overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ін. проживає з матірю, а відповідач є його батьком. Він досяг повноліття, продовжує навчання на 3 курсі аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії на денному відділенні та потребує матеріальної допомоги батька. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період його навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача з 01 листопада 2016 року до досягнення ним 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання.. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 01 листопада 1998 року, його батьком є [PERSON] - відповідач у справі, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження від 20 листопада 1998 року ( а.с.4). \~Згідно з довідкою аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії від 31 жовтня 2016 року [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення зазначено учбового закладу за контрактом, термін закінчення навчального закладу -30 червня 2017 року ( а.с.7). \~У відповідності до ч.1\~ст.199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання не надає, а тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. \~При визначенні розміру аліментів суд на підставі\~ст..182 Сімейного кодексу України\~бере до уваги матеріальний стан сторін, те, що відповідач має аліментні зобовязання щодо утримання дочки [PERSON], [INFO], а також суд враховує те, що матеріальну допомогу позивачу повинна надавати також і його мати. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) з 08 листопада 2016 року до 30 червня 2017 року, що є датою закінчення навчального закладу, а не до досягнення позивачем 23-річного віку за умови його навчання.. \~Згідно зі\~ст..88 ЦПК України\~з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд вважає допустити до негайного виконання. \~\~ Згідно зі ст..ст.182,191,199,\~200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 24.04.1999 року зареєстрував з відповідачем шлюб. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різний світогляд на ведення домашнього господарства, виховання дітей, між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачено повагу один до одного, утрачені всі духовні і фізичні зв'язки. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливо та суперечить його інтересам. Позивач надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.04.1999 року виконкомом Кіровської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №20, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО №045979 (а.с.5). Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 23.08.1997 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок того, що у відповідача з,явилась інша сім,я, шлюбні віносини припинені, проживають окремо. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №451968 виданого повторно 03.11.2016 року .Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецької області, [PERSON]та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Шишман) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.1997року, актовий запис №05, шлюб зареєстрований Виконкомом Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області 23.08.1997 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №078388 виданого 06.06.2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON] . Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

08 листопада 2016року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та визнання права власності на вищевказаний житловий будинок. Позивач посилається на те, що в 2003році він купив у [PERSON] житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] за 20000 грн. що підтверджується розпискою. Позивач та [PERSON] домовились оформити договір належним чином пізніше. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем після її смерті є [PERSON] яка в посвідчені договору не зацікавлена, так як для цього їй довелося б спочатку оформити спадщину, що потребує часу та коштів. Позивач неодноразово просив відповідача оформити договір в нотаріальній конторі, але відповідач з вищевказаних причин ухиляється від цього. Однак договір було фактично укладено і його умови виконано, хоча і не додержано встановленої законом форми. Посилаючись на вищевикладене позивач просив його позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву про те, що позов визнає повністю, та просить справу розглядати в їх відсутність. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступне. 10 вересня 2003року позивач та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, згідно якого позивач купив, а [PERSON] продала житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] за 20000грн. Позивач виконав свій обов'язок за договором купівлі-продажу в повному обсязі і сплатив продавцю 20000 грн., що підтверджується розпискою. Предмет договору купівлі-продажу, а саме житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, що знаходяться [ADDRESS] належав продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого виконкомом Новоодеської міської ради 16.10.1984року. З часу укладення договору купівлі-продажу позивач користується спірним будинком, проводить його ремонт утримання тощо. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем після її смерті є відповідач [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не заперечує позовні вимоги, і повністю з ними згодна, що підтверджується відповідною заявою. Обов'язки покупця виконано в повному обсязі, що підтверджується розпискою. Фактичне виконання правочину відбулося ще 10.09.2003року. Згідно до ч.2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963року) та ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, на підставі ч.2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963року), ч. 2 ст. 220 , ст. 655 ЦК України позов слід задовольнити в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого постійно виникали конфліктні ситуації та сварки. Шлюбні відносини припинили більше двох років тому та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у квітні 2014 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2013 року, про що виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 10 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 3). [INFO] року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 4). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2014 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 10 травня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, відповідач поїхав на заробітки до Росії, де і залишився. Шлюбні відносини припинили у 2012 році та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2012 році та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст.\~224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 травня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~10 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). 10 жовтня 2011 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 4). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через те, що відповідач фактично не проживає разом із своєю сім'єю. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2012\~році, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13 квітня 2013 року (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 6). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 серпня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №671. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в жовтні 2016, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що сімейно-шлюбні відносини припинилися в звязку з втручанням у сімейне життя батьків, через що виникали конфлікти та скандали. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-КИ №203354 (а.с.6). Судом встановлено, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з 02 листопада 2016 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved