Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

07 січня 1998 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить право на земельну частку (пай) площею 3,78 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «1 Травня» с.Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнав. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 07 січня 1998 року (а.с. 8). Випискою із книги реєстрації сертефікатів на право на земельну частку № 19-28-0.2-2109/2-15 від 26 березня 2015 року (а.с.14), випискою із списку громадян, членів КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю № 323 від 18 березня 2015 року (а.с. 15), довідкою Вищеольчедаївської сільської ради № 324 від 18 березня 2015 року (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв площею 3,78 умовних кадастрових гектара. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), виданої нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала. Дружини та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом. Свідоцтвом про смерть (а.с.8), свідоцтвом про народження (а.с. 9), довідкою Вищеольчедаївської сільської ради № 322 від 18 березня 2015 року (а.с. 12) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка вступила в оперативне управління спадковим майном, розпорядилася особистими речами померлої. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 27 березня 2015 року (а.с. 10-11), слідує, що оригінал сертифіката на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на земельну частку через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 85 від 08 квітня 2015 року, а.с.16). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved