Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на свою користь, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. У позові зазначила, що вона навчається на першому курсі Маріупольського медичного училища з 01.09.2015 року на денній формі навчання. Після розірвання шлюбу її батьків проживає з матірю та окремо від батька, потребує матеріальних витрат. Заробітної плати матері не вистачає на її утримання та забезпечення навчання, а відповідач, будучи батьком добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути з відповідача 1/4 частину всіх видів заробітку на період навчання на її користь. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилась 12 листопада 1997 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження І-НО №036110 (а.с. 4).\~\~ 12.11.2015 року [PERSON] досягла повноліття, на даний час продовжує навчання на першому курсі Маріупольського медичного училища з 01.09.2015 року на денній формі навчання (а.с. 2). Також судом встановлено, мати позивача [PERSON] розірвала шлюб з батьком позивача 14.04.2010 року (а.с.3) та з 27.08.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбу з [PERSON] (а.с.5 зворотній бік). Від дано шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], 2011 року. Відповідно до положень частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України (далі-СК України) , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує відповідно до статті 182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~ Відповідно до частини 1статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ Відповідно частин 1 та 2 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 СК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до коментованої статті 199 СК України та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладеного у постанові № 3 від 15.12.2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв'язку з навчанням в можливості заробляти кошти для власного забезпечення, тому в разі спору така потреба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням, про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. На підставі зазначених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, який, як вбачається з позовної заяви працює в ПАТ «ММК імені Ілліча», а тому має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка навчається і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, та зобов'язаний утримувати її до закінчення навчання нарівні з матірю позивача, оскільки закон покладає обов'язок щодо утримання повнолітньої дитини рівною мірою на обох батьків. Таким чином, суд, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, вважає необхідним задовольнити уточнені вимоги позивача зазначені у позовній заяві, у зв'язку з чим стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з 08.12.2015 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Враховуючи те, що позивач при пред'явленні до суду позову звільнена від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, згідно положень статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, в сумі 275,60 гривень.\~\~\~\~ Згідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі зазначеного та

Outcome: approved