Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

08.06.2017 року позивач в особі свого представника за довіреністю звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просив суд визнати зміненим пункт 40 договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] від 03.03.2006 року, а саме викласти його в наступній редакції «40. Реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.» та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що 03.03.2006 року між СТОВ «Дружба», правонаступником якого є СТОВ агрофірма «Україна Нова» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 24,8977 га, яка знаходиться на території Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області та має кадастровий номер [NUMBER] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 01.03.2005 року серії [NUMBER]. Вказаний договір зареєстрований у Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 жовтня 2007 року за №040768000018. Строк дії договору - 10 років. Згідно з п. 40 договору реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання (непотрібне закреслити) договору. Відповідач як спадкоємець [PERSON] 10.02.2016 року звернувся до позивача із заявою про те, що він після закінчення дії договору, яке, на його думку, повинно було відбутися 03.03.2016 року, буде самостійно обробляти належну йому земельну ділянку. При проведенні позивачем весняно-польових робіт весною 2017 року відповідач заявив про свої права на обробку земельної ділянки, мотивуючи це тим, що державну реєстрацію права оренди земельної ділянки припинено, про що надав копію довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2016 року №62655867, відповідно до якої право оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] СТОВ «Дружба» було припинено на підставі рішення державного реєстратора реєстраційного відділу виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області Лозовської М.М. від 04.07.2016 року за №30295645, що в подальшому було підтверджено самим позивачем шляхом отримання відповідної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки відповідач з моменту як він став як спадкоємець учасником вказаного договору не звертався до позивача з будь-якими заявами щодо припинення орендних відносин між сторонами, при цьому справно отримуючи орендну плату за договором, представник позивача вважає, що відповідач фактично погодився із зміною п.40 вищевказаного договору та його потрібно для приведення у відповідність до фактичних умов, які склалися між сторонами, викласти в редакції як того вимагає позивач. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, додатково у судовому засіданні 17.08.2017 року пояснивши, що відсутність закреслення у п.40 вищевказаного договору або зміни умов або розірвання договору вказує на те, що вказаний пункт слід читати саме як відсутність можливості і для зміни умов і для розірвання договору, оскільки сторонами не визначено, що саме може зробити орендодавець, а саме чи зміни умови чи розірвати договір, тобто відсутня однозначність вказаного пункту договору. У судовому засіданні представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі, вказавши, що п.40 вищевказаного договору не дозволяє якось інакше тлумачити вказану норму, аніж право орендодавця і на зміну умов і на розірвання договору оренди при реорганізації юридичної особи-орендаря. Також послався на те, що постановою Харківського окружного адміністративного суду Харківської області від 12.07.2017 року по справі №820/1579/17 був відхилений позов позивача до державного реєстратора реєстраційного відділу виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області Лозовської М.М., третя особа - [PERSON], про визнання протиправним та скасування реєстраційної дії щодо скасування запису від 04.07.2016 року за №30295645 про припинення вищевказаного договору оренди земельної ділянки. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи і, зокрема, спірний договір оренди земельної ділянки від 03.03.2006 року, діюче законодавство з предмету спору, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідач є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 24,8977 га, яка знаходиться на території Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області та має кадастровий номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про спадщину за законом серії 1-1916 від 06.11.2011, виданого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №95260298 (а.с.62). Підставою для отримання спадщини відповідачем стала смерть [PERSON], яка володіла вказаною земельною ділянкою на державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01.03.2005 року з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 24.12.2002 року за №443 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №124 (а.с.13, зворотній бік, 14). 03.03.2006 року між [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с.11-13, лицьовий бік), відповідно до умов якого: - строк дії договору встановлювався у 10 років (п.8); - договір набирав чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43); - будь-які дії щодо змін умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін або за рішенням суд в разі відсутності згоди(п.36); - реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (п.40); - дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (абзац 1 п.37). 26.10.2012 року було припинено одну із сторін вказаного договору - СТОВ «Дружба», правонаступником якого стала СТОВ агрофірма «Україна нова», що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с.25-28). Даних про повідомлення відповідача або померлої [PERSON] з боку позивача по вказану дію до суду надано не було. 10.02.2016 року відповідач звернувся до позивача із заявою, що після закінчення договору оренди земельної ділянки, який на думку відповідача закінчується 03.03.2016 року, він бажає у подальшому обробляти вказану земельну ділянку самостійно (а.с.18). 18.02.2016 року позивач відповів відповідачу листом за вихідним №131, в якому повідомив, що оброблення вказаної земельної ділянки [PERSON] може проводити лише після закінчення його строку, який закінчується через 10 років, однак не з моменту підписання вищевказаного договору сторонами та його укладання, а з моменту його державної реєстрації, тобто з 29.10.2017 року (а.с.19). 04.07.2016 року було проведено реєстраційну дію, а саме державний реєстратор виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області Лозовська Марина Михайлівна за №30295645 провела реєстраційну дію та припинила договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. Сторони вказаний факт не оспорювали, однак жодних доказів щодо проведення вказаної реєстраційної дії суду також не надали, тому окрім визнання вказаного факту, суд підстави та правомірність його винесення не з`ясовує. Крім того, вказана обставина стала підставою для з`ясування правомірності проведення реєстраційної дії між сторонами та державним реєстратором Лозовською М.М. у порядку адміністративного судочинства у Харківському окружному адміністративному суді по справі №820/1579/17, яке у суді першої інстанції завершилося винесенням постанови від 12.07.2017 року, якою у задоволенні позовних вимог позивача в даній справі було відмолено. Однак позивач оскаржив вказану постанову суду першої інстанції в апеляційній інстанції, а тому суд жодних фактів з вказаної постанови у даному судовому рішенні не використовує та відхиляє посилання представника відповідача на вказане судове рішення. Також суд вказує сторонам, що їх дії не відповідали вимогам п.36 договору щодо обов'язкового інформування один одного письмово щодо змін, які відбулися у сторін. Так, позивач не направив відповідачу повідомлення щодо зміни сторони договору з СТОВ «Дружба» на СТОВ агрофірма «Україна Нова» у порядку правонаступництва, а відповідач не повідомив письмовов позивача про те, що він є спадкоємцем померлої [PERSON] (до подання заяви 10.02.2016 року) та про те, що він у односторонньому порядку провів реєстраційну дії припинення договору оренди землі 04.07.2016 року, про що позивач дізнався лише навесні 2017 року. В той же час вимоги відповідача щодо припинення договору оренди землі не відповідають практиці Верховного суду України станом на 2017 рік, який у своїй постанові від 18.01.2017 року по справі №6-2777цс16 дав чітке визначення, що строк дії договорів оренди земельних ділянок, в яких набрання ними сили пов`язується із його державною реєстрацією (п.43 вищевказаного договору), діє до закінчення строку дії договору, який відраховується з моменту його державної реєстрації, в даному випадку з 29.10.2007 року і до 29.10.2017 року, тому дії відповідача щодо припинення договору оренди земельної ділянки 03.03.2006 року не відповідають практиці ВСУ та є помилковими. При цьому враховуючи подання [PERSON] письмової заяви до позивача ще 10.02.2016 року, спірна земельна ділянка повинна бути передана відповідачу не пізніше 29.10.2017 року, оскільки він заявив по своє бажання припинити вказаний договір, з відповідною виплатою відповідачу з боку позивача орендної плати за 2017 рік. В той же час вказані питання не є предметом розгляду даної справи, тому суд лише частково обгрунтовує даний момент, оскільки викладене питання випливає з позовних вимог та пояснень сторін. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок ВСУ щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові ВСУ, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Зміна п.40 в односторонньому порядку з посиланням позивача на той факт, що відповідач фактично прийняв той факт, що щорічні виплати орендної плати йому з 2012 року здійснював саме позивач, а не СТОВ «Дружба», судом до уваги не приймаються та не відповідають вимогам п.40 діючого договору оренди, оскільки така зміна призведе до зменшення прав однієї сторони по справі та збільшення прав іншої, що не є пропорційним та не відповідає принципам свободи договору та вільного волевиявлення сторін договору. В той же час відповідач позивача про розірвання договору з підстав реорганізації юридичної особи-орендаря письмово відповідно до вимог п.36 вищевказаного договору не повідомляв, а тому відсутні підстави для розірвання договору за таких умов. Посилання представника позивача на той факт, що у п.40 відсутнє закреслення або зміни умов договору або розірвання договору суд до уваги як аргумент також не приймає, оскільки в такій формі договір був укладений між [PERSON] та СТОВ «Дружба» та сторони як правонаступники сторін по договору зобов'язані прийняти умови, які були викладені їх попередниками в редакції, в якій ті уклали договір. Крім цього, не належить застосовувати в даній справі і ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Вказана редакція норми закону була прийнята на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли» від 20.09.2016 року, який набрав законної сили 19.10.2016 року. В той же час договір оренди земельної ділянки був укладений 03.03.2006 року, а зареєстрований 29.10.2007 року, а тому відповідно до ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України до вказаних правовідносин слід застосовувати редакцію ч.4 ст.32 ЗУ «Про оренду землі», яка діяла як на час укладання, так і на час державної реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки і відповідно до якої реорганізація юридичної-особи орендаря була підставою для розірвання договору оренди, якщо вказана дія була передбачена договором оренди земельної ділянки. Посилання позивача на правовий висновок з постанови ВСУ від 09.12.2015 року по справі №6-849цс15 до правовідносин, які виникли в даній справі, відношення не мають, а посилання на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.02.2012 року по справі №6-4992св12 суд взагалі до уваги не приймає, оскільки судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, який невдовзі буде ліквідований, не є преюдиціальними для судів першої інстанції навіть при ідентичних обставинах справи та предмету спору відповідно до норм ЦПК України. Таким чином, вимоги позивача щодо заявлених позовних вимог не ґрунтуються на законі, а тому повинні бути відхилені. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати по справі позивачу не відшкодовуються, оскільки його позовні вимоги залишенні без задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed