Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що відповідач за рішенням суду зобовязаний платити аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в сумі по 400 грн. щомісячно. Вказана сума 400 грн. є недостатньою для належного утримання дочки. Відповідач не має постійного місця праці, працює в м. Києві і має дуже великі доходи. Позивачка не має можливості забезпечити на належному рівні матеріальне утримання дочки. Прожитковий мінімум з часу призначення судом аліментів збільшувався неодноразово. Просить стягувати аліменти на дочку в розмірі по 1000 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не прибула. Адвокат позивачки [PERSON] підтримує вимоги позову повністю і пояснив, що доказів про розмір доходів відповідача позивачка не має, позивачка не зверталась до державних органів соціального захисту населення про надання їй державної допомоги у звязку з недостатністю отримуваних нею аліментів на утримання дочки. Відповідач [PERSON] позов не визнає повністю і пояснив, що в зимовий період часу не працює, тому доходів не має. З настанням весни має намір заробляти на будівництві. В даний час аліменти виплачує позивачці із пенсії свого батька. Також виплачує аліменти на утримання сина від іншого шлюбу в сумі по 100 грн. щомісячно. Внаслідок отриманої травми перебуває на обліку в лікаря. Позивачка живе з іншим чоловіком. Адвокат відповідача [PERSON] пояснив, що збільшувати розмір стягуваних аліментів закон передбачає в певних випадках, а такої підстави збільшувати розмір аліментів як збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку закон не передбачає. Також позивачка має можливість отримувати від держави соціальну допомогу у вигляді різниці між отримуваними аліментами та встановленим державою мінімальним розміром аліментів, але вона за такою допомогою не зверталась. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що позивачка отримує від відповідача аліменти в сумі по 400 грн. щомісячно на утримання дочки за рішенням суду від 15 вересня 2014 року. Відповідач не має постійного місця праці, крім аліментів на утримання дочки [PERSON], сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу, по 100 грн. в місяць. Відповідач за станом здоров»я може працювати, перебуває на обліку у лікаря з 2005 року у звязку з отриманням травми. Батьки відповідача пенсіонери і отримують щомісячно пенсії в сумі по 1565 грн. та 1230 грн. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Такими доказами є рішення суду про стягнення аліментів, рішення суду про розірвання шлюбу сторін, свідоцтво про народження дочки [PERSON] та про народження сина відповідача [PERSON], акт обстеження депутатом з місця проживання позивачки, довідка про перебування відповідача на обліку у лікаря, довідок про розмір пенсій батьків відповідача. Відповідно до ч.8 статті 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК країни розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що відповідач за станом здоров»я є працездатним і тому зобовязаний платити аліменти позивачці на утримання дочки. Подорожчання життя та збільшення у звязку з цим подорожчанням мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд розцінює як погіршення матеріального стану позивачки. Необхідно збільшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON], оскільки з часу прийняття рішення судом про стягнення аліментів змінився мінімальний розмір аліментів на дитину. Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року становить 1689 грн. Від цієї суми мінімальний розмір аліментів в розмірі 30% становить 506 грн. Відповідач має можливість платити аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законом. Звертатися до держави по допомогу в розмірі різниці між призначеним судом розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є правом, а не обовязком позивачки. Суд вважає, що таке право позивачка може використати у разі неспроможності відповідача [PERSON] сплачувати аліменти в мінімальному розмірі. Тому доводи відповідача в частині заперечення позову з тих підстав, що позивачка [PERSON] має можливість звернути за державною допомогою для отримання вказаної різниці, суд вважає необґрунтованими, такими, що суперечать закону, а тому до уваги не приймає. Суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому в законі, тому що позивачка не надала суду доказів на спростування твердження відповідача про те, що він не має великих доходів. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача в розмірі, що був чинний на час звернення позивачки до суду з позовом - в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial