Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

09.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного нотаріуса виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про повернення стягнутих грошових коштів, в обґрунтування якого зазначив наступне. На підставі виконавчого напису №18522, вчиненого 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми у розмірі 93328,96 грн., приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62988945. 11.09.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову № 62988945 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою встановлено, що згідно з відомостями ПФУ, ДФС позивач отримує дохід від ПАТ «Український графіт». В порядку примусового виконання виконавчого напису за місцем роботи позивача протягом вересня та жовтня 2020 року з позивача було утримано: на користь ТОВ «ВердіктКапітал» грошових коштів на загальну суму 3 354, 78 грн.; на користь Приватного виконавця грошових коштів на загальну суму 3 354, 78 грн. Посилаючись на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020 року вказаний виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, що має наслідком повернення відповідачами безпідставно набутих коштів, позивач просив стягнути на підставі ст.\~1212\~ЦК України з відповідачів безпідставно набуті кошти по 3354,78 грн. з кожного, а також стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 12.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі з повідомленням сторін на 08.04.2021 року. 08.04.2021 року від представника ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідачі, будучи належним повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Як встановлено судом, 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором №1170/6499ВPLK24CO1 від 12.02.2016 року у сумі 93328,96 грн., укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 147 від 22.03.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Женева», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитним договорами б/н від 27.07.2020 року є ТОВ «ВердіктКапітал». 21.08.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Малковій Марії Вікторівні було направлено заяву про примусове виконання рішення. В заяві ТОВ «Вердикт Капітал» просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. 09.09.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62988945 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з позивача 93328,96 гривень на користь Відповідача. Згідно вищезазначеної постанови, виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 18522, виданого 14.08.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 93328,96 гривень. 11.09.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною було винесено постанову № 62988945 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою встановлено, що згідно з відомостями ПФУ, ДФС боржник, тобто [PERSON] отримує дохід від особи, якою є: Приватне акціонерне товариство «Український графіт». 18.11.2020 року на підприємстві ПАТ «Український графіт» [PERSON] отримав довідку № 10/338, в якій зазначено, що за вересень та жовтень 2020 року з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» та приватного виконавця Маклакової М.В. утримано по 3354,78 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020 року по справі №335/9263/20 визнано виконавчий напис, вчинений 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 18522 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суми в розмірі 93328,96 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212\~Цивільного кодексу\~України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Судом встановлено, що виконавчий напис рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню. ТОВ «Вердикт Капітал» та приватний нотаріус виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. своїм правом на подання відзиву не скористалися, не спростували твердження позивача про факт отримання коштів на виконання виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому було визнано таким, що не підлягає виконанню. Тобто, з урахуванням встановлених судом обставин щодо визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відпали правові підстави для набуття стягувачами коштів в загальному розмірі 6709,56 грн. (по 3354,78 грн. кожним), примусово стягнутих на виконання виконавчого напису, який визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з чим, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС від 06.03.2019 р. по справі № 910/1531/18. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а відповідачами не спростовано факту отримання коштів на виконання виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому було визнано таким що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимог заяви про стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема,витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із вимогами, викладеними у ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. З позовною заявою попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона позивача понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи не надано, в позовній заяві в якості суми судових витрат зазначено тільки про витрати про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем було долучено договір про надання правничої допомоги, укладений 25.02.2021 року між [PERSON] і адвокатом Щербина К.В., копію квитанції прибуткового касового ордеру від 25.02.2021. про сплату [PERSON] 5000,00 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг від 25.02.2021 року, згідно якого вартість послуг складає 5000,00 грн. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному конкретному випадку доводити розмір понесених судових витрат, об`єм наданих адвокатом послуг має саме позивач. В порушення вимог ч.3 ст.\~137\~ЦПК України позивач не надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у рамках даної справи відповідно до умов договору . Суд зазначає, що хоч доданий по позовної заяви договір містить у собі домовленості сторін щодо конкретно визначеного розміру гонорару адвоката, опису послуг, що надаються, їхню вартість, обчислення гонорару та порядок його сплати, разом з тим вимоги ч.3 ст.\~137\~ЦПК України, вимагають саме надання детального опису робіт (наданих послуг). Окрім того, суд приходить до висновку, що надана суду квитанція прибуткового касового ордеру про сплату [PERSON] коштів у розмірі 5000,00 грн. не доводять, що ці витрати були здійснені позивачем у рамках даного судового провадження, оскільки ці квитанції не містять таких відомостей. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами розмір понесених ним судових витрат на правничу допомогу у цій справі, а тому у задоволенні його вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. необхідно відмовити. Також, згідно ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з відповідачів слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в рівних частинах по 454,00 грн. з кожного.

Outcome: approved