Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

09 липня 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що відповідач зареєстрований у належному йому будинку та понад рік не проживає у ньому. З наведених підстав та з посиланням на приписи ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком. Позивач у судове засідання не прибув, однак його представник подав на адресу суду заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за останньою відомою адресою її місця проживання. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з'явилася в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом за даними УДМС України у Волинській області встановлено, що відповідач з 07 вересня 2009 року зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Вказані відомості підтверджується і даними будинкової книги, яка надана позивачем. Згідно свідоцтва про право власності, власником цього будинку є позивач у справі. З пояснень позивача у позовній заяві слідує, що відповідач у справі вселилася у будинок як член його сім'ї, а саме як невістка, однак рішенням суду від 20 вересня 2021 року шлюб між нею та його сином - [PERSON] розірвано (а.с.11). Згідно листа Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 29 травня 2018 року, за результатом опитування сусідів встановлено, що відповідач не проживає у будинку близько 4 років (а.с.13). Будь-яких заперечень щодо вказаного відповідач суду не надала. Частиною другою статті 305 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Оскільки факт реєстрації відповідача у належному позивачу житловому будинку перешкоджає останньому у належному користуванні своїм майном, враховуючи, що відповідач наразі не проживає у будинку близько 4 років та фактично наразі не є членом сім'ї позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору сплаченого під час звернення до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved