Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

09.07.2018 року Олевським районним судом Житомирської області відкрито провадження у справі за позовами [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди, відповідно до яких позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] 500 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, а також позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду з уточненими вимогами в сумі 26244,25 грн. та моральну шкоду в сумі 500 000 грн. Позов [PERSON] обґрунтований тим, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 12015060260000818, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань [INFO] року, коли було вбито її сина - [PERSON], [INFO] У зв'язку із втратою єдиного сина позивачка переживає душевні страждання, у неї відсутній сон, вона знаходиться в стані депресії, втратила душевний спокій, на фоні стресу захворіла на тяжке, не виліковне захворювання, порушились нормальні життєві зв'язки, внаслідок чого порушились стосунки з оточуючими людьми, позивачка перестала спілкуватись навіть з родичами (а.с. 50-52, т. 1). Позов [PERSON] обґрунтований тим, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 12015060260000818, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань [INFO] року , коли було вбито її чоловіка - [PERSON], [INFO] Цим злочином їй було спричинено майнову шкоду на загальну суму 26244,25 грн. Крім зазначеного, внаслідок вищезгаданих протиправних дій позивачці була спричинена також моральна шкода, наявність якої обґрунтовується душевними стражданнями, які вона переживає у зв'язку із смертю чоловіка, а також тим, що на її утриманні залишилось двоє малолітніх дітей 4 та 9 років. Позивачка зазначає, що за таких обставин у неї практично відсутній сон, вона знаходиться в стані депресії, втратила душевний спокій, порушились нормальні життєві зв'язки, внаслідок чого порушились стосунки з оточуючими людьми (а.с. 53-59, т. 1). Представник позивачів [PERSON] надав до суду додаткові письмові пояснення та обґрунтування до позовних заяв та викладених в них вимог, які були подані під час розгляду кримінальної справи. Зазначає, що позивачі весь час перебували та перебувають до сих пір у стані постійного страху, напруження та стресу, суттєво були порушені їх нормальні життєві зв'язки та погіршились відносини з оточуючими людьми, сусідами, колегами по роботі тощо та в сім'ї загалом. Вони змушені постійно докладати неабияких зусиль для організації свого життя, намагаються працювати та заробляти кошти на прожиття, незважаючи, що смерть, горе та втрата викликає реакцію замикання від оточуючого середовища. Моральна шкода полягає і в тимчасовій відірваності від активного соціального життя , зниження настрою , в порушенні сну тощо. Також враховуючи тривалість судової тяганини, спочатку кримінальне провадження , потім усі можливі судові інстанції , змушені позивачі витрачати вільний час на здійснення дій по відновленню свого порушеного права, звертатись до різних інстанцій, зокрема витрачати кошти, сили та нерви на різні судові розгляди справи тощо. Засуджений (відповідач) [PERSON] не надав жодної допомоги з моменту скоєння кримінального правопорушення так і в подальшому не цікавився станом, в якому перебували позивачі й не пропонував, хоч найменшої (часткової) компенсації та матеріального відшкодування. Представник вважає, що справедливим, розумним та доцільним буде розмір відшкодування моральної шкоди - 500 000 грн. для [PERSON] та [PERSON] кожному та просить суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди (викладені в первісних позовних заявах) в повному обсязі на користь позивачів (а.с. 81-82, т. 3). В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Пояснила, що відповідачем їй направлялись кошти в розмірі 5 000 грн., але вона їх не отримувала. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд заявленого позову без її участі у зв'язку з тим, що позивачка проживає за межами Житомирської області та не має можливості приймати участь в судових засіданнях (а.с. 83, т. 3). Представник позивачів [PERSON] вважає, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача на користь позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме моральну шкоду у сумі 150 000 грн. кожному позивачу та визнав повністю матеріальну шкоду на користь позивачки [PERSON] Просить суд врахувати, що він знаходиться в місцях позбавлення волі, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та не має можливості заробляти кошти. Відзивів на позови відповідач не надав. Представник відповідача [PERSON] підтримує думку відповідача стосовно частково визнання заявлених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.12.2015 року близько 01 години в с. Пояски Олевського району Житомирської області по вул. Леніна, неподалік магазину «Каприз», [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, йдучи в напрямку свого будинку, побачив, що за ним йдуть [PERSON] та [PERSON], з яким у нього були неприязні відносини. В цей час, день та у визначеному місці у [PERSON] виник злочинний умисел , направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], [PERSON], діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, підбіг до паркану, де вирвав дерев'яну штахетину, якою наніс один удар в область голови [PERSON] В результаті суспільно-небезпечних дій [PERSON], потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна з крововиливом в підлеглі м'які тканини в ділянці лівого соскоподібного відростку, шиї та лівої щоки, лінійний перелом лівої гілки нижньої щелепи, крововилив під м'які мозкові оболонки в скроневих , тім'яних долей та в ділянці стовбура мозку , крововилив в шлуночкову систему , які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 180 від 28.01.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та є в прямому причинному зв'язку з настанням смерті [PERSON] 03.03.2018 року вироком Олевського районного суду Житомирської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 200000 грн., у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 26244,25 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 200000 грн., у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину (а.с. 217-222, т. 2). 19.06.2018 року ухвалою Апеляційного суду Житомирської області вирок Олевського районного суду Житомирської області від 03.03.2018 року щодо [PERSON] за ч. 1 ст. 121 КК України в частині вирішення цивільних позовів потерпілих [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди з [PERSON] скасовано, в цій частині призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін (а.с. 37-40, т. 3). Вирок Олевського районного суду Житомирської області відносно [PERSON] набрав законної сили 19.06.2018 року (а.с. 46, т. 3). Позивачка [PERSON] є матір'ю та позивачка [PERSON] є дружиною загиблого [PERSON] , тому визнані потерпілими по вищезазначеному кримінальному провадженню. Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що вироком Олевського районного суду Житомирської області від 03.03.2018 року встановлена вина [PERSON] у спричиненні смерті [PERSON] та відповідно до наявних в матеріалах справи копій платіжних документів (а.с. 53-59, т. 1) позивачці [PERSON] внаслідок вчиненого злочину було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 26244,25 грн., а саме витрати на ритуальні послуги - 10600,00 грн., товари на поховання - 4170,00 грн., оплата за поминальний обід - 7500,00 грн., продукти на поминальний обід - 3974,25 грн., відповідач в цій частині визнав позов повністю, тому суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] у цій частині підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню зазначені кошти. Стосовно вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. З'ясовуючи факти, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, суд має виходити з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Так, вищевказана стаття вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Також, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Згідно п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно роз'яснень п. 9 вищевказаної постанови, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що зазнали позивачі у зв'язку зі смертю [PERSON] та погіршення внаслідок цих страждань стану здоров'я, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що діями відповідача спричинено позивачам моральні страждання, які пов'язані зі смертю сина позивачки [PERSON] та чоловіка позивачки [PERSON]. Беручи до уваги те, що позивачка є матірью потерпілого [PERSON], переживає її душевні страждання, у неї відсутній сон, вона знаходиться в стані депресії, втратила душевний спокій, весь час перебувала та перебуває до сих пір у стані постійного страху, напруження та стресу, суттєво були порушені їх нормальні життєві зв'язки та погіршились відносини з оточуючими людьми, сусідами, колегами по роботі в сім'ї загалом, змушена постійно докладати неабияких зусиль для організації свого життя, смерть сина, горе та втрата викликає реакцію замикання від оточуючого середовища, зниження настрою, в порушенні снуа також

Outcome: partial