Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

09 березня 2017 року [PERSON] (далі [PERSON], заявник) звернувся в суд з заявою про визнання безвісно відсутнім громадянина [PERSON] (далі [PERSON]П.) починаючи з 12 січня 2016 року. Заява мотивована тим, що 12 січня 2016 року його брат, [PERSON], пішов з місця свого постійного проживання в [INFO] та не повернувся додому. У звязку зі зникненням брата та неможливістю самостійно встановити його місцезнаходження, заявник звернувся до Луцького районного відділення поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області, який за фактом зникнення [PERSON] вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201603013000089 від 06 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, з приміткою щодо кваліфікації «зникнення безвісти». Також з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] була заведене оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №05-16 від 17 лютого 2016 року. Однак всі способи пошуку [PERSON] не надали жодного результату, тому заявник просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заявник у судовому засіданні обставини викладені у своїй заяві підтвердив та просив суд задовольнити заяву. Заінтересована особа, інший брат зниклого [PERSON], у судовому засіданні підтвердив факт зникнення свого брата [PERSON] та просив заяву задовольнити. Представник Луцького відділення поліції Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області у судовому засіданні підтримав заяву про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи та представника Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області допитавши у судовому засіданні свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про визнання [PERSON] безвісно відсутнім підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 2016 року о 20:20 год в чергову частину Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшла заява від громадянина [PERSON], про те, що 12 січня 2016 року його брат, який постійно проживав за адресою [INFO], не працюючий, пішов з дому у невідомому напрямку та по даний час не повернувся, про своє місце перебування та знаходження рідним не повідомляє. Даний факт зареєстрований в книзі єдиного обліку за №622 від 05 лютого 2016 року. 06 лютого 2016 року слідчим СВ Ківерцівського ВП ГУНП України у Волиньскій області за фактом безвісти зникнення громадянина [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201603013000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України. Також з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] була заведене оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №05-16 від 17 лютого 2016 року. Громадянин [PERSON] за вказаною адресою проживав сам, офіційно ніде не працював, спиртними напоями зловживав, конфліктів з односельчанами не мав, був замкнутий. На обліку у психіатричні лікарні чи наркодиспансері не перебував. Під час реєстрації заяви про злочин слідчим огляд місця події не проводився, оскільки будинок за адресою Волинська область, Луцький район, с. Лучиці, вул. Селищна, 6, в якому проживав [PERSON], був знищений пожежою вже після зникнення останнього. З метою встановлення місця перебування та знаходження безвісти зниклого громадянина [PERSON], було проведено ряд розшукових заходів (обмін інформацією з іншими органами Національної поліції, контроль перетину кордону, перевірка за місцем проживання, інформування громадськості через засоби масової інформації, перевірка по даним медичних установ). Крім того, проведено опитування як односельчан зниклого, так і жителів суміжних сіл. Вищенаведені відомості підтверджуються довідкою старшого оперуповноваженого СКР Луцького РВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області майора поліції [PERSON] від 18 лютого 2016 року, його рапортом від 19 січня 2017 року, листами Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи від 22 червня 2016 року №256/1-13 та Луцької центральної районної лікарні від 22 червня 2016 року №1060/1-3.2.16, постановою про заведення оперативної розшукової справи, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.с.4-11). Крім того, аналогічні за змістом пояснення у судовому засіданні надали заявник [PERSON], який є рідним братом [PERSON], інший рідний брат зниклого [PERSON], старший оперуповноважений СКР Луцького РВП Луцького ВП ГУНП України у Волинській області майор поліції [PERSON], який безпосередньо здійснював оперативно-розшукові заходи. Допитана в якості свідка [PERSON], яка є односельчанином зниклого [PERSON], та проживає у хаті навпроти хати, в якій жив дала аналогічні покази. Також відповідно до інформації Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України, яка надана на запит суду, громадянин [PERSON] на пенсійному обліку не перебуває (а.с.24). Частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В розглядуваному випадку підтверджено, що починаючи з лютого 2016 року уповноваженими органами Національної поліції здійснювалися заходи щодо розшуку зниклого громадянина [PERSON]. Станом на день розгляду справи вказані заходи не призвели до розшуку [PERSON] Частиною першою статті 249 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Проаналізувавши всі зібрані під час судового розгляду матеріали, пояснення заявника, заінтересованої сторони та покази свідка, суд

Outcome: approved