Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

07.12.2018р. до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] із позовом до [PERSON], де просить визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування цієї вимоги зазначили, що є співвласниками зазначеної квартири, в якій була зареєстрована та раніше проживала відповідач [PERSON], яка з 25.11.2017р. у даному житловому приміщенні не проживає, а тому втратила право на його користування. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, у поданих письмових заявах просять справу розглянути за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав: Позивачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до Договору дарування квартири серії НМХ № 562537, посвідченого 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Свідерською О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2522 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 105960660, виданого 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Свідерською О.В., є співвласниками квартири [ADDRESS] Відповідно до довідки Комунального підприємства «Житловик» Калинівської міської ради Вінницької області № 1537 від 05 грудня 2018 року, за адресою: [ADDRESS], в передбаченому законом порядку зареєстрована відповідач [PERSON] Факт не проживання відповідача [PERSON] у період з 25.11.2017р. по теперішній час за вказаною адресою, підтверджується письмовим актом обстеження житлово-побутових умов № 131 від 29.11.2018р., складеним Комунальним підприємством «Житловик» Калинівської міської ради Вінницької області та письмовими заявами-підтвердженнями [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Також права власника житлового приміщення визначені ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з норм діючого законодавства, враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач [PERSON] добровільно покинула квартиру [ADDRESS], вибувши в невідомому напрямку, суд вважає, що остання втратила право на користування спірним житлом, оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад один рік. Відповідачем не надано доказів відносно створення позивачами перешкод для її законного користування спірним житлом. З позовами про усунення перешкод в користуванні житлом, про вселення чи з будь-яким іншим позовом, спрямованим на захист свого права, відповідач не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких підстав, заявлення вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є належним способом захисту прав позивачів, а тому вона підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на законі. На підставі викладеного,

Outcome: approved