Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

08.12.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] в селі Катеринка Первомайського району Миколаївської області померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1446 га, кадастровий номер 4825482201:05:029:0001 для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. 13 серпня 2017 року спадкодавиця склала заповіт, що був посвідчений Козицькою Л.М., секретарем Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за реєстровим номером 65, за умовами якого зазначене вище нерухоме майно вона заповіла позивачці. У встановленому законодавством порядку позивачка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. Отже, [PERSON] являється єдиною спадкоємицею на вказане вище нерухоме майно. 19 листопада 2020 року вона звернулася за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, але їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв`язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз`яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] належав померлій на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлі від 31 жовтня 1994 року, виданого Виконкомом Кам`яномостівської сільської Ради народних депутатів за реєстровим номером 379. Земельна ділянка площею 0,1446 га, кадастровий номер 4825482201:05:029:0001 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] , належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 658513 від 11.12.2009 року. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень», органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати правовстановлюючих документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. З підстав, зазначених вище, позивачка не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Кам`яний Міст, Первомайського району Миколаївської області. Представник позивачки надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на адресу суду надійшла заява, у якій вони просили справу слухати у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Катеринка Первомайського району Миколаївської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 23.01.2020 р.). За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно на день її смерті заповідала [PERSON] , посвідчений секретарем Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Козицькою Л.М., за реєстровим номером 65. До складу спадщини після її смерті входить житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1446 га, кадастровий номер 4825482201:05:029:0001 для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вище вказане майно у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, та рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою. Право власності на спадкове майно підтверджується наявними в матеріалах справи документами: копією довідки КП «Первомайське МБТІ» № 399/04-02-03 від 23.11.2020 р.; копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31.10.1994 р.; копією технічного паспорту на житловий будинок № 379 від 31.10.1994 р.; копією державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 658513 від 11.12.2009 року; копією витягу з ДЗК про власника земельної ділянки НВ-4810677472020 від 02.12.2020 р.; копією будинкової книги. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved