Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

08.05.2014 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати кредитний договір №6807С1 від 15.01.2007 року, кредитний договір № 6808С5 від 18.01.2008 року, кредитний договір №6808С21 від 01.04.2008 року укладені між позивачем та відповідачем з часу набрання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2010 року у справі 2-4248/10/15. В обґрунтування своїх вимог посилався на наступне. 15.01.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №6807С1, відповідно до якого позивачу були надані грошові кошти у сумі 59 400 доларів США на придбання житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. 18.01.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №6808С5, відповідно до якого позивачу були надані грошові кошти у сумі 16 400 швейцарських франків. 01.04.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №6808С21, відповідно до якого позивачу були надані грошові кошти у сумі 23 000 доларів США на придбання автомобілю марки VOLKSWAGEN CADDY, легковий КОМБІ-В, зеленого кольору в ТОВ «Автодом Харків». В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами між сторонами укладені відповідні договори іпотеки №6807Z3 та застави №6808Z67. В 2010 році відповідач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за кредитними договорами. 13.12.2010 року заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова позов було задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість в загальній сумі 61 373,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.10.2010 року складає 485 561,55 грн., 43 923,26 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 21.10.2010 року складає 360 669,61 грн., пеню в загальній сумі 85 437,85 грн. та судові витрати в сумі 1 820 грн. На даний час за вищевказаним рішенням державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Вишняковою Л.С. відкрито виконавче провадження №27982994 та тривають виконавчі дії. Тому кредитні договори №6807С1 від 15.01.2007 року, №6808С5 від 18.01.2008 року, №6808С21 від 01.04.2008 року підлягають достроковому розірванню в судовому порядку, оскільки стягнувши з позивача достроково всю суму наданих йому кредитів, відповідач фактично в односторонньому порядку розірвав укладені між сторонами договори, строк виконання яких повинен бути настати за договором №6807С1 від 15.01.2007 року- 14.06.2022 року, за договором №6808С5 від 18.01.2008 року- 17.01.2018 року, за договором №6808С21 від 01.04.2008 року - 31.03.2014 року. Представник позивача [PERSON].в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Ляшенко К.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в повному обсязі, надала письмові заперечення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення норм цивільного процесуального законодавства України, щодо обов'язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, пред'явлений позов розглядався виключно в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 15.01.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір №6807С1, відповідно до якого позивачу було надано кредит у сумі 59 400 доларів США. 18.01.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №6808С5, відповідно до якого позивачу наданий кредит у сумі 16 400,00 швейцарських франків. 01.04.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №6808С21 на придбання автомобілю VOLKSWAGEN CADDY, легковий КОМБІ-В, зеленого кольору в ТОВ «Автодом Харків». (а.с. 5-31). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, при укладенні кредитних договорів між сторонами було досягнуто згоди з усіх питань та досягнуто згоди на їх укладення, по що свідчать підписи сторін. Але, позивач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. (а.с. 11-12). При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статті 610,611,612 ЦК України, передбачають правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2010 року, яке набуло чинності, позовні вимоги відповідача були задоволені та стягнуто з позивача заборгованість у сумі 61373,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.10.2010 року становить 485 561,55 грн. та 43923,26 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 21.10.2010 року становить 360 669,61 грн., пеню в сумі 85 437,85 грн. та судові витрати у сумі 1820,00 грн. (а.с. 32-36). Відповідно до постанови державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Вишнякової Л.С. від 04.08.2011 року, виконавче провадження відкрито по даній справі. (а.с. 37-41). Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно положень ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526,599 ЦК. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання кредитних договорів безпідставні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed