Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

08.07.2019 року [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , звернувся з позовом до [PERSON] , яка зареєстрована в с. Іллімка, Овруцького району Житомирської області, в якому просить зобов`язати Шишацький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , українця, громадянина України, як батька з актового запису про народження дитини, складеного Ковердинобалківською сільською радою Шишацького району Полтавської області 20.03.2002 року за №6, про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження - село Ковердина Балка, Шишацького району, Полтавської області. Мотивуючи тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 02.08.2005 року. Під час перебування в шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Так як дитина народжена у шлюбі позивача було записано батьком дитини. На підставі рішень Овруцького районного суду з нього на користь відповідачки на утримання дитини в примусовому порядку стягувались аліменти, які позивач регулярно сплачував. Однак з приводу батьківства дитини у позивача виникали сумніви, оскільки під час спільного проживання з [PERSON] , під час конфліктів, остання періодично заявляла, що дитина не від нього. Сумніви позивача стосовно батьківства, підтвердились після проходження медичного обстеження, так як за медичними показниками лікарем було повідомлено, що він ймовірно не може мати дітей. У зв`язку з чим, позивач вважає, що не може бути батьком [PERSON] , а відомості внесені у свідоцтво про народження дитини є невірними. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає повністю та просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та її представник надали заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа - [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, проти їх задоволення заперечує. Начальник Шишацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу ДРАЦС, заперечень проти позову немає, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 02 вересня 2005 року по справі №2-1378/05, що підтверджується копіями рішення від 02 вересня 2005 року по справі №2-1378/05 та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15 березня 2001 року (а.с.6,13). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2002 року. На утримання дитини, на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 19 липня 2005 року по справі №2-1339/05, у примусовому порядку стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі заяви [PERSON] , 20.02.2019 року було винесено постанову ВП №57263270 про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.6,7,9, 11,12). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122,124,126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком [PERSON] , [INFO] , позивач вказує, що він не є батьком даної дитини, а отже він має право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Отже підставою для внесення до актових записів цивільного стану, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. За клопотанням позивача було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного МВС України, з експертного висновку якого, №10-1735 від 09.12.2019 року, слідує, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999999997029%. Вказане свідчить про те, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично підтверджено (а.с. 94-110). Отже, доводи позивача спростовано висновком експерта, інших обставин на підтвердження позовних вимог позивачем не наведено. Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що необхідною умовою задоволення вказаних позовних вимог, є відсутність підтвердження походження дитини від батька, тобто відсутність між ними кровного споріднення. На підставі вище викладеного, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин.

Outcome: dismissed