Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

08.04.2019 року позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить збільшити розмір аліментів. В обґрунтування позову вказала, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2005 р. присуджено до стягнення з відповідача аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 250 грн. щомісячно. Рішення від 21.09.2017 року розмір аліментів було збільшено до 1000 грн. щомісячно. Проте на сьогоднішній день дана сума складає менше ніж 50% відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач у добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі. Тому просить позов задовольнити. 02.05.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 17.10.2019 року з повідомленням сторін. 31.05.2019 року відповідач подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на сина у розмірі 1500 грн. щомісячно. 17.10.2019 року позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У відповідності положень ст.247, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 17.10.2019 року, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 21.10.2019 року. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебували у шлюбі з 27.03.2003 року. Під час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2005 року у справі №2-5841 вирішено стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 250 грн. щомісячно. В подальшому рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21.09.2017 року у справі №459/1642/17 даний розмір аліментів було змінено та вирішено стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст.183 СК України) і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Суд не приймає твердження позивача, що матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти у розмірі по 2500 гривень щомісячно, та значений розмір аліментів не буде мати жодного негативного впливу на матеріальне забезпечення відповідача. З заяви відповідача встановлено, що він являється круглим сиротою, працює, однак немає власного житла, вимушений винаймати квартиру, тому сплата аліментів у розмірі 2500 грн. поставить його у скрутне матеріальне становище, згідний сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн.. Виходячи з вимог розумності та справедливості,беручи до уваги матеріальний стан позивача та відповідача, інтереси дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно. Такий розмір аліментів буде відповідати реальній можливості відповідача сплачувати відповідні кошти і не буде погіршувати матеріального становища сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з відповідача в користь на користь Державної судової адміністрації Українислід стягнути 768,40 грн. судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial