Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

08 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що домоволодіння [ADDRESS] в цілому належало її чоловіку на підставі договору побудови, земельна ділянка була надана у безстрокове користування згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку не більш як 60 кв.м. Відповідно до рішення №216 виконкому Придніпровської міськради депутатів працюючих від 06 серпня 1969 року, акт про прийом до експлуатації індивідуального жилого будинку [ADDRESS], загальною площею 76,8 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м. земельна ділянка 550 кв.м., був затверджений. В 1978 році [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS], а будинку [NUMBER] присвоєно [NUMBER]. Шлюб між заявником та [PERSON] було зареєстровано 02.10.1993 року в Самарському районному відділі РАЦС. 10.03.1995 року [PERSON] подарував заявнику 53/200 часток жилого будинку [ADDRESS]. В 2009 році земельна ділянка була ними приватизована, та стала належати їм на праві спільної сумісної власності. Свідоцтво про укладення шлюбу було видане російською мовою. У зв'язку зі зміною прізвища у 1995 році при отриманні нового паспорту громадянина України, прізвище заявника було переведено з російської на українську мову не «[PERSON]», як у чоловіка, а «[PERSON]». Після отримання паспорту, заявником на протязі 20 років було оформлено та отримано на її ім'я безліч документів. [INFO] її чоловік [PERSON] - помер. Під час оформлення спадкових справ на майно, заявник виявила, що у договорі дарування від 10.03.1995 року замість прізвища заявника «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Заявник просила встановити факт належності їй договору дарування 53/200 часток жилого будинку [ADDRESS] від 10.03.1995 року. В судове засідання представник заявника не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила задовольнити заяву на підставі обставин, викладених у ній. Представник заінтересованої особи надала до суду заяву, в якій просила цивільну справу окремого провадження за заявою [PERSON] розглядати без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 02.10.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]». Свідоцтво про шлюб було видане російською мовою (а.с. 11). Відповідно до отриманого паспорту громадянина України прізвище з російської на українську мову було перекладено як «[PERSON]» (а.с. 4). 10.03.1995 року [PERSON] подарував заявниці 53/200 часток жилого будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, в якому прізвище заявниці зазначено, як «[PERSON]» (а.с. 8) Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником 53/200 частин жилого будинку [ADDRESS] (а.с. 9). [INFO] чоловік заявника [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.08.2013 року (а.с. 7). Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім'я по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні було встановлено, що згідно договору дарування від 10.03.1995 року, відповідно до якого [PERSON] подарував заявнику 53/200 часток жилого будинку [ADDRESS], прізвище заявника зазначено як «[PERSON]», замість «[PERSON]». Факт належності правовстановлюючого документу повністю підтверджується наданими заявником документами, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності. Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved