Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду із заявою про оголошення [PERSON], [INFO] померлим. В обґрунтування заяви посилається на те, що заявниця є колишньою дружиною [PERSON] До 2007 р. [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу, влітку 2004 р. він забрав свої речі і виїхав з дому, на вказавши місце свого проживання. В 2010 р. [PERSON] останній раз бачився з сином [PERSON] і станом на день звернення з даною заявою до суду жодної інформації про місце перебування або будь-яких даних про [PERSON] та те, що він живий у заявниці та членів її родини не з'явилось. У зв'язку із чим, заявниця змушена звернутися до суду, оскільки, оголошення [PERSON] померлим дозволить заявниці вирішити питання щодо оформлення усиновлення її неповнолітнього сина [PERSON] теперішнім чоловіком [PERSON]. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги заяви у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, у якій просив справу розглядати у відсутність їх представника. Вислухавши у поясненнях учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.1996 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 373. Після одруження заявниця змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]»(а.с.4). 10.08.2004 р. даний шлюбу було розірвано (а.с. 6). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). 10.05.2008 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 387. Після одруження заявниця змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]»(а.с.4). [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], до 09.01.2007 р. (а.с.9) Після розірвання шлюбу, влітку 2004 р. [PERSON], забрав свої речі і виїхав з дому, про місце свого проживання не повідомив. В 2010 р. [PERSON] останній раз бачився з сином [PERSON], після чого ніяких відомостей про себе та місце свого знаходження не повідомляв, із сином не спілкувався та не приймав участь у його вихованні та утриманні. Дані обставини підтверджуються поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних в судовому засіданні. Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної форми Державної прикордонної служби України відомостей про перетинання державного кордону України громадянином Ісламської Республіки Іран [PERSON], [INFO] в базі даних не виявлено (а.с. 40). Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. (ст. 46 ЦК України). Визнання [PERSON] померлим, а отже і звернення до суду стала необхідність заявниці вирішити питання щодо оформлення усиновлення її неповнолітнього сина [PERSON] теперішнім чоловіком [PERSON]. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Окрім того, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч. 1 ст. 48 ЦК України). Таким чином, з урахуванням того, що відомості про місце перебування [PERSON] з 2010 року відсутні, за таких обставин, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявницею та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved