Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

09 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів, щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач надав відзив, в якому просить позов задовольнити частково, стягнувши аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2010 року, з нього стягуються аліменти на утримання іншої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 06.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Також зазначив, що проживає разом із непрацездатним батьком, який є пенсіонером, має низку вікових захворювань та знаходиться на його повному утриманні. Крім цього, відповідач наголошує на тому, що щомісяця надавав та надає грошові кошти на утримання спільної дитини сторін шляхом перерахування на банківський рахунок позивачу, купує необхідні речі, під час прогулянок з дочкою купує їй солодощі та іграшки. Позивач надала заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що задоволення позовної заяви частково, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, як просить відповідач, буде розцінене, як дискримінація, яка Конституцією України недопустима щодо громадян України, оскільки за рівних прав одна дитина буде мати переваги. Також, позивач зазначила, що відповідач має змогу та добровільно сплачує аліменти у сумі 2000 грн. за один місяць. Відповідач надав заперечення на заяву, в яких просить врахувати відзив на позовну заяву та заперечення при вирішенні даної справи. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04 лютого 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 79. З свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони по справі. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 травня 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 лютого 2012 року, актовий запис № 79. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище [PERSON] . За рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2010 року, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 06.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для всіх своїх дітей. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також всі обставини справи, в тому числі стан здоров`я і матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що заслуговують на увагу та підлягають врахуванню доводи відповідача про те, що він має зобов`язання по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2010 року, оскільки ця обставина є доведеною та такою, що слід врахувати при визначенні розміру аліментів на другу дитину. З урахуванням цієї обставини суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розумним визначити у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходів). На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дитини та буде достатнім для забезпечення її належного утримання. Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що він проживає разом із непрацездатним батьком, який має низку вікових захворювань та знаходиться на його повному утриманні, з огляду на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак,\~матеріали справи не містить доказів того, що батько відповідача непрацездатний, має захворювання, потребує постійного стороннього догляду та перебуває на повному утриманні відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial