Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

08 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з нього на свою користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. В обґрунтування заявленого позову вказує, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та навчається на денній формі навчання у Харківському національному університеті Повітряних Сил. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти, однак на даний час категорично відмовляється надавати будь-яку допомогу. Вказує, що син потребує матеріальної допомоги, оскільки є курсантом та навчається у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на денній формі навчання. В зв`язку із навчанням син не працює, тому повністю перебуває на її утриманні, зокрема, вона купує йому продукти харчування, усі необхідні речі для повсякденного життя, одяг, навчальні посібники для занять, на що в середньому витрачає біля 5000 грн. щомісяця. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання сина, хоча може надавати таку допомогу, оскільки працює, є військовослужбовцем й має добре матеріальне забезпечення, тому просить в судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на період навчання сина. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2019 року до участі справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено повнолітнього сина сторін [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов у повному обсязі, просить його задоволити. Вказує, що син, хоча й перебуває на повному державному утриманні, однак вона змушена йому купувати додатково продукти харчування, одяг, засоби особистої гігієни, канцелярські приналежності, оплачувати проїзд додому тощо. Її витрати на сина становлять більше 5000 грн. в місяць. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що у зв`язку із навчанням у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба син перебуває на повному державному утриманні, отримує стипендію у розмірі 700 грн., а тому додаткових коштів в зв`язку із навчанням не потребує. При цьому вказав, що він є військовослужбовцем, отримує заробітну плату біля 16000 грн. в місяць, має іншу сім`ю, де утримує двох дітей нової дружини, а тому сплачувати аліменти не має можливості. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Григорук С.В. також проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження її витрат на сина [PERSON] в зв`язку із його навчанням, а також його потреби у таких витратах. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . 07 вересня 2019 року [PERSON] досяг повноліття, є курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба,де навчається на 2 курсі денної форми навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу №3/4040 від 13 вересня 2019 року. [PERSON] перебуває на повному державному утриманні та зі слів сторін отримує стипендію біля 700 грн. У зв`язку із навчанням [PERSON] ніде не працює, будь-яких доходів, окрім стипендії, немає, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання, хоча й перебуває на повному державному утриманні. Усі витрати по утриманню [PERSON] несе його мати - [PERSON] . Зокрема, позивачка витрачала кошти на продукти харчування, придбання навчального приладдя, одягу, засобів особистої гігієни, проїзд до місця навчання. Витрат на утримання сина в зв`язку із його навчанням відповідач [PERSON] не несе, хоча має таку можливість, оскільки з його слів є військовослужбовцем та отримує заробітну плату в розмірі біля 16000 грн. Відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`ясень, даних у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ст.ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6/1296-цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц). Отже, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання, останній суду не надав. З огляду на викладене, з урахуванням фактичних обставин справи та враховуючи, що [PERSON] в зв`язку із навчанням не працює, отримує стипендію, а також отримує матеріальну допомогу від матері [PERSON] , враховуючи, що відповідач не довів свою неспроможність надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] на період його навчання, суд, виходячи із закріплених у ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача не період навчання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 08 жовтня 2019 року. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved