overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

07 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Старобільського районного суду з заявою про встановлення факту належності йому документу - Експертного висновку центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності. В обгрунтування заяви заявник зазначив, що він є інвалідом першої групи А безстроково у зв'язку з ліквідацією наслідків на ЧАЕС. Для отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та посвідчення інваліда війни заявник звернувся до Управління праці та соціального захисту населення та надав Експертний висновок центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 06 червня 2016 року №8762 в якому зазначено діагноз заявника. У даному Експертному висновку прізвище заявника українською мовою зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». Згідно паспорта заявника, пенсійного посвідчення, ідентифікаційного коду, свідоцтва про укладення шлюбу його прізвище українською мовою записано «[PERSON]». Просив суд становити факт належності йому Експертного висновку центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 06 червня 2016 року №8762. Встановлення даного факту необхідно заявнику для звернення до Управління праці та соціального захисту населення для отримання посвідчення. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 п.6 ЦПК України суд вправі встановити належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 06.06.2016р. видано Експертний висновок центральної міжвідомчої експертної комісії ИОЗ та МНС України на ім'я [PERSON], в якому прізвище записане через літеру «є» замість правильного «[PERSON]» (а.с.6). Факт належності [PERSON] Експертного висновку центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України підтверджується: копією його паспорту (а.с.4), копією ідентифікаційного коду(а.с.5), копією пенсійного посвідчення [NUMBER] від 12.10.2013 року (а.с.7), копією індивідуальної програми реабілітації інваліда №509 (а.с. 8-9) копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), в яких прізвище заявника вказано як «[PERSON]», через літеру «е». На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] як обґрунтованих та доведених у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

07 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 24 квітня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 59. Від шлюбу дітей не мають. На даний момент шлюбні відносини не підтримують біля чотирьох років. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.07.2016 року, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2012 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що зроблено актовий запис № 59 (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують біля чотирьох років, на примирення позивачка не згідна, тому збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

07 липня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 липня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність. Крім цього, просила позовні вимоги в частині стягнення аліментів залишити без розгляду, решту позовних вимог підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04 липня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

07 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], місце реєстрації якого зазначено у місті Горлівка Донецької області, як і місце реєстрації позивача, за підсудністю справ, визначеною розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 02.09.2014 року № 2710/38-14, з позовом про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 24 вересня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 857, від сумісного життя з яким вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили на початку 2014 року, внаслідок відсутності взаємопорозуміння, протилежних поглядів на шлюб, сім'ю та життя, в результаті чого між ними виникали постійні сварки, що негативно впливало на психічний стан їхньої малолітньої доньки. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову і розірванні їхнього шлюбу з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному сайті суду. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 вересня 2011 року, зареєстрували його у відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 857, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 8 ) . Від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], ( а.с. 7 ), яка проживає з матір'ю, позивачкою по справі. Питання виховання і матеріального утримання дитини вирішені між сторонами у добровільному порядку. Шлюбні відносини між сторонами були припинені на початку 2014 року. Подружжя разом не проживають протягом тривалого часу,мешкають в різних місцях, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, вихованням дитини разом не займаються. За таких умов, враховуючи фактичні взаємини подружжя, та обставини їхнього життя суд приходить до висновку, що причини, які змушують позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

07 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 18 липня 2013 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис № 4. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], разом не проживають, з квітня 2016 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що на примирення не згідна ні за яких умов та їхній шлюб існує лише формально, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згідна, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю, на примирення не погоджується, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не зявилися і згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 18 липня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис № 4 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Дитина проживає разом із позивачем (а.с. 7). Судом встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, з квітня 2016 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що відповідно до статті 174 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем [PERSON] у зв'язку з відповідним її клопотанням. На підставі викладеного, статтей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

07 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29 вересня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що у подружжя відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони з серпня 2004 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає неможливим подальше спільне проживання та збереження шлюбу, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявились та направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 29 вересня 1995 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1752, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). На час розгляду справи між сторонами немає спору про поділ спільного майна подружжя та спору про місце проживання дитини. Дитина проживає з матірю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, обидві сторони згодні на розірвання шлюбу, вважають збереження шлюбу неможливим, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

07 липня 2016 року в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області помер батько позивачів [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїми спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Бубенська,12 в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачі не мають змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявились, однак, подали суду заяви, в якій вказали, що позов підтримують і просять суд справу розглядати у їх відсутності. В судове засідання відповідачка та її представник не зявились, однак, останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 07 липня 2016 року в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 06 травня 2016 року і посвідчений секретарем Стінківської сільської ради Бучацького району, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках; Відповідачка [PERSON] від частки в спадковому майні відмовилася на користь позивачів. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

07 липня 2016 року заявник звернулася до суду із даною заявою в якій зазначає, що з осені 2014 року знайома із [PERSON], з яким склалися дуже теплі і щирі стосунки. На даний час вони мають намір одружитися. У зв`язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, просить суд постановити рішення, яким надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала повністю з підстав, які в ній зазначені та пояснила, що познайомилася із [PERSON] у 2014 році. Вона розуміє відповідальність за створення сімї і разом із [PERSON] мають взаємні почуття. Просить надати їй право на шлюб. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що кохає [PERSON], також розуміє відповідальність за створення сімї. Просить заяву задовольнити і надати заявнику право на шлюб. [PERSON] та [PERSON] батьки заявника, не заперечують проти шлюбу дочки із [PERSON] Просять надати їй право на шлюб. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції подано до суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 22 ч. 1 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Заявник народилася 30 червня 1999 року, що стверджено її паспортом (а.с. 4) і на даний час шлюбного віку не досягла. [PERSON] бажає одружитися із [PERSON] [PERSON] бажає зареєструвати шлюб із [PERSON] Відносини між ними побудовані на спільній згоді на одруження і вони розуміють відповідальність за створення сімї. Згідно ст. 23 ч. 2 СК за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] права на шлюб заявнику відповідає її інтересам. Зважаючи на встановлені обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

07 липня 2016 року лікар 5-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що 06.07.2016 року о 17 годині в примусовому порядку була госпіталізована [PERSON], [INFO], за направленням нарколога-психіатра Лубенської ЦРЛ [PERSON] з діагнозом: біполярний афективний розлад, поточний маніакальний синдром з психотичними симптомами у звязку з агресією по відношенню до рідних і сусідів, та заявами, що «підірве багатоповерховий будинок». Висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева від 07.07.2016 року встановлено клінічний діагноз: біполярний афективний розлад, поточний маніакальний синдром з психотичними симптомами, маніакально-параноїдний синдром, стадія загострення та прийшла до висновку про наявність психіатричних підстав для оформлення хворої госпіталізації у примусовому порядку. В судовому засіданні лікар [PERSON], прокурор Чічіль М.В. підтримали вимоги заяви про примусову госпіталізацію хворої [PERSON] Хвора [PERSON] в судовому засіданні проти примусової госпіталізації заперечувала. Суд, заслухавши лікаря [PERSON], прокурора Чічіль М.В., хвору [PERSON], вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.07.2016 року о 17 годині в примусовому порядку була госпіталізована [PERSON], [INFO], за направленням нарколога-психіатра Лубенської ЦРЛ [PERSON], з діагнозом: біполярний афективний розлад, поточний маніакальний синдром з психотичними симптомами у звязку з агресією по відношенню до рідних і сусідів, та заявами, що «підірве багатоповерховий будинок». Згідно ст.14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] встановлено клінічний діагноз: «біполярний афективний розлад, поточний маніакальний синдром з психотичними симптомами, маніакально-параноїдний синдром, стадія загострення», про що в матеріалах справи мається висновок комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева від 07.07.2016 року. Крім того, згідно вищевказаного висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] підлягає госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved