Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

07.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року в с. Кам'яний Міст, Первомайського району, Миколаївської області померла - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] склала заповіт, згідно умов якого позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) в колективній власності ССЗ «Кодимська», згідно сертифікату ІІІ-МК № 0035750 виданого Первомайською РДА 19.08.1996 р. на площу 8,2 умовних га, а в послідуючому право власності на земельну ділянку. На момент складення заповіту [PERSON] знала, що взамін сертифікату їй буде виданий державний акт про право власності на земельну ділянку, оскільки 09.06.2000 р. на 15 сесії 23 скликання Кодимської сільської ради було прийняте рішення № 3 про затвердження технічної документації по розпаюванню земельних часток (паїв) членів ССЗ «Кодимська», а отже наступним етапом було отримання спадкодавицею державного акту на право власності на землю. У зв'язку з такими обставинами [PERSON] склала заповіт саме таким чином, що до позивача перейде право власності на земельну ділянку в послідуючому. Так, 29.12.2000 року на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 040425. Для прийняття спадщини за заповітом [PERSON] подав відповідну заяву до Першої Первомайської державної нотаріальної контори, яка була зареєстрована у Книзі обліку спадкових справ 07.08.2008 р. за р. № 1352, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено та листом № 710/02-14 від 14.03.2014 року роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 040425, був виданий 29.12.2000 року, тобто вже після смерті [PERSON] і в зв'язку з цим запропоновано звернутися до суду. Підставою виникнення права власності на землю є юридичний факт, з яким закон пов'язує виникнення такого права. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України до юридичних фактів, на підставі яких виникає право приватної власності на землю, належить рішення органу влади, яким є рішення № 3 від 09.06.2000 р. про затвердження технічної документації. Беручи до уваги викладене, вбачається, що право власності на зазначену земельну ділянку було надане [PERSON] на законних підставах: вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) та рішення про затвердження технічної документації за життя, але державний акт був виданий вже після її смерті. Відповідно до умов заповіту від 12.08.2000 року, позивач є єдиним спадкоємцем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,41 га, що розташована на території Кодимської сільської ради та належала [PERSON] Її донька, [PERSON], була єдиною спадкоємицею належної спадкодавці частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS], Первомайського району, Миколаївської області. Можливими спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], є Відповідачі по справі, онучки спадкодавці, оскільки [PERSON], їхня мати, померла, проте заповіт ніхто не оспорював. Отже, за незалежними від позивача обставинами, він не має змоги оформити спадщину, хоча, згідно діючого законодавства, має на це всі права, в зв'язку з цим вимушений звернутися до суду за вирішенням цього питання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. [PERSON] В судовому засідання позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона вказала, що не заперечує проти задоволення позову та просила розглядати справу у її відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] склала заповіт, згідно умов якого позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) в колективній власності ССЗ «Кодимська», згідно сертифікату ІІІ-МК № 0035750 виданого Первомайською РДА 19.08.1996 р. на площу 8,2 умовних га, а в послідуючому право власності на земельну ділянку. Так, 29.12.2000 року на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 040425. Згідно запитів зроблених до Першої та Другої Первомайської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно не видавалось. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON].

Outcome: approved