Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

07 лютого 2018 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача та грошових коштів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2017 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони мешкають окремо, дитина проживає з позивачем. Сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, позивачеві постійно потрібно вимагати від відповідача кошти на утримання дитини, оскільки дитина знаходиться на стадії росту та розвитку і безпосередньо потребує постійної батьківської уваги та допомоги, але відповідач не бажає урегулювати питання з метою забезпечення дитини всім необхідним мирним шляхом, відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу, медикаментів, харчів. Також відповідач ухиляється від утримання позивача, яка на даний час ніде не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, як вбачається з заяви, яка була надана до суду, останній просить розглянути справу без його участі в судовому засідання, позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку та дружини в розмірі 1/6 частини заробітку. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ В судовому засіданні було встановлено, позивач з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 454726, яке видане Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 28 квітня 2017 року. З копії свідоцтва про народження серії І-НО № 743743, яке було видано Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 01 серпня 2017 року, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 17/624 від 24.01.2017 року [PERSON], [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO]. Позивачем була надана довідка № 01-10/291 від 07.02.2018 року з якої вбачається, що вона дійсно з 08.09.2016 року працює в управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради на посаді спеціаліста 1 категорії сектору прийняття рішень відділу грошових виплат і компенсацій. З 18.09.2017 року по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~\~Згідно ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів на дружину, то суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.ч. 1-2\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, \~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача кошти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і досягнення неповнолітнім сином трирічного віку. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 07 лютого 2018 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з пунктом першим частини 1\~статті 430 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved