Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

07 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до Жовтоводського міського суду та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідачів: [PERSON], [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], з зняттям їх з реєстрації, посилаючись на те, що останні понад один рік у спірному житловому приміщенні не проживають (а.с. 2-4). Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], виклик яких у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.5,9 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не з'являються, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, заперечень щодо позову не надали. Третя особа, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Останній в письмовій заяві просив розглянути справу без участі представника Жовтоводського МС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області згідно норм чинного законодавстваі заперечень немає. За вказаних обставин суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224, 225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.386 ЦК Українивласник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що розташований на приватній земельній ділянці площею 800м2. Житловий будинок внесено в реєстр права власності на нерухоме майно під №1350/11-63 (а.с.9). 10 червня 2009 року в вищезазначеному будинку за згодою позивача була зареєстрована його колишня співмешканка відповідачка [PERSON] зі своїм неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Також зі згоди позивача в належному йому будинку з 13.12.2008 року була зареєстрована [PERSON] зі своїм неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Фактично [PERSON] зі своїм сином в житловий будинок не вселялись, не користувались житловою площею, не проживали, а реєстрація носила суто формальний характер для отримання державної допомоги при народженні дитини. На даний час [PERSON], [PERSON] та її син в будинку не проживають. Згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2011 року [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до свого сина [PERSON], [INFO]. Останній проживає зі своїм батьком [PERSON]. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2010 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.22-23). Останній на даний час проживає з матір'ю позивача [PERSON] по [ADDRESS], і який перебуває під її опікою. Колишня співмешканка позивача [PERSON] не проживає в будинку з липня 2011 року, оскільки зловживає спиртними напоями, веде бродячий спосіб життя. Останнім часом проживала в [ADDRESS], де раніше жила її матір і де мешкає її брат. На протязі одного року 2012/2013 рік до 01 лютого 2013 року [PERSON] перебувала в місцях позбавлення волі за умисне ухилення від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], який проживає з матір'ю позивача. Після звільнення з місць позбавлення волі 01.02.2013 року відповідачка [PERSON] не вселялася в житловий будинок позивача, де зареєстрована та не приїздила, продовжує вести аморальний спосіб життя , ніде не працює і не сплачує аліменти. Перешкод в користуванні житлом для [PERSON] позивач не чинить, остання не проживає в будинку з липня 2011 року, після звільнення з місць позбавлення волі також не намагалась вселятись в спірний будинок. Позивач ставлячи питання про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] разом з її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] таким, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] посилалася на те, що відповідачі без будь-яких поважних причин в будинку не мешкають понад один рік, у той час, як він не чинить їм перешкод у користуванні зазначеним будинком. За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщення, а тому вимоги позивача в даній частині підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про зняття з реєстраційного обліку, суд зазначає, що визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщення і є усуненням перешкод у користуванні власністю. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання будь-кого знімати відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщення, є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial