Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

09.07.2020 р. [PERSON] звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що сімейне життя між сторонами не склалося, порозуміння немає, постійні сварки та конфлікти. Крім того відповідач постійно зловживає спиртними напоями, після яких постійно вчиняє скандали, ображає позивача. Відповідач постійно зникає з місця їх спільного проживання на декілька днів при цьому не повідомляючи де вона. 09.09.2020 р. ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Щорського районного суду Чернігівської області. Матеріали цивільної справи надійшли до Щорського районного суду Чернігівської області 26.10.2020 р. Ухвалою від 02.11.2020 р. призначено судове засідання на 30 листопада 2020 року. Ухвалою від 30.11.2020 р. у зв`язку з тим, що відомості про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками, повістки про виклик до суду були відсутні, було відкладено засідання на 14.12.2020 р. та викликано в судове засідання відповідача [PERSON] за останнім відомим місцем проживання та за зареєстрованим місцем проживання. У судове засідання позивач та відповідач, не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.04.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 9). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 10), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем позовної заяви.

Outcome: approved