Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

07 квітня 2015 року Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з утриманням відповідача в ВНЗ МВС України, в якій посилаючись на те, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 28.07.2008 за № 249 [PERSON] було зараховано курсантом факультету громадської безпеки та соціальної роботи ПЮІ ЛьвДУВС. 31.08.2008 року між ПЮІ ЛьвДУВС, УМВС України у Чернівецькій області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. 31.08.2008 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ, УМВС України у Чернівецькій області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 2.3.6 цих Договорів відповідач був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Наказом УМВС України у Чернівецькій області від 26.12.2012 року № 225 о/с було звільнено з ОВС за власним бажанням згідно п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у ПЮІ ЛьвДУВС в період з 01.09.2008 року по 29.06.2011 рік становить 8 853, 27 грн. Зазначені кошти були присуджені на користь установи, рішення вступило у законну силу. Однак, на час розгляду не був підготовлений розрахунок витрат за час перебування [PERSON] у у ЛьвДУВС, куди він був переведений для подальшого навчання з ПЮІ ЛьвДУВС. Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у ЛьвДУВС в період з вересня 2011 року по червень 2012 року становить 6 124, 03 грн., а тому просять вказану суму стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, але в позовні заяві зазначив, що просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши подані позивачем письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 28.07.2008 за № 249 [PERSON] було зараховано курсантом факультету громадської безпеки та соціальної роботи ПЮІ ЛьвДУВС (а.с. 4). 31.08.2008 року між ПЮІ ЛьвДУВС, УМВС України у Чернівецькій області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с.5). 31.08.2008 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ, УМВС України у Чернівецькій області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 2.3.6 цих Договорів відповідач був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі (а.с.6-7). Відповідно до п. 2.3.6. договору відповідач зобов'язувався з разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.2.1.3 договору, в обов'язки виконавця (університету) входило: забезпечення Особи харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Пунктом 3.2 цього договору передбачено, як підставу відшкодування фактичних витрат на підготовку, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ України протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.12.2013 року з [PERSON] стягнуто кошти фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у ПЮІ ЛьвДУВС в період з 01.09.2008 року по 29.06.2011 рік в сумі 8853,27 гривень (а.с.9-10). Із наказу №109 о/с від 30.08.2011 року випливає, що рядового [PERSON] відряджено для подальшого проходження служби та навчання до Львівського державного університету внутрішніх справ з 30 серпня 2011 року (а.с.12). Відповідно до наказу УМВС України у Чернівецькій області від 26.12.2012 року № 225 о/с [PERSON] було звільнено з ОВС за власним бажанням згідно п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (а.с.8). Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах та механізм відшкодування таких витрат, у разі їх звільнення з органів внутрішніх справ врегульовано «Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313; «Порядком розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року та Законом України «Про міліцію». Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у ЛьвДУВС в період з вересня 2011 року по червень 2012 року становить 6 124, 03 грн. (а.с.11) , які [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував. Відповідно до ст. 526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, а також враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути кошти в розмірі 6124,03 гривень за період навчання за вересень 2011 року по червень 2012 рік. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved