Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

07 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження свої позовних вимог, вказала, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем, де працює на посаді вихователя. 11.10.2019 року на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стали обставини, зафіксовані актами від 04.10.2019, 08.10.2019 та 11.10.2019. Позивачка вважає наказ № 41 від 11.10.2019 про накладення на неї стягнення у вигляді догани, незаконним, так як жодного дисциплінарного проступку не вчиняла. У зв`язку з викладеним, прохала суд скасувати оскаржуваний наказ та визнати дії завідуючого Великосорочиського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ластівка» Улізько Юлії Олексіївни по накладенню на позивачку дисциплінарного стягнення - неправомірними. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення першого судового засідання (а.с.15). У встановлений судом строк, представником відповідача надіслано відзив, в якому заперечено позовні вимоги [PERSON] .. Зокрема зазначено, що 04.10.2019 року позивачка залишила без нагляду дітей і пішла з роботи, про що складено відповідний акт. 08.10.2019 року, позивачка відмовилася виконати вказівку медичної сестри, а саме, помити дитячі іграшки, про що було складено відповідний акт. Окрім того, 11.10.2019 року позивачка [PERSON] відмовилася надати завідувачу Улізько Ю.О. перспективний та календарний план вихователя, на музичному зайнятті позивачка не співпрацювала з музичним керівником, що стало наслідком зриву зайняття, про що складено відповідний акт. Правилами внутрішнього трудового розпорядку, затверджених зборами трудового колективу Великосорочиського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ластівка», педагогічним працівникам забороняється залишати дітей без нагляду та залишати робоче місце в робочий час. Окрім того, посадовою інструкцією вихователя дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ластівка», визначено, що вихователь при необхідності залишатися на другу зміну. При цьому вихователь не має права залишати робоче місце до приходу змінного вихователя. Окрім того, посадовою інструкцією визначено, що вихователь забезпечу дотримання санітарно-гігієнічних норм та вимог безпеки життєдіяльності в групі та на ігровому майданчику. Також на вихователя покладено обов`язки по плануванню освітньо-виховної роботи в групи, зокрема ведення перспективного та календарного плану. Наказом завідувача закладу від 03.10.2019 року № 40 на позивачку було покладено обов`язки тимчасово відсутнього вихователя [PERSON] . Від підпису даного наказу позивачка відмовилася. 11.10.2019 року наказом завідувача Великосорочиського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ластівка» оголошено [PERSON] догану за невиконання нею посадових обов`язків. Строк та порядок застосування дисциплінарного стягнення вважає дотриманим. Окрім того зазначено, що правомірність накладення дисциплінарного стягнення перевірялася та підтверджена витягом з протоколу № 1 від 31.10.2019 року засідання комісії Великосорочинської сільської ради та Актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, Управління Держпраці у Полтавській області № ПЛ5379/154/АВ від 30.10.2019. Враховуючи викладене, представник відповідача прохав у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Правом на подання відповіді на відзив, позивачка у встановлений судом строк не скористалася. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Сидоренко Ю.В. позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити у повному обсязі. [PERSON] та її представник у своїх поясненнях вказували на те, що 04.10.2019 [PERSON] не давала згоди працювати понаднормово. Так як наказ передбачав покладення обов`язків по заміні [PERSON] на інших працівників, які приступили до виконання наказу, вона поїхала у лікарню так як їй було зле. Щодо акту від 08.10.2019 про невиконання нею вказівки медичної сестри помити іграшки, якими користуються діти, позивачка пояснила, що доручила виконання даної роботи помічнику вихователя. І чомусь саме завідуюча вважає, що вона особисто зобов`язана виконувати дану роботу, а претензій до помічника вихователя не висуває. Щодо складення акту 11.10.2019 про невиконання нею обов`язків по веденню перспективного та календарного плану, вважає вказане наклепом, так як завідуюча скала даний акт безпідставно з метою помсти за її незгоду працювати понаднормово за працівника, яка перебувала на лікарняному. Представники відповідача, Улізько Ю.О. та адвокат Огризков А.А. в судовому засіданні у задоволенні позову прохали відмовити з підстав наведених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представників відповідача, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, сторонами визнається та обставина, що позивачка перебуває у трудових відносинах з відповідачем,Великосорочиським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) «Ластівка», де працює на посаді вихователя. Наказом завідувача Великосорочиського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ластівка» від 11.10.2019 року № 41, накладено дисциплінарне стягнення на вихователя, позивачку, [PERSON] . Зі змісту даного наказу вбачається, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності слугували обставини, зафіксовані актами від 04.10.2019, 08.10.2019, 11.10.2019, що на думку відповідача, є свідченням порушення трудової дисципліни [PERSON] (а.с.4). 04.10.2019 року, музичним керівником [PERSON] , завідувачем Улізько Ю.О. , вихователем [PERSON] та медичною сестрою [PERSON] складено Акт про невиконання посадових обов`язків вихователем середньої групи, [PERSON] , яке полягало в тому, що 04.10.2019 року о 13-25 [PERSON] , відпрацювавши свої 6 годин у першу зміну, відмовилася відпрацьовувати 6 годин в заміну своєї колеги по групі (у другу зміну) [PERSON] , котра знаходилася на лікарняному. Не передавши дітей вихователю, залишила дітей без нагляду, заяву писати відмовилася, після чого залишила місце роботи о 13:25 годині (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не погоджувалась виконувати обов`язки вихователя у період відсутності [PERSON] , у наказі не підписувалась, а тому вчинення дій по невиконанню наказу не являється порушення її трудових обов`язків, які могли слугувати підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Окрім того із свідчень свідків допитаних у судовому засіданні [PERSON] не залишала підопічних дітей без нагляду, так як з ними залишилась вихователь [PERSON] , яка відповідно до наказу, також зобов`язувалась виконувати обов`язки вихователя під час відсутності [PERSON] та потім прийшла [PERSON] , відомості про яку також зазначені у наказі, і вони не заперечували виконувати обов`язки тимчасово відсутнього працівника, незважаючи на те, що даний наказ всупереч вимогам чинного законодавства не передбачав та не встановлював доплат за суміщення професій. До даного вищевказаного висновку суд прийшов на підставі аналізу постанови Ради Міністрів СССР від 04.12.1981 № 1145. Відповідно до постанови виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи передбачає заміну працівника, відсутнього у зв`язку з хворобою, відпусткою, відрядженням та з інших причин, коли відповідно до чинного законодавства за ним зберігається робоче місце (посада). Постановою № 1145 передбачено, що суміщення професій (посад) допускається за згодою працівника протягом встановленої законодавством тривалості робочого дня (робочої зміни), якщо це економічно вигідно і не призводить до погіршення якості продукції, виконуваних робіт, обслуговування населення. Пункт 6.3 посадової інструкції вихователя ДНЗ Великосорочинского (ясла-садка) «Ластівка» [PERSON] передбачає можливість а не обов`язок заміни у роботі іншого вихователя за додаткову оплату і тільки згідно з чинним законодавством. (а.с. 65-68) 08.10.2019 року, медичною сестрою [PERSON] , помічником вихователя [PERSON] , машиністом по пранню [PERSON] складено Акт про невиконання посадових обов`язків вихователем середньої групи, [PERSON] , яке полягало в тому, що 08.10.2019 року на вимогу медичної сестри [PERSON] помити іграшки у групі, позивачка [PERSON] відмовилася з підстав того, що виконання даної роботи покладено на помічника вихователя (а.с.6). Суд також не вважає вищевказані у акті обставини обґрунтованою підставою для застосування дисциплінарного стягнення до позивача, так як посадова інструкція вихователя ДНЗ Великосорочинского (ясла-садка) «Ластівка» [PERSON] (а.с. 65-68) не визначає серед службових обов`язків, особисто виконувати вимоги медсестри пов`язані з охороною здоров`я підопічних. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] доручала помічнику вихователя вчинити дії по виконанню вимог щодо додержання частоти миття іграшок у групі. Під час з`ясування обставин керівником навчального закладу, не встановлено, чому помічник вихователя не здійснювала доручення вихователя, що вказує на ознаки упередженого ставлення, які підтверджені звукозаписом розмови завідуючої ДНЗ Улізько Ю.О. з вихователем [PERSON] (додано у якості доказу до матеріалів справи) 11.10.2019 року, музичним керівником [PERSON] , завідувачем Улізько Ю.О. , вихователем [PERSON] складено Акт про невиконання посадових обов`язків вихователем середньої групи [PERSON] , яке полягало в тому, що 11.10.2019 року о 09-30 год., на вимогу завідувача Улізько Ю.О. надати перспективний та календарний план вихователя, [PERSON] відмовилася з підстав того, що його вести має її колега [PERSON] котра перебуває на лікарняному. На музичному зайнятті діти бешкетували і [PERSON] не могла провести музичне заняття. Вихователь [PERSON] не зробила жодного зауваження дітям (а.с.7). Доводячи правомірність свого рішення, представники відповідача посилалися що позивачка порушила посадові обов`язки вихователя, визначені Посадовою інструкцією від 02.07.2014, затверджену наказом № 15 від 30.01.2013. З даною інструкцією [PERSON] ознайомлена та її копію отримала 02.07.2014 року, про що свідчить її підпис на цій інструкції. Вихователь при необхідності залишається працювати на другу зміну. Вихователь не має права залишати робоче місце до приходу змінного вихователя (пункт 2.30 Посадової інструкції). Вихователь ні за яких причин не залишає дітей без нагляду (пункт 2.34 Посадової інструкції). Вихователь у разі виробничої необхідності може заміняти вихователя (пункт 7.9 Посадової інструкції).Вихователь забезпечує дотримання санітарно-гігієнічних норм та вимог безпеки життєдіяльності в групі та на ігровому майданчику (пункт 2.7 Посадової інструкції). Вихователь планує освіто-виховну роботу в групі перспективний та календарний план ДНЗ. Веде необхідну документацію (пункт 2.11 Посадової інструкції). Судом встановлено, що посилання представників відповідача на посадову інструкцію датовану 02.07.2014 року є неналежним доказом по справі у порядку розуміння вимог ст. 82 ЦПК України, так позивачем надано суду Посадову інструкцію затверджену наказом № 20 від 23.02.2018 року, яка не містить вищевказаних посилань. А щодо порушень зафіксованих в акті від 11.10.2019, суд розцінює подальші дії завідуючої ДНЗ після відмови позивачки виконати вимоги наказу № 40 про покладення обов`язків на заміну тимчасово відсутнього працівника, як реалізація її погроз щодо звільнення [PERSON] .. Вказаний висновок підтверджується тим, що перевірка фактів порушення трудових обов`язків обмежувалась лише складанням актів без проведення детальної перевірки, у тому числі відібранні пояснень та з`ясування всіх обставин. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано дисциплінарне стягнення (частина перша статті 147 КЗпП України). Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17). Таким чином, позовна вимога про скасування наказу, яким до позивачки застосовано заходи дисциплінарного характеру є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення. Стосовно позовної вимоги, щодо визнання протиправним дій завідуючого Великосорочиського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ластівка» Улізько Юлії Олексіївни по накладенню на позивачку дисциплінарного стягнення, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. Такий висновок викладений у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 529/613/17-ц. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначений в статті 235 КЗпП України, положення якої, в контексті ст. 150 КЗпП України, застосовуються і до справ про оскарження дисциплінарного стягнення. Скасування наказу роботодавця, яким застосовано до позивачки заходи дисциплінарного характеру, повністю відновлює порушені трудові права [PERSON] Визнання протиправними дій завідуючого Великосорочиського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Ластівка» Улізько Юлії Олексіївни по накладенню на позивачку дисциплінарного стягнення не є належним способом судового захисту, оскільки не є ефективним, тому що не відповідає змісту порушеного права. З огляду на це, у задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 768,40 грн., який є пропорційним задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial