Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

08.12.2015 року позивач звернувся в Краматорський міський суд Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Донецької обласної філії та фізичною особою [PERSON] 14.11.2003 року був укладений договір про надання кредиту №807і/2003 від 14.11.2003 року, згідно яким відповідачу 1 було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 8252,00 доларів США зі сплатою 13.5% річних. Кредит надавався на оплату придбаного автомобіля марки ГАЗ 3110,2003 року випуску білого кольору. Також 14.11.2003 року між позивачем, відповідачем 1 та [PERSON] було укладено договір поруки №П807і/2003 від 14.11.2003 року, відповідно до якого відповідач 2 зобовязався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Відповідачем зобовязань щодо повернення кредиту, сплату відсотків та можливих штрафних санкцій. В порушення умов кредитного договору відповідачка 1 свої зобов?язання належним чином не виконала. Станом на 26.10.2015 року виникла заборгованість в розмірі 26109,89 доларів США, що становить в еквівалентів за курсом НБУ на дату розрахунку 589422,38 грн., з них: сума заборгованості за кредитом - 7419,17 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 167485,37 грн.; сума заборгованості за відсотками 10794,78 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 243688,65 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 3578,72 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 80788,43 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 4317,22 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 97459,93 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №807і/2003 від 14.11.2003 року у розмірі 26109,89 доларів США та витрати по оплаті судового збору в розмірі 8841,34 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечив повністю та пояснив, що з відповідачкою [PERSON] та її чоловіком представником по справі [PERSON] не знайомий та договір поруки не підписував. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив повністю та пояснив, що дійсно ні він, ні його дружина [PERSON] не знайомі з [PERSON] [PERSON] дійсно у 2003 року брала кредит в банку для покупки автомобіля та підписувала при цьому необхідні документи, які надавали їй працівники банку. Вони не просили, щоб [PERSON] був їх поручителем по кредитному договору, бо його ніколи до цього часу не знали. Приблизно через 6 місяців після придбання авто в кредит, він на цьому автомобілі потрапив в аварію. Вони через представників Краматорського відділення банку оформили всі необхідні документи для отримання страховки за автомобіль та їм пояснили, що сумою страхової виплати були погашена заборгованість по кредиту за автомобіль та працівники банку при цьому забрали автомобіль, а саме [PERSON] підписала генеральну довіреність на автомобіль та фактично віддала її представникам банку. Просить застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що [PERSON] ніколи не був знайомих із [PERSON] та [PERSON] та не підписував договір поруки №П807і/2003 від 14.11.2003 року. Відповідач бажає навіть провести судову-почеркознавчу експертизу, але позивач оригінали договорів не надав, а отже не довів свої позовні вимоги, у звязку з чим просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані в справі докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що Позичальник забовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії договору кредиту №807і/2003 від 14.11.2003 року позивач надав кредит [PERSON] у сумі 8252,00 доларів США, зі сплатою 13,5 процентів річних, погашення здійснюється згідно графіку, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 13 листопада 2006 року. (а.с.4-6). Згідно копії договору поруки №П807і/2003 від 14.11.2003 року [PERSON] (відповідач2) зобовязався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] (відповідачем 1) зобовязань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 807і/2003 від 14.11.2003 року. (а.с.7-8) Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості за кредитним договором №807і/2003 від 14.11.2003 року станом на 26.10.2015 року становить 26109,89 доларів США, що еквівалентно 589422,38 грн., яка складається з: 7419,17 доларів США заборгованість по кредиту; 10794,78 доларів США заборгованість за відсотками; 3578,72 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 4317,22 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків (а.с.16). Відповідно до детального розрахунку, наданого позивачем, останній платіж за кредитом відповідачкою [PERSON] здійснено 28.01.2005 року (а.с.65) Відповідно до ухвали суду від 16.02.2016 року у позивача витребувані оригінали кредитного договору та договору поруки (а.с.60). Листом від 01.03.2016 року, а також в судовому засіданні представник позивача повідомив про те, що надати оригінали вищевказаних договорів не можливо у звязку з тим, що не була проведена евакуація частини архіву банку, яка залишилася у м. Донецьку, куди зараз ПАТ «Укрсоцбанк» позбавлений доступу (ас.64). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 2 ст.64 ЦПК Укаїни визначено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Крім того, представник відповідача 1 [PERSON] надав суду письмову заяву про застосування строку позовної давності Статтями 257, 261, 264, 266, 267 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Таким чином, враховуючи, що останній платіж за кредитним договором відповідачкою [PERSON] було здійснено ще у 2005 році та з цього моменту до моменту звернення до суду пройшло більше 3 років, суд вважає, що у заявлених позовних вимогах про стягнення боргу з відповідачки 1 [PERSON] необхідно відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності. Доказів переривання строку позовної давності в суд не представлено. Крім того, враховуючи, що між позивачем та відповідачем 2 виник спір з приводу обставин укладення договору поруки, та відповідач [PERSON] наполягав на витребуванні оригіналу договору поруки з метою призначення судової-почеркознавчої експертизи, судом розяснено представнику позивача наслідки ненадання оригіналів документів, враховуючи принцип змагальності сторін, суд приходить до переконання, що на теперішній час відсутні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог, заявлених банком до відповідача 2 [PERSON] у звязку з їх недоведеністю в судовому засіданні. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати залишаються на позивачі та не підлягають стягненню з відповідачів. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed