Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

09.09.2019р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у Морському коледжі І рівня акредитації Херсонської державної морської академії ІV рівня акредитації, в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання або до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, в залежності від того, яка обставина настане раніше. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що сплачує щороку кошти на навчання, відповідно до договору про навчання № 16-941 від 12.08.2016 року в сумі 16 785 грн. та на додаткові освітні послуги в сумі 2 475 грн. Оскільки, він не має можливості працювати, у зв`язку з навчанням на денній формі, тому потребує матеріальної допомоги. Його мати являється інвалідом першої групи та отримує лише пенсію, але саме вона допомагає йому сплачувати кошти за навчання. Відповідач працює у відділу освіти Врадіївської райдержадміністрації на посаді водія з 2017 року та на даний час має можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак добровільно відмовляється надавати таку допомогу, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, просив стягнути з відповідача на користь держави. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, звернувся на адресу суду з заявою (вх. № 5563 від 03.12.2019р.), в якій просить розглянути дану справу в його відсутність. Позовні вимоги визнає частково та просить стягувати з нього на користь повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти утримання останнього в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення двадцяти трьох років. Мотивуючи тим, що отримує заробітну плату мінімального розміру та немає можливості сплачувати у більшому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступне. - батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.09.2017 року розірвано (копія рішення Врадіївського районного суду від 07.09.2017 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - від спільного шлюбу є повнолітній син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.09.2001 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - позивач [PERSON] навчається у Морському коледжі І рівня акредитації Херсонської державної морської академії ІV рівня акредитації, спеціальності 271 Річковий та морський транспорт, освітня програма «Експлуатація електрообладнання та автоматики суден», курсант третього курсу, денної форми навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2020р. Стипендію не отримує. Загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання становить 67 140 грн. та додаткової послуги - 9 900 грн. (довідка Херсонської державної морської академії за вих. № 01-30/1055/1 від 23.08.2019р., копії договорів № 16-941 від 12.08.2016р., від 31.08.2016р. про навчання у Херсонській державній морській академії та про надання додаткових освітніх послуг, копія витягу з Наказу № 665-с від 12.08.2016р. про зарахування на навчання, копії квитанцій про сплату за навчання та додаткові послуги, студентський квиток серії [NUMBER], показання позивача [PERSON] в якості свідка). - відповідач [PERSON] , ІПН [NUMBER] , працює у відділу освіти Врадіївської райдержадміністрації Миколаївської області на посаді водія, його заробітна плата за період з червня 2019р. по листопад 2019р. /6 місяців/ становить в сукупному 24 822 грн. 95 коп., тобто 4137 грн./міс., добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу позивачу на навчання (довідки № 283 від 04.09.20198р., № 73 від 02.12.2019 року, видані відділом освіти Врадіївської райдержадміністрації Миколаївської області, показання позивача [PERSON] в якості свідка); - матір позивача [PERSON] , [INFO] , являється інвалідом першої групи, інвалідність встановлена довічно, остання сплачує кошти за навчання повнолітнього сина (пенсійне посвідчення серії [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України від 14.12.2017 року, показання позивача [PERSON] в якості свідка). Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При прийнятті рішення суд керується: Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Частиною 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За положеннями ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тож, у ракурсі положень ч. 1 ст. 182 СК України, суд, враховує характер навчання позивача [PERSON] , який досяг 18-річного віку, навчається на денній формі навчання, його потребу у зв`язку із цим у матеріальній допомозі, матеріальне становище відповідача, який працює та отримує заробітну плату в розмірі 4173грн./міс., що знаходиться в межах прожиткового мінімуму, у зв`язку з чим вважає доведеним можливість відповідача надавати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та доцільним, виходячи з принципу справедливості та розумності, визначити частку від його доходу/заробітку, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача - у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку. З відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., який визначається станом на час звернення позивача до суду з даним позовом.

Outcome: partial