overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

07 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вона зазначила, що 05 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від зазначеного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, оскільки матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем 05 листопада 2013 року було укладено шлюб (арк.с.3). Від зазначеного шлюбу [INFO] року у них народилась дитина [PERSON], який є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утримані, добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» за № 102 від 08 червня 2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отже, відповідно до вищезазначеного мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

07 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вона зазначила, що 07 лютого 1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, оскільки матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач добровільно сплатив аліменти на дитину за три місяці з серпня по жовтень 2017 року включно, але вона хоче щоб аліменти було стягнуто з відповідача офіційно, тому просить задовольнити її позов. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він платив аліменти на дитину добровільно останні три місяці, тому він згоден платити аліменти з 01 листопада 2017 року, а не з дати подачі позову до суду. Вислухавни сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 07 лютого 1998 року було укладено шлюб (арк.с.2). Від зазначеного шлюбу [INFO] у них народилась дитина [PERSON], який є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.3). Дитина проживає разом з позивачкою (арк.с.5) та знаходиться на її утримані, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач надавав, але позивачка вважає, що в недостатньому розмірі. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» за № 102 від 08 червня 2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вищезазначеного мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

07 липня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 20 лютого 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 6 місяців тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [INFO], виданого 20 лютого 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 20 лютого 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 37. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

07 липня 2017 року представник [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, [PERSON] про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням не вирішено питання про судові рішення. Представник заявника у судове засідання не прибула, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримала та просила задоволити у повному обсязі. Інші учасники процесу у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що згідно вимог частини третьої статті 220 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає ухваленню додаткового рішення суду. Суд, розглянувши матеріали справи, виходить з наступного. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, [PERSON] про виключення відомостей з актового запису про народження дитини задоволено частково. Виключено відомості з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 21.06.2007 року за № 1243 про батька дитини «[PERSON], громадянина України». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Частина перша статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

07 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка до суду не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з грудня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

07 липня 2017 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі був зареєстрований шлюб 04.11.2001 виконавчим комітетом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за актовим записом № 9. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 056274, виданого Чемерською сільською радою Козелецького району Чернігівської області 21.01.2003 /а.с. 8/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 006661, виданого виконавчим комітетом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 30.08.2005 /а.с. 9/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно норми Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

07 липня 2018 року позивачка [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , заплативши за будинок гроші в сумі 75 060,00 гривень. На виконання зазначеного договору купівлі - продажу позивачка передала відповідачу гроші, а відповідач передав їй житловий будинок і розписку про отримання грошей. Проте, обіцяв, що посвідчити нотаріально договір купівлі - продажу будинку можливо буде після оформлення ним документів. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України може визнати такий договір дійсним. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, що підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією технічної документації на будинок ( а.с. 5 - 9 ), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( а.с. 10 ), копією Витягу ( а.с. 11 ), копією розписки [PERSON] , кошти отримав в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 12 ), довідкою з Миколаївської селищної ради ( а.с. 13 ). Позивачка володіє придбаним житловим будинком та користується, сплачує вартість комунальних послуг та утримує його в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 13 березня 2019 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99. Сторони не надали суду доказів того, що вони мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 13 березня 2019 року. Шлюб зареєстровано Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99 (а.с.7). Сторони не надали суду доказів того, що вони мають неповнолітніх дітей. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 28 вересня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 452. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 452 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивував тим, що від спільно шлюбу з відповідачем мають сина. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти. В судове засідання позивач не з`явився, але його представник надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його і позивача участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач є матір`ю дитини позивача сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 02 березня 2005 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві і підтверджується довідкою Квартального комітету №11 від 02 липня 2020 року №123063. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved