Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

09.09.2015 року до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог до предмету спору [PERSON] про відшкодування збитку, заподіяного дорожньо-транспортною пригодою від 12 серпня 2015 року. Позовні вимоги аргументовано тим, що 12 серпня 2015 року автомобіль [PERSON] „ВАЗ-21099, номерний знак [NUMBER] був припаркований на вул. Шкільна, 7, в с. Свитинці,Погребищенського району, Вінницької області. В цей час відповідач, керуючи належним йому мотоблоком, без будь-яких причин, здійснив наїзд та пошкодив зазначений автомобіль [PERSON], який знаходився неподалік свого автомобіля та розмовляв з [PERSON] На вимогу діждатися працівників міліції відповідач не реагував та намагався втекти. Але був затриманий до приїзду правоохоронців. Тоді ж було встановлено, що він знаходився у нетверезому стані. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивачу заподіяно технічних пошкоджень на суму 9289 гривень 96 копійок. Дані обставини змусили позивача звернутись до суду, в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 10385.00 гривень завданої матеріальної шкоди та 20000.00 гривень моральної шкоди та судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та витрати, повязані з сплатою судового збору в сумі 2278 грн.40 коп. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема розмір матеріальної шкоди в розмірі 7000 грн. та 500 грн., як розмір завданої позивачу моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог просив суд відмовити. Окрім того, повідомив суд, що відповідачем частково відшкодовано завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду, шляхом передачі позивачу 1500 грн. 00 коп. до пред'явлення позову. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій повідомила про те, що не має можливість прибути в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що 12 серпня 2015 року в с. Свитинці [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного спяніння здійснив наїзд на автомобіль [PERSON]П.„ВАЗ-21099, про що свідчать матеріали справи про притягнення [PERSON] до відповідальності за адміністративні правопорушення (а.с. 65-98) та матеріалами перевірки, проведеної відділенням ДАІ Погребищенського РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с.99). Встановлено, що відповідачем завдано позивачу матеріальних збитків на суму 9289.96 грн.,повязаних з відновлювальним ремонтом автомобіля, що складаються з: - вартості робіт 6789.96 гривень; - вартості замінюваних деталей і вживаних матеріалів 2300.00 гривень; - за послуги огляду та встановлення вартості пошкоджень 200.00 гривень, про що свідчить рахунок ТОВ Джерман - Центр м. Вінниця (а.с.9). Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових підтверджено калькуляцією, виготовленою ТОВ Джерман - Центр м. Вінниця (копія додається) і становить 9289 грн. 96 копійок. Крім цього, у звязку з пошкодженням автомобіля позивачем понесено додаткові витрати на бензин на суму 700,00 грн. (а.с.7,8); Отже, з урахуванням понесених майнових витрат, [PERSON] завдав [PERSON] матеріальну шкоду на суму 10186.26 грн. З вказаної суми слід відрахувати суму коштів в розмірі 1500 грн., які відповідачем було сплачено позивачу. Таким чином, остаточний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 8489 грн. 96 коп. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вбачається з ч.1 та п.3 ч.2\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Позивач зазначив, що йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в сумі 20000,00 грн. Суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає можливим стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 грн. Згідно з ч.2 п.1 ст.22 ЦК України, збитками визнаються витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до розяснень, які надані у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду україни №4 від 31.03.1995 року «про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавста моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. На підставі ч.3\~ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд критично ставиться та відхиляє зауваження представника відповідача адвоката [PERSON] на те, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки безпосереднім власником згідно обліково-реєстраційних документів є його дружина [PERSON] Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати наступним чином, стягнути з відповідача 730,80 грн. судового збору та 1000 грн. за надання правової допомоги (а.с.15). На підставі викладеного,

Outcome: partial