Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

09.03.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою, в якій вказали, що станом на 01.07.1990 року по вул. Січових Стрільців, 80, в с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області, який числиться колгоспним двором, проживали: голова двору [PERSON] (батько позивачки), його дружина [PERSON] (мати позивачки), дочка [PERSON] (позивачка), зять [PERSON] (позивач) і їм на праві власності належало по 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. 06.11.2001 року [PERSON] (мати) померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на день смерті 1/4 частку домоволодіння. [PERSON]В (батько позивачки) вступив управління спадковим майном, проте не оформив спадщину та 25.08.2015 року також помер. Ще за життя [PERSON] (батько) посвідчив на імя дочок [PERSON] (позивачки) та [PERSON] (відповідачки) заповіт. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті батька, а її сестра [PERSON] спадщину не прийняла та приймати не бажає. Позивачі бажають оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на своє імя, однак в нотаріальному порядку їм відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на належні їм по 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як і на належні по 1/4 частки померлим [PERSON] та [PERSON] У звязку з вищевказаним, просять: визнати за [PERSON] право власності на належну їй 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на 2/4 частки житлового будинку, з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (батька позивачки), за [PERSON] належну йому 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Січових Стрільців, 80, с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] та [PERSON]М в судове засідання не зявилися, однак на адресу суду подали письмові заяви, в яких позов підтримали з підстав зазначених в ньому, просили його задоволити та справу розглянути у їх відсутності. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявилися, однак на адресу суду направили заяви, у яких не заперечують щодо задоволення позову та просять справу розглядати без їхньої участі. Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 2 Обертинської селищної ради Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року в житловому будинку з господарськими будівлями по вул. Січових Стрільців, 80, с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області, який числився колгоспним двором проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] (батько позивачки), його дружина [PERSON] (мати позивачки), дочка [PERSON] (позивачка), зять [PERSON] (позивач), що підтверджується довідкою Обертинської селищної ради Івано-Франківської області № 140 від 25.01.2016 року (а.с. 7). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] (батьку позивачки), [PERSON] (матері позивачки), [PERSON] (позивачці), [PERSON] (позивачу) належить по 1/4 частці майна господарського двору, розташованого за адресою: вул. Січових Стрільців, 80, с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області. 06.11.2001 року [PERSON] (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.01.2016 року (а.с. 15). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON]І (матері позивачки), для отримання спадщини було необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] була постійною жителькою с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області та на день її смертіі була зареєстрована в [INFO], крім неї був зареєстрований і проживав її чоловік [PERSON], що підтверджується довідкою Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 421 від 23.03.2016 року (а.с. 73). Після смерті [PERSON] (матері позивачки) в управління належною їй 1/4 часткою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, вступив її чоловік [PERSON] (батько позивачки), оскільки він проживав разом з спадкодавцем, вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 253 від 10.02.2016 року (а.с. 14). Згідно спадкової справи, заведеної державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 227/2007 від 24.04.2007 року (а.с. 52-58) після смерті дружини [PERSON] звернувся в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності АСС «Пролісок», майнового паю члена КСП ПА «Гончарівська» с.с. «Пролісок» та грошових вкладів у філії Тлумацького ощадного банку (а.с. 53) та йому видано свідоцтво про право власності на вказане майно від 24.04.2007 року (а.с. 56). 25.08.2015 [PERSON] (батько позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.08.2015 року (а.с. 17). Ще за життя [PERSON] (батько позивачки) посвідчив на імя своїх доньок: [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідачка) заповіт, яким заповів їм в рівних частках все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 13.11.2001 року (а.с. 18). [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (батько позивачки), оскільки вона 26.01.2016 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39). [PERSON] (відповідачка) спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (батько) не прийняла, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, за продовженням строку для прийняття спадщини до суду не зверталась та відмовилась від прийняття належної їй частки спадщини, що підтверджується її письмовою заявою, завіреною приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 20) та письмовою заявою від 16.03.2016 року про визнання позову направленою на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області (а.с. 63). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ([PERSON]В.), вважається постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (батька позивачки), оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39). Згідно копії спадкової справи № 8/2016 від 26.01.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON] (батька позивачки) (а.с. 38-51), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], інші спадкоємці першої черги за законом, які б бажали прийняти спадщину відсутні. Отже, на момент звернення до суду позивачка [PERSON] правомірно претендує на належну їй 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON], який в свою чергу успадкував за законом 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після померлої дружини [PERSON] (мати позивачки), позивач [PERSON] відповідно на належну йому 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Січових Стрільців, 80 в с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 65/02-31 від 03.03.2016 року (а.с. 21). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved