Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

07 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому спросить визнати за ним як спадкоємцем першої черги за законом право власності на спадкове майно, зокрема на транспортний засіб - автомобіль «ГАЗ 2410», реєстраційний номер [NUMBER], 1989 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], в порядку спадкування після смерті матері. Позов обґрунтовано тим, що при зверненні до нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний автомобіль у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, у письмових заявах просили справу розглядати за їхньої відсутності, позивач також просив позов задовольнити, представник відповідача при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року у місті Севастополь померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.1973 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 25 липня 2016 року син спадкодавця, [PERSON], звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Р.В. (а.с. 8-9). Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори від 29.11.2016 № 9732/02-31 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль ГАЗ 2410, реєстраційний номер [NUMBER], оскільки ним не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. (а.с. 10). Згідно матеріалів спадкової справи №498/2016, заведеної Другою київською державною нотаріальною конторою, чоловік спадкодавця, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як убачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 19.12.2009, за життя [PERSON] на праві власності належав транспортний засіб «ГАЗ 2410», реєстраційний номер [NUMBER], 1989 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] (а.с. 6). Спадкодавець [PERSON] померла у місті Севастополь, який у відповідності до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією. Згідно з частиною першою ст. 11-1 вказаного Закону, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Позивач 25.07.2016 із заявою про прийняття спадщини звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Р.В., у зв'язку з чим місцем відкриття спадщини є місто Чернігів, а належним відповідачем у справі - Чернігівська міська рада. Отже, враховуючи наявність доказів належності на праві власності вказаного автомобіля спадкодавцю, а також відсутність у позивача інших законних засобів для захисту свого права на спадкування за законом, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Outcome: approved