Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

08.12.2014 року позивач-відповідач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача-позивача [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, яке знаходяться по [ADDRESS] та належить померлому [INFO] [PERSON] посилаючись на те, що все життя померлий спадкодавець проживав в зазначеному будинку, за життя спадкодавець законно набув право власності на житловий будинок, що також підтверджується записом в по господарській книзі. Після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами. Далі, в позові позивач зазначила, що вона звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами, але державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва, оскільки відсутній документ, який засвідчує право власності померлого. Документи про право власності на об'єкт нерухомості спадкодавцем [PERSON] за життя не були виготовленні. Відсутність документу про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами позбавляє її можливості успадкувати вищезазначене спадкове майно. 12.01.2015 року представник за довіреністю [PERSON] звернулася до суду в інтересах відповідача-позивача [PERSON] із зустрічною позовною заявою до позивача-відповідача [PERSON], відповідач Говтвянська сільська рада, третя особа [PERSON] про визнання недійсним запис в погосподарській книзі Говтвянській сільській раді за 1988 рік, особовий рахунок [NUMBER] про те, що в [ADDRESS], головою домогосподарства є [PERSON], про визнання недійсним заповіт [PERSON] від 13.09.2010 року, який посвідчений Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області в частині заповіту будинку за адресою [ADDRESS], а також про відмову у задоволенні позову позивач-відповідач [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] посилаючись на те, що за життя померлий спадкодавець [PERSON] житловий будинок не будував, сільською радою запис в по господарській книзі зроблено безпідставно, так як запис суперечить договору купівлі продажу від 10 липня 1951 року, оскільки відповідно до договору купівлі продажу [PERSON] продав батьку відповідача-позивача [PERSON] в с. Говтва, будинок з надвірними будівлями, в якому після придбання останній проживав на протязі всього життя. Також, представник за довіреністю [PERSON] в інтересах відповідача-позивача [PERSON] в зустрічному позові зазначила, що власник житлового будинку відповідно до договору продажу від 10 липня 1951 року [PERSON] не бажав та не мав наміру зареєструвати у своєму будинку спадкодавця [PERSON], а в подальшому також щоб останній став головою домогосподарства. Зять [PERSON] та [PERSON] після одруження стали проживати не в будинку [PERSON], а у будинку в якому мешкав [PERSON] та його рідна сестра де вони і проживали майже 20 років. В останні роки [PERSON] проживала та доглядала за батьком [PERSON] разом із своїми дітьми. [PERSON] за життя вважав, що будинок повинен після його смерті належати [PERSON], у зв'язку з чим і передав їй документ про право власності. Після смерті [PERSON] вищезазначеним житловим будинком користувалася та утримувала в належному стані [PERSON], але через деякий час у середині 80-х роках погодилася щоб у вищезазначеному житловому будинку проживала її рідна сестра [PERSON] та [PERSON] Останнім було добре відомо, що житловий будинок померлий власник батько [PERSON] залишив [PERSON] і суперечок щодо вищезазначеного будинку між ними не виникало. Як літня малограмотна людина [PERSON] вважала, що для підтвердження її прав на спірний вищезазначений будинок є достатнім волевиявлення батька [PERSON] та мати правовстановлюючий документи на будинок, а тому прохає суд у зв'язку з вищевикладеним відмовити в позові позивача-відповідача [PERSON] про визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] позов підтримала та прохала задовольнити, оскільки суду надано достатньо підтверджуючих письмових документів, що після смерті власника будинку [PERSON] в даному житловому будинку залишилися проживати його донька [PERSON] та зять [PERSON], а тому шляхом проживанням після смерті кожного спадкодавця по черзі успадкували зазначений житловий будинок. Спадкові справи після померлого [PERSON], а також і в подальшому після смерті його доньки [PERSON] не відкривалися. За життя [PERSON] шляхом спадкування законно набув право власності на житловий будинок, а тому відсутні підстави для задоволення зустрічного позову представника за довіреністю [PERSON], який поданий в інтересах відповідача-позивача [PERSON] Представник [PERSON] та представник адвокат Костенко І.І. в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали та пояснили, що [PERSON] є власником житлового будинку, оскільки його придбав відповідно до договору купівлі продажу. За життя [PERSON] вважав, що будинок повинен після його смерті належати [PERSON], у зв'язку з чим і передав останній документ про право власності. [PERSON] мав свій власний житловий будинок і ніякого відношення до будинку [PERSON] не мав, а тому і не мав право заповідати житловий будинок, який належав [PERSON] Стосовно зустрічного позову, який поданий в інтересах відповідача-позивача [PERSON] представник [PERSON] та представник адвокат Костенко І.І. надали суду пояснення, що підтримують повністю та прохають задовольнити, оскільки запис в погосподарській книзі щодо того, що [PERSON] є власником будинку зроблено представником сільської ради безпідставно, так як суперечить договору купівлі продажу від 10 липня 1951 року. Також вважають, що необхідно визнати заповіт від 13.09.2010 року, який посвідчений Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області в частині заповіту будинку за адресою [ADDRESS] недійсним, оскільки відсутнє рішення виконавчого комітету Говтвянської сільської ради щодо покладення обов'язків вчиняти нотаріальні дії секретарем сільської ради. Представник відповідача Говтвянської сільської ради Ковтун Н.В. зустрічний позов відповідача-позивача [PERSON] не визнала та пояснила, що вона на підставі записів з погосподарської книги за період 86-90 роки видала позивачу-відповідачу [PERSON] довідку в якій зазначила, що власником зазначеного вище будинку є померлий [PERSON], оскільки така інформація була зазначена в книзі. Запис в погосподарську книгу, що [PERSON] є власником будинку за адресою [ADDRESS] не здійснювала, оскільки на той час не працювала. Також вважає, що має повноваження на вчинення нотаріальних дій в частині складення та посвідчення заповітів, а тому вважає, що відсутні підстави для скасування заповіту, який був складений особисто нею відповідно до законів на прохання [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] щодо задоволення первісного позову та зустрічного позову покладається на розсуд суд. Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідків та дослідивши письмові докази встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 ЦК УРСР (в редакції 1923 року) вбачається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов'язується прийняти це майно і виплатити умовлену ціну. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 10 липня 1951 року власником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON]. (а.с. 38). Згідно до погосподарської книги за період часу з 50-52 р.р. вбачається, що в житловому будинку в [ADDRESS] головою сім'ї є [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка. Зазначені особи не працювали в колгоспі та не є його членами. (а.с. 113). Відповідно до погосподарської книги за період часу з 61-63 р.р. вбачається, що в житловому будинку в [ADDRESS] головою сім'ї є [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] вибув у Харківську область (а.с. 115). Згідно до погосподарської книги за період часу з 67-70 р.р. вбачається, що в житловому будинку в [ADDRESS] головою сім'ї є [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина (а.с. 118). Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] у віці 79 років в с. Говтва, Козельщинського району Полтавської області [PERSON] помер (а.с. 102) Суд не приймає до уваги записи в погосподарській книзі за період часу 61-63 р.р. та за період часу з 67-70 р.р, що [PERSON] вибув у Харківську область, оскільки зазначене спростовується довідками від 05.01.1967 року, від 21.01.1960 року, 14.06.1967 року та від 29.07.1972 року згідно яких вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає на території [ADDRESS]. (а.с. 165-168). Далі судом встановлено, що після смерті [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] проживали його донька [PERSON], яка в подальшому померла та її чоловік [PERSON], що також підтверджується випискою з по господарської книги за період часу з 86-90 р.р (а.с. 119). Згідно до ст.ст. 524, 525, 526 529, 548, 549 ЦК УРСР вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до п. ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР вбачається, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Суд приймає до уваги та вважає, що після смерті [PERSON] шляхом проживання зі спадкодавцем спадщину прийняла його дочка [PERSON], після смерті останньої спадщину прийняв її чоловік [PERSON] Згідно до погосподарської книги за період часу з 2001-2005 р.р. вбачається, що в житловому будинку в [ADDRESS] головою сім'ї є [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина, яка померла [INFO] (а.с. 122). Відповідно до погосподарської книги за період часу з 2010-2015 р.р. вбачається, що в житловому будинку в [ADDRESS] головою сім'ї є [PERSON] (а.с. 123). Згідно до свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] помер [PERSON].(а.с. 14). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до заповіту вбачається, що [PERSON] заповідав всі його права та обов'язки , які належать йому на час складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належать йому у майбутньому, та усе його майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і в загалі все те, що буде належать йому на день смерті він заповідає: земельний пай - [PERSON], а будинок та грошові заощадження [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем сільської ради Ковтун Н.В. (а.с. 18, 106-110). Відповідно до ст. 1257 ЦК України вбачається, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Суд не приймає до уваги, доводи представників відповідача-позивача [PERSON] та представника адвокат Костенко І.І. в частині визнання заповіту недійсним, так як відсутнє рішення виконавчого комітету Говтвянської сільської ради щодо покладення обов'язків на секретаря сільської ради Ковтун Н.В. вчиняти нотаріальні дії, оскільки відповідач-позивач [PERSON] не є в якості заінтересованої особи (спадкоємцем за законом, спадкоємцем за іншим заповітом, відказоодержувачем) тобто бути особою, суб'єктивні спадкові права якої виникають відповідно до норм книги шостої ЦК (ухвала колегії суддів ВССУ від 28 вересня 2011 року (справа № 6-27855св11)). Суд не приймає доводи представників відповідача-позивача [PERSON] та представника адвокат Костенко І.І. в частині того, що [PERSON] та [PERSON] тимчасово проживали в житловому будинку в [ADDRESS], померлий спадкодавець [PERSON] мав у власності інший житловий будинок, оскільки це спростовується довідкою сільської ради згідно до якої вбачається, що за [PERSON] інших домоволодінь , згідно по господарського обліку за ним до дня смерті не значилось, а також іншими витягами з по господарської книги (а.с. 111-123, 125). Також суд звертає увагу на те, що відповідач-позивач [PERSON] не зверталася з приводу успадкування спадкового майна після померлого [PERSON] (а.с. 152-153). Отже, суд вважає, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок та прибудинкові господарські споруди в [ADDRESS] шляхом успадкування після померлої дружини [PERSON], яка в свою чергу успадкувала житловий будинок шляхом проживання із померлим батьком [PERSON], а тому позовна вимога позивача-відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на вимогах закону. Зустрічна позовна заява представника за довіреністю [PERSON] в інтересах відповідача-позивача [PERSON] про визнання недійсним запис в погосподарській книзі Говтвянській сільській раді за 1988 рік, особовий рахунок [NUMBER] про те, що в [ADDRESS], головою домогосподарства є [PERSON], про визнання недійсним заповіт [PERSON] від 13.09.2010 року, який посвідчений Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області в частині заповіту будинку за адресою [ADDRESS], а також про відмову у задоволенні позову позивач-відповідач [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] не підлягає до задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах закону. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved