Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

08 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Вимоги мотивує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 5 серпня 2003 року. Рішення Нововолинського міського суду у цивільній справі №165/1587/20 від 30.10.2020 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що за час спільного проживання сторонами було придбано квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу було укладено 20 лютого 2013 року, та посвідчено приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Ж.С. за реєстровим номером 353. Право власності було зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 20 лютого 2013 року, номер запису про право власності 179004. Договір купівлі-продажу було укладено ім`я [PERSON] . Також вказує, за час шлюбу ними було придбано автомобіль марки RENAULT SCENIC, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] видане 28 березня 2018 року, орган видачі ТСЦ 0741. Зазначає що після розірвання шлюбу вони проживають окремо, та вона не має доступу до спірної квартири і позбавлена можливості користуватися автомобілем. Вважає, що оскільки вищезазначена квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також автомобіль марки RENAULT SCENIC, 2005 року випуску, були придбані сторонами, перебуваючи у шлюбі, тому Ѕ частина квартири та автомобіля належить їй на праві приватної власності. Оскільки вона не має іншого житла, вважає, що присудження грошової компенсації за Ѕ частину квартири не можливо. При цьому, вважає доцільним застосування поєднання способів поділу майна між подружжям, а саме, вона погоджується отримати грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля. У зв`язку з тим, що її права власника порушені, а саме відповідач не надає доступу до квартири та автомобіля, перешкоджає у користуванні квартирою, тому вона змушена звернутись до суду із позовом про визнання права власності на Ѕ частини квартири та стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частки автомобіля. Просить визнати за нею право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , припинити її право власності на 1/2 частку автомобіля марки Renault Scenic, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 (одну другу) вартості автомобіля марки Renault Scenic, 2005 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 57194 грн. і стягнути понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~У підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до частини третьої\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно із\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто\~статтею 60 СК України\~встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18. Згідно зі статтями\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69 - 72 СК\~\~України\~та\~статтею\~\~372\~\~ЦК України. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71\~\~СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина четверта\~статті 71 СК України). У процесі поділу майна суди можуть одночасно застосовувати не один спосіб, а їх поєднання. Системне тлумачення положень статті\~69,\~70,\~71 СК України\~дає підстави застосовувати такий спосіб поділу майна, як поділ речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні. Згідно із частинами першою, другою, четвертою, п`ятою\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.\~Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України.Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК Україниза умовизвернення\~подружжя(одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитнийрахуноксуду відповідної грошової суми. У разіколижоденізподружжя невчинивтакихдій,а неподільні речі неможутьбутиреальноподіленіміжними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні часткиподружжяв цьомумайнібезйогореальногоподілуізалишаємайно у їх спільній частковій власності. Системне тлумачення частин четвертої та п`ятої\~статті 71 СК України\~дає підстави дійти висновку, що згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя про стягнення з іншого з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого у\~відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачами, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 1780,26 грн., що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України\~ слід повернути позивачу з державного бюджету 890,13 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 890,13 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Також до стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що підтверджується документально (а.с.23,24) \~ \~ \~ \~

Outcome: approved