Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

08 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Старобільської міської ради народних депутатів №125/7 від 27 березня 1979 року [PERSON] було дозволено збудувати сарай-погреб та після закінчення будівництва взяти на облік ЖЕК. [PERSON] за даним дозволом на вказаному місці збудувала сарай-погріб. 20 лютого 1987 року [PERSON], відмовившись від гаражу, передала його на постійне користування [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] позивач одноосібно продовжив користуватись вказаним гаражем-погребом та користується до теперішнього часу. [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на гараж-погреб, розташований по [ADDRESS] за набувальною давністю, так як він користується даною буділею понад 15 років. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив визнати право власності на гараж-погреб за [PERSON] Відповідач за позовом [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти визнання права власності на гараж-погреб за [PERSON] Представник третьої особи Старобільської міської ради Луганської області Липовий Р.О. у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог та просить розглянути справу без участі представника Старобільської міської ради Луганської області. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно рішення виконавчого комітету Старобільської міської ради №125/7 від 27 березня 1979 року (а.с.9) [PERSON] дозволено за власні кошти побудувати сарай-погреб розміром 9,2м. х 4,7м. Після закінчення будівництва сарай-погреб взяти на облік ЖЕК, а технічному бюро спільно з ЖЕК провести в натурі відвід місця під забудівлю та забезпечити контроль за будівництвом. Як встановленно в судовому засіданні [PERSON] дійсно побудувала погреб-сарай, але документально його не оформила. Погреб-сарай знаходиться на балансі ЖЕК, про це [PERSON] пояснила в залі суда. Як вбачається з розписки (а.с.10), [PERSON] відмовилась від сараю та віддала його на постійне користування [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27 січня 2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області (а.с.8) [PERSON] померла [INFO] про що зроблено актовий запис №19. Після смерті [PERSON] позивач продовжував користуватись будівлею. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] разом з своєю матірю користувались будівлею понад 15 років. За вказаний період часу вони не зареєстрували будівлю належним чином, право власності не оформили як і [PERSON], про це пояснив як позивач та і відповідачка. Крім того, факт того, що ні позивач, ні відповідач не оформили право власності на будівлю належним чином підтверджується довідкою №05/129 від 13 травня 2016 року (а.с.12) Старобільське РБТІ повідомило, що згідно інвентаризаційної справи №2899 на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] право власності не зареєстровано. Як вбачається з рішення від 27 березня 1979 року виданого Виконавчим комітетом Старобільської сільської ради дозвіл надано для будівлі погребу-сараю, а також згідно з розписки [PERSON] відмовилась від сараю та передала на постійне користування [PERSON], а заявник [PERSON] просить визнати за ним право власності на гараж, тому суд вважає, що позивач веде мову про інший об'єкт. Дозвіл давався на будівництво погреба, у зв'язку з відсутність господарських будівель у [PERSON] Зі ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно п.3 ч.1 ст.344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, що сарай-погреб, який розташований за адресою: [ADDRESS] після будівництва був взятий на баланс ЖЕК. [PERSON] не мала права власності на вищевказане майно, при таких обставинах вона не мала права розпоряджатися будівлею. Суд вважає, що позивач не набуває право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Так як, сарай-погреб, який розташований за адресою: [ADDRESS], ніколи не був належним чином зареєстрований, а тому на нього не розповсюджується дія ст.. 344 ЦК України. При таких обставинах позовні вимоги позивача є необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed