overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] - заявник у справі, звернувся до суду із заявою, в якій просить винести рішення, яким встановити факт родинних відносин встановлення факту родинних відносин - [PERSON], померлим [INFO]. В обґрунтування заяви вказує, що у його свідоцтві про народження російською мовою батьком записаний [PERSON], [INFO]. Однак при перекладі на українську мову прізвища батька у паспорті та у свідоцтві про смерть він був записаний як «[PERSON]», тобто у прізвищі невірно було записано букву «и» замість «і». Після смерті батька він звернувся до приватного нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки згідно із записами у Свідоцтві про смерть прізвище батька вказується «[PERSON]», а його прізвище за паспортом - «[PERSON]». Тому він був змушений звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує, просить її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання теж не з'явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, у винесенні рішення у справі покладається на розсуд суду. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника батьком зазначений «[PERSON]» (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про смерть батько заявника значиться як «[PERSON]», який помер [INFO] (а.с. 6). У свою чергу заявник у паспорті записаний як «[PERSON]» (а.с. 3). 14.11.204 року заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва на спадщину, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки було встановлено розбіжність у прізвищі померлого [PERSON] та прізвищі спадкоємця [PERSON] (а.с. 7-9). Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що при перекладі прізвища «[PERSON]» з російської мови на українську, було допущено помилку, а тому заявник [PERSON] являється сином померлого [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказав, що 22.09.2001 року вступив в шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано Шелудьківської сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №20. Від даного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. З початку 2013 року шлюбні відносини припинено. Позивач зазначив, що сумісне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на життя. Подальше сімейне життя з відповідачем вважав неможливим, у кожного фактично інша сім'я. Спору про поділ майна не має. У судове засідання позивач не з'явивсяь, звернувся із заявою, в якій зазначив, що наполягає на задоволенні позову, просить розглянути справу за його відсутності, постановити заочне рішення у випадку неявки відповідачки. Відповідачка повторно не з'явилась в судове засідання, заперечень не надала, що відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України є підставою для постановлення заочного рішення. За неявки сторін, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 22.09.2001 року, який було зареєстровано Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харквської області, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2001 року. (а.с.7) Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с.6,7,8) Шлюбні відносини припинено з 2013 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за причин відсутності взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбних відносин. Відповідачка заперечень не надала. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна не має. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач не наполягав на стягненні з відповідачки судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнала. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.07.2002 року Слобідською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки сторони припинили в грудні 2013 року через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача суму нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 4718.00 грн. та судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 350 грн., пояснюючи, що він 04.10.2011 року був прийнятий на роботу до ТОВ Металіст-Будметалконструкція на посаду контролера КПП, а 16.06.2014 року звільнений у порядку ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. При його звільненні, відповідачем були порушені вимоги ст. 44 КЗпП України та строки розрахунку роботодавця з працівником, передбачні ст. 116 КЗпП України. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, в разі неявки відповідача просив суд розглядати справу заочно. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними обставинами. Позивач працював у ТОВ Металіст-Будметалконструкція на посаді контролера КПП з 04.10.2011 року /наказ № 156а-ОК від 04.10.2011 р./, а 16.06.2014 року був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України /наказ 72-ок від 16.06.2014 р./ , що підтверджується трудовою книжкою на імя [PERSON], виданою 20.07.1983 року Харківський завод Леніна Електроважмаш ім. В.І. Леніна . У день звільнення відповідач видав позивачу трудову книжку, але не провів розрахунок з позивачем. Таким чином, відповідач порушив законодавство про працю, а саме п.1 ст. 47 КЗпП України, яким передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок всіх сум, що належить працівнику в день звільнення. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Встановлено, що відповідачем на день звільнення [PERSON] 16.06.2014 року була нарахована ТОВ «Металіст-Будметалконструкція», але не виплачена заробітна плата у розмірі 4718.00 грн. Таким чином сума заробітної плати, що підлягає стягненню, складає 4718.00 грн. (а.с. 9) . Таким чином на користь [PERSON] повинно бути стягнуто з відповідача заборгованість з заробітної плати у розмірі 4718 грн. 00 коп., затрати на юридичну допомогу 350 грн., відповідно до квитанції № 775 від 09.12.2014 року (а.с. 19). Стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 1% від суми задоволених вимог, але не менш 243.6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя і сімейні відносини; шлюб носить формальний характер, проживають ще разом, проте фактичні сімейні відносини припинені вже близько півроку, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 22). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки (а.с. 21), однак в судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Письмових заперечень не надано. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 15 жовтня 2010 року в відділі РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області за актовим записом №218 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 18). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, судом не встановлено і сторонами не доведено. Відповідач у судове засідання не з'явилась, своєї позиції щодо зміни прізвища не зазначила, тому суд залишає їй теперішнє прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності. Відповідач з позовом згоден, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. А тому, відповідно до ст.180,183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. На підставі ст.180,183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином вісімнадцяти років. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак шлюбні відносини фактично припинено. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що син знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги. Вказуючи на те, що відповідач працює, має стабільний заробіток, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. В подальшому, [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача. У судовому засіданні [PERSON] наполягала на задоволенні уточненої позовної заяви. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та вказав, що син періодично проживає разом з ним, тому він приймає участь у його вихованні та утриманні. Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Зміївського РУЮ Харківської області 30.08.2003 року, актовий запис №76. (а.с.5) [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с.5) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач має стабільний заробіток, працює в ВП Моторвагонне депо «Харків» Південної залізниці. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне та сімейне становище сторні, ступінь участі батьків у вихованні та утриманні малолітнього сина. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з 09.12.2014 року. Судовий збір необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. У позові вона зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.09.1996 року до 19.11.2001 року. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14.05.2007 року з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти у розмірі 150 грн. щомісячно. У зв'язку з підвищенням рівня життя [PERSON] просила збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, у позові просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Зміївського РУЮ Харківської області 19.12.2001 року. (а.с.7) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.3,6) На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14.05.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 24.04.2007 року до досягнення ним повноліття. (а.с.14-15) [PERSON] працює на посаді тракториста ФГ Полька Миколи Миколайовича, має стабільний заробіток, середньомісячний розмір якого складає 2100 грн., що підтверджується довідкою голови ФГ Полька М.М. (а.с.13) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршання або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно. Суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін. З [PERSON] необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 04.07.2014 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №41. Від даного шлюбу дітей не мають. З листопада 2014 року шлюбні відносини припинено. Позивачка зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства. Подальше сімейне життя з відповідачем вважала неможливим. Спору про поділ майна не має. У судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась із заявою, в якій зазначила, що наполягає на задоволенні позову, просить розглянути справу за її відсутності, постановити заочне рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, заперечень не надав, що відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України є підставою для постановлення заочного рішення. За неявки сторін, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 04.07.2014 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харквської області, актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2014 року. (а.с.7) Шлюбні відносини припинено з листопада 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за причин відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Сторони не підтримують шлюбних відносин. Відповідач заперечень не надав. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Спору про поділ майна не має. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме зазначила, що відмовляється щодо вимог про стягнення аліментів на своє утримання, просила задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі та мають дитину - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1326. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні [PERSON] Шлюбні стосунки сторони припинили в грудні 2012 року через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved