Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

09 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь пені в розмірі 695120 грн 73 коп. за виконавчим листом №589/4110/17 від 07 травня 2018 року за прострочення сплати аліментів за період 01.03.2016 по 09.07.2019. Свої вимоги мотивує тим, що з 18 листопада 2000 року по 07 листопада 2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . 07 травня 2018 року рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 08 лютого 2016 року. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від обов`язку по сплаті аліментів, а тому станом на 01 вересня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 92142 грн 80 копійок. Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2016 року по 09 липня 2019 року в сумі 695120 грн 73 коп. 03 жовтня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвала про відкриття провадження від 03 жовтня 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.17) Відповідач не погоджуючись з позовними вимогами позивача 13 листопада 2019 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні даного позову відмовити повністю. Мотивуючи відзив, зазначив, що його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не має оскільки обов`язок щодо сплати аліментів виник у нього з моменту набрання законної сили рішенням суду від 07 травня 2019 року, а саме з 12 липня 2018 року. А у травні 2019 року аліменти на утримання сина [PERSON] були ним сплачені в повному обсязі, тобто до подачі даного позову до суду, а отже ніякої заборгованості по не сплаті аліментів у нього до існувало. Також зазначає, що розрахунок наданий позивачем не правильний і не відповідає нормам закону та судовій практиці. (а.с.31-44) 18 листопада 2019 року позивачем надана відповідь на відзив, в якій вона не згодна з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву. Просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.46, 47) Із заперечення на відповідь на відзив від 20 листопада 2019 року наданого [PERSON] вбачається, що відповідач наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог [PERSON] мотивуючи, їх тим, що обов`язок сплати аліментів виникає лише за рішенням суду. Рішення суду щодо стягнення аліментів було винесено 07 травня 2018 року, яке набрало законної сили 12 липня 2018 року, саме з цього моменту виник обов`язок сплати аліментів на утримання дитини. Отже, такого обов`язку не існувало до цього, так як не існувало такого рішення суду.(а.с.54, 55) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що зазначено в рішенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року. Даним рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 08 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6, 7) Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у боржника [PERSON] по виконавчому листу №589/4110/17, вбачається, що станом на 01.09.2018 заборгованість по сплаті аліментів складає 92142 грн 80 коп.(а.с.5) Згідно платіжних доручень №199 від 25.09.2018, №205 від 11.10.2018, №217 від 12.11.2018, №230 від 22.12.2018, №6 від 22.01.2018, №10 від 19.02.2019, №19 від 26.03.2019, №26 від 19.04.2019, №34 від 22.05.2019, №33 від 22.05.2019, [PERSON] сплачено аліменти [PERSON] на загальну суму 119142 грн 80 коп.(а.с.35-43) Згідно із постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №57266184 від 03 липня 2019 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №589/4110/17 виданого 20.09.2018 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення аліментів щомісячно у розмірі 3000 грн, закінчено. (а.с.44) Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дитини за вказаний період. Відповідно до ч.4 ст. 194 Сімейного кодексу України (далі - СК України) заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, передбачена ст.196 СК України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 відсоток пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Великої палати Верховного Суду по справі 14-37цс18 від 25.05.2018. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Р=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд не приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений [PERSON] , оскільки, хоча він і здійснений відповідно до правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, однак його здійснено з помилками у підрахунку кількості днів прострочення сплати суми аліментів, терміну (дат) затримки сплати аліментів. Тому, суд вважає за необхідне навести свій розрахунок. Оскільки рішення суду про стягнення аліментів винесено 07 травня 2018 року, то перший період виникнення заборгованості зі сплати аліментів виникає з 08 травня 2018 року (перший день після винесення рішення, в якому вказано, що стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання) по 21 травня 2019 року (останній день перед погашенням заборгованості по аліментам). Кількість днів прострочення за вказаний період - становить 379. Отже враховуючи, те що сума 2142 грн 80 коп. повинна була бути погашена одразу після винесення рішення, але не була сплачена, то пеня за прострочення сплати аліментів буде 8121 грн 21 коп. (2142,80 грн х 1% х 379 днів прострочення = 8121 грн 21 коп. 12 липня 2018 року рішення набуло законної сили. Сплачувати аліменти відповідач почав лише з 25 вересня 2018 року. 22 травня 2019 року відповідачем проведений остаточний розрахунок з позивачем. Отже другий період в який виникла заборгованість є: з 13 липня 2018 року (перший день після набрання законної сили рішення) по 21 травня 2019 (останній день перед повним погашенням заборгованості по аліментам). Кількість днів прострочення сплати аліментів становить - 294 дні. Оскільки місячна суму аліментів дорівнює 3000 грн і є незмінною, то пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2016 буде дорівнювати 8820 грн (3000х1%х294) Враховуючи, що період за який виникла заборгованість по сплаті аліментів не змінювалась, то щомісячна сума аліментів також є однаковою, сума пені за весь період не сплати аліментів буде дорівнювати 260577 грн 51 коп. Так, з наведених вище норм законів у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Беручи до уваги, вищевикладене, враховуючи вказані норми закону, та те що 100 відсотків заборгованості складає 92142 грн 80 коп., а стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними і підлягає до часткового задоволення, а саме, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 92142 грн 80 коп. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial