Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить визнати недійсними державні акти серії ЖТ №034566 та серії ЖТ №034566 виданими 12 березня 2003 року Овруцьким відділом земельних ресурсів [PERSON] та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1,4552 га та площею 1,2504 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Великофоснянської сільської ради Овруцького району, кадастрові номери земельних ділянок 1824280900:03:000:0007 та 1824280900:07:000:0226, які належали померлій 26 грудня 2016 року [PERSON]. Мотивує це, тим що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у звязку з тим, що у державних актах є розбіжності із даними книги розпаювання, а саме кадастрові номери вказані у державних актах не співпадають із кадастровими номерами зазначеними у книзі розпаювання та у витягах з державного земельного кадастру. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла 26.12.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №300480. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,4552 га та 0,2504 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великофоснянської сільської ради, які належали їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №034566 та серії ЖТ №034567. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 02.11.2009 року посвідченого секретарем Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Позивач прийняла спадщину, так як подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2017 року №1768/02-31, однак нотаріально спадщину вона оформити не може у звязку з тим, що є розбіжності в державних актах стосовно кадастрових номерів, а саме у державному акті серії ЖТ №034566 на плані земельної ділянки вказано кадастровий номер 1824280900:04:000:0243 проте, згідно книги розпаювання визначено кадастровий номер 1824280900:03:000:0007, так само у державному акті серії ЖТ №034567 на звороті державного акту зазначено кадастровий номер 1824280900:04:000:0357, а згідно книги розпаювання кадастровий номер 1824280900:07:000:0226. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З повідомлення Овруцької ДНК від 28.12.2017 року №2329/01-16 видно, що після померлої 26.12.2016 року [PERSON] заведена спадкова справа №25/2017 року, у звязку з подачею заяви про прийняття спадщини за заповітом від дочки померлої, [PERSON], що проживає в в [INFO], гурт., заяви про відмову від спадщини за законом та за заповітом від сина померлої [PERSON]. [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, грошові вклади. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до інформаційних довідок №111348882 та №111348664 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери 1824280900070000226 та 1824280900030000007 відсутні. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Виходячи з викладеного, позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved