Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

08.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому\~ шлюбі з відповідачем з 30.07.1998 року. Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться\~ на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць,\~ зсилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вона з дітьми та відповідач проживають окремо, відповідач\~\~ матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а їй одній важко утримувати дітей. Так, її та відповідача син [PERSON] навчається на контрактній формі навчання в Бершадському медичному коледжі, проте, відповідач не надає коштів для оплати контракту, у зв`язку із чим вона змушена позичити ці кошти для того, щоб дитина отримала бажану освіту. Крім того, її та відповідача син [PERSON] має хворобливий стан здоров`я, пройшов обстеження та потребує лікування, на що також потрібні кошти, які відповідач відмовляється надати. Її та відповідача донька [PERSON] школярка, навчається у 9 класі Михайлівської СЗШ, потребує коштів на придбання приладдя, одягу, взуття, щоденне харчування в школі та інші потреби, проте, вона самостійно не може забезпечити дитину необхідними коштами, а відповідач ухиляється від утримання доньки. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, матеріально забезпеченим, неофіційно працює, так як наймається на заробітки у мешканців свого села, маючи трактор з причепом, за допомогою якого перевозить дрова, вугілля за плату жителям свого села,\~ а також за допомогою причіпних деталей обробляє земельні ділянки, зокрема, оре землю, саджає та копає картоплю за певну плату. Їй відомо, що відповідач отримує дохід в середньому 10000 грн. на місяць, проте, від утримання дітей ухиляється. Оскільки відповідач отримує нерегулярний, мінливий, але значний дохід від тимчасових заробітків, є фізично здоровим, працездатним, інших осіб на\~\~ утриманні немає, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, то\~ просить розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , що діє за довіреністю від 26.10.2017 року (а.с.19), позовні вимоги уточнили в частині стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», з часу звернення з цим позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття, зсилаючись на ті самі обставини. Крім того, просять стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на надання правової допомоги адвокатом Лисько В.П. при зверненні в суд з позовною заявою в сумі 1440 грн. Позивачка [PERSON] також суду пояснила, що її витрати на утримання сина щомісячно складають п`ять тисяч гривень, а на утримання доньки чотири тисячі гривень, тоді як вона отримує мінімальну заробітну плату і змушена позичати кошти на утримання дітей. При цьому відповідач з жовтня 2017 року взагалі не надає коштів на утримання дітей, не дивлячись на звернення до нього з цього приводу, хоча є спроможним, так як отримує значний дохід від тимчасових заробітків тією технікою, яку забрав з дому, коли залишив сім`ю.\~ Її сім`я перебуває у складному матеріальному становищі через ухилення відповідача від надання коштів на утримання дітей. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Костриця В.С., що діє на підставу договору про надання правової допомоги від 09.10.2017 року (а.с.31), позовні вимоги [PERSON] визнали частково, зокрема, зазначили, що позивач згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання кожної дитини в твердій грошовій сумі по 950 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Суду пояснили, що відповідач з жовтня 2017 року дійсно не проживає із дружиною та дітьми, так як 02.10.2017 року [PERSON] заподіяно тілесних ушкоджень, в тому числі, дружиною, матір`ю та братом останньої, внаслідок чого він змушений лікуватися, проходити різні медичні обстеження та нести на це витрати. Крім того, відповідач не може працювати через хворобливий стан здоров`я, немає доходів протягом останніх двох місяців, а проживає за кошти матері та за кошти, які позичив у свого брата. Відповідач не визнаний інвалідом, не є пенсіонером, не має на утриманні інших осіб, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, проте він протягом останніх двох місяців позбавлений можливості працювати та отримувати дохід, тоді як протягом цього року мав дохід приблизно 20000 грн., в середньому 1660 грн. на місяць, за рахунок чого, а також за рахунок ведення домашнього господарства, спільно з позивачкою утримував дітей, створював належні умови для їх гармонійного розвитку. Представник відповідача адвокат Костриця В.С. просить суд також звернути увагу на те, що\~ позивачка підписала позовну заяву 07.11.2017 року, а подала до суду 08.11.2017 року, де позов того ж дня зареєстровано. Проте, представник позивачки додав до матеріалів цивільної справи розрахунок витрат на правову допомогу, що надана [PERSON] адвокатом Лисько В.П. на підставі договору від 26.10.2017 року за №115, але не до підписання позову, а в день його подання в суд, зокрема, в частині вивчення та правового аналізу матеріалів та складання позову, що, згідно з розрахунком адвоката мало місце 08.11.2017 року, тобто після підписання позивачкою позову про стягнення аліментів. У зв`язку із наведеним у стягненні судових витрат на надання правової допомоги просить відмовити.\~\~ Вирішуючи спір, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.1998 року, що підтверджується\~ свідоцтвом про одруження (а.с.8).\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками яких в свідоцтвах про народження дітей зазначений відповідач, а матір`ю позивачка, що вбачається із свідоцтв про народження дітей, відповідно, серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.7, 10).\~ З жовтня 2017 року позивачка та відповідач однією сім`єю не проживають, зокрема, позивачка з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані і проживають в с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області та перебувають на утриманні позивачки, що вбачається із довідок Михайлівської сільської ради від 26.10.2017 року за №1792 та від 27.10.2017 року за №1805 (а.с.11, 12), а відповідач [PERSON] проживає в с. Юхимівка Шаргородського району, що підтверджується довідкою Юхимівської сільської ради від 13.11.2017 року за №02-15-280 (а.с.23), хоча продовжує бути зареєстрованим у с. Михайлівка. Вказана обставина не заперечується відповідачем [PERSON] , оскільки останній в судовому засіданні підтвердив, що дійсно з жовтня 2017 року проживає окремо від сім`ї, діти проживають з матір`ю, яка займається їх вихованням та утриманням, а він коштів на утримання дітей у вказаний період не надає, так як лікується з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень.\~ Судом встановлено, що син позивачки та відповідача [PERSON] має хворобливий стан здоров`я, що підтверджується актами про дослідження стану здоров`я від 15.02.2017 року за №№488, 489 (а.с.18, 17). Проте, як вбачається із вказаних актів дослідження стану здоров`я, таке дослідження стану здоров`я сина сторін було проведено у зв`язку із направленням військового комісаріату і витрати на лікування з приводу встановленого діагнозу про остеохондроз грудного відділу хребта без порушення функції, комбінованої деформації грудної клітини І ст., плоскостопості обох стоп\~ ІІ ст. з ознаками артозу суглобів з незначним порушенням функцій позивачка та відповідач не несуть, оскільки доказів на спростування цього висновку суду не представлено. Також, судом встановлено, що син сторін навчається в Бершадському медичному коледжі на 1 курсі на контрактній формі навчання з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року (а.с.14), витрати в сумі 14500 грн. за навчання сина сплачено позивачкою\~ (а.с.15), при цьому, [PERSON] не заявлялися у цій справі вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відповідно до вимог ст.185 СК України. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має хворобливий стан здоров`я, проходить обстеження стану здоров`я та здійснює лікування, що підтверджується консультативними висновками та квитанціями про придбання ліків та пального у зв`язку із поїздками в лікарню (а.с.42, 43, 45, 47, 48). Разом з тим, доказів на підтвердження своєї непрацездатності, або заборони лікарської комісії щодо можливості працевлаштування, відповідачем суду не представлено.\~ Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта (ч.ч.1, 2 ст.57 ЦПК України). Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.1, 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Відтак, суд констатує той факт, що позивачкою не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів несення нею щомісячно витрат на утримання дітей в сумі 9000 грн., отримання [PERSON] щомісячного доходу в сумі 10000 грн., а відповідачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів неможливості працювати або про наявність\~ лікарських протипоказань щодо працевлаштування.\~ Виходячи з аналізу доказів та пояснень сторін, суд встановив, що діти сторін з жовтня 2017 року проживають з матір`ю [PERSON] , яка займається їх утриманням. При цьому, суд встановив, що відповідач не позбавлений можливості забезпечувати на рівні з позивачкою інтереси та утримання дітей, тобто може надавати допомогу на утримання сина та дочки, оскільки, як вбачається з пояснень позивачки в судовому засіданні та досліджених у справі доказів, обсяг обов`язків, пов`язаних з утриманням дітей з жовтня 2017 року по теперішній час покладено на позивачку, що ставить\~ останню в скрутне матеріальне становище та у нерівні умови.\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, судом встановлено, що відповідач з жовтня 2017 року ухиляється від надання належної матеріальної допомоги на утримання\~ дітей [PERSON] та [PERSON] . Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України,\~\~ Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини\~\~ встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей\~ і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором\~ того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1-3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів\~ у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю\~ між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. (ч.ч.1, 2 ст.184 СК України). Відповідно до ч.1 ст.179 СК України,\~ аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.212 ЦПК України, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, і,\~ враховуючи,\~ що право позивачки\~ на матеріальне утримання\~ дітей з боку батька порушене, починаючи з жовтня 2017 року і до теперішнього часу та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає\~ частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в\~ повному обсязі, тобто в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, зазначаючи, що сама несе обсяг витрат на утримання дітей,\~ а відповідач від матеріального утримання сина та дочки ухиляється з жовтня 2017 року\~ і\~\~\~ не приймає участі в утриманні дітей.\~ Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.57 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими лише ті факти та обставини, які визнаються обома сторонами та підтверджуються письмовими доказами. Зокрема, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що вони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , утримання яких є предметом даного спору, що діти, починаючи з жовтня 2017 року знаходяться на утриманні позивачки, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та дочки не надає, хоча є працездатним, так як не має лікарських протипоказань щодо працевлаштування через хворобливий стан здоров`я.\~ З огляду на те, що судом встановлено той факт, що відповідач не приймає\~\~ належної участі у матеріальному утриманні дітей, то це ставить сторони у нерівні умови. Тому, при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, виходячи із вимог ч.1 ст.184 СК України, якою передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідач заперечень щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має. Крім того, розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача,\~\~ повинен бути визначений в сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 08.11.2017 року, тобто з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до вимог ст.191 СК України, до досягнення дітьми повноліття, враховуючи, що відповідач на теперішній час не працює через хворобливий стан здоров`я, так як з жовтня 2017 року\~ здійснює обстеження стану здоров`я та лікування.\~ При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання дітьми сторін коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали б тоді, коли б проживали з обома батьками і утримувалася за рахунок обох батьків, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного\~ матеріального утримання з боку батька. Відтак, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.79 ЦПК України). Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у\~ цивільних і адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачкою додано до позову квитанцію від 12.12.2017 року до прибуткового касового ордеру №121 про\~ оплату 1440 грн. за надання правової допомоги адвокатом Лиськом В.П. (а.с.39), що, відповідно до розрахунку суми гонорару від 12.12.2017 року (а.с.38), полягає у попередній консультації щодо характеру спірних правовідносин протягом 15 хвилин 26.10.2017 року, за що правова допомога складає 160 грн., а також у\~ вивченні та правовому аналізі матеріалів протягом 30 хвилин і складанні позовної заяви\~ про стягнення аліментів на утримання дітей протягом 1 години 08.11.2017 року, за що правова допомога складає, відповідно, 320 грн. та 960 грн., а всього правова допомога складає 1440 грн.; додано\~ копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю [PERSON] за №2914/10 та посвідчення адвоката (а.с.37 на звороті); угоду про надання правової допомоги від 26.10.2017 року (а.с.36). При цьому, судом встановлено, що позивачкою [PERSON] підписано позов до про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] 07.11.2017 року (а.с.2), що остання не заперечувала в судовому засіданні, а позов подано до суду 08.11.2017 року. Відтак, правова допомога адвоката Лиська В.П. Бернацькій В.В. 08.11.2017 року в сумі 320 грн. та 960 грн., що полягала, відповідно\~ у вивченні та правовому аналізі матеріалів\~ протягом 30 хвилин та у складанні позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей протягом 1 години не може бути стягнута з відповідача на користь позивачки, враховуючи, що позов нею підписано раніше цієї дати, а саме 07.11.2017 року (а.с.2).\~ Зважаючи на вказану обставину, в рахунок компенсації\~ понесених позивачкою витрат на правову допомогу, пов`язану із наданням їй правової допомоги адвокатом Лиськом В.П., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати в сумі 160 грн., тобто за попередню консультацію щодо характеру спірних відносин протягом 15 хвилин 26.10.2017 року, виходячи з того, що\~\~ розмір компенсації витрат на правову допомогу не перевищує 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2017 року.\~\~\~ Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial