Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

07 липня 2017 року до суду надійшла позовна заява позовом Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій просили позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частині доходу (заробітку), але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частині доходу (заробітку), але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьки перебувають у шлюбі. Батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків відносно доньки, тому [PERSON] перебуває на обліку в управлінні служби у справах дітей 24.11.2011, як так, що опинилася в складних життєвих обставинах. Також сім'я перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Від адміністрації КЗО СЗШ № 34 де навчається [PERSON] неодноразово надходили повідомлення про те, що батьки зловживають алкоголем, батьки до питань навчання та виховання дитини ставляться безвідповідально. Контроль за навчанням і відвідуванням школи з боку батьків повністю відсутній. Дівчина має тривалі пропуски занять. Батьки батьківські збори не відвідують. 16.12.2016 року батько [PERSON], [PERSON] в нетверезому стані вигнав її з дому. З цього часу [PERSON] проживала в родині [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] офіційно не працевлаштовані. Така поведінка батьків негативно впливає на психіку дівчини. Дитина постійно перебувала у стресовому стані, у зв'язку з чим отримувала психологічну допомогу на базі навчального закладу. Дитині важко було жити в присутності постійно нетверезих дорослих та чути нецензурні сварки з боку батьків, але [PERSON] та [PERSON] не зважали на страждання дитини. 02.01.2017 року [PERSON] разом зі своїми друзями намагалася домовитися з батьками про повернення додому, але батько накинувся на низ з ножем. Після чого вона з 02.01.2017 року по 17.01.2017 року проживала у знайомих. 17.01.2017 року разом з представником школи вкотре намагалася домовитися з батьками та повернутися додому, але вони перебували у стані алкогольного сп'яніння, та повідомили, що можуть забирати [PERSON] куди завгодно, їм байдуже. Періодично вона проживала у знайомих, батьки її не розшукували. 17.01.2017 року від адміністрації школи надійшло письмове повідомлення, в якому зазначено, що [PERSON] залишилася без батьківського догляду, та з проханням вжити заходи соціального захисту. [PERSON] була влаштована 17.01.2017 року та по теперішній час тимчасово перебуває на повному державному забезпеченні у комунальному закладі центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» ДМР за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 45. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07.04.2017 року розглянуто питання про доцільність позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав та вирішено за доцільне позбавити батьків батьківських прав відносно дитини. За той час, що донька мешкає окремо, батьки жодного разу не відвідали доньку, батьки ніякої матеріальної допомоги дівчині не надають. З адміністрацією та психологами не спілкувалися, успіхами та здоров'ям дівчини не цікавились. Згідно повідомлення Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.02.2017 року [PERSON], [PERSON] притягалися до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184, ч. 1, 2 ст. 178, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків, розпивання алкогольного напоїв, вчинення насильства в сім'ї. На підставі про право власності на житло від 18.07.2007 року [PERSON] належить 1/4 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] у м. Дніпро. Тому, позивачка звертається до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 09. 17 січня 2017 року від адміністрації КЗО СЗШ № 334, де навчається [PERSON], до управління служби у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради надійшло повідомлення, відповідно до якого [PERSON] залишилася без батьківського догляду, та з проханням вжити заходи соціального захисту дитини. Того ж дня, від [PERSON] до управління служби у справах дітей надійшла заява з проханням вилучити її з сім'ї та влаштувати до центру соціально-психологічної реабілітації з причин, що батьки досить часто знаходяться в стані алкогольного сп'яніння, ображають її, батько підіймає руку та виганяє з дому в будь-який час доби. Як вбачається з довідки КЗ Соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» від 19 лютого 2018 року, [PERSON], [INFO], з 17 січня 2017 року по теперішній час перебуває у їхньому закладі. За час перебування дівчинки у центрі батьки жодного разу не відвідували її, лише бабуся. Жодної матеріальної допомоги дитині не надавали, з адміністрацією та психологами не спілкувалися, успіхами та здоров'ям дитини не цікавилися. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради № 730 від 26 липня 2017 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка [PERSON] та [PERSON] є винною, вони злісно ухиляються від виховання дитини, комісія з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день відповідачі не піклуються про стан здоров'я дитини, духовний та моральний розвиток, не проявляють до доньки своєї батьківської уваги та турботи, ніяких стосунків з дитиною не підтримують. Крім того, батьки офіційно не працевлаштовані, зловживають алкоголем, а їхня поведінка негативно впливає на психіку дитини. Дитина під час спільного проживання перебувала у стресовому стані, у зв'язку з чим отримувала психологічну допомогу у навчальному закладі. Санітарний стан житла де проживала [PERSON], незадовільний, потребує поточного ремонту, вологого прибирання. Відсутні необхідні меблі та техніка. Враховуючи вищевикладене та враховуючи інтереси дитини, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно їхньої доньки - [PERSON], [INFO]. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачів на користь дитини [PERSON], то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особи, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] та з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі по ? частині з кожного з батьків зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 липня 2017 року і до досягнення нею повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідачів необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі по 320 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved