього КСП ім. Леніна, с. Долина, Слов`янський район, Донецька область. Вказана земельна частка (пай) належала її батькові [PERSON] на підставі сертифікату [NUMBER] , виданого 20.12.1996 року, який був отриманий ним як членом КСП та громадянином України. Після отримання вказаного сертифікату її батько виїхав до Ізраїлю, де згодом прийняв громадянство та 13.08.2002 року подарував їй вказаний пай. [INFO] її батько помер. На теперішній час позивачка не може виділити в натурі вказаний пай та оформити право власності на земельну ділянку, оскільки втратила оригінал сертифікату. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Фальченко І.В., який діє на підставі ордеру серії ДН № 109030, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову (а.с.29) Голова Долинської сільської ради надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.18). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.1965 року [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.9). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 20.12.1996 року, виданого громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, земельна часка (пай) розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, належить [PERSON] на підставі рішення Слов`янської районної державної адміністрації № 448 від 10.07.1996 року (а.с.4, 26). З договору дарування від 13.08.2002 року, посвідченого ізраїльським нотаріусом Гейман Г. за № 1133/02, вбачається, що [PERSON] , будучи на момент укладання договору громадянином Ізраїлю, подарував своїй дочці [PERSON] земельний пай, право на яке він мав у відповідності до сертифікату серії ДН № 0203281 (а.с.6, 19-21). [PERSON] помер [INFO] в м. Хайфа Ізраїль, що підтверджується свідоцтвом про смерть, переведеного з івриту, засвідченого адвокатом нотаріусом в м. Хайфа І. [PERSON] за № 372/2013 (а.с.5, 22-25). З листа ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 14.01.2020 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН [NUMBER] 0203281 виданий [PERSON] на підставі розпорядження Слов`янської РДА № 448 від 10.07.1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Леніна за № 6 від 09.01.1997 року (а.с.27). Згідно рішення № 7-39/478-2 від 236.01.2020 року Долинської сільської ради про розгляд заяви [PERSON] , останній відмовлено у видачі дозволу на виготовлення технічної документації та передачу у власність земельної ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату, рекомендовано звернутися до суду (а.с.28). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Законність договору дарування від 13.08.2002 року у суду не викликає сумнівів, оскільки [PERSON] , виконуючи вимоги\~діючого законодавства, здійснив відчуження земельної ділянки, а позивач придбав вказану земельну ділянку на підставах, які не забороняються діючим законодавством \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Даний договір ніким не оспорений і недійсним не визнаний, посвідчений нотаріально, що свідчить про наявність правових наслідків, а тому не є нікчемним. Крім того, вимогами ст.ст.\~81,\~140,\~145 ЗК України, у редакції, що діяла на момент укладання договору, передбачено, що коли до особи переходить право власності на земельне ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати у її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права . Судом встановлено, що [PERSON] на момент укладання договору дарування був громадянином Ізраїлю, а тому, мав здійснити відчуження земельної ділянки, що і зробив протягом року з моменту набрання чинності ЗК України. Згідно зі ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). З наведеного слідує, що за позивачем належить визнати право на земельну частку (пай) площею 7,9 умовно-кадастрових гектарів відповідно до сертифікату серії ДН №0203281. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved