Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

09.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області про тлумачення змісту заповіту, в якому вказав, що 29.01.2002 року бабуся позивача - [PERSON], склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області за реєстровим номером 54. [PERSON] померла 25.05. 2015 р. про що відділом реєстрації актів громадянського стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть І-ЖС № 321573 та складено відповідний актовий запис № 134. [PERSON] за свого життя заповіла буквально так: «належне мені право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Червоний прапор» Токмацького району розміром 8,61 в умовних кадастрових гектарах, яке належить мені на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 5 травня 1997 року серії ЗП № 0159272 Токмацькою районною адміністрацією, а також належне мені право на майновий пай, який належить мені на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЗП № XVIII № 001795, який знаходиться в КСП «Червоний прапор» заповідаю [PERSON].» Після смерті [PERSON] позивач звернувся до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори. 02 грудня 2015 року державний нотаріус Токмацької районної державної нотаріальної контори, вивчила документи, які були подані позивачем 11 листопада 2015 р. для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області від 29.01.2002 року за реєстровим номером 54 після померлої 25 травня 2015 року, [PERSON]. Але нотаріусом були виявлені розбіжності у документах, а саме - в вище зазначеному заповіті, розпорядження зроблено на право на земельну частку (пай), а на момент звернення позивача до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори на підставі вказаного вищезазначеного сертифікату було видано Державний акт на право приватної власності на землю ІІЗП № 016938. В звязки з цим державний нотаріус Токмацької районної державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії №111/02-31 від 02 грудня 2015 року, в якій відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 25 травня 2015 року [PERSON], та зазначив, що згідно ст.1256 ЦК України, право тлумачення заповіту здійснюється судом. Також нотаріусом було зазначено, що позивач, як спадкоємець, спадщину прийняв фактично шляхом подачі заяви до Токмацької районної нотаріальної контори 11.11.2015 року, с/с 278/2015. Так за свого життя бабуся позивача [PERSON], 31.12.2012 року отримала з управлінні Держгеокадастру у Токмацькому районі державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №016938 зареєстрований за №403, від 07.08.2002 року площею 6.99 га. Цей державний акт було видано на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Червоний прапор» серія ЗП№0159272 реєстровий № 239 від 05.05.1977 року, що підтверджується інформаційним листом від 03.12.2015 р. №31-28-99-.2-968\\15-15 управління Держгеокадастру у Токмацькому районі. Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України. Згідно ст.213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. В зв'язку з тим, що інших спадкоємців, а ні по закону, а ні по заповіту не має, позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про тлумачення заповіту, в якій просив суд, здійснити тлумачення заповіту складеного [PERSON], 29.01.2002 р. посвідченого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області за реєстровим номером 54: чи є земельна частка (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Червоний прапор» Токмацького району, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 5 травня 1997 року серії ЗП № 0159272 Токмацькою районною адміністрацією, земельною ділянкою на яку [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №016938 зареєстрований за №403. Позивач [PERSON] судове засідання не зявився, позов підтримав повністю, просив суд справу розглянути в його відсутність, уточнив позовні вимоги, просив здійснити тлумачення заповіту складеного [PERSON], 29.01.2002 р. посвідченого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області за реєстровим номером 54: про те, що саме ця земельна частка (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Червоний прапор» Токмацького району, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 5 травня 1997 року серії ЗП № 0159272 Токмацькою районною адміністрацією, є тією самою земельною ділянкою на яку [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №016938 зареєстрований за №403. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов визнав повністю, просив суд справу розглянути в його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 25.05.2015 р. померла бабуся позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС№321573 від 26.05.2015 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,99 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акта на право власності на земельні ділянки серія ІІ-ЗП№016938. 29.01.2002р. секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області [PERSON], було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №54 заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Червоний прапор» Токмацького району розміром 8,61 в умовних кадастрових гектарах, яке належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 5 травня 1997 року серії ЗП № 0159272 Токмацькою районною адміністрацією, а також належне їй право на майновий пай, який належить їй на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЗП № XVIII № 001795, який знаходиться в КСП «Червоний прапор». В інформаційному листі №31-28-99.2-968/15-15 від 03.12.2015 р. управління Держгеокадастру у Токмацькому районі повідомило, що станом на 31.12.2012 р. [PERSON], яка померла 25.05.2015р., отримувала державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №016938 зареєстрований №403 від 07.08.2002 р. площею 6,99 га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Червоний прапор» серія ЗП №0159272 реєстровий №239 від 05.05.1997 р. У витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №31-28-99.2-969/15-15 від 03.12.2015 р. вказано, згідно державного акта ІІ-ЗП №016938 власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON], площа земельної ділянки, кв.м.69900, місцезнаходження [PERSON] сільська рада, нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь 150932.50 грн. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2015 р. вказано, що державний нотаріус Токмацької районної державної нотаріальної контори [PERSON] вивчивши документи, подані їй 11 листопада 2015р. [PERSON], який мешкає в с.Іванівка, вул.Українська, буд.36, Токмацького району, Запорізької області, надані для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області, від 29.01.2002 р., за реєстровим номером 54, після померлої 25.05.2015 р. [PERSON], було виявлені розбіжності в документах, а саме в вищезазначеному заповіті, розпорядження зроблено на право на земельну частку (пай), на момент звернення спадкоємця, на підставі сертифікату було вже видано Державний акт. Згідно ст.1256 ЦК України право тлумачення заповіту здійснюється судом. Спадкоємець спадщину прийняв фактично, шляхом подачі заяви до Токмацької районної державної нотаріальної контори, 11.11.2015 р., с/с 278/2015. Ст.1256 ЦК України передбачено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється відповідно до ст.213 ЦК України. Згідно ч.1, ч.2 ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимоги однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Аналогічні відомості містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників в порядку позовного провадження. Відповідно до п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 р. право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства може бути обєктом успадкування. Відповідно до п.17 розділу 10 Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, суд вважає доведеним, що земельна частка (пай), яку [PERSON] заповідала позивачу і право на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) розміром 8,61 в умовних кадастрових гектарах на імя [PERSON], і земельна ділянка площею 6,99 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і право на яку посвідчувалось державним актом серії ІІ-ЗП №016938 від 07.08.2002 р. на імя [PERSON] на право власності на земельну ділянку це одна і та ж сама земельна ділянка, один і той же самий обєкт спадкування. Суд вважає доведеним, що саме вказану земельну ділянку [PERSON] заповідала позивачу, а тому, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області про тлумачення змісту заповіту складеного [PERSON], який посвідчений 29.01.2002 р. секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №54 наступним чином, що саме ця земельна частка (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Червоний прапор» Токмацького району, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 5 травня 1997 року серії ЗП № 0159272 Токмацькою районною адміністрацією, є тією самою земельною ділянкою на яку [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №016938 зареєстрований за №403.

Outcome: approved