overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 250 грн., посилаючись на те, що він працює в ТОВ «Штиль» рибалкою, отримує дохід в розмірі 371 грн. на місяць, на його утриманні перебуває також син [PERSON], [INFO], а тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. на місяць, як просить позивач у звязку зі скрутним матеріальним становищем. Також, відповідач пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі, і у його дружини є донька інвалід з дитинства, яку вони також спільно утримують. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 8). Від шлюбу, укладеного 16 листопада 2010 року з [PERSON], відповідач має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону, що відповідач має постійне місце роботи в ТОВ «Штиль», отримує невелику заробітну плату, на його утриманні перебуває малолітній син [PERSON] від шлюбу, укладеного 16 листопада 2010 року з [PERSON], а тому суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилась, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Зазначила, що 17 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Дітей від спільного шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 17 вересня 2014 року перебувають у шлюбі. ( а.с.8). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 23.07.2010 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 122. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя не склалося, внаслідок чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. Все вищевикладене призвело до розпаду сімї, шлюбних стосунків подружжя не підтримує та спільного господарства не веде. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з цим позовом, який мотивувала тим, що на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON]. Відповідач розірвав з нею шлюб, залишив сімю, проживає окремо, має нерегулярний дохід, матеріально дитину не підтримує, хоча спроможний це робити. З викладених підстав просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1000 гривень на місяць, що підлягає індексації відповідно до закону з дня надходження справи до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 гривень, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах, за період яких народився спільний син [PERSON], [INFO]. Утримання та виховання дитини повністю лежить на позивачу та потребує коштів. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає, тому позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у фактично шлюбних відносинах у період часу з листопада 2014 року до травня 2015 року, спільно проживали, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на життя та ведення господарства. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 422571 від 23.10.2015 року (а.с.2). Дитина проживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області № 4956 від 09.10.2003 року (а.с.3) і перебуває повністю на її утриманні. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, таким чином ухиляючись від виконання своїх батьківських обовязків. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] постійного місця роботи не має. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його рідного сина в розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

09 листопада 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 серпня 2009 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають малолітню дитину-доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинили у вересні 2015 року, з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності.Прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони мають неповнолітню дитину-доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з вересня 2015 року. Ухвалою суду від 16.12.2015 року, сторонам надався строк для примирення один місяць, однак примирення між сторонами не відбулось. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, надання судом строку для примирення не призвело до збереження сім'ї, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

09 листопада 2015 року позивачка звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у шлюбі із [PERSON] з 6 вересня 2014 року. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з різними поглядами на шлюб і сімейне життя. Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини припинені з 3 квітня 2015 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить розгляд справи провести без своєї участі, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «Шпак» Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій розгляд справи просив провести без своєї участі. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2014 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області актовим записом №291 Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Сторони не бажають продовжувати подружні стосунки. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

09 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 травня 2008 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу двох неповнолітніх доньок, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені з серпня 2015 року, шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. У зв'язку із вказаними вище підставами просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка до суду не з'явилась, просила справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач до суду також не з'явився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відділом РАГС Харківського районного управління юстиції 23 травня 2008 р. був зареєстрований шлюб між сторонами, про що було внесено відповідний актовий запис № 09. В судовому засіданні встановлено, що з серпня 2015 року позивачка з відповідачем жодних сімейних стосунків не підтримують, не ведедуть спільного господарства, шлюб між ними існує лише формально. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

09 листопада 2015 року Сватівським районним судом Луганської області було винесено рішення за позовом [PERSON] до Мілуватської сілської ради Сватівського району про визнання права власності в порядку спадкування. 23 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення, зазначивши, що 19.11.2015 року він із вказаним рішенням суду звернувся до державної реєстраційної службі в Сватівському районі Луганської області із заявою про отримання свідоцтв про право власності на земельні ділянки, площею 4,8100 га, 49000 га та 497000 га, але у відповідь отримав відмову у звязку із тим, що в резолютивній частині рішення суду повинно міститися кадастрові номери земельних ділянок та серія та номер держаного акту на право власності. Просить суд ухвалити додаткове рішення в якому в резолютивній частині зазначити: -Визнати 1/1 права власності на земельну ділянку площею 4.8100 га, кадастровій номер 4424083500:20:003:0038 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №139905, розташованій на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області за [PERSON], [INFO], ід.номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. -Визнати 1/1 права власності на земельну ділянку площею 4.9000 га, кадастровій номер 4424083500:20:003:0039 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №139906, розташованій на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області за [PERSON], [INFO], ід.номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. -Визнати 1/1 права власності на земельну ділянку площею 4.9700 га, кадастровій номер 4424083500:20:003:0040 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №139907,розташованій на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області за [PERSON], [INFO], ід.номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявився, не повідомивши про причини неявки, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно\~статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

09 листопада 2016 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 18 вересня 1999 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 278. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з березня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 18 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 278 (л.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 6). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з березня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідачки вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved