Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

09.01.2019 позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2018, залишеного в силі постановою Апеляційного суду Сумської області від 08.10.2018 у [PERSON] є заборгованість зі сплати аліментів на утримання на той час неповнолітнього сина в розмірі 30753,75 грн. Частину заборгованості позивач сплатив в розмірі 2000 грн. Позивач хворіє на ряд тяжких захворювань хребта. В зв'язку зі станом здоров'я не може повноцінно працювати. На даний час стан здоров'я покращився і з 04.12.2018 працює офіційно трактористом у ФОП [PERSON] Від сплати аліментів не ухиляється, але стягнення заборгованості ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Заборгованість виникла внаслідок його тривалої хвороби та неможливості сплачувати аліменти в повному обсязі. Також згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2018 з позивача стягнуто аліменти на повнолітнього сина [PERSON], на період навчання в розмірі 1/5 частини від його заробітку(доходу), що також перешкоджає повністю сплатити заборгованість за аліментами. Тому просив суд розстрочити сплату заборгованості по аліментах шляхом стягнення коштів із заробітної плати. Ухвалою від 10.01.2019 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано зазначити період розстрочки та розміри періодичних платежів, завірити копії документів належним чином та підтвердити те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. 22.01.2019 надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач зазначив, що заборгованість в розмірі 28753,75 грн він зможе погасити протягом 29 місяців, за умови отримання ним заробітної плати в розмірі 4173 грн та сплачуючи щомісячно по 1007,78 грн. В зв'язку з чим просив розстрочити заборгованість по аліментах, встановлену рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2018, шляхом стягнення з нього коштів з його заробітної плати в розмірі по 1007,78 грн щомісячно, строком на 29 місяців. 22.01.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надано. Ухвалою від 29.01.2019 за заявою [PERSON], її залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, запропоновано протягом 10 днів надати письмові пояснення. Третя особа [PERSON] подала письмові пояснення в яких зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки старший державний виконавець Охтирського МВ ДВС Лелак В.Р. є неналежним відповідачем у справі, аліментна заборгованість існує на користь [PERSON], яка повинна бути залучена відповідачем або співвідповідачем. Заявлені позовні вимоги визначені неправильно, оскільки заборгованість встановлена рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2018 в розмірі 30753,75 грн, так як аліментна заборгованість визначалась на підставі рішення суду від 30.03.2011 № 2-48/11, в межах справи виконавчого провадження № 25959509. Тобто, аліментна заборгованість є складовим стягнення аліментів на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду від 30.03.2011 № 2-487/11 про стягнення аліментів. Боржник умисно тривалий час з липня 2015 року по 2017 рік включно не сплачував аліменти. Незадовільний стан здоров'я [PERSON], належним чином не доведений, достовірними та достатніми доказами. Ті обставини на які посилається позивач у позовній заяві були предметом розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій по наведеним вище цивільним справам. З наведеного вважає, що позовна заява [PERSON] задоволенню не підлягає за безпідставністю, необґрунтованістю позову, недоведеністю поважності підстав для розстрочки, неправильного вибору способу захисту свого права позивачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 № 2-487/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.02.2016 № 583/3479/15-ц [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON] Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2016 № 2-487/11 змінено сторону виконавчого провадження № 25959509, відкритого за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 № 2-487/11, а саме змінено стягувача [PERSON] на [PERSON] Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2018 №583/1842/17, яке постановою Апеляційного суду Сумської області від 08.10.2018 залишене без змін, визначено розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-487/11 від 30.03.2011, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, за період з 01.07.2015 по 31.12.2017 в сумі 30753,75 грн (а.с. 32-37). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2018 №583/3025/18 стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на час його навчання, але не довше, чим до досягнення ним 23 років, починаючи стягувати з 01.10.2018 та аліменти сплачувати на користь [PERSON] ( а.с.38-39). В підтвердження періодичної сплати аліментів позивачем надано копії квитанцій (а.с.40-44). Відповідно до копії наказу № 1К від 04.12.2018 [PERSON] з 05.12.2018 працює трактористом у ФОП [PERSON] (а.с.45). Станом на 01.01.2019 заробітна плата [PERSON] складає 4173,00грн, відповідно до довідки від 23.01.2019 ( а.с.52). В підтвердження свого стану здоров'я позивачем надано копії висновку магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта від 31.05.2016 (а.с.46-47). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.01.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 21075,91 грн та 687,96 грн в рахунок відшкодування судових витрат, а всього стягнути 21763,87 грн. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню нормами Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.197 Сімейного кодексу України передбачено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості по аліментах. Так, відповідно до ст.. 2 СК України, сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім'ї, визначеними у ньому. Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням. Таким чином, у даному випадку мають місце майнові відносини між матір'ю та батьком дитини щодо її утримання. Тому належним відповідачем у справі має бути мати дитини, на користь якої стягуються аліменти, тобто [PERSON]. Позивач відповідачем визначив старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області Лелака В.Р. Однак державний виконавець не може бути відповідачем у цій справі, оскільки спірні правовідносини є сімейними та регулюють відносини між особами, виключний перелік яких визначений у ст.. 2 СК України. Як вбачається зі змісту ст. 51 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. На позивачеві лежить обов'язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов'язаний виконати покладений на нього законом або договором обов'язок. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху. Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача. Аналогічна правова позиція викладена й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18. З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до суду з клопотанням щодо залучення до участі у справі належного відповідача, тобто матері дитини, на користь якої стягнуто аліменти. Враховуючи те, що позивач пред'явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявляв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Інші доводи учасників процесу висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed