Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

09.11.2016 року ПАТ «МЕГАБАНК», представлений Полтавським ЦРВ ПАТ «МЕГАБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві позивач вказував, що відповідно до умов договору № 24-002-821-2-15-Г від 02.12.2015 року ПАТ «МЕГАБАНК» зобовязалося надати кредит [PERSON] (з ануїтетними платежами) в сумі 20000,00 грн. на строк з 02.12.2015 року по 30.11.2018 року включно, зі сплатою 15% річних за користування Кредитом та комісійних винагород, а відповідач зобовязався повернути Кредит, проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобовязання згідно з Договором. Банк надав кредит [PERSON], однак останній в порушення умов Кредитного договору , а саме з лютого 2016 року в установлений строк не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 03.08.2016 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «МЕГАБАНК» Договору № 24-002-821-2-15-Г від 02.12.2015 року рахується заборгованість: за кредитом 18224,29 грн.; по нарахованих процентах - 1,57 грн. ; по нарахованій пені200,09 грн., за штрафом 9000,00 грн., а всього на загальну суму 27425,95 грн. На звернення банку з вимогою до відповідача про погашення заборгованості за Кредитним договором, останній відповіді не надавав та кошти не сплачував. Позивач просить суд достроково розірвати кредитний договір № 24-002-821-2-15-Г від 02.12.2015 року, укладений між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON], стягнути з нього на їх користь заборгованість за Кредитним договором в розмірі 27425,95 грн. та сплачений ними за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2756,00 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «МЕГАБАНК» - [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, але в заяві до суду просив справу розглядати без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про що свідчить оголошення про його виклик в газеті «Зоря Полтавщини», в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив ( а.с.41,42). За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 02 грудня 2015 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Договір № 24-002-821-2-15-Г, згідно якого Відповідачу надано кредит в сумі 20000,00 грн. строком до 30 листопада 2018 року включно. Повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами (а.с.5,6,7,8,9). Відповідач за кредитним договором свої зобовязання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, ухиляється від вимоги Банка про повернення заборгованості ( а.с.22,23), а тому станом на 03.08.2016 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «МЕГАБАНК» Договору рахується заборгованість на загальну суму 27425,95 грн., що складається з: кредиту- 18224,29 грн.; нарахованих процентів - 1,57 грн. ; нарахованої пені200,09 грн., штрафу 9000,00 грн.(а.с. 18). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи, що невиконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням даного договору, оскільки банк не отримав суму боргу та відсотки за користування кредитом, суд вважає за потрібне достроково розірвати кредитний договір ( з ануїтетними платежами), укладений між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] й стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 27425,95 грн. і сплачений судовий збір в сумі 2756,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved