Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

09.09.2014 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він постійно проживав у будинку, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 24, с. Лучиця, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Вказаний будинок разом із господарськими будівлями належав його покійному батькові [PERSON], померлому 01.01.2008 року. У липні 2014 року з додатків до апеляційної скарги він дізнався про існування договору купівлі-продажу, згідно якого 15.05.1984 року [PERSON] продав цей будинок [PERSON] У звязку з тим, що цей будинок згідно господарських книг належить його батьку та тим, що під час продажу вказаного будинку земельна ділянка біля будинку у встановленому порядку не надавалась у користування як того вимагала ст. 134 ЦК УРСР позивач звернувся до суду із цим позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили щодо задоволення позовних вимог. Додатково пояснили, що у 1984 році вона купила будинок у [PERSON] У 1985 році вона виїхала проживати до міста Києва та дозволила постійно проживати у її будинку сімї [PERSON]. Третя особа [PERSON], згідно інформації рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, помер. Суд, заслухавши сторони, їхніх представників, свідків, дослідивши письмові докази у справі та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] після розлучення 22.10.1984 року поновила дошлюбне прізвище на «Юзвінська» (а.с. 12). У 1985 році після одруження з [PERSON] отримала прізвище чоловіка «Супрунчук» (а.с. 11, оберт). Згідно довідки виконкому Лучицької сільської ради Новоград-Волинського району № 463 від 25.06.2014 року за [PERSON] рахувався жилий будинок за адресою: вул. Центральна, 24, с. Лучиця. 20.07.1978 року [PERSON] разом із сімєю вибув з господарства в с. Устє, Рівненської області (а.с. 13). Довідкою виконкому Лучицької сільської ради № 636 від 29.09.2014 року встановлено, що у період з 1978 року по 1984 рік спірний будинок рахувався за [PERSON] (а.с. 55). 15.05.1984 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу будинку в с. Лучиця. Вказаний договір було нотаріально посвідчений виконкомом Лучицької сільської ради та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під №6 (а.с. 10). Згідно довідки виконкому Лучицької сільської ради № 638 від 29.09.2014 року відповідач [PERSON] у 1985 році вибула до м. Києва (а.с. 56). Свідок [PERSON], яка являється дружиною померлого, третьої особи [PERSON], показала, що вони із чоловіком постійно, до 1978 року, проживали у вказаному спірному будинку. Цей будинок був побудований сімєю [PERSON] у 1962 році і [PERSON], як законний власник продав його [PERSON] у 1984 році. Посилання позивача на ст. 134 ЦК УРСР, яка зазначає, що жилий будинок, що знаходиться в сільській місцевості (або частина його), може відчужуватись громадянинові лише за умови, коли йому в установленому порядку надається в користування земельна ділянка при будинку, за винятком продажу будинку на знос, є безпідставним, оскільки текст вказаної статті було викладено та внесено до кодексу Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 20.05.1985 року, тобто до укладання договору купівлі-продажу спірного будинку. Отже, на підставі вищевикладеного судом встановлено, що на момент укладання між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 24, с. Лучиця будь-яких прав [PERSON] чи його батька [PERSON] порушено не було, отже, позовні вимоги є безпідставними. Інших доказів на підтвердження позову не даного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 213 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності та диспозитивності в межах заявлених позивачем позовних вимог із зазначенням фактичних та правових підстав та на підставі наданих сторонами. Кожна сторона доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Outcome: dismissed