Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

07 грудня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, щомісячно на період навчання до 30.06.2021 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є його батьком. Після розірвання шлюбу між його батьками, позивач залишився проживати з матір'ю, а батько виплачував аліменти на його утримання до повноліття. [INFO] року позивач досяг повноліття і виплата аліментів припинилася, однак позивач навчається на 1 курсі - Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», термін навчання з 01.09.2017 року по 10.06.2021 року. Відповідач має постійне місце роботи, задовільний стан здоров'я та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на його утримання. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував (зворот а.с.1). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 20). Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на період навчання сина. 22 грудня 2017 року ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено у відкрите підготовче судове засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 квітня 2004 року, актовий запис №15 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Як вбачається з довідки №66-04-230/244 від 10.11.2017 року (а.с.3) [PERSON] є студентом гр. ІТ-27, 1 курсу денної форми навчання, факультету інтегрованих технологій та хімічної техніки Національного Технічного Університету «ХПІ» (IV рівень акредитації). Зарахований на 1 курс наказом №2073 СТ від 15.08.2017 року. Строк навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Навчається на держбюджеті (а.с.3). Із приписів статті 199 СК України вбачається, що в разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, як от: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на наведені норми, які на думку суду підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд доходить наступного висновку. Позивачем доведено, що - [PERSON] є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років. Повнолітній [PERSON] продовжує навчання у Національному Технічному Університеті та потребує матеріальної допомоги, в зв'язку з навчанням. Відповідно до статті 200 СК України суд визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів ураховує наступні обставини - матеріальне становище дитини є таким, що потребує поліпшення, у зв'язку з її навчанням; наявність у платника аліментів постійного місця роботи та можливості сплачувати аліменти, бере до уваги задовільний стан здоров'я дитини та відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, факт визнання позову відповідачем. Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок гривень) гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 199-200 СК,

Outcome: approved