Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

07 листопада 2018 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог, позивач, вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.04.2017 року, відповідач\~[PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач, підписавши заяву, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк за договором свої зобовязання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору і в межах встановленого ліміту. Відповідач в порушення взятих на себе зобовязань за договором не надав своєчасно грошові кошти на погашення кредиту, в звязку з чим станом на 22.10.2018 виникла заборгованість в розмірі 16708,63 грн., з яких: 5313,74 грн.\~тіло кредиту, 1858,95 грн. - відсотки за користування кредитом, 8264,10 грн.\~пеня, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 771,84 грн. (процентна складова). 26 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позов до суду не подавав,та ухвалою суду від 21 січня 2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.04.2017 року, відповідачемШайош А.О. заповнено та підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, засвідчивши своїм підписом, що ця Анкета разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. (а.с.6-21). Згідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування Кредитом та [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100,00 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги Правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов'язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту, а також сплаті комісії, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, що передбачено п.п. 2.1.1.7.6 Умов. Згідно наявного\~в матеріалах\~справи розрахунку\~заборгованості за\~Кредитним договором\~(а.с.4)\~станом на\~22.10.2018\~відповідач [PERSON] внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань має заборгованість в розмірі 16708,63 грн., з яких: 5313,74 грн.\~тіло кредиту, 1858,95 грн. - відсотки за користування кредитом, 8264,10 грн.\~пеня, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 771,84 грн. (процентна складова). За змістом частини 1статті 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно дост. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3ст. 549 ЦК України). Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об'єктивності, реальності і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 16708,63 грн., з яких: 5313,74 грн.\~тіло кредиту, 1858,95 грн. - відсотки за користування кредитом, 8264,10 грн.\~пеня, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 771,84 грн. (процентна складова). З урахуванням положень ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved