Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

07 липня 2015 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із земельних ділянок площею 3,3601 та 0,8192 гектара, які знаходиться на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], однак із субєктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, у п. 2 позовної заяви просив на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України слухати справу у його відсутності (зворот а.с. 2). Представник відповідача Петриманської сільської ради - подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 19). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 07 липня 2015 року в смт Муровані Курилівці Вінницької області (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 3,3601 та 0,8192 га, що розташовані на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6,7-8). Свідоцтвом про смерть (а.с. 4), свідоцтвом про своє народження (а.с. 5), довідкою виконавчого комітету Петриманської сільської ради № 141 від 14 квітня 2016 року (а.с. 6), довідкою Мурованокуриловецької селищної ради № 1396 від 12 травня 2016 року (а.с. 9) позивач довів, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який має право і бажає прийняти спадщину. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своєю постановою № 161 від 26 квітня 2016 року (а.с. 13) відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом з ним за однією адресою без реєстрації, а тому він помилково вважав, що прийняв спадщину (а.с. 9). Крім того, у останній місяць встановленого шестимісячного строку, перебував на амбулаторному лікуванні у звязку з пошкодженням ступневого суглобу (а.с. 12). З оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлої 07 липня 2015 року [PERSON] (а.с.21-25) слідує, що [PERSON] 26 квітня 2016 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved