overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхніх неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги. Діти знаходяться на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, з позовними вимогами згодний частково у 1/3 частині заробутку. Тому, на підставі ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають з 04.03.2006 року у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтв про їхнє народження (а.с.3-4), які мешкають з позивачкою (а.с.7). На даний час діти знаходяться на утриманні матері - [PERSON], оскільки відповідач вихованням дітей не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. З викладеного позивачкою не випливає, що у відповідача є інші утриманці, які б потребували допомоги з його боку, а визначений позивачкою розмір аліментів суд вважає завищеним, оскільки про свій стан здоров'я та дітей позивачкою не зазначено, а заробітна плата позивача складає близько п'яти з половиною тисяч гривень на місяць. Тому, суд вважає достатнім та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 26 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 15. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що сімейні відносини з відповідачем були припинені в квітні 2017 року, в звязку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різницею поглядів щодо сімейних обовязків, внаслідок чого виникали сварки, конфлікти, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу просила її прізвище залишити без змін.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб між ним та позивачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 15, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони мають від шлюбу дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з квітня 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON]Ю посилалася на те, що 04 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 119. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що сімейні відносини з відповідачем були припинені у січні 2017 року, в звязку з різними поглядами на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти та сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу просила її прізвище залишити змінити на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.. Сторони мають від шлюбу дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] (надалі - заявник) звернулася до суду з указаною заявою. Зазначив, що він народився [INFO] у с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області. Його батьком був [PERSON], який помер в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області. Мати - [PERSON] також померла. Батьки не знаходились у зареєстрованому шлюбі, однак весь час прожили однією сім'єю. У зв'язку з цим в свідоцтві про народження заявника батько не зазначений. Після смерті батька залишилось спадкове майно - земельний пай, розташований в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області. Однак оформити свої спадкові права заявник не може, оскільки не встановлений факт батьківства. Просить встановити факт визнання батьківства, що [PERSON], який помер [INFO] був батьком [PERSON]. У судовому засіданні представник заявник підтримав заяву, посилаючись на обставини, викладені у ній. Представник заінтересованої особи - Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти встановлення факту не заперечують. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] був батьком [PERSON], [INFO]. Зазначений факт у судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які в сукупності суду пояснили, що добре знали покійного [PERSON], оскільки були сусідами. Також цей факт підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] (а.с. 6), копією заповіту від 22 квітня 2004 року (а.с. 7), копією заповіту від 25 лютого 2009 року (а.с. 8), довідкою Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 681 від 02 жовтня 2013 року (а.с. 9), довідкою Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 274 від 12 квітня 2010 року (а.с. 10), довідкою Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 682 від 02 жовтня 2013 року (а.с. 11), випискою із погосподарської книги за 1974-1976 роки по Наддністрянській сільській раді Мурованокуриловецького району Вінницької області від 02 жовтня 2013 року № 680 (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 06 листопада 1993 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що в шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У вересні 2013 року вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та фактично стали проживати окремо, оскільки відповідач порушив подружню вірність та завів коханку, з якою проживає окремо. Шлюб між ними носить формальний характер, примирення є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 07 листопада 2017 року о 14.30 год., сторони не зявились, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та подали заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності і позов задовольнити. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони, які зареєстрували шлюб 06 листопада 1993 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, з вересня 2013 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~07 вересня 2017 року\~ в м. Бучач Тернопільської області померла мати позивачів [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,0721 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , згідно державного акту серії [NUMBER] , виданого 24 квітня 2007 року Бучацькою міською радою. Оскільки земельна ділянка належить позивачам на праві спільної власності, однак не зазначені частки у спільній власності, позивачі не мають змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилася, однак подали суду заяви, в якій вказали, що позов підтримують і просять суд справу розглядати у їх відсутності. В судове засідання представник відповідача Бучацької міської ради Тернопільської області не з`явився, однак подав суду відзив, в якому вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [INFO] \~ в м. Бучач Тернопільської області померла мати позивачів [PERSON] ; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті\~спадкодавця залишилося\~спадкове майно\~у виді\~земельної ділянки площею 0,0721 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] та [PERSON] діти спадкодавця є спадкоємцями за законом першої черги, в 6-місячний\~ строк з\~ дня\~ смерті спадкодавця\~ прийняли спадщину; Окрім позивачів, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

07 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.09.2017 р. о 16 год. 54 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора є безпорадною, не може задовольнити основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.09.2017 р. о 16 год. 54 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «Солонянська ЦРЛ» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора напружена, підозріла, агресивна, виказує маячні ідеї впливу, чує «голоси». [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

07 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Іларіонове, вул.Боженко, 21/21. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним для себе та оточуючих, не може задовольнити основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «ДКПЛ» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий агресивний та напружений, мислення паралогічне, увага нестійка, память знижена, критика стану відсутня . [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

07 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Чапаєва, 78/69. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.09.2017р. о 23 год. 43 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.09.2017р. о 23 год. 43 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «Павлоградська МЛ №1» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, мовному контакту недоступний, мичить, аутичний, негативістичний, критика відсутня. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-мачний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved