Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

08 травня 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 6.20 га. та 6.20 га., виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованих на території Романобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті [PERSON] залишився спадок у виді зазначених вище земельних ділянок, які вона не може переоформити в нотаріальному порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дані ділянки. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, однак не може перереєструвати на себе спадкові ділянки через зазначену обставину, і виправити її він не може в зв'язку зі смертю власника, тому просила винести судове рішення про визнання за нею права власності на дане спадкове майно. Вона є єдиною спадкоємицею по заповіту. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельних ділянок площею 6.20 га та 6.20 га, виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованих на території Романобалківської сільської ради в Первомайському районі Миколаївської області. Дані земельні ділянки належали йому на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER] від20.01.200 року та державного акту серії [NUMBER] від 02.04.2002 року. Крім того, при житті [PERSON] 26.02.2013 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу, реєстраційний номер 702, за яким він заповів на випадок своєї смерті вище зазначені земельні ділянки позивачці. Інших спадкоємців судом не встановлено. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач відповідно до ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1233 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, судом не встановлено. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала від нотаріуса роз'яснення про неможливість оформлення в нотаріальному порядку спадщини на земельні ділянки, оскільки не представла належних правовстановлюючих документів на цю спадкову нерухомість. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За ст. 131 ЦК України та п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки в тому числі і на підставі успадкування. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельні ділянки, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала за життя [PERSON] і дане майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу у справі. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved