Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

08.07.2021 позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, у якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , з твердої грошової суми в розмірі 1 200 грн на місяць на 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 травня 2018 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, для дитини відповідною віку щомісячно. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. 06.08.2021 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання з`явилися сторони. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, запропонував сплачувати аліменти в розмірі 1700 грн. та просив суд цю пропозицію розглянути, саме ці кошти відповідач в змозі сплачувати щомісяця, оскільки буде йти вивільнення його з роботи і певний проміжок часу він і його дитина залишиться без доходу. Всі інші питання залишає на розсуд суду. На даний час у відповідача є фінансові проблеми, оскільки йому потрібно виплачувати значний борг та утримувати батьків. Заборгованості зі сплати аліментів він не має. Додатково пояснив, що пропонує збільшити суму зі сплати аліментів до 1700 грн., в задоволенні позову просив відмовити, і шляхом переговорів визначити нову суму зі сплати аліментів. Позивачка не погодилася із запропонованими відповідачем умовами та наполягала на задоволенні позовних вимог. Зазначила, що наявність заборгованості у відповідача не стосується даного позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов до наступних висновків. Спір у справі виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України суд\~розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України\~\~визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1\~ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] \~\~виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області 31 жовтня 2014 року вбачається, що батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5).\~\~ Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 травня 2019 року з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, (одна\~тисяча двісті)\~гривень щомісячно,\~починаючи з\~15\~листопада 2018\~року \~до досягнення\~дитиною повноліття,\~з урахуванням\~при виконанні\~рішення суду\~добровільно сплачених [PERSON] аліментів, в період з 15 листопада 2018 року до 10 травня 2019 року, сплата яких підтверджена документально.\~\~(а.с. 7-8). Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано: повідомлення про зміну істотних умов праці від 27.10.2021 (а.с. 41), заяви від 01.11.2021 та 04.11.2021 про відмову від продовження роботи зі зміною істотних умов праці та звільнення (а.с.42,43), вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ побутовими споживачами постачальника «останньої надії» в сумі 3\~420, 91 грн, квитанції про необхідність сплати заборгованості перед АТ «Полтавагаз», АТ «Полтаваенергозбут» (а.с. 44-47), копію акту звірки (а.с. 48). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 08 липня 2021 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом з матір`ю\~\~ [PERSON] , [INFO] в будинку [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 3 статті 181\~СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Так, стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181,192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі N 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Суд не бере до уваги твердження відповідача наданих ним у судовому засіданні, а також надані відповідачем докази на підтвердження його заперечень щодо позову, оскільки наявності обґрунтованих підстав, що унеможливлюють змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, відповідачем не доведено. Суд зауважує, що наявність у відповідача заборгованості за комунальні послуги та необхідність здійснення допомоги батькам не вказують на неможливість зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку у розмірі 1/4 на одну дитину. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини,\~\~попередньо визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі цим вимогам не відповідає. Суд вважає, що позивач довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів, оскільки розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини. Розмір аліментів у 1200 грн не забезпечує в повній мірі потреби дитини та є меншим за гарантований мінімальний розмір, визначений ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, отримує дохід, а його твердження про можливість виникнення певних обставин у майбутньому на даний момент носять характер припущень, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог\~ст. 192 СК України\~сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. У зв`язку зі зміною способу стягнення аліментів виконавчий лист № 546/1179/18 від 02.10.2020 виданий на підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 травня 2019 року необхідно відкликати (ВП № 63230406 від 07.10.2020). Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення заявленої позовної вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів, присуджених за рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 травня 2019\~\~року, та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною\~повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Оскільки позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до положень ч.ч. 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 141, 180, 182-184, 192 СК України,

Outcome: approved