Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

09 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір міни нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на належну йому квартиру [ADDRESS] , укладеного на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» за №374 та встановити факт належності йому договору міни нерухомого майна від 26 жовтня 2000 року №374 на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . В обґрунтування позову позивач вказав, що 26 жовтня 2000 року між ним та відповідачем укладено договір міни нерухомого майна за №374 на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», відповідно до якого сторони обмінялися належними їм квартирою [ADDRESS] та квартирою [ADDRESS] . Внаслідок обміну квартира [ADDRESS] перейшла у власність [PERSON] , а квартира [ADDRESS] [PERSON] . Договір міни нерухомого майна виконаний у повному обсязі, сторони обмінялись майном, здійснили взаємний переїзд, зняття з реєстрації місця проживання та провели сплату комунальних і других платежів до 01 листопада 2000 року. У зв`язку з тим, що договір не посвідчений нотаріально, а також у зв`язку із наявністю помилки у договорі в написанні його прізвища, він не може в повному обсязі розпоряджатись належним йому майном та змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник позивача - адвокат Колесник Ю.В. у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила судове засідання провести за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала. Третя особа - товарна біржа «Мегаполіс-Інфо» в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 28 вересня 2020 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. 26 жовтня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір міни нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] (а.с.5-7). Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо». Зі змісту спірного договору вбачається, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 серпня 1994 року, зареєстрованому в КП «ММБТІ» 23 серпня 2000 року за реєстраційним №269, а квартира [ADDRESS] - [PERSON] на праві свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 2020 року, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 20 жовтня 2000 року за реєстраційним №276 (а.с.5). Згідно пункту 4 спірного договору в наслідок обміну квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , а квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до реєстраційного посвідчення КП «ММБТІ» від 06 листопада 2000 року за [PERSON] на підставі спірного договору міни зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] реєстраційним №269 (а.с.6). На думку суду, позивач [PERSON] та особа, яка зазначена стороною в спірному договорі міни нерухомого майна як « [PERSON] » є однією й тією ж особою, а прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » у документах є ідентичними, оскільки така розбіжність в написанні прізвища заявника виникла внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення та впливу російської орфоепії та орфографії. Указана позиція судом сформована виходячи з такого. 11 жовтня 2000 року Житлово-комунальним підприємством «Заселье Быт» на ім`я « [PERSON] » видано свідоцтво про право власності на житло -квартиру [ADDRESS] , яке виготовлено російською мовою (а.с.18). Прізвище позивача в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 23 жовтня 2000 року російською мовою зазначено як « [PERSON] » (зворотна сторона а.с.10). Згідно копії Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] позивач [PERSON] «перепрописаний» в 2000 році з [ADDRESS] (а.с.12-13). Пункт 1 спірного договору міни містить посилання на свідоцтво про право власності на житло від 11 жовтня 2020 року, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 20 жовтня 2000 року за реєстраційним №276, згідно якого [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] . Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне для реалізації права як власника нерухомого майна. Відповідно до статті 241 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. До договору міни застосовується відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін (стаття 242 ЦК УРСР). Зі змісту статті 227 ЦК УРСР вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Згідно приписів частини першої статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору. Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, сторони по договору, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісними набувачами. На підставі викладеного, оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved