Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

09.01.2020 [PERSON] звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Радомишльської міської ради (далі - КНП «ЦПМСД»), в якому просить суд визнати незаконним її звільнення з посади завідуючого фельдшерським пунктом с. Глиниця Радомишльського району згідно з наказом № 26-к від 13.12.2019 керівника КНП «ЦПМСД» Ляшевської Н. та поновити позивача з 13.12.2019 на вказаній посаді; скасувати наказ № 26-к від 13.12.2019 керівника КНП «ЦПМСД» Ляшевської Н. про звільнення [PERSON] з посади завідуючого фельдшерським пунктом с. Глиниця Радомишльського району Житомирської області; виплатити [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 13.12.2019. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що з 1977 року вона працювала на посадах медичного працівника медичних закладів Радомишльського району, безперервний стаж складає 42 роки. З 17.05.2018 [PERSON] працювала на посаді завідуючої фельдшерським пунктом с. Глиниця Радомишльського району Житомирської області з оплатою 0,5 ставки, робочий день складав з 08-00 год. до 12-00 год., а в коло службових обов`язків входило надання медичної допомоги жителям с. Глиниця, с. Кичкирі, с. Хутір Брід Радомишльського району та їх лікування. Зазначає, що здебільшого це подвірний обхід, оскільки в зазначених селах проживають пенсіонери, яким тяжко добиратися до фельдшерського пункту. Наказом № 26-к від 13.12.2019 головного лікаря КНП «ЦПМСД» з 13.12.2019 [PERSON] була звільнена на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул. Вказане звільнення позивач вважає незаконним та проведеним із грубим порушенням норм трудового законодавства, так як позивач зазначає, що жодних прогулів з її боку не було, вона виконувала своє обов`язки, надавала медичну допомогу мешканцям трьох сіл, до того ж, вона має бездоганну роботу в медичній сфері, неодноразово заохочувалася, в 2016 році пройшла курс атестації, отримала відповідне посвідчення, яке дійсне до 01.09.2021. Ці обставини залишилися поза увагою профспілкового органу, який формально розглянув надане подання про надання згоди на звільнення [PERSON] . Про формальність розгляду свідчить той факт, що в описовій і резолютивній частинах протоколу засідання профкому не вказані дати прогулу, його тривалість, обставини і докази на підтвердження, відсутність поважних причин, пояснення та аргументи [PERSON] та інші суттєві обставини. Згідно вступної частини протоколу на засідані профкому присутні 4 особи, а проголосували - 5. Надання згоди профспілкового комітету має бути обґрунтованим, що в даному випадку не дотримано. Ухвалою від 14.01.2020 відкрито спрощене провадження у вказаній цивільній справі, призначено судове засідання на 10.02.2020 без виклику сторін. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви в частині заявлених позовних вимог про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.21-23). Вказану ухвалу направлено сторонам, копію ухвали позивач [PERSON] отримала 17.01.2020 (а.с.27). 31.01.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги [PERSON] не визнає та вважає безпідставними, посилаючись на те, що позивач [PERSON] , будучи ознайомленою із графіком роботи з 08-00 години до 11-51 години, була відсутня на робочому місці і не вела амбулаторний прийом населення 15.11.2019 з 08-15 до 11-15 години та 18.11.2019 з 08-30 до 12-10 години, на телефонні дзвінки працівників підприємства не відповідала, факт відсутності на робочому місці позивача зафіксований та підтверджується актами від 15.11.2019 та 18.11.2019. При повторній перевірці 22.11.2019 [PERSON] з`явилася на своє робоче місце о 10-20 годині, надати пояснення про причини відсутності на роботі 15 та 18 листопада 2019 року відмовилася. В подальшому було виявлено неналежне зберігання [PERSON] медичної документації, медичного інструменту та препаратів. Надалі було направлено до профспілкового комітету КНП «ЦПМСД» подання про отримання згоди на звільнення працівника [PERSON] за прогули, 10.12.2019 було проведено засідання профкому, члени якого одноголосно надали згоду на звільнення за вказаною підставою [PERSON] . Посилання позивача на подвірний обхід в дні перевірки та надання медичної допомоги мешканцям села відповідач вважає необґрунтованим, так як згідно журналу обліку перебування хворого в денному стаціонарі ФП Глиниця, останній запис датований 12.01.2019, не зафіксовані факти списання шприців, вати, бинтів, спирту, корвалолу та інших медикаментів та препаратів, взагалі відсутні письмові докази використання медикаментів для надання медичної допомоги. Відповідач зазначає, що звільнення [PERSON] відбулося з дотриманням порядку та норм КЗпП України, при цьому було також враховано і порушення останньою трудової дисципліни в 2015 та 2018 роках, за що [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Відповідач вважає безпідставним посилання позивача на її заохочення, так як багатьох медичних працівників заохотили до дня медичного працівника, однак, це не може бути виправданням чи підставою для порушень трудової дисципліни. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.28-31). 06.02.2020 від позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи в порядку позовного провадження з викликом сторін (а.с.75-76,77), та клопотання про визнання недостатнім і недостовірним доказом протокол № 94 профспілкового комітету КНП «ЦПМСД» від 10.12.2019 (а.с.79-80,81). 10.02.2020 від адвоката Матюшенка О.М. надійшла заява про його допуск до участі у розгляді справи як представника відповідача на підставі укладеного договору про надання правової допомоги (а.с.82-86). Ухвалою від 10.02.2020 позовну заяву [PERSON] в частині заявлених вимог про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду в зв`язку із не усуненням зазначених в ухвалі суду від 14.01.2020 недоліків. Клопотання [PERSON] про розгляд справи з викликом в судове засідання сторін задоволено, судове засідання призначено на 09.04.2020 о 10-30 годині. [PERSON] допущено як представника відповідача до участі у розгляді справи (а.с.87-88). Копію ухвали направлено сторонам та їх представникам (а.с.90,91,92,93), однак, направлена судом кореспонденція позивачу [PERSON] та її представнику [PERSON] повернулася до суду не вручена адресатам «по закінченню терміну зберігання» та «інші причини» (а.с.94,95). 07.04.2020 від позивача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із введенням карантину (а.с.101). 08.04.2020 від представника відповідача адвоката Матюшенка О.М. надійшла заява про виклик свідків (а.с.103,104). Ухвалою суду від 09.04.2020 клопотання представника відповідача про виклик свідків задоволено, оскільки останнє відповідало вимогам ст. 91 ЦПК України, заявлених в клопотанні свідків попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦПК України. Також було задоволено клопотання позивача [PERSON] та відкладено розгляд справи на 12.06.2020 о 14-00 год. (а.с.106). 12.06.2020 від адвоката Матюшенка О.М. надійшла заява про долучення до справи пояснень свідків з посиланням на форс-мажорні обставини (пандемія, карантин) і неможливістю явки свідків до суду (а.с.116,117-127). В судове засідання 12.06.2020 належним чином повідомлені (а.с.107,114) учасники процесу не з`явилися, справу відкладено на 18.06.2020 (а.с.128), про що повідомлено сторонам (а.с.129,130). 18.06.2020 від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення на позовну заяву [PERSON] (а.с.134-135) та заява про поновлення строку для надання додаткових доказів на позовну заяву [PERSON] з посиланням на те, що сторона відповідача не отримала від позивача жодного пояснення або заперечення на відзив та з посиланням на карантин та здійснення відповідачем протиепідеміологічних заходів (а.с.139-140). В судове засідання 18.06.2020 сторони не з`явилися, про дату час і місце його проведення були повідомлені (а.с.141). Ухвалою суду від 18.06.2020, беручи до уваги запровадження карантинних заходів, клопотання представника відповідача задоволено та поновлено строк на подання до суду письмових пояснень та нових доказів по справі, розгляд справи відкладено на 07.10.2020 о 10-30 годині, про що повідомлено сторони (а.с.142,143,144,146,147). Направлені позивачу [PERSON] судові повістки про виклик до суду поверталися адресанту із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.148,150). 06.10.2020 від позивача [PERSON] надійшла заява про відвід судді (а.с.154-157), клопотання про допуск до участі у справі представника позивача [PERSON] (а.с.159-162) та клопотання про визнання недостатнім і недостовірним доказом письмових показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які отримані у незаконний спосіб і долучені до матеріалів справи (а.с.165-167). В судовому засіданні 07.10.2020 позивач [PERSON] заявлений судді Сіренко Н.С. відвід підтримала, ухвалою від 07.10.2020 у задоволенні заяви про відвід судді Сіренко Н.С. було відмовлено (а.с.171,175-176), розгляд справи відкладено на 13.10.2020. В судовому засіданні 13.10.2020 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали та просять задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Позивач [PERSON] додала, що звільнили її незаконно, так як 15 та 18 листопада 2019 року, коли приїжджали особи, які склали акт про її відсутність на роботі, вона обслуговувала людей в с. Юрівці і с. Глиниці, в зв`язку із цим була відсутня на робочому місці, однак, не три години, як зазначено в актах, а лише спізнилася десь на годину, прийшла близько 9 години, якраз під`їхали комісія із 3-х осіб. Зазначила, що вона їм телефонувала і повідомляла, що обслуговує мешканців сіл за місцем їх проживання, проте, члени комісії її пояснення не слухали, почали пред`являти претензії щодо її невиходу на роботу та щодо якості її роботи, письмових пояснень від неї ніхто не вимагав, а сама вона не писала. Також повідомила, що її як завідувача фельдшерським пунктом із графіком роботи ознайомлювали під розписку, вона знає свої посадові обов`язки, в тому числі приймати хворих у приміщенні фельдшерського пункту. Зазначила, що профсоюзний комітет справу про дозвіл на звільнення [PERSON] розглянув поверхнево, не врахував її бездоганну працю понад сорок років, будь-яких письмових пояснень у неї не вимагали. Представник позивача [PERSON] 13.10.2020 в судовому засіданні зазначив, що Акти від 15.11.2019 та 18.11.2019 не підтверджують відсутність позивача [PERSON] на роботі більше 3-х годин, зафіксовано лише відсутність на роботі пртягом 15 хвилин. Протокол профкому не мотивований, не досліджувалися обставини відсутності [PERSON] на роботі. Голосували 5 чоловік, хоча зазначено лише 4 присутні. Просить задовольнити позов, так як всі надані відповідачем докази сфальсифіковані, акти складені минулим числом, жоден із допитаних свідків не зміг назвати номер телефону позивача [PERSON] , отже їх покази не можна вважати достовірними, а всі пояснення свідків суд має визнати недопустимими доказами, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Матюшенко О.М. в судовому засіданні підтримав заявлені у відзиві обставини та зазначив, що позовні вимоги не визнає, обидва факти неявки [PERSON] на роботі задокументовані належним чином, посилання [PERSON] про відвідування хворих на дому не підтверджені належними доказами: не зафіксовані у відповідному журналі, відсутні докази списання медикаментів у ці дні чи направлення хворих до лікарів-спеціалістів. Щодо посилань на неспівпадання кількості осіб, які голосували на профкомі, з кількістю присутніх, [PERSON] пояснив, що на засіданні були присутні 4 чоловіка та голова профспілкового комітету, що разом становило п`ять осіб, які й проголосували одноголосно за надання згоди на звільнення [PERSON] . Щодо надання до суду письмових пояснень свідків пояснив, що надав до суду вказані пояснення у зв`язку із карантином, враховуючи введені в країні обмеження. Оскільки допит заявлених свідків відбувся безпосередньо в судовому засіданні, представник відмовився від дослідження в судовому засіданні письмових пояснень свідків. Просить відмовити у задоволенні заявлених вимог позивача з підстав їх необґрунтованості. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона працює в КНП «ЦПМСД» на посаді головної медичної сестри. 15.11.2019 вона, разом із іншими членами інвентаризаційної комісії, приїхали в с. Глиниця для проведення планової інвентаризації у фельдшерському пункті (далі ФП). Однак ФП буз зачинений, хоча перед цим [PERSON] була присутня на нараді під час оголошення планової інвентаризації із визначенням дат її проведення у ФП. Телефонували [PERSON] , проте, вона не відповідала на дзвінки, їздили по селу, сподіваючись її зустріти. Чекали [PERSON] тривалий час - до 12 години, а потім свідок [PERSON] написала і залишила в дверях ФП записку для [PERSON] , в якій зазначила про необхідність зателефонувати, але остання не зателефонувала, а коли комісія приїхала 18.11.2019 записка знаходилася в тому ж самому місці і в тому ж вигляді, як її залишили 15.11.2019. Знову чекали завідуючу ФП с. Глиниця [PERSON] до 12 години, однак, вона так і не з`явилася. Чи надавала [PERSON] в ці дні комусь допомогу або відвідувала хворих на дому - свідок зазначила, що ніхто таких відомостей не повідомляв, в амбулаторному журналі це не задокументовано, жодних направлень в ці дні не видавалося. Також зазначила, що [PERSON] надає лише первинну допомогу, при цьому всі маніпуляції мають проводитися лише в медпункті. Коли 22.11.2019 вони приїхали з повторною перевіркою приблизно о 10-20 годині з`явилася [PERSON] , вони зайшли в медпункт та побачили, що журнали заповнювалися ще в 2015-2016 роках, списання медикаментів не проводилося. Також свідок [PERSON] зазначила, що вона була запрошена на засідання профкому як головна медсестра і як особа, яка зафіксувала відсутність [PERSON] на роботі 15 та 18 листопада 2019 року. На профкомі [PERSON] причини неявки на роботу не пояснювала, а лише просила надати їй час для усунення недоліків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в КНП «ЦПМСД» старшим інспектором з кадрів, [PERSON] працювала завідуючою ФП с. Глиниця, показала себе як безвідповідальна особа, медичну документацію не вела, постійно сперечалась, завжди знаходила причини для виправдовування своїх недоліків у роботі. На оперативній нараді було проголошено графік проведення інвентаризації у ФП, проте, коли приїхала комісія в с. Глиницю ФП був зачинений, а [PERSON] відсутня на робочому місці. Про що члени комісії склали відповідні акти, в зв`язку з чим 22.11.2019 свідок [PERSON] виїхала в с. Глиницю перевірити дотримання [PERSON] трудової дисципліни, остання прийшла на роботу в ФП десь о 10-20 годині, причини неявки на роботу 15 та 18 листопада не пояснила, почала сваритися, навіть не хотіла відчиняти медпункт, однак, коли зайшли в приміщення були вражені неналежним станом медпункту, скрізь сміття, багато пилу, плями, використані медичні голки просто валялися в шафі. На запит щодо можливого відвідування [PERSON] хворих на дому зазначила, що має вестись журнал викликів, в який записується виклик, а після відвідування хворого фельдшер має зателефонувати сімейному лікарю, однак, відомості про відвідування [PERSON] пацієнтів на дому - відсутні. На засіданні профкому [PERSON] зазначала, що була на викликах, але конкретних випадків назвати не змогла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона працює сестрою господаркою в КНП «ЦПМСД», являється членом інвентаризаційної комісії, 15.11.2019 приїхали до ФП с. Глиниця, але фельдшерський пункт був зачинений, почали телефонувати [PERSON] , однак, вона не відповідала, шукали її в селі, проте, не знайшли, чекали її до 12 години, а потім залишили в дверях записку, щоб вона зателефонувала, а коли приїхали 18.11.2019 - записка знаходилася в тому ж самому місці, в ФП нікого не було, тому комісійно склали акт про відсутність [PERSON] 15 та 18 числа на роботі. Орім того, свідок зазначила, що [PERSON] було відомо про дати проведення планованої інвентаризації. Щодо зазначення в одному із актів місяця «жовтень» зазначила, що записано помилково. В судовому засіданні 15.10.2020 представник позивача [PERSON] , заявив відвід судді Сіренко Н.С., у задоволенні якого ухвалою суду від 15.10.2020 було відмовлено. Крім того, 15.10.2020 після дослідження письмових доказів представник позивача [PERSON] заявив клопотання про долучення до матеріалів справи та дослідження в судовому засіданні оригіналів розписок, які залишали в дверях фельдшерського пункту, проте, судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, в зв`язку з пропуском встановленого строку для подання доказів і подання доказів на даній стадії судового розгляду справи не передбачене чинним процесуальним законодавством. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно записів трудової книжки [NUMBER] , має тривалий стаж роботи в медичних закладах, 03.12.2013 прийнята на роботу в КЗ «Радомишльський центр ПСМД» (17.05.2018 перейменовано в КНП «Центр ПМСД» Радомишльської міської ради) на посаду завідувача ФП с. Глиниця тимчасово на період відпустки основного працівника, в подальшому переведена на посаду завідувача (фельдшер) ФП с. Глиниця, а 13.12.2019 звільнена за прогул без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.9-10). З нагоди Дня медичного працівника завідуюча ФП с. Глиниця [PERSON] нагороджувалася Грамотою (а.с.16). Згідно копії посвідчення № 16 [PERSON] 25.08.2016 проходила атестацію в атестаційній комісії при управлінні охорони здоров`я Житомирської облдержадміністрації, їй підтверджено вищу кваліфікаційну категорію зі спеціальності лікувальна справа, посвідчення дійсне до 01.09.2021 (а.с.17). 01.03.2019 головним лікарем КНП «Центр ПМСД» [PERSON] затверджено Посадову інструкцію завідувача фельдшерського пункту № 18 та доповнення до неї, із якими [PERSON] була ознайомлена під підпис (а.с.41-42,43). Згідно пункту 2.6. зазначеної Посадової інструкції, завідувач фельдшерського пункту надає долікарську медичну допомогу населенню на території діяльності фельдшерсько-акушерського пункту. З цією метою: веде амбулаторний прийом на фельдшерському пункті; відвідує хворих вдома; надає першу невідкладну допомогу при гострих захворюваннях, травмах… з послідуючим викликом лікаря до цього хворого або направлення його у найближчий відповідний лікувально-профілактичний заклад. Згідно пункту 2.12. проводить: …подвірні обходи по епідеміологічним показанням з метою виявлення інфекційних хворих контактних та підозрілих на інфекційне захворювання, та повідомляє в установленому порядку відповідні установи охорони здоров`я району про виявлені санітарні порушення, інфекційної, паразитарної та професійної захворюваності та отруєннях на територіях фельдшерського пункту (пункт 2.16.). Згідно пункту 4.1. завідувач фельдшерським пунктом несе відповідальність за невиконання або неякісне виконання функціональних обов`язків, в тому числі за виконання правил внутрішнього трудового розпорядку. Робоче місце завідувача ФП знаходиться в приміщенні фельдшерського пункту, на території дільниці, ЦПМСД, АЗПСМ, якій підпорядковується заклад та інші місця, пов`язані з виконанням функціональних обов`язків (розділ 8 Посадової інструкції). Рішенням виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області від 26.06.2019 № 337 затверджено режим і графіки роботи структурних підрозділів КНП «Центру ПМСД» Радомишльської міської ради, графік роботи ФП с. Глиниця: з понеділка по п`ятницю початок роботи 8-00, закінчення роботи 11-51 (а.с.44,45). Із копії наказу КНП «Центр ПМСД» від 28.10.2019 № 32 «Про проведення щорічної інвентаризації в 2019 році» вбачається, що вказаним наказом створено інвентаризаційну комісію в складі: голова комісії - зав. АЗПСМ м. Радомишль [PERSON] , члени комісії - бухгалтер по матеріалам [PERSON] , головна медична сестра [PERSON] , зав. господарством [PERSON] , сестра-господарка [PERSON] , інвентаризаційній комісії провести повну інвентаризацію основних засобів… з 01 листопада до 23 грудня 2019 року, згідно графіка. У вказаному графіку дата проведення інвентаризації ФП с. Глиниця зазначена 15.11.2019 (а.с.34,35). 15.11.2019 комісією в складі: Ярошенко Н.В. - завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини м. Радомишль, [PERSON] - сестри-господині, [PERSON] - бухгалтера, [PERSON] - головної медичної сестри, складено акт про те, що згідно наказу по підприємству від 28.10.2019 № 32 відвідали фельдшерський пункт с. Глиниця 15.11.2019 та зафіксували факт відсутності на роботі завідувача ФП [PERSON] о 8 годині 15 хвилин. На телефонні дзвінки остання не відповідала, до 12 години 10 хвилин [PERSON] не з`явилася на роботу. Факт відсутності на роботі більше ніж три години зафіксовано в присутності членів інвентаризаційної комісії та виконуючої обов`язки старости Кичкирівського старостинського округу [PERSON] (а.с.36). 18.11.2019 інвентаризаційною комісією в складі: Ярошенко Н.В. - завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини м. Радомишль, [PERSON] - сестри-господині, [PERSON] - бухгалтера, [PERSON] - головної медичної сестри, з метою проведення інвентаризації 18.11.2019 відвідали фельдшерський пункт с. Глиниця о 8 годині 30 хвилин, залишена 15.11.2019 в дверях фельдшерського пункту записка знаходиться на тому ж місці. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, не провівши інвентаризацію члени комісії о 12 годині 10 хвилин залишили територію фельдшерського пункту не дочекавшись [PERSON] (а.с.37). 22.11.2019 складено Акт про повторну перевірку комісією в складі: головної медичної сестри [PERSON] , старшого інспектора з кадрів Авраменко Л.В., водія [PERSON] про те, що 22.11.2019 була повторно проведена перевірка Правил внутрішнього трудового розпорядку завідувача ФП с. Глиниця, в результаті встановлено, що [PERSON] прийшла на роботу о 10-20 годині, розпорядок дня з 08-00 до 11-51. Не надала пояснень відсутності на роботі 15 та 18 листопада 2019 року. У приміщенні ФП на столах пил, поруч з медичним інструментом та ємкостями для знезараження медичних відходів, а саме медичних масок, гумових рукавичок, перев`язувального матеріалу та ін. лежить купа сміття, скатертини брудні в жовтих плямах. Використані медичні голки лежать в непризначеному місці, у дезінфікуючих засобах для перед стерилізаційної очистки медичних відходів термін придатності вийшов. Вся медична документація знаходиться в неналежному стані: не пронумерована, не прошнурована, не скріплена печаткою закладу, ведеться не за формами. Списки дітей інвалідів, сиріт, позбавлених батьківського піклування, списки дітей, які підлягають на щеплення відсутні. Журнал для списання невідкладної медичної допомоги відсутній (а.с.38). Актом від 27.11.2019 старшим інспектором з кадрів Авраменко Л.В., в присутності головної медичної сестри [PERSON] , старшої медичної сестри АЗПСМ [PERSON] зафіксовано факт відмови завідувача ФП с. Глиниця [PERSON] надати пояснення щодо причин її відсутності на роботі 15.11.2019 та 18.11.2019 та ознайомлення з актом від 22.11.2019 (а.с.39). 29.11.2019 головним лікарем [PERSON] підписано Подання голові профспілкового комітету КНП «Центр ПМСД» Радомишльської міської ради [PERSON] «Про отримання згоди на звільнення працівника, який вчинив прогул», а саме про відсутність завідувача ФП с. Глиниця [PERSON] на роботі 15.11.2019 та 18.11.2019 (більше трьох годин) визнано прогулами без поважних причин. Додатки: акт про відсутність на роботі [PERSON] від 15.11.2019; акт про відсутність на роботі [PERSON] від 18.11.2019; акт про повторну перевірку від 22.11.2019; акт про відмову [PERSON] від надання письмових пояснень причин відсутності на роботі від 27.11.2019 (а.с.49). За результатом розгляду Подання профспілковий комітет КНП «Центр ПМСД» на своєму засіданні 10.12.2019 ухвалив рішення про надання згоди на звільнення [PERSON] , завідувача ФП с. Глиниця, з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул без поважних причин) з наданням гарантій і компенсацій при звільненні, передбачених чинним законодавством (а.с.50). Як вбачається із Протоколу № 94 засідання профспілкового комітету КНП «Центр ПМСД» Радомишльської міської ради від 10.12.2019, порядок денний: розгляд подання головного лікаря КНП «Центр ПМСД» про отримання згоди на звільнення працівника, який вчинив прогул, постановили дати згоду на звільнення [PERSON] за статтею 40 п. 4 КЗпП України (за прогул без поважних причин), про що проголосували одноголосно 5 чоловік (а.с.51). Посилання позивача на необґрунтованість наданої профспілковим комітетом згоди, вказуючи на правову позицію ВСУ у справі № 6-119цс15 суд вважає помилковим, так як у вказаній справі в постанові ВСУ йдеться про рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору, яке повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника, а отже ця постанова не є релевантною щодо цього спору, оскільки ухвалена у справі з іншими фактичними обставинами. Наказом головного лікаря Ляшевської Н.Г. від 10.12.2019 за № 110-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] » за відсутність завідувача ФП с. Глиниця [PERSON] на роботі протягом двох днів, а саме 15.11.2019 та 18.11.2019, за відмови останньою надати письмові пояснення причин відсутності на роботі, визнано для [PERSON] , завідувача ФП с. Глиниця, робочі дні 15.11.2019 та 18.11.2019 днями прогулів без поважних причин; за грубе порушення трудової дисципліни застосовано до [PERSON] згідно п. 2 ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України за прогули без поважних причин; зобов`язано старшого інспектора з кадрів підготувати наказ про звільнення, датою звільнення та останнім днем роботи [PERSON] вважати 13.12.2019 (а.с.52). Зазначений наказ від 10.12.2019 за № 110-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] »не був оскаржений працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV КЗпП України). 10.12.2019 старшим інспектором з кадрів Авраменко Л.В., в присутності головної медичної сестри [PERSON] , інженера з охорони праці Кузьменко Т.С. складено Акт про відмову [PERSON] ознайомитися з наказом від 10.12.2019 № 110-ос про накладення дисциплінарного стягнення, після відмови останній було зачитано вголос вказаний наказ, на що [PERSON] відмовилася поставити свій підпис про ознайомлення, так як вона не згодна з наказом (а.с.40). Відповідно до наказу від 13.12.2019 за № 26-к про припинення трудового договору (контракту), виданого керівником КНП «Центр ПМСД» [PERSON] , звільнено з 13.12.2019 [PERSON] , завідувача ФП с. Глиниця за прогул без поважних причин, п. 4 статті 40 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку 1 день; підстава звільнення наказ № 110-ос від 10.12.2019, згода профкому (протокол № 94 від 10.12.2019) (а.с.7). 13.12.2019 комісією було складено Акт про відмову [PERSON] від отримання трудової книжки та наказу № 26-к від 13.12.2019 в день звільнення 13.12.2019 (а.с.58), в зв'язку з чим 17.12.2019 на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність отримання трудової книжки у відділі кадрів чи надання згоди на направлення трудової книжки поштою (а.с.59,60). Суд вважає необгрунтованими твердження представника відповідача про системність порушень трудової дисципліни позивачем з посиланням на накази від 21.08.2015 (а.с.54) та від 05.12.2018 (а.с.55) про притягнення до дисциплінарної відповідальності, так як, відповідно до ч. 1 ст. 151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Розглядаючи вказаний спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже, трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин. Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки). Прогул є дисциплінарним проступком, до звільнення з цієї підстави застосовується положення статей 147, 148, 149 КЗпП України. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Також частиною першою статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Під час розгляду справи було встановлено, що позивач [PERSON] була ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку, режимом і графіком роботи ФП с. Глиниця та посадовою інструкцією завідувача фельдшерського пункту. Згідно зі статтею 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення до працівника, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Така процедура є однією з гарантій від безпідставного притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] відмовилася надавати письмові чи усні пояснення щодо поважності причин відсутності на робочому місці ФП с. Глиниця 15 та 18 листопада 2019 року, про що були складені відповідні Акти. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з'ясуванню обставини, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 4 частини першої статті 40, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з'ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з'ясування поважності причин його відсутності на роботі. Законодавством не визначено переліку обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом четвертим статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази, передбачені статтею 76 ЦПК України. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи, суд дійшов висновку, що відсутність [PERSON] на робочому місці 15 та 18 листопада 2019 року є прогулом, оскільки вона була відсутня на роботі у вказані дні без поважних причин, що зафіксовано актами відповідача та підтверджується належними доказами, твердження в судовому засіданні позивача [PERSON] про те, що вона в ці дні надавала медичну допомогу на дому не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, зокрема записами у відповідній медичній документації. Навпаки, наявні в матеріалах справи надані відповідачем копії медичної документації, а саме: ФП с. Глиниця Журнал обліку перебування хворого в денному стаціонарі, стаціонарі вдома останні записи датовані 19.01.2019 (а.с.61-63); в журналі реєстрації функціональних досліджень невідкладна допомога, зазначені дати за 2017 та 2018 роки (а.с.64-74). Доводи представника позивача про визнання недопустимими доказами пояснень свідків суд вважає необґрунтованими, так як виклик свідків здійснювався у відповідності до вимог ст. 91 ЦПК України, допит свідків проводився у відповідності до положень ст. 230 ЦПК України, свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, при цьому добуті відомості з наведених даних під присягою показань свідків, будучи послідовними і узгодженими з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, спростовують твердження позивача про наявність поважних причин відсутності на робочому місці в ФП с. Глиниця 15.11.2019 та 18.11.2019. Відповідно до вимог статті 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 статті 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи підтверджено, що у даному випадку вказані норми Закону відповідачем дотримані. Відповідно до ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи встановлені обставини та викладені вище норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що 15 та 18 листопада 2019 року позивач [PERSON] була відсутня на роботі та не виконувала свої посадові обов'язки, поважності причин відсутності на роботі у ці дні [PERSON] суду не надала, тобто скоїла прогул без поважних причин, при цьому роботодавцем при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності була дотримана процедура передбачена ст.ст. 147-149 КЗпП України, а тому у КНП «Центр ПМСД» були правові підстави звільнити [PERSON] із займаної посади на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed