Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 15 лютого 2003 року Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалосяу звязку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, тому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, відновити їй дошлюбне прізвище «Панасюк».\~ В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2003 року Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської областізареєстрований шлюб між [PERSON] та Панасюк (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 02 (а.с.10). Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02.09.2003 року Виконкомом Великоснітинської сільської ради Фастівського району та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02.01.2013 року Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області (а.с.4-5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Стосовно визначення місця проживання дітей суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зі змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За наведених обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів щодо спільної домовленості батьків про місце проживання дитини, суд відмовляє у задоволені вимог в цій частині. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила відновити їй дошлюбне прізвище «Панасюк». Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114Сімейного кодексу України,

Outcome: partial