Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

07.10.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, ( Том № 1, а.с., 1), в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця і жителя [ADDRESS] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сина [PERSON] повноліття. Свої позовні вимоги позивачка в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним: Вона перебувала з 14 листопада 2009 року по 22 липня 2013 року з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований у Виконкомі Рижанської сільської ради Вол-Волинського р-н Житомирської обл. за №14. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], 22 липня 2013 року шлюб між нею і відповідачем був розірваний Вол-Волинським р-н судом. Зараз син [PERSON] перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідач працює і має мінливий дохід, має можливість приховувати його, тому вона бажає щоб суд визначив розмір аліментів у твердій сумі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 09.10.2013 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 23.10.2013 року, ( Том № 1, а.с., 9). 01.11.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло письмове клопотання відповідача по справі, - [PERSON], ( Том № 1, а.с., 17), в якому відповідач просив суд залишити без розгляду позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання [PERSON], або зупинити провадження по справі до вирішення справи № 276133913 - ц, провадження № 227647713 Володар - Волинським районним судом Житомирської області за його позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 14.11.2013 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, ( Том № 1, а.с., 21) згідно з якою провадження по даній цивільній справі № 368192113 - ц, провадження 236864913 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, - було зупинено до вирішення іншої справи, - за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, справа № 276133913 - ц, яка на той час знаходилася у Володар - Волинському районному суду Житомирської області. 09.12.203 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, - відділ опіки і піклування при Рижанській сільській раді с. Рижани Володар - Волинського району Житомирської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - визначити місце проживання сина [PERSON] [INFO], - залишивши останнього на його утриманні та вихованні, за адресою: [ADDRESS]; - притягнути до участі орган опіки і піклування Кагарлицького р-ну Київської обл. для дачі висновку по справі; - витребувати довідку-характеристику з місця роботи [PERSON] - витребувати з райвідділу м. Кагарлика Київської обл. матеріали перевірки по заяві [PERSON] від 15.09.2013 року. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовував наступним. В червні 2013 року між ним та Відповідачкою був розірваний шлюб. В зареєстрованому шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] З моменту народження сина і до 15 вересня 2013 року син проживав з ним у приватному будинку за адресою [ADDRESS] Відповідачка залишила дитину, коли сину було 8 місяців. Весь час знаходилася на стаціонарному навчанні в медичному коледжі у м. Бердичеві. Відповідно, бачила сина тільки на вихідні дні. Навіть коли вона зустрічалася з сином на вихідні дні, - не піклувалася про нього та не гралася з ним. Під час розірвання шлюбу в судовому засіданні, коли Відповідачка наполягала на розірванні шлюбу вона заявила про те, що син [PERSON] буде проживати з ним. Він, як батько неповнолітнього сина [PERSON], усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їхньої дитини. Він любить свого сина і має змогу забезпечити його всім необхідним. Він працює лісником в Володарськ - Волинському лісгоспі ДП Червоноармійський АПК з 14.04.2011 року по даний час. Згідно довідки про заробітню плату у нього стабільна заробітня плата. Син відвідував дитячий садок ДНЗ «Горобинка». Він постійно слідкує за станом здоров'я сина, його розвитком, виховує та піклується про нього, у нього з сином психологічний зв'язок, прив'язанність один до одного. 15 вересня 2013 року Відповідачка без його відома забрала хворого сина і вивезла за межі Житомирської області. Він змушений був зі своїм братом та матір'ю поїхати в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області та пересвідчитись в тому, що його син знаходиться в належних побутових умовах. Від побаченого ним у нього виник шок. Будинок, який знімає Відповідачка і в який вона забрала сина для проживання - не пристосований для нормального існування його малолітнього сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку. Відповідачка в даний час працює медсестрою і сина водить з собою на роботу, оскільки його немає з ким залишити і він не відвідує дитячий садок. Крім цього, його достовірно відомо, що Відповідачка в даний час перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] [INFO], який хворіє на туберкульоз. Ця обставина обурила та налякала його, тому що це являється прямою погрозою для життя та здоров'я його сина. Він не має наміру перешкоджати Відповідачці в здійсненні її прав та обов'язків щодо їхнього сина [PERSON]. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми, яка виникла в зв'язку з визначенням місця проживання дитини - тому що вона забрала сина [PERSON] в непристосоване для проживання житло, його немає кому доглядати в той час коли вона працює і більш того, вона відірвала його від звичної обстановки в якій він знаходився - тим самим спричинивши йому моральні страждання. Просить суд визначити місце проживання дитини. Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 12.12.2014 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, (Том № 1, а.с., 23 - 24), якою: Провадження у справі № 368192113 - ц провадження № 236864913 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, -відновлено; - відкрито провадження у справі справа № 368246313 - п, провадження № 236887513 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. - справу № 368192113 - ц, провадження № 236864913 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів об»єднано в одне провадження з справою № 368246313 - ц,. провадження № 236887513 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. Об»єднаній справі присвоєно № 368192113 -ц, провадження № 236864913. Слухання справи призначено на 12 год. 10.01.2014 року в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Московська. 3. 24.12.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, - орган опіки та піклування виконком с. Черняхів Кагарлицького району Київської області про визначення місця проживання дитини, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - визначити подальше місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з нею, - [PERSON] Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним: В провадженні Вол-Волинського районного суду Житомирськоїобласті знаходиться цивільна справа №276/1339/13 - ц за позовом. [PERSON] до неї [PERSON], третя особа Виконком Рижанської сільської ради Вол-Волинського районну Житомирської обл. про «визначення місця проживання малолітньої дитини». Дана цивільна справа ухвалою від 15.10.2013 районного суду Житомирської обл. була передана з Кагарлицькому районному суду Київської обл. Вона, [PERSON] заперечує проти позовних вимог [PERSON] до неї вказаним позовом і вважає за доцільне подати заяву в Кагарлицький районний суд Київської обл. 14 листопада 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєструвавши його у Виконкомі Рижанської сільської ради Вол -Житомирської області, актовий запис № 14. Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який перебуває на її утриманні В зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, часто б»є її і подальше перебування з ним однією сім'єю стало неможливим, вона подала позов до Володарського - Волинського районного суду Житомирської області про розірвання шлюбу. У судовому засіданні відповідач позов визнав, що говорить проте, що він визнав ті обставини, що зловживає спиртними напоями. Рішенням 22 липня 2013 року Володарськ -Волинського районного суду Житомирської області її позов був задоволений, їхній шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу їй залишено прізвище [PERSON]. Судом не визначено, з ким з батьків буде проживати їхній малолітній син [PERSON]. В даний час малолітній син [PERSON] проживає з нею і знаходиться на її утримані та вихованні в с. Черняхів Кагарлицького району. Умови його проживання та виховання в її сім»ї належні, добрі. Вона з сином забезпечені пристойним житлом та матеріально. Вона працює медичною сестрою в с. Черняхів, має стабільний заробіток. Син [PERSON] Має окрему обладнану дитячу кімнату в трьохкімнатному приватному будинку [ADDRESS]. Там знаходиться його охайне спальне місце, яке складається з дитячого диванчика з чистою постіллю, поруч дитячий столик з письмовим приладдям, присутні дитячі іграшки та чистий і охайний одяг. В холодильнику на кухні є все необхідне для повноцінного харчування. Син ходить в дитячий садочок. Разом з нею проживає в цивільному шлюбі чоловік [PERSON], який добре ставиться до її сина [PERSON], займається вихованням дитини, прихильно та любов'ю ставиться до нього, яка відповідає взаємністю. Умови проживання у них з сином добрі, здорові, належні. В сім'ї панує любов, злагода та гармонія. Вона та її чоловік здорові, про що свідчать медичні довідки. Матеріально їхня сім'я забезпечені, її чоловік працює і має стабільний дохід. Вони позитивно характеризуються в Черняхівській сільській раді. Вона вважає, і такої думки Черняхівськіа сільська рада, що її сину [PERSON] доцільно проживати з нею, - [PERSON] Відповідач [PERSON] відсторонився від виховання та матеріального утримання нашого сина [PERSON]. Він не надає жодної копійки на його матеріальне утримання. Тому вона змушена звернутися в суд за позовом про стягнення аліментів. Відповідач не відвідує сина, не займається його вихованням, продовжує зловживати спиртними напоями, створив жахливі умови для проживання сім'ї. П'яний знущався над нею, часто бив її при дитині, що негативно вплинуло на її виховання. В зв»язку з чим вона була змушена розірвати шлюб з відповідачем і тікати від нього, але він продовжує переслідувати її. Так, 21.09.26 ІЗ року відповідач п'яний зі своїми друзями приїхав о 2 годині ночі до її будинку [ADDRESS], де вона на той час проживала з малолітнім сином, відповідач почав голосно стукати в будинок, погрожувати їй з чоловіком фізичною розправою, кричав різною нецензурною та непристойною лайкою. Від ударів по будинку та нецензурної лайки, погроз вони проснулись. Дитиназ переляку почала плакати. Відповідач ще більше і інтенсивніше почав стукати в будинок, почав навмисно бити вікна. З своїми поплічниками розбив три шибки двох вікон кімнат. Від розбитих вікон в кімнаті виникли протяги, стало холодно. Своїми хуліганськими діями їм завдано матеріальну шкоду в розмірі 300 гривень - вартість розбитих вікон. Їхній сон і спокій відповідачем та його друзями було порушено, до ранку не могли заснути. На його хуліганські дії вона змушена була подзвонити в Кагарлицький районний відділ міліції, де зараз розслідується його недостойний вчинок. Вона зробила висновок, що відповідачу не можна передавати дитину на подальше виховання, відповідач може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвитку дитини. Зараз в неї з відповідачем виник спір щодо місця проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку вирішити даний спір відповідач не бажає, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. 21 січня 2014 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, ( Том № 1, а.с., 208 - 209), згідно з якою: - зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, - орган опіки та піклування виконкому с. Черняхів Кагарлицького району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини об»єднано з справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, та за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі, свій зустрічний позов щодо визначення місця проживання дитини підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені в мотивувальних частинах її позовних заяв, та які приведені судом вище. В судовому засіданні відповідач [PERSON] свій позов про визначення місця проживання дитини підтримав в повному обсязі, повністю заперечував проти позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, посилаючись на обставини, які зазначені в мотивувальній частині його позовної заяви, та які судом приведені вище. В судовому засіданні представник відповідача, - [PERSON] позов відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини підтримав в повному обсязі, повністю заперечував проти позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, посилаючись на обставини, які зазначені в мотивувальній частині позовної заяви відповідача, та які судом приведені вище. Представник третьої особи, орган опіки та піклування Рижанської сільської ради Володар - Волинського району Житомирської області в судове засідання не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника, просить задоволити позов [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. Представник третьої особи, орган опіки та піклування виконкому с. Черняхів Кагарлицького району Київської області Ромачук О.О. в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] про встановлення місця проживання дитини, зазначивши при цьому, що позивачка [PERSON] за час проживання на території с. Черняхів Кагарлицького району зарекомендувала себе лише з позитивної сторони. Проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] Сім»я характеризується також лише з позитивної сторони. Малолітня дитина відвідує дитячий садочок, доглянута, має добрий розвиток. Для обстеження житлово - побутових умов проживання сім»ї [PERSON] була створена комісія, по результатам якої було складено акт, з якого видно, що сім»я має добрі житлово - побутові умови проживання, дитина в будинку має житлову площу, яка обладнана всим необхідним для проживання та розвитку дитини. Сама [PERSON] працює медичною сестрою в с. Черняхів Кагарлицького району, по місцю роботи характеризується лише з позитивної сторони. Загалом, вона підтримує позов [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з позивачкою [PERSON], так як вважає, що дана сім»я веде соціальний спосіб життя, добре характеризується, для дитини створені всі відповідні умови для гідного проживання та розвитку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що з липня місяця 2013 року він проживає в цивільному шлюбі з позивачкою [PERSON]. На даний час проживають на зйомній квартирі в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, до того проживали в м. Бердичів. На даний час працює на постійній роботі в м. Києві. Має третю групу інвалідності в зв»язку з захворюванням легенів, - туберкульоз, але дана група інвалідності в серпні місяці 2014 року буде знята, так як лікарі повідомили йому, що він фактично вилікувався, і надавати групу інвалідності більше йому не будуть, тому обмежень на роботу він не має. Вважає малолітню дитину як свою, добре відноситься до дитини, яка відповідає йому взаємністю. Суд, вислухавши сторони по справі, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення зустрічного позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини та позову про стягнення аліментів, та відмови в задоволенні позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини, обґрунтовуючи своє рішення наступним. З урахуванням вимог логічності та розумності судом буде обґрунтоване своє рішення спочатку позову в частині визначення місця проживання дитини, а потім позову в частині стягнення аліментів. Отже, що стосується позову в частині визначення місця проживання дитини, то своє рішення суд обґрунтовує наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 22 липня 2013 року позивачка [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON]. Даний факт підтверджується копією рішення Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 22 липня 2013 року, ( Том № 1, а.с., 5 - 6), з якого видно, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 14 листопада 2009 року, за актовим записом № 14, у виконкомі Рижанської сільської ради Володар - Волинського району Житомирської області між громадянами України [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішення набрало законної сили 02.08.2013 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 12 березня 2010 року виконкомом Рижанської сільської ради Володар - Волинського району Житомирської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в с. Рижани Володар - Волинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації народжень 12 березня 2010 проку зроблено відповідний актовий запис за № 6. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. На жаль, Володар - Волинський районний суд Житомирської області в порушення норм СК України не вирішив питання щодо місця проживання малолітньої дитини сторін, що і потягнуло за собою виникнення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, що і складовою частиною предмету спору в даній справі. Питання щодо визначення місця проживання малолітньої, неповнолітньої дитини врегульовано нормами матеріального права, зокрема, ст.ст. 160, 161 СК України. Згідно ст. 160 СК України: Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за зго дою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спіль ною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, права малолітніх і неповнолітніх дітей закріплені у Конституції України, Конвенції ООН «Про права дитини» та інших нормативно-правових актах України, які стосуються розв'язання спорів між батьками та дітьми. Як зазначалося судом вище, питання щодо визначення місця проживання дитини постало у зв'язку із розі рванням шлюбу батьками. Суд зазначає, що, як свідчить практика, най частіше все ж таки вирішується дане питання при розірванні шлюбу між батьками. При визначенні місця проживання суд враховував ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я та інші причини, що мають істотне значення. Суд наголошує на тій обставині, що, як свідчить практика, що майже завжди дитину/дітей залишають із матір'ю. Що стосується місця проживання дитини, то цивільним законодавством України місце проживання трактується як житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання (гуртожиток, готель, тощо) у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може проживати у приміщенні, яке належить їй на праві власності, за договором найму ( піднайму), на інших законних підставах, тим самим цивільне законодавство одразу дає зрозуміти, що постійне проживання у населеному пункті не обов»язково. Згідно ст. 161 СК України: Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обста вини, що мають істотне значення. 2. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для прожи вання з тим із батьків, хто не мас самостійного доходу, зловживає спиртними на поями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 3. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Отже, малолітньою вважається дитина віком до 7 років. Суд при вирішенні даного спору рахувався насамперед з інтере сами дитини, а не матеріальних станом батьків. При вирішенні даного спору суд враховував особистий вклад кожного з батьків у духовний та моральний розвиток дити ни завдяки власним моральним якостям. Як судом зазначалося вище, як видно з практики, у більшості випадків малолітню дитину залишають із матір'ю, зважаючи на її вік, проте суд зважав на ту обставину, що матір і батько мають однакові рівні права та обов'язки щодо дитини в любому віці. Що ж стосується істотних умов, то до них можна віднести також етичні, матеріальні можливості батьків, рід діяльності та у зв'язку із цим завантаженість їх на роботі, режим роботи батьків. Дитину не буде передано тому з батьків, який не має нормального матеріа льного заробітку, житлових умов, зловживає наркотиками, алкоголем тощо. Під амора льною поведінкою можна зрозуміти дії батьків під впливом алкогольних, наркотичних речовин або ж рід занять, що суперечать моральним засадам суспільства (наприклад проституція) бо ж в усіх інших випадках аморальна поведінка свідчить про відхилення у психіці і тому потребує позбавлення батьківських прав. Так, судом встановлено, що [PERSON] має офіційне постійне місце роботи, по місцю роботи та проживання характеризується лише з позитивної сторони. Суд наголошує на тій обставині, що навіть при переданні дитини на проживання одному з батьків, другий з батьків зберігає практично всі свої права та обов'язки щодо дитини. Отже, що стосується відмови в задоволенні позову [PERSON], та спростування обставин, які зазначені в його позовній заяві, то суд наголошує на наступному. Суд сприймає той факт, що з моменту народження сина і до 15 вересня 2013 року малолітній син сторін проживав у приватному будинку за адресою [ADDRESS], який належить батькам позивача, - [PERSON] Даний факт сторонами не оспорюється, а тому у суду немає підстав сприймати даний факт критично. Проте суд критично відноситься до тієї обставини, що відповідачка [PERSON] залишила дитину, коли сину було 8 місяців. Суд не розцінює той факт, що відповідачка [PERSON] знаходилася на стаціонарному навчанні в медичному коледжі у м. Бердичеві, як той факт, що [PERSON] покинула свого малолітнього сина. Дійсно факт навчання на стаціонарному навчанні зумовлював ту обставину, що відповідачка [PERSON] бачила сина [PERSON] тільки на вихідні дні. Суд критично відноситься до тієї обставини, на яку наполягає позивач [PERSON] що навіть коли відповідачка [PERSON] зустрічалася з сином на вихідні дні, - не піклувалася про нього та не гралася з ним. Отже, суд наголошує на тій обставині, що факт ухилення відповідачкою [PERSON] від виконання своїх материнських обов»язків у відношення свого малолітнього сина, - [PERSON] повинен підтверджуватися лише певними доказами, - зверненням заінтересованих осіб( в тому числі позивачем [PERSON]) до органів опіки та піклування, до органів МВС, по результатам яких повинно бути складено висновок комісії, складено протокол про адміністративне правопорушення, по результатам розгляду якого повинна бути винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо ухилення відповідачкою [PERSON] від виконання своїх батьківських обов»язків. Суд критично відноситься до тієї обставини, на якій наполягає позивач [PERSON], що під час розірвання шлюбу в судовому засіданні, коли Відповідачка наполягала на розірванні шлюбу вона заявила про те, що син [PERSON] буде проживати з позивачем [PERSON], так як даний факт в судових засіданнях не підтвердився, та не має під собою реального підґрунтя. Суд свою критичність обґрунтовує положеннями ЦПК України, зокрема, Главою 5, - докази. Згідно ст. 57 ЦПК України: Доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 58 ЦПК України: Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України: Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприймає ті факти, що позивач [PERSON] любить свого сина і має змогу забезпечити його всім необхідним, що він працює лісником в Володарськ - Волинському лісгоспі ДП Червоноармійський АПК з 14.04.2011 року по даний час, що згідно довідки про заробітню плату у нього стабільна заробітня плата. Син відвідував дитячий садок ДНЗ «Горобинка». Він постійно слідкував за станом здоров'я сина, його розвитком, виховує та піклується про нього, у нього з сином психологічний зв'язок, прив'язанність один до одного. Вищевказані факти, на які посилається позивач, ніким не оспорюються, а тому у суду немає підстав сприймати даний факт критично. Далі, суд критично відноситься до тверджень позивача [PERSON] про те, що 15 вересня 2013 року відповідачка без його відома забрала хворого сина і вивезла за межі Житомирської області. Він змушений був зі своїм братом та матір'ю поїхати в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області та пересвідчитись в тому, що його син знаходиться в належних побутових умовах. Даний факт суд сприймає критично, так як вважає, що ніяких доказів того, що відповідачка [PERSON] протиправно забрала дитину в матеріалах справи немає. Такими доказами, на думку суду мали б бути звернення позивача [PERSON] до органу опіки та піклування по місцю проживання, або звернення до органів МВС про протиправні дії відповідачки [PERSON], матеріали перевірки органів опіки та піклування, матеріали перевірки органів МВС по заяві, то що. Таких доказів в матеріалах справи немає, що юридично спростовує твердження позивача [PERSON] В даному випадку суд наголошує на тій обставині, що як би мав факт самочинної зміни місця проживання малолітньої дитини, то позивач [PERSON] міг би скористатися положеннями ст. 162 СК України, проте, як вбачається з матеріалів цивільної справи, факт самочинної зміни проживання малолітньої дитини [PERSON] в діях відповідачки [PERSON] не міститься. Суд критично відноситься до твердження позивача [PERSON] про те, що будинок, який знімає Відповідачка і в який вона забрала сина для проживання - не пристосований для нормального існування його малолітнього сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, так як даний факт напроти, спростовується актом обстеження житлово - побутових умов проживання дитини, який був складений органом опіки та піклування по місцю проживання сім»ї, та який міститься в матеріалах справи, ( Том. № 1, а.с., 181). Суд критично відноситься до твердження позивача [PERSON] про те, що відповідачка [PERSON] в даний час працює медсестрою і сина водить з собою на роботу, оскільки його немає з ким залишити і він не відвідує дитячий садок, так як твердження позивача, що син не ходить до садочку спростовується довідкою, виданою виконкомом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району за № 628 від 07 жовтня 2013 року, яка міститься в матеріалах справи, ( Том № 1, а.с., 182), з якої видно, що дитина [PERSON], [INFO], зарахований Черняхівський ДНЗ «Вербиченька» з 07.10.2013 року. Крім того, суд критично відноситься до твердження позивача [PERSON] про те, що йому достовірно відомо, що Відповідачка в даний час перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] [INFO], який хворіє на туберкульоз. Ця обставина обурила та налякала його, тому що це являється прямою погрозою для життя та здоров'я його сина. Свою критичність суд обґрунтовує тим, що захворювання [PERSON] ніяким чином не загрожує дитині, що видно з медичних довідок, які містяться в матеріалах справи, ( Том № 1, а.с., 175 - 178). Отже, що стосується задоволення зустрічного позову [PERSON], та обґрунтування обставин, які зазначені в її позовній заяві, то суд наголошує на наступному. Як зазначалося судом вище, 14 листопада 2009 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON], зареєструвавши його у Виконкомі Рижанської сільської ради Вол -Житомирської області, актовий запис № 14. Від цього шлюбу у них 2010 року народився син [PERSON], який перебуває на її утриманні. В зв'язку з тим, що у сторін спільне сімейне життя не склалося, рішенням 22 липня 2013 року Володарськ -Волинського районного суду Житомирської області її позов був задоволений, їхній шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу їй залишено прізвище [PERSON]. Вищевказані факти судом сприймаються, так як вони сторонами не оспорюються, а тому у суду немає підстав сприймати даний факт критично. Проте, як було судом вищевказано, на жаль, під час вирішення справи щодо розірвання шлюбу, Володар - Волинським судом Житомирської області не було визначено, з ким з батьків буде проживати їхній малолітній син [PERSON]. Як встановлено, на даний час малолітній син [PERSON] проживає з позивачкою [PERSON] і знаходиться на її утримані та вихованні в с. Черняхів Кагарлицького району. Даний факт підтверджується довідками, виданими Черняхівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, ( Том № 1, а.с., 7, 8). Умови його проживання та виховання в її сім»ї належні, добрі. Вона з сином забезпечені пристойним житлом та матеріально. Вона працює медичною сестрою в с. Черняхів, має стабільний заробіток. Син [PERSON] Має окрему обладнану дитячу кімнату в трьохкімнатному приватному будинку [ADDRESS]. Там знаходиться його охайне спальне місце, яке складається з дитячого диванчика з чистою постіллю, поруч дитячий столик з письмовим приладдям, присутні дитячі іграшки та чистий і охайний одяг. В холодильнику на кухні є все необхідне для повноцінного харчування. Син ходить в дитячий садочок. Даний факт підтверджується актом обстеження умов проживання, який міститься в матеріалах справи, ( Том № 1, а.с., 67) Разом з нею проживає в цивільному шлюбі чоловік [PERSON], який добре ставиться до її сина [PERSON], займається вихованням дитини, прихильно та любов'ю ставиться до нього, яка відповідає взаємністю. Умови проживання у позивачки [PERSON] добрі, здорові, належні. В сім'ї панує любов, злагода та гармонія. Вона та її чоловік здорові, про що свідчать медичні довідки. Матеріально їхня сім'я забезпечені, її чоловік працює і має стабільний дохід. Вони позитивно характеризуються в Черняхівській сільській раді. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] відсторонився від виховання та матеріального утримання свого сина [PERSON], не надає жодної копійки на його матеріальне утримання, в зв»язку з чим позивачка змушена звернутлая в суд за позовом про стягнення аліментів. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не відвідує сина, не займається його вихованням, навпаки, вчиняє дії, які містять в собі ознаки якщо не кримінально караного діяння, то ознаки адміністративного правопорушення. Так, 21.09.26 ІЗ року відповідач п'яний зі своїми друзями приїхав о 2 годині ночі до її будинку [ADDRESS], де вона на той час проживала з малолітнім сином, відповідач почав голосно стукати в будинок, погрожувати їй з чоловіком фізичною розправою, кричав різною нецензурною та непристойною лайкою. На хуліганські дії [PERSON] позивачка [PERSON] до Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області. Факт протиправної поведінки відповідача [PERSON] у відношенні позивачки [PERSON] підтверджується довідкою про початок досудового розслідування від 14.01.2014 року Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області, ( Том № 1, а.с., 200), та витягом з кримінального провадження № 42014110190000001 від 13.01.2014 року, ( Том № 1, а.с., 201). Відповідно, врахувавши вищевикладені обставини, та застосувавши до них норми матеріального права, суд остаточно приходить до висновку щодо визначення місцем проживання неповнолітньої дитини [PERSON] місцем проживання його матері, - позивачки [PERSON] Обґрунтування судом задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Позивачка [PERSON] перебувала з 14 листопада 2009 року по 22 липня 2013 року з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який був зареєстрований у Виконкомі Рижанської сільської ради Вол-Волинського р-н Житомирської обл. за № 14. В зв»язку з тим, що спільне сімейне життя не склалося, вищевказаний шлюб було розірвано. Даний факт підтверджується рішенням Володар - Волинського районного суду Житомирської області від 22 липня 2013 року, копія якого міститься в матеріалах справи, ( Том № 1, а.с., 5 - 6), згідно з яким шлюб, зареєстрований 14 листопада 2009 року, за актовим записом № 14, у виконкомі Рижанської сільської ради Володар - Волинського району Житомирської області між громадянами України [PERSON] та [PERSON], - розірвано. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. Рішення вступило в законну силу 02.08.2013 року. Від спільного шлюбу сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 12 березня 2010 року виконкомом Рижанської сільської ради Володар - Волинського району Житомирської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в с. Рижани Володар - Волинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації народжень 12 березня 2010 проку зроблено відповідний актовий запис за № 6. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Як зазначено вище, судом було визначено місце проживання малолітнього сина, - [PERSON] місцем проживання позивачки, - [PERSON] Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач [PERSON] на даний час участі у вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON] не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в зв»язку з чим позивачці [PERSON] приходиться самотужки утримувати дитину. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо: - стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій них обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: - наявність споріднення. В даному випадку споріднення доведено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 12 березня 2010 року виконкомом Рижанської сільської ради Володар - Волинського району Житомирської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в с. Рижани Володар - Волинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації народжень 12 березня 2010 проку зроблено відповідний актовий запис за № 6. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. - недосягнення дитиною, - [PERSON] повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - [PERSON] зобов»язаний утримувати свою дитину, - сина [PERSON] шляхом сплати аліментів до досягнення дитиною, - [PERSON] 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення його сином повноліття, - до [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів. До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації. Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що позивачка просила суд стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, проте, суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 181 та ст. 184 СК України, приходить до висновку щодо стягнення аліментів в частці від доходу відповідача [PERSON] Своє рішення суд обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] працює лісником в Володарськ - Волинському лісгоспі ДП Червоноармійський АПК з 14.04.2011 року по даний час, тобто має стабільну заробітну плату, а тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ст. 184 СК України не можливо, так як положення ст. 184 СК України застосовується лише в тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, судом було враховано наступні обставини, які зазначені в ст. 182 СК України: - дитина, - [PERSON], [INFO], тому потребує значних коштів на утримання. - відповідач [PERSON] фізично здоровий, працездатного віку, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів щомісячно, в фіксованій частці від всих видів заробітку (доходів) відповідача в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 07.10.2014 року. Судові витрати. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивачка [PERSON] є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як особа, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] не входить до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий 19 грудня 2007 року Володар Волинським РВ УМВС України в Житомирській області, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь держави 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Outcome: approved