Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

08 червня 2016 року [PERSON] звернулася до [PERSON], [PERSON] з вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що 26 травня 2016 року на території школи №1 у м. Білопілля був знайдений мобільний телефон, який належить її малолітній дочці [PERSON], що мав пошкодження сенсорного екрану та задньої панелі. У зв'язку з цим вона звернулася до Білопільського відділення поліції, працівниками якої було проведено перевірку та встановлено, що до пошкодження телефону причетні малолітні [PERSON] і [PERSON], які безпосередньо наносили удари по телефону, після чого з місця події втекли. Посилаючись на викладене, просить стягнути з [PERSON], [PERSON], як батьків малолітніх [PERSON] і [PERSON] на її користь 1499 грн. майнової та 1501 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала у повному обсязі, суду зазначила, що її син [PERSON] та його друг [PERSON] до пошкодження телефону доньки позивача ніякого відношення не мають. Як пояснив син, телефон вони знайшли на одному із тренажерів на спортивній площадці біля школи №1 в м. Білопілля. Він взяв його в руки, покликав [PERSON] і сказав, що це телефон [PERSON]. Телефон був вже пошкоджений, бо на екрані була велика тріщина. Вони намагались його включити, але не змогли, а тому кинули його там, де знайшли. Відповідач [PERSON] возов не визнала також у повному обсязі. Суду пояснила, що 26 травня 2016 року її син [PERSON] та його друг [PERSON] на тренажерах на спортмайданчику біля школи №1 в м. Білопілля знайшли мобільний телефон [PERSON], який був вже пошкоджений і в неробому стані. Вони намагались його включити, але не змогли, тому залишили його там, де знайшли і побігли далі гратися. Заслухавши позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], свідків - малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], які допитувалися судом у присутності їх матерів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представника служби у справах дітей Білопільської райдержадміністрації [PERSON], повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5), а [PERSON], [PERSON] батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно (а.с. 38, 40). [PERSON] на праві власності належав мобільний телефон Fly вартістю 1499 грн. (а.с. 6). З листа в.о. начальника Білопільського ВП [PERSON] від 01 червня 2016 року та висновку від 01 червня 2016 року інспектора Білопільського ВП Сакйко І.А. вбачається, що по повідомленню [PERSON] стосовно пошкодження мобільного телефону малолітньої дочки [PERSON] проведено перевірку, якою встановлено, що 26 травня 2016 року близько 20 години на майданчику поблизу школи №1 грали малолітні [PERSON], [PERSON] Останній на одному з тренажерів побачив мобільний телефон і покликав [PERSON] Зі слів дітей на сенсорі телефону була тріщина на весь екран. [PERSON] намагався включити телефон, але безрезультатно. Давід знав кому належить телефон, але, оскільки [PERSON] поруч не було, повернути його не було можливості, тому він кинув телефон на території школи на асфальтовану доріжку, після чого вони пішли додому (а.с. 8, матеріал перевірки Білопільского ВП - аркуші 1,2). Свідки [PERSON] та [PERSON] суду зазначили про те, що не бачили хто пошкодив мобільний телефон. Знайшли вони його побитим і в неробочому стані. [PERSON] їм розказав, що телефон розбили [PERSON] та [PERSON]. В той же час свідок [PERSON] суду зазначив, що не бачив хто розбив телефон [PERSON]. У відповідності з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1178, ч. 1 ст. 1181 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування покладений на сторони у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що малолітніми [PERSON], [PERSON] було пошкоджено мобільний телефон. Крім того, позивач суду зазначила, що телефон має як зовнішні, так і внутрішні пошкодження, знаходиться у неробочому стані і ремонту вже не підлягає. Але на підтвердження даного факту вона не надала суду жодного доказу, який би підтверджував те, що мобільний телефон її доньки взагалі має будь-які пошкодження або несправності. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України з метою всебічного та повного з'ясування обставин справи у судовому засіданні суд роз'яснював позивачу, що для визначення технічного стану та вартості мобільного телефону вона має право заявити суду клопотання про призначення відповідної експертизи, але такого клопотання вона суду вона не заявила. Тому на підставі викладенного суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно відмовити у задоволенні позову до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Оскільки позивач не довела суду, що їй завдана майнова шкода, то позовна вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягає. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні з позовом до суду [PERSON] повинна була сплатити судовий збір у сумі 551 грн. 60 коп. за вимогу майнового характеру, тобто за стягнення майнової шкоди, та у сумі 551 грн. 60 коп. за позовну вимогу немайного характеру, тобто за стягнення моральної шкоди. Загальна сума судового збору, яку необхідно було сплатити позивачу становить 1103 грн. 20 коп. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 14 червня 2016 року було задоволено клопотання [PERSON] та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, але в даній ухвалі сума судового збору за вимогу немайного характеру була зазначена не правильно у розмірі 1378 грн., хоча правильною є сума 551,60 грн. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено в повному обсязі, то з неї на користь держави необхідно стягнути вказану суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved