Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

08 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: визнання за нею права власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 71 кв.м., з яких «А-1», «а-1»: «1-1» - сіни площею 18,1 кв.м., «1-2» житлова 12,2 кв.м., «1-3» житлова 17 кв.м., «1-4» житлова 13,6 кв.м., «1-5» кухня 10,1, «Б, В» - сараї, «Г» - вбиральня, «Дд1» - погріб з шиєю, «№1» - огорожа, «№2» - ворота. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 2009 року [PERSON] , будучи переселенкою з Молдови, вселилася з дозволу відповідача до житлового будинку [ADDRESS] і з того часу відкрито володіє ним проживає, проводить поточний ремонт, веде господарство. Коли у 2019 році вона, у зв`язку з необхідністю оформлення субсидії, звернулася до сільської ради, їй було повідомлено, що вказаний вище будинок на балансі ради не перебуває і власник його невідомий. Зазначений будинок був зведений багато років назад і вже більше 10 років пустує. Оскільки підставою для визнання за позивачкою права власності в порядку набувальної давності може бути лише рішення суду, [PERSON] була змушена звернутися з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позов підтримала, просила його задовольнити. Дала пояснення, що в березні 2009 року [PERSON] переїхала до України і почала проживати в спірному будинку. З того часу вона безперервно та відкрито володіє ним і не знає, хто є його власником. З відповіді сільської ради, наданої на адвокатський запит, слідує, що спірний будинок на балансі сільської ради не перебуває. Оскільки [PERSON] добросовісно заволоділа будинком і відкрито та безперервно користується протягом останніх 10 років, представник просила задовольнити вимоги визнати а позивачкою право власності на будинок в порядку набувальної давності. Представник відповідача в судове засідання н з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 35, 43). Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області №65 від 27 жовтня 2017 року житловому будинку, який знаходився у фактичному користуванні [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] ; надано позивачці дозвіл на виготовлення технічної документації (а.с. 48-зворотній бік). З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2017 року на житловий будинок за вказаною адресою виготовлено технічний паспорт (а.с. 11-13), заведено інвентарну справу (а.с. 46-48). Згідно з довідками, виданими Кам`янською сільською радою за №564 від 27 червня 2019 року (а.с 52) та №457 від 06 червня 2019 року (а.с. 49), [PERSON] , проживає в житловому будинку [ADDRESS] з березня 2009 року, будинок на балансі сільської ради не знаходиться, право власності ні за ким не зареєстровано. За змістом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо будинку [ADDRESS] відомості у вказаних реєстрах щодо спірного будинку відсутні (а.с. 44). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (частина 4 статті 344 ЦК України). У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2012 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. З урахуванням викладеного, а також того факту, що позивачка на момент вселення до будинку і до теперішнього часу не знає, хто є його власником, тобто заволоділа нерухомим майном добросовісно і протягом останніх десяти років безперервно та відкрито володіла ним, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved