Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

07 липня 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 30 вересня 2011 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними припинені з березня 2014 року. Син проживає з нею та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час ведення між ними спільне господарство та сумісне проживання припинено. Просить: стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 841,75 грн. на утримання їх спільної дитини [PERSON], починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення ним повноліття; стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 841,75 грн. на її утримання, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення їх спільної дитини трьох років. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити у повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та винести рішення згідно діючого законодавства. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, але надали письмові заяви, відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню на підставі ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.182, 184 СК України при призначенні розмірів аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 30 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1247 (а.с. 4). Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 464 (а.с 5). Як вбачається з позовної заяви, сімейні відносини між ними припинені з березня 2014 року. На даний час ведення між ними спільне господарство та сумісне проживання припинено. Дитина залишилися проживати разом з матір'ю і на даний час знаходиться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивачки (а.с. 6). Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, працює вона чи ні, й незалежно від її матеріального становища, при умові, що чоловік може надати матеріальну допомогу. У відповідності зі ст. 75 Сімейного Кодексу України чоловік і жінка зобов'язані матеріально підтримувати один одного. Право на аліменти має чоловік, що є непрацездатним, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що іншій чоловік або жінка може надавати матеріальну допомогу. Розмір такого утримання визначається у відповідності зі ст. 80 Сімейного Кодексу України. Підстави стягнення аліментів на утримання позивачки, на які вона посилається за текстом позову, відповідають положенням ч.2 ст. 84 СК України. Згідно ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, можливість утримання позивачкою сина, обов'язок надавати допомогу відповідачем, враховуючи те, що відповідач працює та відповідно до діючого законодавства аліменти повинні стягуватися у частці від заробітку, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів саме у частці. Таким чином суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання його дитини: сина - [PERSON], [INFO], на користь матері - [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]), починаючи стягнення з 07 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши по справі на підставі ст. 367 ЦПК України, негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; стягнути з [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму, на утримання [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]), на її користь, починаючи стягнення з 07 липня 2014 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] року народження трьох років, допустивши по справі на підставі ст. 367 ЦПК України негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. В решті заявлених позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial