Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

07.11.2019 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача, в якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 10 серпня 2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №537. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спільне життя у них не склалося. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, з листопада 2017 року мешкають окремо, спільно господарства не ведуть, турботу один до одного не проявляють, сенсу підтримувати подальші сімейні відносини позивач не вбачає. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , що проживає з позивачем. Позивач вважає, що подальше сімейне життя та примирення між ними неможливе та суперечить їх інтересам, зазначає, що спору про поділ майна подружжя та щодо місця проживання дитини не має. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивача не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений завчасно належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій визнав позов в повному обсязі, проти ухвалення судом рішення в підготовчому засіданні не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 серпня 2013 року, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстрований 10 серпня 2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №537. (а.с.6). Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.14) Спільного господарства та бюджету подружжя не ведуть, примирення не бажають. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації судового збору, пов`язаному зі зверненням до суду.

Outcome: approved