Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

08.04.2015 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики та штрафних санкцій. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 12.10.2013 між нею та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого останній було надано позику в сумі 100 000 грн. 00 коп. та з остаточним поверненням 31.12.2014. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики не виконує, в зв'язку з чим, у останньої утворилась заборгованість за договором позики на загальну суму 101 902 грн. 72 коп., з яких: 90 000 грн. 00 коп. - сума позики, 3 516 грн. 16 коп. - сума пені, 7 707 грн. 87 коп. - інфляційні витрати, 678 грн. 55 коп. - 3% річних, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі. Протягом розгляду справи позивач просила зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву, згідно якої просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики на загальну суму 98 399 грн. 06 коп., з яких: 86 904 грн. 00 коп. - сума позики, 3395 грн. 20 коп. - сума пені, 7 442 грн. 72 коп. - інфляційні витрати, 657 грн. 14 коп. - 3% річних. Позивач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності та одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення у пресі. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідача неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, 19.10.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого позикодавець передав позичальникові кошти у розмірі 100 000грн.00коп. у строк до 31.12.2014 (а.с.6-7) Позивач виконала свої зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем, надала останній грошові кошти в розмірі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується актом приймання-передачі грошей (а.с.7). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором - ст.1049 ЦК України. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору позики, відповідач, яка є позичальником, взяла на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу 31.12.2014. Разом з тим, як встановлено судом, взяті на себе за вищезазначеним договором зобов'язання, зокрема, з повернення у визначений договором строк суми позики відповідач не виконала, в зв'язку з чим у останньої утворилась заборгованість за договором позики в розмірі 86 904 грн. 00 коп. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. З огляду на викладене, факт порушення відповідачем умов вищезазначеного договору в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження, відтак позов в частині стягнення суми боргу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, згідно розрахунку, правильність якого перевірена судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2015 по 03.04.2015 у розмірі 657 грн. 14 коп., та інфляційні витрати за період з січня 2015 по лютий 2015 у розмірі 7 442 грн. 72 коп. Крім того, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, згідно розрахунку, відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 3 395 грн. 20 коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 983 грн. 99 коп., що документально підтверджено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved