Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом та уточненнями до нього в яких просив суд зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди у встановлені твердої межі паркану між земельними ділянками, які розташовані за адресою: м. Нова Каховка, вул. Кірова, 3 та м. Нова Каховка, вул. Кірова, 5, відповідно до межі, відновленої рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2013 року, а саме: вздовж всієї земельної ділянки за адресою: м. Нова Каховка, вул. Кірова, 5 по лінії головного фасаду на 0,66 м., а по лінії дворового фасаду на 0,75 м. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 лютого 2013 року Новокаховським міським судом Херсонської області постановлено рішення, яким поновлено межу його земельної ділянки, наданої для будівництва житлового будинку і господарських будівель за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Кірова, 3, та зобовязано відповідача [PERSON] перемістити огорожу в сторону земельної ділянки за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Кірова, 5, вздовж всієї земельної ділянки, а саме: по лінії головного фасаду на 0,66 м., а по лінії дворового фасаду на 0,75 м., на підставі якого видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції, та під час виконання якого державним виконавцем, із-за не погодження [PERSON] виконати рішення суду добровільно, проведено виконавчі дії щодо знесення незаконно встановленої огорожі. У звязку з відсутністю огорожі, яку встановлювати у визначенні рішенням суду межі відповідачка відмовляється, він сам вирішив встановити таку огороджу, проте відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди щодо встановлення такої твердої межі паркану, яка б відмежувала його земельну ділянку від земельної ділянки відповідачки, у звязку з чим він вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позов з уточненнями до нього підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що частина земельної ділянки, яку позивач намагається відібрати належить [PERSON], огорожа, яка була без її відома знесена державним виконавцем, встановлювалась відповідно до технічного паспорта, у звязку з чим вважає зазначений позов безпідставним та не обґрунтованим. В судове засідання представник третьої особи: Новокаховської міської ради Херсонської області, не з'явився, в своїй заяві просив розглядати справу в його відсутність. Суд, заслухавши позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно договору дарування нотаріально посвідченого 30 грудня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно від 06 лютого 2004 року [PERSON] є власником \~будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Кірова, 3. Відповідно до договору дарування земельної ділянки, нотаріально посвідченого 06 грудня 2004 року [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 588 кв.м, розташовану за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Кірова, 3, надану йому у власність на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ХС №036504, виданого виконкомом Новокаховської міської [PERSON] 26 жовтня 1998 року на підставі рішення виконкому від 22 вересня 1998 року №181, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №151, для розміщення та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на підставі якого на імя [PERSON], 23 грудня 2004 року видано державний акт серія ЯА №250757 на право власності на земельну ділянку площею 0,0588 га розташовану за адресою: вул. Кірова, 3, в м. Нова Каховка, для будівництва та обслуговування \~жилого будинку \~і господарських будівель за даною адресою. Відповідно до договором купівлі-продажу нотаріально посвідченого 17 листопада 2004 року та зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно від 24 грудня 2004 року [PERSON] є власницею будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Кірова, 5, та яка, враховуючи положення ч.2 ст.120 ЗК України, з часу укладання договору купівлі-продажу будинку набула право користування земельною ділянкою на якій розташований зазначений будинок. Земельні ділянки сторін мають спільну межу, яка являється предметом спору по даній справі. 22 лютого 2013 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, поновлено межу земельної ділянки [PERSON], яка надана\~для будівництва та обслуговування \~жилого будинку \~і господарських будівель за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Кірова, 3, зобов'язавши [PERSON] перемістити огорожу в сторону земельної ділянки за адресою: м. Нова Каховка, вул. Кірова, 5, \~вздовж \~всієї земельної \~ділянки, а саме: по лінії головного фасаду на 0,66 м, а по лінії дворового фасаду - на 0,75 м. Яким також встановлено, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06лютого 2013 року з боку земельної ділянки Кірова №5, в м. Нова Каховка, землекористувачем якої є відповідачка, [PERSON], порушена межа шляхом перенесення її в бік земельної ділянки позивача, по лінії головного фасаду на 0,66 м, по лінії дворового фасаду на 0,75 м. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15 квітня 2013 року та ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 22 травня 2013 року Новокаховським міським судом Херсонської області на підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який направлено для виконання до державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, при примусовому виконанні якого державним виконавцем в ході виконання виконавчих дій знесено в примусовому порядку огорожу, встановлену [PERSON], що сторонами в судовому засіданні не оспорювало; 27 листопада 2013 року постановою державного виконавця зазначене виконавче провадження закінчено, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», з мотивувальної частини якої вбачається, що неодноразово боржнику направлялися зобов'язання щодо виконання рішення суду. Боржником жодне зобов'язання не виконано, будь які дії направлені на виконання рішення суду не вчинялися. У зв'язку з чим державним виконавцем двічі накладався адміністративний штраф за невиконання законних вимог державного виконавця, а 08.11.2013 року було направлено подання до прокуратури м. Нова Каховка про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за невиконання рішення суду. Відповідно до договору оренди від 23 квітня 2015 року [PERSON], на підставі рішення 70-ої міської ради 6-го скликання від 17 листопада 2014 року № 1809 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність та користування громадянам», передано в оренду земельну ділянку площею 0,0025 га., розташовану по вул. Кірова,3 м.Нова Каховка Херсонської області, кадастровий номер 6510700000601:00:0633. Як вбачається з висновку інспектора Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області [PERSON] від 24 грудня 2015 року від [PERSON] до чергової частини надійшла заява, про те, що його сусідка, яка мешкає м. Нова Каховка, вул. Кірова 5, [PERSON] не дає йому можливість встановити огорожу між їхніми земельними ділянками. В судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] засвідчили, що [PERSON] своїми активними діями перешкоджала встановлювати тверду межу паркан між земельними ділянками, які розташовані за адресою: м. Нова Каховка, вул. Кірова, 3 та м. Нова Каховка, вул. Кірова, 5, в той час коли, вони згідно договору, укладеному з [PERSON], прибули на його земельну ділянку для виконання таких робіт, тому вони були змушені відмовитися від виконання робіт. Відповідно до вимог ст. ст. 106, 107 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, - і за її межами. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вище перераховані докази та наведені норми чинного законодавства, твердження представника відповідача про те, що у позивача не було підстав для звернення до суду із зазначеним позовом, бо рішення суду від 22 лютого 2013 року виконано, суд до уваги не приймає, оскільки згідно наведеної постанови державного виконавця виконавче провадження закінчено саме з причини того, що відповідач перешкоджає його виконанню, а виконати рішення без участі боржника не можливо (ч. 3 ст. 75 Закону України Про виконавче провадження); твердження представника відповідача про те, що в рішенні суду від 22 лютого 2013 року йде мова тільки про земельну ділянку, яке перебуває у власності позивача, а спірна земельна ділянка була передана позивачу в користування вже після постановлення зазначеного рішення суду, тому не може розглядатися, як частина спірної земельної ділянки про яку йде мова в рішенні суду від 22 лютого 2013 року, суд сприймає критично, оскільки з вказаного рішення суду вбачається, що поновлено межу земельної ділянки позивача саме щодо спірної на сьогоднішній день земельної ділянки; твердження представника відповідача про те, що спірна земельна ділянка перебуває у власності Новокаховської міської ради та тільки власник може звертатися до суду із позовом про відновлення свого права, суд сприймає критично, оскільки саме з приводу спірної на сьогоднішній день земельної ділянки, постановлено судове рішення від 22 лютого 2013 року, а що стосується наданого суду договору оренди земельної ділянки, то суд його не приймає як належний доказ, оскільки суду не надано доказів про його державну реєстрацію та про виділення вказаної в ньому земельної ділянки в натурі, що позбавляє суд можливості встановити місце її знаходження по відношенню до земельних ділянок сторін. Отже, враховуючи, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2013 року, яке набрало законної сили, встановлено, що встановлена відповідачкою [PERSON] огорожа не відповідає генеральним планам будівель сторін та плану меж землекористування, розробленого при приватизації земельної ділянки позивачем, та прийнято рішення про поновлення меж спірних земельних ділянок, проте остання відмовилась виконати зазначене рішення суду добровільно, у звязку з чим при примусовому виконанні рішення суду огорожа встановлена [PERSON] знесена, а відповідачка [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] у встановленні ним твердої межі паркану, а відповідно до рішення суду від 22 лютого 2013 року, саме відповідачку було зобов'язано виконати наведені дії, які позивач зобов'язався виконати самостійно, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За таких підстав позов підлягає задоволенню. З огляду на вище викладене,

Outcome: approved