Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

09\~серпня 2018\~року до\~суду звернулася\~[PERSON]\~з позовом\~до [PERSON]\~про зміну\~розміру аліментів\~шляхом їх\~збільшення,\~а саме:\~стягнення з\~відповідача [PERSON]\~коштів на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON],\~[INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2003 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, до повноліття дитини, починаючи з 02 червня 2003 року. На даний\~час,\~позивач вважає,\~що відповідач\~повинен сплачувати\~аліменти в\~розмірі 1/4\~частини зі\~всіх видів\~заробітку,\~але не\~менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності. Позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] з позовом погодився, не заперечував проти сплати коштів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2003 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, до повноліття дитини, починаючи з 02 червня 2003 року. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. Станом на день розгляду справи неповнолітній син сторін у справі проживає разом з матірю позивачем по справі, перебуває на її утриманні. Відповідач працює однак, матеріальної допомоги позивачеві на утримання дитини не надає. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - \~ \~ \~ \~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - \~ \~ \~ \~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - \~ \~ \~ \~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - \~ \~ \~ \~інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно ч.\~1\~ст.\~184\~СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 згаданого Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. Відповідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують\~\~у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідач не надав суду жодних належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову в цілому або у певній його частині, встановлених судом обставин, на підтвердження відсутності у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, про наявність стабільних доходів і їх незначний розмір. Суд приходить до висновку, що позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу, оскільки має регулярні доходи. Тому, з врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру коштів, які стягнуті рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON], 16 лютого 2003 року, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, до повноліття дитини, починаючи з 02 червня 2003 року, шляхом зміни способу присудження аліментів та стягнення в подальшому з [PERSON] на\~користь [PERSON]\~кошти на\~утримання сина\~[PERSON],\~[INFO], коштів в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16 лютого 2021 року. З відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved