Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

09 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 жовтня 1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Виконкомом Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у подружжя не склалося через різні характери, та як вважає позивач, з вини відповідача. Впродовж останнього року вони проживають окремо та шлюбні відносини не підтримують. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та примирення не буде, у зв'язку з чим просить його розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. За таких обставин, суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 23 жовтня 1999 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Виконкомом Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 23 жовтня 1999 року, про що зроблено актовий запис № 07 (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконкомом Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.7). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи вони проживають окремо та шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає за позивачем прізвище «[PERSON]» на її прохання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору та 400 гривень витрат на правову допомогу, які документально підтверджені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved