Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

07 листопада 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру батько отримав в порядку приватизації, про що відділом приватизації міської адміністрації Хмельницької міської ради від 30.09.1993 року йому було видано відповідне свідоцтво про право власності. Він, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька про що подав до нотаріуса відповідну заяву. Оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в нотаріальному прядку він не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на ім'я батька на спірне майно відсутнє. У зв'язку цим нотаріусом йому було відмолено у вчиненні відповідної нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, згідно наявної архівної копії свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, у написанні прізвища його батька була допущена помилка та замість вірного «[PERSON]» зазначено невірне «[PERSON]». Крім того, згідно його паспортних даних його прізвище зазначено «[PERSON]», а прізвище його батька «[PERSON]». Вказані розбіжності викликані невірним перекладом прізвища «[PERSON]» з російської мови на українську при видачі паспортів громадян України. Вказані розбіжності у написанні прізвища його батька у правовстановлюючих документах, а також розбіжності у написанні його прізвища та прізвища батька унеможливлюють оформлення його спадкових прав. За таких обставин просив суд встановити факт родинних відносин, а саме що він [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], який помер [INFO]; встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, квартиру [ADDRESS], що видане 30.09.1993 року відділом приватизації міської адміністрації Хмельницької міської ради народних депутатів на ім'я [PERSON] та визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,3 кв.м та житловою 17,2 кв.м. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Просив справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. При вирішенні справи покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків та перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Хмельницькому, що підтверджено паспортом громадянина України серія [NUMBER], який виданий 24 квітня 1999 року Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області. Згідно представленого свідоцтва про народження позивача серія[NUMBER], яке видане Хмельницьким міським бюро ЗАГС (оформлено російською мовою) його батьками записані: «[PERSON]» та «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], яке видане 06.09.2001 року відділом РАЦС Хмельницького міського управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст.524, ст..525 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За приписами ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 124-2002, яка була заведена після смерті [PERSON], Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, спадщину після смерті останнього прийняв [PERSON], як син померлого (спадкоємець першої черги), про що у встановлені законом строки подав відповідну заяву (01.02.2002 року). Згідно наявної у матеріалах спадкової справи довідки ЖЕК №7 від 24.09.2015 року [PERSON] на час своє смерті був зареєстрований і проживав один за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований. Згідно оглянутої в судовому засіданні інвентарної справи БТІ, яка заведена на об'єкт нерухомості: [ADDRESS] встановлено, що вказана квартира належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 30 вересня 1993 року відділом приватизації Хмельницької міської адміністрації. Згідно виписки з домової книги за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у вказаній квартирі був зареєстрований та проживав з 27.06.1991 року [PERSON], 1932 року народження. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] є їх батьком. [PERSON] це їх рідний дід та відповідно батько [PERSON] у 2001 році [PERSON] помер. Останньому на праві власності належала квартира [ADDRESS]. Батько є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті діда, проте не може оформити спадщину оскільки була допущена помилка у написанні їх прізвища (у діда прізвище записано як «[PERSON]», а у батька як «[PERSON]»). У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами, а також про належність правовстановлюючого документа особі, прізвище ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наданими та дослідженими судом доказами встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], який помер [INFO]. Також матеріалами справи підтверджено належність [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло, яке видане 30.09.1993 року відділом приватизації Хмельницької міської адміністрації та посвідчує право власності на квартиру [ADDRESS]. Оскільки єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його син [PERSON], до складу якої входить квартира [ADDRESS], а також зважаючи на те., що у нотаріальному порядку свої спадкові права (отримати відповідне свідоцтво про право власності) [PERSON] не може, суд вважає, що поданий ним позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved