overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

08 липня 2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту зі сплатою за користування кредитом відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 22 квітня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 6078.07 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк», заборгованість по кредитному договору від 08.07.2011 року на загальну суму 6078.07 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, але ним до суду подано заяву, в якій він вказує, що позов підтримує повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказує, що вона позов визнає повністю і просить справу розглядати в її відсутності. Оскільки відповідач позов визнала повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнала повністю і не заперечує проти нього, то суд вважає за доцільне не досліджувати докази надані позивачем до позовної заяви і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

08 липня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством БРОКБІЗНЕСБАНК та [PERSON] було укладено договір №338429000592204 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. 08 липня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством БРОКБІЗНЕСБАНК та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою регламентовано кредитні відносини, про наступне: Згідно п.1 додаткової угоди банк надав відповідачу грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі 17500 грн. на строк з 08.07.2013року по 07.07.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32% річних на споживчі цілі. Відповідач кошти отримав. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання не виконав. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства БРОКБІЗНЕСБАНК, заборгованість по договору №338429000592204 на загальну суму 49152,87 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але ним подано заяву в якій він вказує, що він позов підтримує, просить справу розглядати в його відсутності і проти розгляду справи в відсутності відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій вказує, що він позов визнає повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із додаткової угоди №1 до договору №338429000592204 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки вбачається, що Кредитор АТ БРОКБІЗНЕСБАК надав Позичальнику [PERSON] у кредит кошти в сумі 17500 грн., як ліміт на кредитну картку. Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №338429000592204 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 08.07.2013 року станом на 10 березня 2015 року позичальник не виконав умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість в сумі 49152,87 грн. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має боргові зобов'язання перед позивачем, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 491,52 грн. На підставі вище викладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 17 серпня 2005 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2005 року. В даному шлюбі подружжя дітей не має. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, сім'ю, немає спільних інтересів, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносин один до одного. Дружина систематично вживає спиртні напої. Все це в сукупності призвело до розладу і припинення шлюбних відносин. Подружжя проживає окремо, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить його інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила шлюб розірвати, оскільки фактично має іншу сім'ю. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17 серпня 2005 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2005 року (а.с. 4). В даному шлюбі подружжя дітей не має. Враховуючи те, що сторони певний час подружні відносини не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, збереження сім'ї вважають неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача, суд дійшов висновку про те, що шлюб за вимогою позивача слід розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися своїм дошлюбним прізвищем [PERSON], тому прізвище позивача слід змінити із [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір згідно з квитанцією №50 від 08.07.2014 року (а.с. 1). На підставі статей 24, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26 липня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеська області, актовий запис №224, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, про що надала відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 26.07.1997 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 26 липня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеська області, актовий запис №224. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів, взаємного непорозуміння. Сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу дійсним, посилаючись в позовній заяві на те, що відповідача [PERSON] уповноважив [PERSON] за довіреністю від 19 грудня 2013 року, яка засвідчена консулом України в м. Порту Республіки Португалія представляти його інтереси та від його імені укладати будь-які угоди, спрямовані на розпорядження належними [PERSON] квартирами, які належать йому на праві власності за адресами: в [ADDRESS], та [ADDRESS]. Він орендував у відповідача вказані квартири для своїх родичів, він вирішив придбати спірні квартири для себе, для чого 22 січня 2014 року він уклав письмовий договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою в [ADDRESS] з [PERSON] Ціна договору склала 20000,00 грн., гроші були передані [PERSON] в повному обсязі в той же день. В подальшому 24 січня 2014 року позивач уклав аналогічний договір на квартиру, розташовану за адресою в [ADDRESS], ціна договору склала 30000,00 грн. Кошти також були в повному обсязі передані [PERSON] у той же день. Позивачу були передані всі документи та ключі від квартир, розташованих за адресою в [ADDRESS] та в [ADDRESS], які переходять у його власність з моменту укладання договорів купівлі-продажу. При зверненні до нотаріуса для оформлення документів купівлі-продажу позивачу та представнику відповідача було повідомлено про необхідність отримання оригіналу паспорта громадянина України [PERSON], а у випадку його відсутності нотаріус відмовився вчиняти правочин. Відповідач [PERSON] постійно мешкає в м. Порту Республіка Португалія, і він не має можливості приїхати до України для оформлення у нотаріуса угод купівлі-продажу із-за хвороби та політичного стану в України (зона АТО). Просить визнати договори купівлі-продаж квартир, які розташовані за адресами: в [ADDRESS] , укладений 24 січня 2014 року, та в [ADDRESS], укладений 22 січня 2014 року, між позивачем та відповідачем, дійсними, та визнати на вказані квартири право власності. Позивач, відповідач, представник відповідача в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву, де підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, представник відповідача надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що в 2007 року він познайомився з відповідачкою і з того часу вони періодично почали зустрічатись. Влітку 2011 року [PERSON] повідомила йому, що вона вагітна від нього. Він мав сумніви щодо свого батьківства, а тому разом вони не проживали, сімейний бюджет не вели, і тільки з місяць до народження дитини, а саме 07.02.2012 року, зареєстрували шлюб. [INFO] року відповідачка народила хлопчика - [PERSON], в свідоцтві про народження якого позивач зазначений як батько дитини. Сімейне життя не склалося і вони відповідно до рішення Балаклійського районного суду від 14.01.2014 року розірвали шлюб. Весь цей час у позивача були сумніви щодо свого батьківства. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні підтвердила той факт, що дійсно позивач [PERSON] не є батьком її сина [PERSON], позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області до судового засідання не з»явився, але до суду надійшла заява, в якій вони просять розглядати без їх участі, заперечень проти вимог позивача не мають. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 2007 року знаходились у відносинах. Відповідно до свідоцтва виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського управління юстиції Харківської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.02.2012 року(а.с.5). [PERSON] народила сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER](а.с.6). Відповідач записаний в зазначеному свідоцтві як батько дитини. Рішенням Балаклійського районного суд Харківської області від 14.01.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У відповідності до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2007 року Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 18. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначив, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки були нормальними, але протягом останнього часу в сім'ї стали виникати сварки на побутовому ґрунті, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя Кіндрат тривалий час не ведуть, фактично родина розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року. Шлюб розірваний в установленому законом порядку 29 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини, згідно до свідоцтв про народження, є відповідач [PERSON]. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою документів встановлено, що відповідач відмовляється достатньо в добровільному порядку надати допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO]. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] з дня звернення в суд, тобто з 08 липня 2014 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з зі свого чоловіка [PERSON], аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з дня її звернення з позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину, однак матеріальної допомоги не надає, не дивлячись на те, що є працездатним, тобто має таку нагоду, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю; позивач підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, відповідач позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу роз'яснені. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що від цивільного шлюбу сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5), і не заперечується відповідачем, який відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На підставі ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved