Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

07.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про визнання за ним права власності на будинок, розташований за адресою [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 24.07.1997 року на підставі договору купівлі-продажу, будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], [INFO]. Договір купівлі-продажу був нотаріально засвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі. Після чого [PERSON] повинна була звернутись до БТІ м.Дзержинська і зареєструвати цей договір у реєстрі право власності, але у зв'язку зі своєю юридичною необізнаністю вона цього не зробила. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Донецька область, [ADDRESS] Оскільки [PERSON] заповіту не залишила, позиач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутня реєстрація права власності. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечував. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так в судовому засіданні встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належав будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, серії [NUMBER] (а.с.15). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] позначеними літерами: будинок - А, а, м/с загальною площею - 112,2 кв.м., житловою площею - 81,6 кв.м., літня кухня - Бб, площею - 22,5 кв.м., сарай - В, площею 13,5 кв.м., сарай - С, площею 9,9 кв.м., гараж - Ж, площею - 27,0кв.м., погреб - п/г, площею 9,0 кв.м., вбиральня - Г, площею 1,7 кв.м., огородження - N, площею - 37,4кв.м. (а.с. 8-13). При прийнятті спадщини позивачу було відмовлено, оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала належним чином право власності на домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є достатньо обґрунтованими та підтвердженими, а тому вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved