Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

07 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, зазначаючи, що він зі своєю дружиною, відповідачем по справі, 12 жовтня 1996 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох синів: повнолітнього [PERSON], [INFO], і малолітнього [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначив непорозуміння між ними через несумісність характерів, а також неможливість дійти спільного рішення щодо сімейних відносин і ведення домашнього господарства. Напружені стосунки між ним і дружиною призвели до втрати почуття прихильності і поваги, довіри і любові між ними. Численні спроби зберегти сімю не дали позитивних результатів. Примирення між ним і відповідачкою вважає неможливим, а надання строку для примирення - недоцільним, тому просив розірвати шлюб, зазначивши, що спору щодо розподілу майна між сторонами немає. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Судові витрати, яких він зазнав у звязку зі сплатою судового збору при подачі позову, просить віднести на його рахунок (а.с.11). Відповідач у судове засідання надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги визнає, проти розлучення не заперечує. Просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] (а.с.12). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №011620 від 12 жовтня 1996 року (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), на утримання якого [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони неодноразово у досудовому порядку вживали заходи для збереження сімї, проте вони не дали позитивних результатів. Тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом зясовано, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, і відповідача, яка позов визнає і наполягає на розлученні, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітнього сина [PERSON], що має істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд бере до уваги заяву позивача щодо не стягнення з відповідача на його користь сплачених 551,20 грн. судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved