Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

09.09.2016 року, заявниця, звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], посилаючись на наступне: 01.11.2015 року, у м. Донецьк, Донецької області, помер [PERSON], 02.02.1949 року у м. Макіївка, Донецької області. Після смерті [PERSON] заявницею було отримано лікарське свідоцтво про смерть № 809 від 01.11.2015 року, видане Центром первинної медико санітарної допомоги м. Макіївка Донецької області. При зверненні до Великоновосілківського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області, з метою реєстрації смерті, заявниці було розяснено, що у звязку з невідповідністю лікарського свідоцтва про смерть, зразку документів, відповідно до вимог законодавства України, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. В звязку з метою отримання свідоцтва про смерть заявниці необхідно встановити факт смерті її чоловіка. Тому вона просила суд встановити факт смерті [PERSON] у м. Макіївка, Донецької області, 01.11.2015 р. Заявниця, в судове засідання не зявилася, але направила до суду заяву, якою підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Великоновосілківського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлені наступні обставини: 01.11.2015 року, у Центрі первинної медико санітарної допомоги м. Макіївка Донецької області, помер [PERSON], [INFO], про що мається свідоцтво про реєстрацію смерті [PERSON] відділу РАЦС м. Макіївки Донецької області та лікарське свідоцтво про смерть № 809 від 01.11.2015 року, видане Центром первинної медико санітарної допомоги м. Макіївка Донецької області, де зазначена причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~ \~ \~ \~Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. Враховуючи викладене, надані заявницею довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть є незаконними та не створюють правових наслідків. Заявниця [PERSON] має намір отримати допомогу на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому. Згідно листа Великоновосілківського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області заявниці було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки медична довідка не має юридичної сили на території України. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення факту смерті чоловіка, що має юридичне значення, необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved