Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що 07.03.2006 року в с. Клекотина померла його матір [PERSON], котра на день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO], на вул. І. Франка, 31. 22.02.2003 року матір вчинила заповіт на його імя, про існування якого йому не було відомо. Дізнавшись про наявність заповіту він звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, що залишилася після смерті матері. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері йому було відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про наявність заповіту і дізнався про нього тільки у 2017 році, коли вирішив продавати будинок матері і забирав звідти документи та знайшов заповіт. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 07.03.2006 року [PERSON] пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. Відповідно до ухвали судді від 20.12.2017 року продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] за правилами глави 6 ЦПК України, тобто зі стадії розгляду справи по суті (а.с.26). Позивач [PERSON] в судове засідання для розгляду справи по суті не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, оскільки не може прибути в судовий розгляд, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.27). Представник відповідача [PERSON] сільської ради староста с. Клекотина [PERSON] (а.с.30) в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. В заяві до суду повідомив, що відповідач [PERSON] сільська рада не має заперечень щодо позову [PERSON] та не заперечує щодо його задоволення з підстав, що в ньому наведені (а.с.29). В судове засідання для розгляду справи по суті сторони не прибули, при цьому позивач та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, у звязку із чим, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перешкод для розгляду справи по суті немає. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 07.03.2006 року в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №026559 (а.с.7), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] на вул. І. Франка, 31 (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається, в тому числі, із земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №000211 (а.с.12). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є син [PERSON] (а.с.8), що підтверджується заповітом від 22.02.2003 року, посвідченим Клекотинською сільською радою та зареєстрованим в реєстрі за №32, що на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано (а.с.9). [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знав про наявність заповіту та спадкового майна. 22.11.2017 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.16). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняв спадщину через необізнаність про наявність заповіту та спадкового майна. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви представника [PERSON] сільської ради [PERSON] (а.с.29) і це визнання позову оформлено відповідною заявою до суду і не суперечить закону та інтересам особи, яку [PERSON] представляє, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved