Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

07 вересня 2018 року до Рівненського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] про визнання майнового права на квартиру будівельний номер [NUMBER] (згідно технічного паспорта №19), загальною проектною площею 44,1 м.кв. на четвертому поверсі 9 поверхового будинку в першій секції об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на [ADDRESS]) якому присвоєна поштова адреса [ADDRESS]. Також просить суд стягнути з відповідача сплачений при зверненні до суду судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 28 січня 2019 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення відповідача викладені у заяві по суті справи, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Судом встановлено, що 11 серпня 2015 року між ОК «ЖБК Рівненська брама» в особі голови кооперативу Савчука А.С., що діяв на підставі Статуту кооперативу, та [PERSON], асоційованим членом кооперативу (пайовиком), було укладено договір пайової участі в будівництві за [NUMBER], за умовами якого пайовик вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у місті Рівне і реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер [NUMBER] загальною проектною площею 41,7 м.кв., на четвертому поверсі в першій секції об'єкту (квартиру). Згідно пункту 1.2. договору, кооператив зобов'язується організувати і забезпечити будівництво об'єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність квартиру, обумовлену цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску. Пунктом 2.1. договору визначено, що загальний розмір пайового внеску пайовика визначається кооперативом та на день укладання договору становить 364800 гривень, що еквівалентно 16000 доларів США, згідно середнього комерційного курсу долара США з розрахунку 8755 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири, без внутрішніх оздоблювальних робіт. У відповідності до пункту 2.1. договору, пайовик сплачує вартість пайового внеску у визначений строк та у спосіб, погоджені сторонами в додатку №1 до даного договору. Згідно пункту 3.4. договору, кооператив зобов'язаний організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 30 червня 2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов'язань щодо здійснення пайового внеску. Свої зобов'язання по оплаті пайового внеску пайовик виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанціями квитанціями №13051379 від 13.08.2015 року на суму 182400,00 грн., №562891000974871478610961 від 08.11.2016 року на суму 70000,00 грн., №562891000774671489667485 від 16.03.2017 року на суму 79650,00 грн. та №562891000974871490612016 від 27.03.2017 року на суму 62291,10 грн. Об'єкт на вул. Костромська, вул. Гагаріна побудований, однак не зданий в експлуатацію, відповідачем змінено номер квартири з [NUMBER] на [NUMBER], про що на ім'я пайовика [PERSON] було видано технічний паспорт, який виготовлено 17 жовтня 2016 року ТзОВ «»Хмельницьке обласне земельне агентство». Згідно технічного паспорту, характеристики квартири та план квартири, а також її розміщення відповідають договірним зобов'язанням, взятим по будівництву квартири за договором пайової участі в будівництві № [NUMBER] від 11 серпня 2015 року. Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України). Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладеного договору та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобов'язання, чим порушив законні права та інтереси позивача, яка з незалежних від неї причин не може зареєструвати за собою право власності на належну квартиру, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном. Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладених між сторонами договорів, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на квартиру, оскільки він в повному обсязі виконав умови договору пайової участі в будівництві. Згідно статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права. Відповідно до вимог частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи вимоги частини першої статті 8 ЦК України щодо застосування аналогії закону, суд визнає, що майнові права підлягають такому ж захисту, що і права власності. За встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку що відповідачем не виконано своїх зобов'язань за договором пайової участі в будівництві, відповідно доцільно визнати майнові праві позивача на житлове приміщення - квартиру. При цьому суд визнає, що обраний позивачами спосіб захисту порушених та невизнаних цивільних прав та інтересів відповідає положенням статей 15,16 ЦК України та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті 1409,60 грн. сплачено при звернення до суду судового збору.

Outcome: approved