Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

10.04.2017 року позивачзвернувся до судуз позовною заявою про визнання права власності на спільне майно подружжя, а саме на гараж та земельну ділянку № 218 за адресою\~ - вул. Острозьких Князів, 70 в м. Новоград-Волинський. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частку в зазначеному майні та внести зміни до реєстраційного записів про право власності відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 26.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі відповідачем за спільні кошти було придбано гараж та земельну ділянку № 218 за адресою\~ - вул. Острозьких Князів, 70 в м. Новоград-Волинський, за договором купівлі-продажу від 29.04.2016 року. Право власності на гараж та земельну ділянку було оформлено на [PERSON] Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтрималита просилизадовольнити. Представник відповідача позов визнав у частині визнання частки позивача у спільній власності подружжя. Проти зміни реєстраційних записів заперечував, посилаючись на безпідставність такої вимоги. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 26.07.2013 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. 29.04.2016 р. укладено договір-купівлі продажу земельної ділянки № 218, площею 0,0032 га, за адресою\~ - вул. Острозьких Князів, 70 в м. Новоград-Волинський, між [PERSON] та [PERSON] Того ж дняміж [PERSON] та [PERSON]Кбуло укладено договір-купівлі продажу гаражаза адресою\~ - вул. Острозьких Князів, 70 в м. Новоград-Волинський, між [PERSON] та [PERSON] Шлюб сторін розірвано рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.09.2017 року, яке набрало законної сили. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Виходячи з вищенаведеного, вищевказаний гараж та земельна ділянка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, так як придбані за час перебування у шлюбі. Згідно ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині поділу майна подружжя. Разом з тим, вимога позивача про внесення змін до реєстраційних записів про право власності відповідача на спірне майно не підлягає задоволенню. Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджено постановою Кабінету Міністрів Українивід 26 жовтня 2011 р. № 1141. Згідно п. 38 зазначеного Порядку, зміни до записів Державного реєстру прав вносяться у разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни субєкта управління обєктами державної власності, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення зазначеного Реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка). Внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, записи про яку містяться у зазначеному Реєстрі, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка визначає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав. Таким чином, підставою для внесення змін до інформації записів Державного реєстру прав може бути рішення у даній справі, після набрання ним законної сили. Предметом судового розгляду вимога про внесення записів до Державного реєстру може бути лише у випадку відмови реєстратора. До отримання такої відмови, вимога позивача є передчасною та не підлягає задоволенню.

Outcome: partial