Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

08 жовтня 2021 року ТОВ Краматорськтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , про стягнення боргу за теплопостачання (опалення). В позові зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», з 1 січня 2007 року по теперішній час, згідно встановленими Краматорською міською радою тарифами, здійснює постачання теплової енергії та гарячого водопостачання фізичним особам - споживачам послуг, у тому числі відповідачам. Відповідачі зареєстровані у квартирі, за адресою: [ADDRESS] , користується послугами, що надає позивач, але в добровільному порядку погашення заборгованості не здійснюють. Таким чином, за період з 01.05.2015 року по 01.10.2021 року у відповідачів виникла заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії за опалення у сумі 32 086,70 грн. В зв`язку з чим просять стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії за опалення, яка утворилась за період з 01.05.2015 року по 01.10.2021 року, у сумі 32 086,70 грн. та судовий збір у сумі 2 270,00 Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.11.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву на позов. Відповідачі своїм процесуальним правом не скористались, відзив на позов не надали. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. До суду надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та винесення заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації проживання. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутності та застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд,- ВСТАНОВИВ: ТОВ «Краматорськтеплоенерго» є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом економічної діяльності товариства є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з 01.01.2007 року здійснює поставку теплової енергії фізичним особам, згідно затверджених тарифів. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до частини 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Відповідно до положення ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, в розрізі даного спору зобов`язання відповідачів оплатити послуги за поставлену теплову енергію на опалення виникає внаслідок встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, які затверджено органом місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Судом встановлено, що за період з 01.05.2015 року по 01.10.2021 року відповідачі заборгували позивачу по сплаті за фактично отриманих житлово-комунальних послуг за поставлену теплову енергію на опалення на суму 32 086,70 грн., що підтверджується представленим підприємством позивача розрахунком заборгованості. За таких обставин, позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Вирішуючи питання про розмір стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги, суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.. 261 ЦК України). Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. В такому разі слід дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові за № 6-43цс17 від 22 березня 2017 року. З огляду на викладене, зважаючи, що позивач звернувся з даним позовом до суду 08.10.2021 року, суд з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію на опалення, за період з 01.03.2015 року по 08.10.2018 року, такими, що пред`явлені зі спливом строку позовної давності, установленої нормами статті 257 ЦК України. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору ТОВ «Краматорськтеплоенерго» правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за теплопостачання (опалення), проте зважаючи на ту обставину, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності щодо частини вказаних вище платежів, а саме за період з 01.05.2015 року по 01.10.2021 року, суд присуджує стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення, за період з 08.10.2018 року по 01.10.2021 року, у сумі 19 907,56 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. В порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 408,30 грн., що відповідає положенню ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial