Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

08 грудня 2017 року позивач [PERSON], що мешкає за адресою: с. Карналіївка Білгород Дністровського району Одеської області по вул. Миру, 38 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], що зареєстрований за адресою: с. Карналіївка Білгород Дністровського району Одеської області по вул. Миру, 38 про зміну розміру стягнутих аліментів, відповідно до ст. ст. 180, 192 СК України просить суд: стягнути з [PERSON], 13.03. [INFO], на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини, тобто до 13 лютого 2023 року; стягнути з відповідача на її користь витрати за послуги адвоката в розмірі 300 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2013 року було вирішено стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення стягнення аліментів, який набрав чинності 17.06.2017 року, внесено зміни до СКУ, а саме до ст.182 СКУ, відповідно якої «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку» . Отже, у звязку із змінами у законодавстві, вона і вимушена звернутися до суду з вказаним вище позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, з позовом згодний. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 02 квітня 2012 року відповідно до рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду був розірваний. /л.с. 6/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 004806 /л.с.5/. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2013 року було вирішено стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. /л.с. 4/ Позивач у своєму позові зазначає, що вказаний розмір аліментів, що призначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 26 березня 2013 року є нижчим за встановлений законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення стягнення аліментів», а тому просить збільшити його. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). [PERSON] Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено з 01.05.2017 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 1426 грн. Оцінюючи у сукупності вимоги позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме: у звязку із необхідністю приведення порядку стягнення аліментів у відповідність до норм чинного законодавства та відсутністю заперечення про це відповідача, підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягнутих аліментів та суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. щомісячно. У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу є обґрунтованими, оскільки дійсно згідно квитанції №91/2017 Одеської обласної колегії адвокатів (за підготовку позову до суду) [PERSON] сплатила кошти у розмірі 300 грн., які підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved