Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

09 січня 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визначення часток у спільному майні, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] в селі Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 6,80 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 18 серпня 2003 року на ім'я [PERSON]. За життя спадкодавець склала на ім'я позивачів заповіт, яким заповіла зазначену земельну ділянку позивачам, а саме: [PERSON] - 3.8 га, а [PERSON] - 3.0 га. 02 листопада 2007 року позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначені земельні ділянки. На підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом позивачі мали отримати Державні акти, але з набранням чинності нових правил державної реєстрації, з 01 січня 2013 року Державні акти більше не видавались. На теперішній час для проведення державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку позивачам необхідно визначити частки в спільному майні. Відповідно до висновку інженера - землевпорядника по визначенню частки земельних ділянок розташованих за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Жовтоярська сільська рада - частка [PERSON] складає 19/34, а частка [PERSON] складає 15/34. Враховуючи, що державний нотаріус Татарбунарського району Єпішкіна С.В. припинила свою діяльність, внести зміни в зазначені свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо частки кожного із спадкоємців не має можливості, позивачі вимушені звернутись до суду з вказаним позовом про визначення часток кожного у спільному майні. Представник позивачів адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.33 ). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с. 32 ). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення представників сторін про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу за наявними доказами, без участі представників сторін. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши в сукупності надані сторонами докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 28 вересня 2006 року (а.с.12) [PERSON] померла [INFO] в с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №5992 від 02.11.2007 року, виданого державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. (а.с.13), [PERSON] належить частка земельної ділянки площею 3.80 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 18.08.2003 року, що належала померлій [PERSON]. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №5995 від 02.11.2007 року, виданого державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. (а.с.14) підтверджується, що [PERSON] належить частка земельної ділянки площею 3.0 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 18.08.2003 року, що належала померлій [PERSON]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 18.08.2003 року (а.с.15-17), виданого на підставі розпорядження голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 18.08.2003 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-5103995592017 від 02.02.2017 року (а.с.18-19) підтверджується кадастровий номер земельної ділянки площею 6,8048 га, належної [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] від 18.08.2003 року, який значиться як - [NUMBER]. З висновку, наданого інженером-землевпорядником [PERSON] по визначенню частки земельних ділянок розташованих за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Жовтоярська сільська рада (а.с.21) вбачається, що земельна ділянка площею 3.80 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, що перебуває у власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №5992 від 02.11.2007 року, складає 19/34 частки від загальної площі 6,80 га. Земельна ділянка площею 3.00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебуває у власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №5995 від 02.11.2007 року складає 15/34 частки від загальної площі 6.80 га. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. При вирішенні даного спору суд також керується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є власністю двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Судом з достовірністю встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON]. є співвласниками успадкованої ними по заповіту земельної ділянки площею 6,80 га в певних частках, а саме [PERSON] - 3.8 га, а [PERSON] - 3.0 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом (а.с.13,14). В зв'язку з невизначеністю при отриманні вказаних свідоцтв часток кожного із співвласників даної нерухомості, та неможливістю на теперішній час в позасудовому порядку вирішити вказане питання, позивачі позбавлені можливості скористатися своїм правом для подальшої державної реєстрації права власності на зазначені частки. Таким чином, врахувавши, що відповідна земельна ділянка, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського районного суду Одеської області належить співвласникам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується наданими доказами належності позивачам відповідних часток на земельну ділянку, успадкованих після смерті [PERSON], якій дійсно належала земельна ділянка площею 6.80 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 18.08.2003 року, суд вважає, що вимоги позову основані на законі, а тому права позивачів мають бути захищені судом. За встановлений обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень відповідача, що не порушує законних прав та інтересів інших осіб, при наявності висновку, наданого інженером-землевпорядником [PERSON] по визначенню часток земельних ділянок кожного з позивачів (а.с.21), суд вважає можливим задовольнити вимоги позову та визначити: - за [PERSON], 19/34 частки, що складає 3.80 га із земельної ділянки площею 6,80 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 18.08.2003 року, виданого на імя [PERSON]; - за [PERSON], 15/34 частки, що складає 3,00 га із земельної ділянки площею 6,80 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 18.08.2003 року, виданого на імя [PERSON] .

Outcome: approved