Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

08 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач послалась на те, що 16 вересня 2011 року між сторонам був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис у Відділі РАЦС УЮ Індустріального району м. Дніпропетровська № 597, та видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER]. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. З 17 січня 2014 року шлюбні відносини та спільне проживання сторін припинено. Це зумовлено зникненням взаємного почуття поваги й порозуміння та як наслідок образливим та принизливим ставленням до [PERSON] з боку [PERSON] Сторони спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, спір про поділ майна відсутній. Строк на примирення позивач просила не надавати, оскільки відповідач погоджується розірвати шлюб. 08 серпня 2014 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська виніс ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 09 жовтня 2014 року позивач подав до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву про виправлення недоліків у позовній заяві. 31 жовтня 2014 року відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову та не заперечував проти розірвання шлюбу без застосування заходів для примирення подружжя. 14 листопада 2014 року позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Одночасно надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила суд не застосувати заходи для примирення подружжя. 14 листопада 2014 року відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини своєї неявки не повідомив. Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у дніпропетровській області, актовий запис № 597 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16 вересня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 жовтня 2011 року. Спільне життя у подружжя не склалось внаслідок зникненням взаємного почуття поваги й порозуміння та як наслідок образливим та принизливим ставленням до [PERSON] з боку [PERSON] Сторони спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, спір про поділ майна відсутній, питання щодо подальшого проживання з позивачем їх дитини не має. Строк на примирення позивач просила не надавати, оскільки відповідач погоджується розірвати шлюб без додаткового строку на примирення. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що подружжя сімейні стосунки не підтримує тривалий час, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, а відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що родина розпалась остаточно, і відновлення бути не може, а шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved