Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

08.11.2017 року до суду поштою (відмітка на конверті про відправлення від 03.11.2017 року) надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення нею навчання до 01.07.2020 року. Свій позов позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у неї є дочка [PERSON], [INFO], яка після досягнення повноліття навчається у вищому навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилася, позов підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позову. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Зазначив, що є інвалідом першої групи, розмір пенсії становить 2100 грн. Має інші сім»ю, в якій є малолітня дитина [PERSON], яка досягла семирічного віку. Його батьки є пенсіонерами, батьку виповнилося 69 років, матері 61 рік. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу слухати без її участі, позов підтримує повністю. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої у графі «батько» записаний [PERSON] (а.с.7). На даний час дочка [PERSON] досягнула повноліття і навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті з денною формою навчання, термін навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2020 року, що підтверджується довідкою № 4529 від 11.10.2017 року (а.с.8). Згідно довідки, виданої 31.10.2017 року №186 Михайлівською сільською радою, [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] Обставини, які зазначені відповідачем, визнаються позивачем і тому не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], яка досягнула повноліття, але якій не виповнилося 23 років та навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті на денній формі навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги і відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно разом з тим, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, тобто матірю і враховує те, що дочка сторін ніде не працює. Тому суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та стягує аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання 01.07.2020 року, на користь [PERSON], а не на користь позивача, як остання просила. При подачі даного позову позивач звільнена від сплати судового збору, відповідач є інвалідом І групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення №058862, тому судові витрати зі сплати судового збору компенсуються за рахунок держави відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial