Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

09 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася із зазначеним позовом до Жовтоводського міського суду та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що останній більш ніж шість місяців не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних на то причин та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі./а.с.2/ Позивач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. В своїй письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Проти постановки заочного рішення заперечує. В судовому засіданні 22.07.2014 року позов підтримала в повному обсязі та посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України просила його задовільнити. Відповідач в судовому засідання участі не приймав оскільки відсутній у останньому відомому місці реєстрації. Його виклик до суду був здійснений на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом дачі оголошення в друкованому засобі, що підтверджується приєднаною до справи копії газети «Вісті Придніпров'я» №52(1545) від 10.07.2014 року. /а.с.27/ Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача. Третя особа, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, з невідомих для суду причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статті 71, 72 Жилищного Кодекса України - встановили, що: - При тимчасової відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж 6 місяців. Якщо наймач або члени його родини були відсутні по поважних причинах більше ніж шість місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжено... - Визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановленого законом терміну здійснюється у судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 03 березня 1999 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Спільних дітей вони не мали. Квартиру [ADDRESS], що відноситься до комунальної власності та складається з 2-х кімнат житловою площею 24,7 кв.м., позивач отримала у зв'язку із трудовими відносинами з підприємством ДП «Схід ГЗК». В зазначеній квартирі зареєстровані: позивач, її колишній чоловік - [PERSON] (відповідач по справі), донька позивача - [PERSON], 1985 року народження, зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], 2005 року народження та [PERSON], 2014 року народження, донька - [PERSON], 1983 року народження, зі своєю малолітньою донькою [PERSON], 2006 року народження та син - [PERSON], 1988 року народження (а.с.3). Із пояснень позивача судом встановлено, що після розірвання шлюбу за заявою відповідача по вищезазначеній квартирі на підставі рішення виконкому №27 від 26 січня 2000 року були поділені особові рахунки між нею та відповідачем. Як вбачається з витягу із рішення виконавчого комітета Жовтоводської міської Ради народних депутатів №27 від 26 січня 2000 року, виконавчий комітет Жовтоводської міськради дійсно прийняв рішення про зміни умов договору найму житлового приміщення в квартирі [ADDRESS], житловою площею 24,7 кв.м. уклавши договір найму з [PERSON] з трьома дітьми на кімнату, житловою площею 12,7 кв.м. та з [PERSON] на кімнату, житловою площею 12,0 кв.м. (а.с.26). Як пояснила позивачка в судовому засідання, після розірвання шлюбу відповідач в кімнаті, яка виділена йому у користування не проживав, пішов із квартири та проживає з іншою жінкою, з реєстрації у спірній квартирі самостійно не знявся. Перешкод в користуванні житлом для [PERSON] вона не чинила, останній не проживає в квартирі з 1999 року (після розірвання шлюбу), добровільно віддавши ключі від своєї кімнати. До квартири не з`являється. Витрат по утриманню квартири відповідач не несе. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2012 року було стягнуто з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги по вищезазначеній квартирі у розмірі 1289,05 грн за період з 01.12.2000 року по 01.08.2006 року та за період з 01.11.2008 року по 01.05.2012 року у розмірі 3291,64 грн. (а.с.43). Згідно довідки про стан заборгованості за опалення та гарячу воду за [PERSON] станом на 01.07.2014 року мається заборгованість у розмірі 6149,54 грн. починаючи з 2000 року (а.с.44-46). Як вбачається із довідки Жовтоводського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 07.09.2006 року [PERSON] зверталася до міського відділу за фактом безвісного зникнення [PERSON], 1961 року народження, але проведеними заходами розшуку місце знаходження останнього не встановлено. За обліками Жовтоводського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з 20.08.2001 року [PERSON] значиться як утративший зв'язок із рідними. /а.с.48/ Зазначені вище обставини, підтверджуються також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вони дали в судовому засіданні та якими підтвердили, що колишній чоловік позивача не проживає у спірному приміщенні більш, як 10 років. Позивач ставлячи питання про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] посилається на те, що відповідач без будь-яких поважних причин в спірній квартирі не мешкає понад 14 років, у той час, як вона не чинить йому перешкод у користуванні зазначеною квартирою. Аналіз наведених вище у рішенні доказів у своїй сукупності, дає суду змогу прийти до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно, на протязі більш ніж 14 років без поважних причин не мешкає у спірному приміщенні, а тому має бути визнаним таким, що втратив право користування ним. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved