Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

07.10.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] ( [ADDRESS] ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (м. Одеса, вул. М. Арнаутська, 88) про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попереднього споживача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2021 року позивач набула право власності на будинок [ADDRESS] , однак доступу до нього не має та не може використовувати електричну енергію. 31.05.2021 року позивач подала ТОВ «ООЕК» заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №П01002/2000843 з метою подання заяви про відключення об`єкту від мережі (подано 03.06.2020р.) Було отримано рахунок за електроенергію за квітень 2021 року в якому зазначено заборгованість за період до 31.05.2021р. у розмірі 10201,60 грн. Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників. Крім того, наразі у будинку проживають особи які свавільно займають його і є споживачами електричної енергії, тому Позивач не зобов`язаний сплачувати ті послуги, які ці люди споживають. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2021 року було закрите підготовче судове засіданні та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, просив відмовити у задоволені позову, не погоджуючись із позовом представник відповідача також надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечила проти задоволення позову вважаючи наявність достатніх доказів законного нарахування заборгованості за електричну енергію та не доведення позивачем своїх доводів, що у будинку, якій належить їй на праві власності проживають інші особи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] 21.01.2021р. було зареєстровано право власності на об`єкт, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується інформацією із Єдиного державного реєстру майнових прав на нерухоме майно. 31.05.2021р позивач звернулась то TOB «ООЕК» з метою укладання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг лише зокрема шляхом підписання заяви-приєднання та комерційної пропозиції №1-УП, у зв`язку з чим, [PERSON] приєдналась до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, та їй у Південному міському підрозділі ТОВ «ООЕК» було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та взяла на себе зобов`язання належним чином виконувати умови договору. При цьому, слід зазначити, що споживач [PERSON] підписуючи заяву-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційну пропозицію №1-УП погодилась з їх умовами, а відтак взяла на себе обов`язок належним чином виконувати договірні зобов`язання. Крім того, слід зазначити, що звертаючись до Постачальника з метою укладання договору про постачання електричної енергії на відповідний об`єкт, Позивач повинен був ініціювати процедуру визначення (встановлення) останніх показників приладу обліку (лічильника), тобто від яких розпочне відраховуватись споживання електричної енергії саме Позивачем. Однак, таких дій фактично не було вчинено, що унеможливлює наразі визначення дійсних показників електричної енергії, з яких розпочалось відрахування електричної енергії, спожитої [PERSON] . В той же час, позивачем взагалі не надано відповідних доказів. Новий власник не несе відповідальність за борги попереднього власника (користувача), проте, зважаючи на вищезазначений п. 1.2.15. ПРРЕЕ, саме позивач несе відповідальність за зобов`язаннями, які існують за об`єктом нерухомості, що перебуває у приватній власності та до якого здійснюється постачання електричної енергії, оскільки [PERSON] своєчасно не повідомила Оператора системи розподілу - АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» та електропостачальника - ТОВ«ООЕК» про зміну права власності. Із врахуванням вищезазначеного, посилання Позивача про необхідність виключення заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] починаючи з 31.05.2021 року є помилковими, адже сам позивач не дотримався п. 1.2.15 ПРРЕЕ та не повідомила постачальника та ОСР про зміну права власності на об`єкт постачання з 26.01.2021р. З огляду на вищезазначене, [PERSON] була споживачем ТОВ «ООЕК», а відтак несе обов`язок зі сплати заборгованості. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 7 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку. При цьому необхідно звернути увагу, що ЖК УРСР був прийнятий 30 червня 1983 року і він не відображає усіх реалій сьогодення. ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Можна зробити висновок, що законодавець при прийнятті ЦК України у вказаній статті не визначив особливостей застосування норм ЦК України до житлових правовідносин в цілому, разом з ти, відносини, які регулюються ЖК УРСР, у своїй більшості є цивільно-правовими та мають регулюватися саме нормами ЦК України. У всякому разі неможливість для власника здійснювати фактичне користування житлом (як і будь-яким нерухомим майном) через його зайняття дими особами не означає втрату власником володіння такою нерухомістю. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 353/1096/1б~ц (провадження № 14-181цс18), 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20). Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно, зважаючи на те, що позивач є законним власником об`єкту постачання., що знаходиться за адресою [ADDRESS] з 16.01.2021р., останній несе обов`язок утримувати дане майно. При цьому, слід зазначити, що вказані позивачем обставини щодо проживання інших осіб за вказаною адресою станом на сьогоднішній день ні чим не підтверджуються. Щодо доводів позивача в частині того, що рахунок за електроенергію за квітень 2021 року в якому зазначено заборгованість за період до 31.05.2021р. у розмірі 10201,60 грн. є необгрунтованим, з огляду на наступне. По-перше, слід зазначити, що згідно п.4.19 ПРРЕЕ, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Згідно п.8.6.2 Кодексу комерційного обліку, індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) \~ \~ \~ \~через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) \~ \~ \~ \~за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) \~ \~ \~ \~шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) \~ \~ \~ \~через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. В той же час, Кодексом комерційного обліку визначено, що у разі неотримання до початку четвертого календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по Споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання відповідно Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311. Крім того, позивачем вказаний пункт 4.19 ПРРЕЕ також не було дотримано, показники лічильника [PERSON] не надавались самостійно, у зв`язку з чим наразі фактично неможливо встановити первинні, початкові показники, від початку яких розпочалось споживання позивача. Позивачем такі дані також не надаються. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона досилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Слід також зазначити, що відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Згідно до п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. З 01 січня 2019 р. на території Одеської області розпочав діяльність оператор системи розподілу - АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» на підставі ліцензії про розподіл електричної енергії на підставі Постанови НКРЕКП №1345 від 06.11.2018р. «Про видачу AT «Одесаобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом». AT «ДТЕК Одеські Електромережі» також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р.) та адміністратора комерційного обліку в силу (п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р.). Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п.8.6.1 «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку ГТТПКОТ або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку. Підпунктами 8.6.1 Кодексу комерційного обліку, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування. Відтак, AT «ДТЕК Одеські Електромережі» як ППКО та АКО адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. Та в наступному, саме на підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії від адміністратора комерційного обліку, постачальник електричної енергії розраховує її вартість виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату. Варто також зазначити, що пунктом 8.6.15. КСР визначено, що дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ПТТКО. Так, АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» наділений виключним правом як Адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії. Відповідно, саме на підставі даних АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, TOB «ООЕК» має можливість та право формувати та виставляти рахунки на оплату споживачам, в тому числі і [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно п. 4.12. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими часниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно п.4.24 ПРРЕЕ, у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Зважаючи на п.4.24 ПРРЕЕ, станом на дату виставлення рахунку за квітень 2021 року у споживача рахувалась заборгованість у розмірі 10 201,60 гри. ТОВ «ООЕК» як постачальник електричної енергії позбавлений права здійснювати будь-які корегування обсягів електричної енергії, оскільки на законодавчому рівні ці повноваження належать ОСР. Враховуючи вищезазначене, спростовуються доводи позивача щодо незрозумілості причин виникнення даної заборгованості та підстав її нарахування. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволення позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed