Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом до [PERSON], Головного управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області ,посилаючись на те,що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину. Після одруження [PERSON] з відповідачкою 07 вересня 2002 року в їх квартирі зареєстрована відповідачка,шлюб з якою розірваний з 2009 року,з 2009 року відповідачка у квартиру не проживає,але по теперішній час не знялася з реєстрації в їх квартирі,що порушує їх права як власників квартири. Позивачі просять суд визнати [PERSON] такою,що втратила право користування належною їм квартирою та зобов»язати ГУ ДМС України у Дніпропетровській області зняти її з реєстрації у зазначеній квартирі. Позивачі подали суду заяви про слухання справи у їх відсутність,просять позов задовольнити. Відповідачка у справі [PERSON] подала суду заяву про слухання справи у її відсутність,позов визнає у повному обсязі. Відповідач у справі Головне управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про день слухання справи повідомлений, заперечень у справі не подано,представник в судове засідання не направлений,причини суду не повідомлені. Вивчивши матеріали справи,суд вважає,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,оскільки наданими позивачами доказами підтверджено,що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 червня 2004 року та свідоцтва про право власності на житло №5070 від 20 серпня 1997 року. Після одруження [PERSON] з відповідачкою 07 вересня 2002 року відповідачку було зареєстровано у належній їм квартирі,яка згідно акту ПП «Комунальщик-1» в квартирі не проживає з 2009 року, шлюб між [PERSON] та відповідачкою розірвано. Зазначене свідчить про те,що по теперішній час відповідач зареєстрована у квартирі позивачів,порушуючи їх право користування та розпорядження квартирою. Згідно ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Згідно ст..391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв»язку з зазначеними обставинами та вимогами закону суд вважає за можливе визнання відповідача такою,що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі позивачів. Разом з тим суд вважає позовні вимоги про зобов»язання зняття [PERSON] з реєстраційного обліку з зазначеної квартири є зайвими, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-1У з послідуючими змінами та доповненнями зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення,яке набрало законної сили ,про позбавлення права власності на житлове приміщення,або права користування житловим приміщенням,про виселення,про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: partial