Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

09.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини. В подальшому, а саме 30.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду із уточненою позовною заявою та просила встановити факт постійного її проживання зі спадкодавцем [PERSON], який помер 24.06.2017 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] народилася 31.08.1977 року в сімї [PERSON] та [PERSON]. 18.07.1998 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Недерова» на «Походенко». 24.06.2017 року помер батько позивача [PERSON] На випадок своєї смерті останній залишив заповіт, яким заповів усе своє майно позивачу [PERSON] Батьки позивача проживали в [INFO]. 03.01.2016 року через пожежу сусідньої в будинку квартири квартири № 1, подальше проживання батьків за місцем своєї реєстрації стало неможливим, у зв'язку із чим [PERSON] забрала батьків проживати до себе. До дня смерті батька, останній проживав разом із дружиною у своєї дочки, мати позивачки наразі проживає також разом із нею. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина. Для захисту прав позивачки щодо оформлення спадщини їй необхідно встановити факт постійного проживання, оскільки на час смерті [PERSON] позивач була зареєстрована за іншою адресою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Свої інтереси позивач довірила представляти [PERSON], яка також у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнену позовну заяву [PERSON] підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової кореспонденції. Причин неявки суду [PERSON] не повідомила, відзиву на позов не надала. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У звязку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, підготовче засідання проведено без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків. 10.02.1970 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Анохіна) [PERSON] копія Свідоцтва про шлюб, серії ІІ-ШД № 377370, актовий запис № 539 (а.с. 7). 31.08.1977 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] копія Свідоцтва про народження, серії ІV-ДБ № 355094, актовий запис № 2407 (а.с. 6). 18.07.1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб копія Свідоцтва про одруження, серії І-ВЛ № 060147, актовий запис № 6 (а.с. 8). 24.06.2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 586959, актовий запис № 29 (а.с. 10). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 20.10.2010 року секретарем Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області [PERSON], який на день смерті [PERSON] не змінений та не скасований, та яким [PERSON] заповідав все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, своїй доньці [PERSON] (а.с. 9). Встановлено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO]. Проте, у звязку з пожежею, яка відбулася у квартирі № [ADDRESS] проживання у квартирі № 7 стало неможливим через нанесені збитки та пошкодження житла вогнем (а.с. 11). Актом обстеження житлово-побутових умов від 25.01.2018 року встановлено, що [PERSON], який помер 24.06.2017 року був зареєстрований за адресою [INFO], але фактично з січня 2016 року останній разом із своєю дружиною [PERSON] проживав у своєї доньки [PERSON] за адресою Харківська обл., Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Робоча, буд. № 26а, оскільки після пожежі в квартирі за місцем його реєстрації, яка мала місце у січні 2016 року, проживання в квартирі стало неможливим. За адресою Харківська обл., Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Робоча, буд. № 26а [PERSON] проживав постійно до дня своєї смерті 24.06.2017 року (а.с. 12). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Оскільки з тексту позовної заяви вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] існує спір щодо спадкового майна, питання про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини розглядається в позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За інформацією Зміївської державної нотаріальної контори у Харківській області від 07.03.2018 року вих. № 311/01-16 після смерті 24.06.2017 року [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від спадщини, в тому числі із заявами про видачу Свідоцтва про право на спадщину, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався (а.с. 21). За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved