Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

07.11.2017 р. адвокат Галька Назар Олександрович, який діє за письмовим договором про надання правової допомоги (а.с.13) (далі - представник позивача, Галька Н.О.) в інтересах [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідач [PERSON] , відповідач [PERSON] ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі - КП «ПКВ» ЕМР), в якій просить суд: Стягнути з [PERSON] , іпн: [NUMBER] ,[PERSON] , іпн: [NUMBER] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 16613 грн. 30 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а також судові витрати та витрати на правову допомогу, які підтверджені документально. В обґрунтування позову, представник позивача зазначає, що 06.07.2017р. згідно акту «Про затоплення, аварії, яка відбулась на системі централізованого опалення, гарячого чи холодного водопостачання» затвердженого в.о. головного інженера КП «ПКВ» ЕМР [PERSON] , комісія засвідчила, що 04.07.2017р. в кв. [ADDRESS] , в наслідок проникнення води з системи холодного водопостачання з [ADDRESS] трапилось залиття холодною водою, в наслідок чого було залито:стеля стіни кімнат,підлога пошкоджені шпалери.Наслідком затоплення в акті зазначено, те, що в квартирі відповідача - тіч фільтра у вбиральні. Під актом підписались всі члени комісії та позивач, відповідач кв. [ADDRESS] відмовився від підпису хоча був присутнім. В наслідок затоплення були виявлені пошкодження, про що було складено відповідний дефектний акт від 11.09.2017р.. Також, сторона позивача зазначає, що з метою з`ясування розміру заподіяної майнової шкоди та витрат на її відшкодування, було розроблено кошторис, відповідно до якого вартість робіт та матеріалів для виконання ремонтних робіт станом на 04.07.2017р. складає 16613 грн. 30 коп. У зв`язку з пошкодженням квартири, яке виявилось у фактичному знищенні шпалер на стінах та стелі кімнат, коридору, позивач змушений робити ремонт у квартирі, а до цього періоду проживати у спаплюженому житловому приміщенні, що дуже негативно відобразились на моральному стані позивача, що виразилось в переживання щодо вчинення дій пов`язаних з ремонтно-відновлювальними роботами, пошуком фахівців, які б могли виконати такі роботи, тощо. В той час, коли на дворі холодна пора року, а від постійної вологи перебування в квартирі стало не аби яким випробуванням на міцність нервів. Сторона позивача вважає, що бездіяльність відповідача, щодо своєчасного виявлення та вчиненняремонтних робіт в системі холодного водопостачання, знаходиться в прямому зв`язку з ушкодженням майна в квартирі позивача, а отже і відшкодуванням як завданої матеріальної шкоди так і моральної, яку позивач оцінює в розмірі 10000 грн., а також і витрат на правову допомогу адвоката за якою позивач змушений був звернутися, оскільки відповідачі жодних дій спрямованих на відшкодування шкоди в добровільному порядку не вчиняли, стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Бульби О.М. від 07.11.2017 р. провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду (а.с.17). У зв`язку із введенням в дію ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р., ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.12.2017 р. визначено проведення розгляду даної цивільної справи за правилами нової редакції ЦПК України та справу призначено до розгляду в загальному провадженні ( а.с.36). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.10.2018 р. по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.198). Ухвалою судді Енергодарського міського суду Бульби О.М., у зв`язку з поверненням матеріалів цивільної справи з експертної установи без виконання, провадження по справі відновлено з призначенням судового засідання (а.с.218). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась повторно, клопотань або заяв про відкладення слухання справи не надала. В матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у відсутності позивача. Представник позивача: адвокат Галька Н.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду 23.05.2019 р. письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с.226). Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.223). Відповідач [PERSON] надала до суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с.127). Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с.127-131). Представник третьої особи: КП «ПКВ» ЕМР, в судове засідання не з`явився, надав до матеріалів справи клопотання про розгляд справи у відсутності (а.с.97). Враховуючи, що явка сторони позивача та сторони відповідача не визнавалась судом обов`язковою (п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України), сторона позивача, відповідачі та представник третьої особи просять розглядати справу у їх відсутності, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, характер та тривалість страждань, завданих позивачам внаслідок залиття квартири, істотність вимушених змін у їхньому житті і наслідків, що наступили. Згідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р. (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. При цьому, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У відповідності до вимог ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом, з пояснень наданих стороною позивача у судових засіданнях та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12), встановлено, що позивач по справі [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , а з пояснень відповідачів наданих у судових засіданнях встановлено, що вони є власниками квартири за адресою [ADDRESS] . В судових засіданнях, відповідачівизнали, що в літку 2017 р. відбулось часткове незначне залиття однієї кімнати та коридору в квартирі позивача, з причин зазначених в Акті №2066, однак не визнають та заперечують посилання сторони позивача щодо наслідків ушкоджень в квартирі позивача, зазначаючи також на те, що до самої квартири, у тому числі, в день залиття, відповідачі доступу не мали, а отже наслідків залиття не бачили. Відповідачі не визнають ні розмір матеріальної шкоди та моральної шкоди про яку просить сторона позивача, посилаючись на відсутність доказів, а також і вимоги щодо стягнення з них судових витрат. Згідно приписів ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В обґрунтування вимог позову, стосовно причин залиття квартири позивача за адресою [ADDRESS] яке мало місце 04.07.2017 р. та наявності в цьому вини відповідачів по справі, сторона позивача посилається на Акт №2066 від 06.07.2017 р., посвідчена копія якого була долучена до справи в судовому засіданні 27.03.2018 р. (а.с.76) (далі - Акт №2066). Як на наслідки залиття квартири, сторона позивача посилається на доданий Дефектний акт від 11.09.2017 р. після обстеження квартири [ADDRESS] (а.с.10), а як на розмір завданої позивачу шкоди в наслідок залиття відповідачами квартири, сторона позивача посилається на локальний кошторис складений в поточних цінах станом на 04.07.2017 р. (а.с.11-11 зворот). Аналізуючи зміст зазначених письмових документів, суд дійшов наступного висновку. Згідно приписів ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. №927/11207 (далі - Правила №76), передбачено в п.2.3.6, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (додаток №4). В додатку №4 до Правил №76 зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до Акту №2066, комісія у складі: начальника зміни, майстра зміни, слюсаря АВР (держ.електрослюсар) склала даний акт про те, що 04.07.2017 р. в будинку [ADDRESS] відбулось затоплення, аварія в системі х/в, затоплені спальня, туалет-ванна, причиною затоплення, аварії є протікання фільтра по х/в в туалеті в квартирі 101. Даний акт було підписано особами комісії у складі начальника зміни, майстра зміни, слюсаря АВР (держ.електрослюсар) та з актом були ознайомлені квартиронаймач [ADDRESS]. - [PERSON] , яка висловила свою незгоду про що зазначено на проти її прізвища та представник [ADDRESS]. [PERSON] , затверджений В.о . головного інженера КП «ПКВ» ЕМР [PERSON] . 10.07.2017 р. та посвідчено відбитком штампа Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» ЕМР (а.с.76). Отже, як зазначено, під час складання Акту №2066 була присутня [PERSON] як представник кв.97, однак матеріали справи не містять письмових доказів того, що [PERSON] є квартиронаймачем (договір), а нотаріальна довіреність від позивача [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка додана до матеріалів справи (а.с.84) датована 28.08.2017 р., тобто більш ніж через місяць після дати складання Акту №2066, отже ні з даного акту, ні з матеріалів справи не встановлено законних підстав зазначення [PERSON] в Акті №2066 як представника від потерпілої сторони, про що йдеться у Правилах №76, а отже належного представника від квартири яку було затоплено в Акті №2066 не зазначено. Крім того, як зазначалось, Акт №2066 складено комісією у складі: начальника зміни, майстра зміни, слюсаря АВР (держ.електрослюсар), затверджено В.о. головного інженера КП «ПКВ» ЕМР [PERSON] та посвідчено відбитком штампа Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» ЕМР, однак відповідно до зазначених вище приписів Правил № 76 , факт залиття квартири та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Проте, суду не надано доказів наявності угод відповідно до яких особи зазначені в Акті №2066 є виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, обслуговують внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, укладених у тому числі між позивачем та відповідачами. Також, в порушення Правил №76, Акт повинен затверджувати начальник організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а ні в.о. головного інженера. також, встановлено не відповідність Акту №2066 і іншим зазначеним у Правилах №76 положенням. Згідно ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Сторона позивача, як доказ заподіяння шкоди позивачу залиттям квартири 04.07.2017 р. посилається на Дефектний акт від 11.09.2017 р. після обстеження квартири [ADDRESS] (а.с.10) (далі - Дефектний акт), однак, у змісті абзацу другого Дефектного акту зазначено, що цей дефектний акт про нанесену шкоду квартири [ADDRESS] , складено на підставі акту обстеження від 06.09.2017 р., з чого вбачається, що даний Дефектний акт не стосується обставин, якими сторона позивача обґрунтовує свої вимоги, оскільки стосується затоплення квартири позивача що мало місце 06.09.2017 р., який не є предметом розгляду даної справи. Також, сторона позивача, як на розмір завданої позивачу відповідачами 04.07.2019 р. матеріальної шкоди в сумі розмірі 16613 грн. 30 коп. посилається на Локальний кошторис ремонту квартири [ADDRESS] (після затоплення зверху), складений в поточних цінах станом на 04.07.2017 р. (а.с.11-11зворот) (далі - Локальний кошторис), однак, зі змісту даного Локального кошторису не можливо встановити, що він наданий та складений за наявними дефектами, які підлягають усуненню, в наслідок залиття квартири позивача саме з квартири відповідачів, оскільки, в даному Локальному кошторисі наявне лише посилання: після затоплення зверху, з чого не вбачається, що це є квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачам, а ні будь-яке інше приміщення, що знаходиться на поверхах вище за поверх на якому розташована квартира позивача чи відповідача. Ухвалою Енергодарського міського суду від 23.10.2018 р., було задоволено клопотання представника позивача та з метою з`ясування обставин які мають значення для даної справи, по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу на розгляд якої були поставлені щодо того які є дефекти у квартирі (кімнатах) розташованої за адресою: [ADDRESS] , які утворилась в наслідок затоплення квартири та якщо є такі дефекти, яка вартість відновлювально-будівельних робіт квартири (а.с.198-198 зворот). Однак, визначена ухвалою судова будівельно-технічна експертиза не була виконана у зв`язку з невиконанням стороною позивача вимог зазначених експертом у клопотаннях, які судом направлялись стороні позивача супроводжувальним листом, у тому числі з підстав несплати вартості проведення експертизи (а.с.210), у зв`язку з чим, листом від 25.01.2019 р. №756-18 з Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ, ухвала суду від 23.10.2018 р. залишена без виконання, а матеріали цивільної справи повернуті на адресу суду (а.с.213-214). Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Пунктом 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно приписів ч.1, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З пояснень наданих учасниками справи та свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] під час розгляду справи в суді, сукупності досліджених матеріалів справи, судом не встановлено належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів які б підтверджували наслідків залиття квартири позивача 04.07.2017 р., якими сторона позивача обґрунтовує свої вимоги. Судом не встановлено, що відповідачі були належним чином повідомлені про наслідки залиття квартири позивача 04.07.2017 р. та особисто, шляхом надання стороною позивача доступу до квартири, мали можливість та були ознайомлені з наслідками пошкоджень завданих залиттям як в день події 04.07.2017 р. або в інший день, у тому числі і під час складання Акту №2066, який при цьому, як встановлено вище, складено з порушенням порядку визначеного законом, а отже до уваги судом не береться. При цьому, суд зауважує, що визнання відповідачами події залиття в літку 2017 р. квартири позивача, не доводить вимог позивача, оскільки за відсутності доказів на підтвердження вимог сторони позивача щодо наслідків завданої шкоди яка мала місце саме 04.07.2019 р., її матеріального розміру та розміру моральної шкоди, а також у відсутність доведення причинного зв`язку між шкодою про яку просить сторона позивача та протиправним діянням відповідачів. Враховуючи зазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивача щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомоги та судових витрат. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, приписи ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed