Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

10.05.2019 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] була госпіталізована до Лікарні 10.05.2019 року о 01:20 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-фельдшером МСП-104 [PERSON] , який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від її чоловіка [PERSON] та інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Осадчого М.О. На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром Назарчук Л.П. у прийомному відділенні о 01:20 год. 10.05.2019 року, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 10.05.2019 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для оточуючих (невпорядкована, неадекватна поведінка, галюцинаторно-параноїдна симптоматика, кухонним ножем завдала порізи в нижню третину правого передпліччя своєму чоловікові і подряпала вухо, агресивна поведінка в приймальному відділенні і відділенні при госпіталізації, безсоння) та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія дійшла висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 11.05.2019 року на 11 годин 00 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). Судове засідання, призначене на 11.05.2019 року, було відкладено на 13.05.2019 року на 10:00 год. у зв`язку з відсутністю повного складу суду, а також неможливістю явки представника лікарні та особи, відносно якої розглядається заява. У судовому засіданні 13.05.2019 року представник Лікарні лікар-психіатр Швець Ю.О. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначила, що станом на час розгляду справи [PERSON] продовжує представляти небезпеку для оточуючих та її лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечувала можливість амбулаторного лікування [PERSON] Підтвердила, що остання, знаходячись в лікарні, зазначала, що чує голоси. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник [PERSON] - адвокат Велика О.А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Демченко Ю.В. в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення заяви та просила відпустити її додому до маленької дитини. Відмовилась надавати відповіді на частину запитань, які їй ставились судом та учасниками справи. На запитання суду підтвердила, що нанесла ножові поранення своєму чоловікові під впливом голосів, які вона чула. Пояснила, що не є хворою та голоси, які вона чує, не є ознакою хвороби. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із супровідного листка № 1038/104, [PERSON] 10.05.2019 року була доставлена до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з попереднім діагнозом - гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії. Згідно запису лікаря приймального відділення, [PERSON] висловлює ідеї гіпнотичного впливу на неї та зазначила, що ударити чоловіка ножом їй наказав гіпнотизер. Також лікарем зроблений запис про наявність у [PERSON] діагнозу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу та необхідність примусової госпіталізації у зв`язку з її небезпекою для оточуючих. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 16/3220 від 10.05.2019 року, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для оточуючих (невпорядкована, неадекватна поведінка, галюцинаторно-параноїдна симптоматика, кухонним ножом завдала порізи в нижню третину правого передпліччя своєму чоловікові і подряпала вухо, агресивна поведінка в приймальному відділенні і відділенні при госпіталізації, безсоння) та потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що вперше зміни в психічному стані [PERSON] зі слів матері стали помічати під час вагітності: стала роздратована, подавлена. На протязі останніх двох місяців гостро змінилась в стані: викидала речі з балкону, говорить, що її загіпнотизували. 09.05.2019 року без будь-якої причини взяла кухонний ніж та нанесла порізи в нижній третині правого передпліччя своєму чоловікові, подряпала вухо, одівала сміттєвий мішок на голову собі, перестала доглядати за дитиною. Чоловік викликав поліцію, після чого було викликано БСП, з рапортом доставлена до ОКПЛ № 3. Наявність у [PERSON] порушень форм поведінки, обумовлених психічним захворюванням, також підтверджується рапортом співробітника поліції, письмовою заявою чоловіка [PERSON] Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює її безпосередню небезпеку для оточуючих. При цьому суд не приймає заперечення [PERSON] та її представника (адвоката) проти примусової госпіталізації, оскільки вказаними особами не спростовано досліджені судом докази щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює її небезпеку для оточуючих, та не висловлено аргументів, які б свідчили про відсутність необхідності в госпіталізації. Так, [PERSON] в ході судового розгляду надала суду пояснення, згідно яких нанесла ножові поранення чоловіку під впливом голосів, які вона чула. Наведені пояснення в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, а також поясненнями лікаря, на переконання суду, свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, внаслідок якого вона представляє небезпеку для оточуючих та лікування якого можливе виключно в умовах стаціонару. Та обставина, що [PERSON] є матір`ю дитини віком до одного року, не спростовують висновків суду щодо стану психічного здоров`я [PERSON] та необхідності її госпіталізації. Також суд враховує, що [PERSON] проживає разом з чоловіком, в зв`язку з чим дитина залишається під доглядом батька, а також що згідно пояснень лікаря про госпіталізацію [PERSON] також повідомлено мати останньої. Пояснення [PERSON] відносно того, що голоси, які вона чує, не є ознакою хвороби та вона не є хворою, судом також не приймаються до уваги, оскільки спростовуються поясненнями лікаря та дослідженими судом письмовими доказами. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до Лікарні у примусовому порядку.

Outcome: approved