Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

10.04.2020 позивач КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського РВУ звернувся до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2017 року по 28 серпня 2019 року в розмірі 3 173,99 грн. та судові витрати в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказує, що КП «Компанія «Вода Донбасу» має зобов`язання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. Позивач регулярно надавав відповідачу послуги з постачання питної води та приймання стічних вод, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Однак, відповідач, не заявивши відмови від споживання послуг з питного водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, тривалий час не виконує свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг у повному обсязі. Порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг, та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, відповідач спричинив майнову шкоду КП «Компанія «Вода Донбасу» в сумі 3 173,99 грн., яка утворилася за період з 01.12.2017 по 28.08.2019. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.04.2020 за вказаною цивільною справою було відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження для розгляду справи по суті, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Представник позивача Курінна К.А., яка діє на підставі довіреності № 03-227 від 28.02.2020, до судового засідання не з`явилася, разом з тим надіслала на електрону адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цимКодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] до 28.08.2019 був власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу квартири за реєстровим № 720, посвідчений 19.12.2017 державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. Вказане вбачається з договору купівлі - продажу квартири від 28.08.2019 (серія ННН 768961), який посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1556 (а.с.10), згідно з яким [PERSON] продав вказану квартиру [PERSON] . У п. 7 цього Договору зазначено, що заборгованість по комунальним та іншим платежам за квартиру на момент підписання договору існує та залишається за [PERSON] . У відповідності до розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 грудня 2017 року по 28 серпня 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 3 173,99 грн. (а.с.5). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Компанія «Вода Донбасу» надавало відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення. Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідач не надав. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Чиним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги КП «Компанія «Вода Донбасу» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2017 по 28.08.2019 в розмірі 3 173,99 грн. підлягають задоволенню. Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 грн. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 102 грн., який був сплачений останнім при подачі позову за платіжним дорученням № 11880 від 25.02.2020 (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved