Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

09.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.2019 року після смерті її чоловіка [PERSON] вона являється власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що 16.12.2014 року її покійний чоловік [PERSON] дав згоду на реєстрацію в її будинку колишнього зятя (чоловіка доньки) [PERSON] . При цьому ніякі угоди з ним не укладалися і він зареєструвався як член сім`ї доньки, яка проживала спільно з ними. 22 серпня 2017 року згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області шлюб між її донькою та відповідачем [PERSON] розірвано, і з того часу він проживає за іншим місцем проживання, де саме йому невідомо. На даний час його речей в будинку немає. Крім того, відповідач не виконував жодних обов`язків з утримання житлового будинку, проведення поточного ремонту, сплати комунальних платежів. Проте, зазначає, що факт реєстрації відповідача за її адресою створює для неї незручності, оскільки у відповідача є наявні борги та постійно до нього з цього приводу приходять люди та надходять листи на її адресу з банківських установ та кредитних спілок. При цьому вказує, що у випадку продажу будинку в неї ніхто не захоче його придбати з будь-якими обтяженнями. Тому, вважає, що так як відповідач не укладав із нею ніяких угод, не бере участі в утриманні будинку, не проживає в ньому і не користується ним без поважних причин більше одного року, тому вважає, що він втратив право на користування цим будинком. Підтримуючи вищевикладене, просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.2019 року, виданого приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюком В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 16. Право власності на вказаний житловий будинок також підтверджується і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки № 3100 від 28.08.2019 року виданої виконкомом Хотинської міської ради [PERSON] в тому, що вона проживає в [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить [PERSON] , 1989 року народження, який в [ADDRESS] не проживає з 2016 року та по даний час і місцезнаходження його невідоме. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов за № 2473 від 18.06.2018 року в м. Хотині від 05.06.2018 року встановлено склад сім`ї: [PERSON] , 1969 року народження, донька - [PERSON] , 1988 року народження, зять [PERSON] , 1989 року народження, який більше одного року не проживає за даною адресою. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення суду набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved