Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

09 липня 2015 року позивач звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилась 11 січня 1945 року в с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області. Вже тривалий час є громадянкою [PERSON] Білорусь. На даний час проживає в [INFO], що підтверджується посвідкою на постійне проживання в Україні. 06 січня 2009 року померла її мати [PERSON]. За життя мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Леніна, Домашлинської сільської ради та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №819656. До даного акту увійшло дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,89 га. (кадастровий №7222482500:04:000:0664) та площею 1,20 га. (кадастровий №7222482500:04:000:0485). Саме на це майно після смерті матері відкрилась спадщина. Крім позивачки на майно померлої [PERSON] ніхто не претендує Для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до нотаріальної контори, але нотаріус, оглянувши надані нею документи вказала на невірно вказане по батькові її матері, а саме «Акимівна» замість «Якимівна», тому оформити свідоцтво про право на спадщину вона не може та порадила звернутись до суду. Пояснити не однакове по батькові можна лише неуважністю працівника який перекладав по батькові з російської мови на українську та заповнював документ. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, позивач звернулась до суду та просить: встановити факт належності її покійній матері державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №819656, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,89 га. (кадастровий №7222482500:04:000:0664) та площею 1,20 га. (кадастровий №7222482500:04:000:0485). В судове засідання позивач надала заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала. В судове засідання представник відповідача, Домашлинської сільської міської ради в судове засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. Як встановлено судом, позивач народилась 11 січня 1945 року в с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області. Вже тривалий час є громадянкою [PERSON] Білорусь. На даний час проживає в [INFO], що підтверджується посвідкою на постійне проживання в Україні. 06 січня 2009 року померла її мати [PERSON]. За життя мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Леніна, Домашлинської сільської ради та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №819656. До даного акту увійшло дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,89 га. (кадастровий №7222482500:04:000:0664) та площею 1,20 га. (кадастровий №7222482500:04:000:0485). Саме на це майно після смерті матері відкрилась спадщина. Крім позивачки на майно померлої [PERSON] ніхто не претендує Для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до нотаріальної контори, але нотаріус, оглянувши надані нею документи вказала на невірно вказане по батькові її матері, а саме «Акимівна» замість «Якимівна», тому оформити свідоцтво про право на спадщину вона не може та порадила звернутись до суду. Пояснити не однакове по батькові можна лише неуважністю працівника який перекладав по батькові з російської мови на українську та заповнював документ. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, позивач змушена звернутись до суду. Факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №819656 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010784100227, 28.02.2007 року, виданого на імя [PERSON] підтверджується документально. Так, в свідоцтві про народження її матері по батькові зазначено «Акимівна», а в паспорті громадянина України було зазначено «Якимівна», на підставі чого видавалось і свідоцтво про смерть, де теж по батькові померлої вказано як «Якимівна». Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Як вбачається з матеріалів справи факт того, що позивачка є спадкоємцем, тобто власником майна померлої матері підтверджується документально: свідоцтвом про сметь, свідоцтвом про народження, державними актами, посвідкою про народження матері та іншими документами. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст. 1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатила на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved