Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

08 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до Павлівської сільської ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , якій на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Павлівської сільської ради, яку вона успадкувала після смерті своїх батьків [PERSON] і [PERSON] . Посилаючись на те, що він позбавлений можливості оформити спадщину в установленому законом порядку, оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений, просить визнати за ним право власності на вказану земельну частку (пай). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 69). Представник відповідача Павлівської сільської ради в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 71). Представник Охтирської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 36, 70). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 серпня 1984 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим останній було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 8). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 березня 2018 року за [PERSON] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала в колективній власності КСП «Обрій», розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14 червня 1996 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №326 (а. с. 16-17). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2018 року за [PERSON] у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала в колективній власності КСП «Обрій», розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14 червня 1996 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №326 (а. с. 18-20). [INFO] [PERSON] померла (а. с. 10). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Височанського старостинського округу Охтирського району Сумської області від 12 лютого 2019 року [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з нею проживав чоловік [PERSON] (а. с. 13). 12 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу, але в оформленні спадкових прав на вказану земельну частку (пай) [PERSON] було відмовлено, оскільки [PERSON] не зареєструвала право власності на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку (а. с. 25, 37-63). Через вказані обставини [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування в нотаріальній конторі. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів на території Павлівської сільської ради Білопільського району, КСП «Обрій», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved