Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

09.10.2020 року виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області як орган опіки та піклування звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у актовому записі про народження дитини записані зі слів матері. Відповідачка самовільно усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини. [PERSON] не створила належних умов для виховання, проживання та розвитку дитини; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини, не займається її вихованням, не цікавиться здоров`ям дитини, матеріально не підтримує. Відповідачка веде аморальний, асоціальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями та наркотичними речовинами, не працює, постійного змінює місця проживання. [PERSON] ігнорує поради та рекомендації соціального працівника, не виходить на зв`язок. За заявою матері дівчинка з 23.04.2020 року влаштована до КНП «Миколаївський обласний будинок дитини» на повне державне утримання, де і перебуває нині, хоча шестимісячний строк перебування дитини у закладі закінчився. Мати жодного разу не відвідала дитину, не поцікавилась життям та здоров`ям дитини. Висновком органу опіки та піклування визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав. За наведених обставин позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Ухвалою суду від 12.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Сторонам роз`яснено порядок надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів. Сторонами не подано будь-яких заяв і клопотань по суті позовних вимог. Ухвалою суду від 02.12.2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутність представника органу опіки та піклування; підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Відповідачка в судові засідання не з`являлася, хоча відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України була своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, за адресою реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, які наявні в матеріалах справи. Відповідачка причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву, клопотань і доказів проти позову не надала. Ухвалою суду від 14.01.2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних доказів та викладених письмово позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.04.2019 року Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 110, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Відомості про батька в актовому записі про народження дитини зазначені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Судом встановлено, що з метою соціального захисту дітей, які проживають в сім`ях, що опинилися в складних життєвих ситуаціях проведено рейд «Діти вулиці», під час якого було відвідано сім`ю [PERSON] , у якої на момент перевірки в однокімнатній квартирі з антисанітарними умовами проживала [PERSON] разом зі своєю малолітньою дитиною, без належних умов проживання, виховання, навчання та розвитку дитини. Зі [PERSON] було проведено роз`яснювальну профілактичну бесіду та повідомлено про наслідки ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також влаштовано дитину до педіатричного відділення КНП «Первомайська ЦМБЛ» разом з матір`ю для обстеження. За час перебування дитини у педіатричному відділенні мати належним чином не виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, не забезпечувала її повноцінний догляд, про що заступником головного лікаря вказано у листі від 06.03.2020 року за № 302, де крім того зазначено, що до матері у відділення приходили друзі з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння. За заявою [PERSON] та на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 156 від 10.04.2020 року дитину з 23.04.2020 року влаштовано на повне державне утримання до КНП «Миколаївській обласний будинок дитини» терміном на шість місяців у зв`язку із складними життєвими обставинами. Матері було надано термін для створення належних умов для проживання дитини, проте відповідачка проявила байдужість та знехтувала порадами і рекомендаціями соціальних працівників. Так, згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, складеного комісією у складі працівників Управління у справах дітей Первомайської міської ради, не вдалося обстежити квартиру по [ADDRESS] , належну відповідачці на праві власності, в якій вона зареєстрована разом з дитиною згідно довідки про склад сім`ї від 20.05.2019 року, виданої головою ОСББ «Черняховського, 28», оскільки [PERSON] в ній не проживає та перебуває у знайомих, адресу яких вона не повідомила. За інформацією сусідів відповідачка за вказаною адресою вже більше року не проживає, ремонті роботи не проводить; не оплачує рахунки за комунальні послуги. Відповідачці було запропоновано звернутися до територіального центру надання соціальних послуг для отримання соціальних послуг, речей та продуктів харчування і направлення до благодійного фонду «Миколаївський обласний фонд «Здорова нація» з метою подолання наркотичної залежності, нормалізації психоемоційного стану. Однак, відповідачка проігнорувала пропозицію та не звернулась за допомогою. Така поведінка відповідачки свідчить про її бездушність, безтурботність та небажання, створювати належні умови проживання, виховання та розвитку своєї дитини. Таким чином встановлено, що мати дитини самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. За час перебування доньки в будинку дитини вона жодного разу не відвідала її, не поцікавилась життям та здоров`ям дитини, що підтверджується листом № 819-03-04 від 22.09.2020 року КНП «Миколаївський обласний будинок». [PERSON] на телефонні дзвінки соціальних працівників не відповідає. Суд також неодноразово намагався зв`язатись із відповідачкою, однак остання ігнорує виклики. Згідно характеристики, виданої головою ОСББ «Черняховського, 28», [PERSON] веде аморальний спосіб життя; неодноразово на неї надходили скарги від сусідів з приводу її відносин з особами з неадекватною поведінкою; за характером відповідачка спокійна. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога в психо-наркологічному диспансерному відділенні та приймає препарат «матадон» за програмою ЗПТ в КНП «Первомайська ЦМБЛ», що підтверджується довідкою № 10, виданою КНП «Первомайська ЦМБЛ». Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 09.10.2020 року визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON] , позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 164 СК України особу може бути позбавлено батьківських прав, якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків та не здійснює батьківського піклування щодо свої малолітньої дитини: не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст.ст. 164, 165, 166 СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та не здійснюють батьківського піклування, передбачено застосування такої правової санкції, як позбавлення батьківських прав. За таких обставин позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Частинами 4, 5 ст. 167 СК України визначено влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суду не надано інформації про рідних дитини, які б могли прихистити дівчинку, а тому дитину слід передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Крім того, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.2 ст. 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд роз`яснює відповідачці, що відповідно до положень Сімейного кодексу України вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена або на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Крім того, на підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» станом на 01.01.2020 року в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved