Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

09.04.2015 року [PERSON] (транспортне) страхове бюро (МТСБУ) звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу коштів в розмірі понесених витрат в сумі 9106 гривень та судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок (а.с.2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 15 лютого 2012 року близько 08 години 20 хвилин на автодорозі Київ-Харків (22 км) з вини відповідача, який керував автомобілем «Чері Амулет» державний номерний знак [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода. Позивач стверджує, що на дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також, що вина відповідача підтверджується постановою Дарницького районного суду м.Києва від 12 березня 2012 року. Крім того, позивач стверджує, що в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «НФСК «Добробут» згідно Полісу №АВ/0989481, строк дії якого з 13 січня 2012 року по 12 січня 2013 року. Розмір завданих збитків згідно Висновку №6967 від 20 лютого 2012 року, складеного спеціалістом ФОП-СПД [PERSON], склав 9202 гривні 47 копійок, розмір регламентної виплати становить 9106 гривень. 17 лютого 2012 року потерпла повідомила про страховий випадок та 29 березня 2012 року з метою отримання відшкодування звернулась в МТСБУ та просила перерахувати суму відшкодування на СТО ТОВ «ВВ Автогруп». Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Як зазначено в позовній заяві, відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, в звязку з чим МТСБУ 24 квітня 2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій шляхом перерахування коштів на СТО ТОВ «ВВ Автогруп» в розмірі 9106 гривень. Своє звернення з позовом до суду позивач також обґрунтовує тим, що згідно п.38.2.1 ст.38 Закону МТСБ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.1.31 ст.13 цього Закону. У судове засідання представник позивача не зявився, згідно з заявою, долученої до позовної заяви, позивач просив розглянути справу у відсутність його представника, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.3). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що визнає викладені в позовній заяві обставини щодо заподіяння ним дорожнього-транспортної пригоди, проте він є учасником бойових дій, тому відповідно до вимог ст.ст. 13.1, 38.2.1, 38.2.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обовязку страхувати цивільну відповідальність. На момент скоєння ДТП він не перебував у нетверезому стані та на місці ДТП передав водію пошкодженого автомобіля копію свого посвідчення учасника бойових дій для того, щоб вона отримала відшкодування завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу шкоди від МТСБУ, яке згідно закону не має права подавати до нього регресний позов. 16 березня 2015 року МТСБУ направило до нього лист з вимогою про компенсацію понесених витрат, надавши термін до 15 квітня, і він 23 березня звернувся до МТСБУ із заявою, до якої також додав копію свого посвідчення учасника бойових дій, проте позивач, вочевидь помилково, звернувся з даним позовом до суду. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані відповідачем документи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2012 року близько 08 години 20 хвилин на автодорозі Київ-Харків (22 км) з вини відповідача [PERSON], який керував автомобіль [NUMBER] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідками ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві (а.с.10,38), а також постановою Дарницького районного суду м.Києві від 12 березня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, №3-1926/2012 (а.с.11). Власником пошкодженого автомобіля [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ААС631815 (а.с.9). Згідно з висновком експертного дослідження №6967 від 20 лютого 2012 року, складеного спеціалістом ФОП-СПД [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості складає 9202 гривні 47 копійок (а.с.13-17). Відповідно до калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт №70 від 20.02.2012, складеної ТОВ «ВВ Автогруп», вартість ремонтно-відновлювальних робіт та запчастин автомобіля [NUMBER] становить 9106 гривень (а.с.18). 17.02.2012 року потерпіла [PERSON] звернулась до позивача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України із повідомленням № 10-16792 про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 15 лютого 2012 року за її участю, а також за участю водія [PERSON], щодо якого в п.2 повідомлення зазначено, що водій має посвідчення учасника бойових дій серії АА №297616, копія якого значиться в додатках до вказаної заяви п.4 (а.с.7). Так, з дослідженого в судовому засіданні оригіналу посвідчення серії АА №297616, копія якого приєднана до матеріалів справи, позивач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Дане посвідчення видано 26 листопада 1996 року, є безтермінове і дійсне на всій території України (а.с.37). Як вбачається з наданих позивачем документів, власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, [PERSON] 29.03.2012 року звернулась до МТСБУ із заявою, в якій просила відшкодування завданої їй шкоди в розмірі 9106 гривень перерахувати на рахунок СТО ТОВ «ВВ Автогруп» (а.с.8). На підставі наказу МТСБУ №1272 від 20 квітня 2012 року та платіжного доручення №2051 від 24 квітня 2012 року зазначена сума страхового відшкодування в розмірі 9106 гривень була перерахована [PERSON] (транспортним) бюро України ТОВ «ВВ Автогруп» (а.с.19, 21-зворот). Як встановлено дослідженням доданих до позовної заяви документів з матеріалів справи МТСБУ №16792, а саме: доручення №16792 експерту [PERSON] щодо встановлення розміру збитків завданих ТЗ потерпілого, а також Довідки №1 від 03.04.2012 про розмір відшкодування шкоду з фонду захисту потерпілих, - в дорученні містились дані про те, що інший учасник ДТП [PERSON] є учасником бойових дій, проте в довідці про розмір відшкодування шкоди, в якій винуватцем шкоди зазначений відповідач, містяться дані про те, що він є незастрахованим, а відомості про пільгове посвідчення не зазначені (а.с. 18-зворот, 20). За змістом п.13.1 ст.13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. При цьому як зазначено в рішенні Конституційного Суду №7-рп/2014 від 23.12.2014, в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Згідно з відомостями, наведеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВМ1 №212925 від 15.02.2012 року, складеному старшим інспектором СОМ ДТП ВДАІ Дарницького РУЮ [PERSON], водій [PERSON] на момент скоєння ДТП керував автомобілем «Чері Амулет» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], на підставі посвідчення водія АВЧ 803636, виданого 12.04.1991 року (а.с.39). Відповідно до вимог підпункту «г» п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. При цьому за змістом п. 38.2.1 ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Крім того, згідно п. 38.2.5 вказаної статті до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. Жодної із наведених в п.38.2.5 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав, які б надавали МТСБУ право предявити регресний позов до відповідача, що є учасником бойових дій, позивачем не зазначено, а також доказів на підтвердження наявності таких підстав не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Не встановлено таких обставин і з досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутні передбачені чинним законодавством підстави для задоволення заявленого МТСБУ позову про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в звязку з чим в задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed