Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

07.10.2020 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, вказуючи на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . [INFO] їй виповнилось 18 років, однак донька навчається на 1 курсі денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України на контрактній основі, загальний термін навчання закінчується 01.07.2023 року. Донька потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги на навчання не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до 23 років за умов продовження навчання. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалу суду від 15.10.2020 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилася, але нею подано заяву в якій зазначено про розгляд справи у її відсутності, задоволення позову, крім того позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 7). З довідки про реєстрації місця проживання [PERSON] , 2002 року народження, зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Як вбачається з довідки проректора Донецького юридичного інституту МВС України від 17.09.2020 року № 158/20с, [PERSON] , 2002 року народження, дійсно є студенткою 1 курсу денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України на контрактній основі, загальний термін навчання закінчується 01.07.2023 року (а.с. 10). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191,200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , на даний час є студенткою денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України на контрактній основі, вона потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням, у виді витрат пов`язаних придбання канцелярських товарів, підручників, продуктів харчуванням, покриття витрат на проживанням у іншому місті, витрати на проїзд додому, тощо. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Відповідач не надано суду доказів, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відомостей про доходи не подано. Враховуючи те, що обов`язок утримувати свого повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для задоволення вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.10.2020 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, за умови продовження навчання. Саме таких висновків дійшов Верховний суд і своїй постанові №208/3075/16 від 21.02.2018 р. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved