Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

09.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.04.2017 року державним виконавцем Ічнянського РВДВС ГТУЮ було винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісяця і до досягнення дитиною трьох років та на користь дружини [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] в такому ж розмірі відповідно. Оскільки на даний час його матеріальне становище погіршилося: він ніде не працює, не має джерел прибутку, з нього стягуються аліменти на утримання дитини, тому не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання відповідачки і просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дружини, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях та просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: Згідно копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 26 квітня 2017 року ВП № 53848743 та ВП № 53848333, на підставі виконавчого листа Ічнянського районного суду Чернігівської області № 733/408/17, виданого 25 квітня 2017 року, з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі по ? частині усіх видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] на її утримання та їх спільної дитини [PERSON], починаючи з 09 березня 2017 року (а.с.7, 8). Як вбачається з копій пенсійних посвідчень [PERSON], серії ААЗ № 857399 та [PERSON] ААЗ № 007979 батьків позивача, вони є пенсіонерами (а.с.37) та перебувають на обліку у хірургічному та кардіологічному відповідно відділеннях комунального лікувально-профілактичного закладу «Ічнянська центральна районна лікарня», згідно довідок вказаного закладу № 1377/08 від 13.12.2017 року та № 1410/01 від 15.12.2017 року (а.с.38, 39). Як вбачається з письмового заперечення на позов, [PERSON] вказує, що їй достовірно відомо, що на даний час позивач [PERSON] працює не офіційно та має стабільний дохід, що є достатнім, щоб сплачувати аліменти у присудженому розмірі, крім того вказує на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог про зменшення розміру аліментів (а.с.14-15). Також звертає увагу на те, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією наказу про надання відпустки № 94 від 01 квітня 2016 року Чернігівського обласного лабораторного центру Держсанепідслужби України (а.с.22) та отримує допомогу при народженні дитини, призначену на період з 01.01.2016 року по 01.02.2019 року, згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області № 117 від 31.10.2017 року (а.с.23). Згідно положень ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно положень ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки [PERSON] на даний час не має інших утриманців та не являється платником аліментів на будь-яку іншу дитину, окрім [PERSON], а також виходячи з того, що відповідачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим не працює та не має змоги отримувати заробітну плату, розмір аліментів на утримання дружини у сумі 300 грн., які просить призначити йому позивач, є недостатнім. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вбачає наступне: позивач є працездатним, інших утриманців, крім своєї дочки та колишньої дружини не має тому, підстави для зміни розміру аліментів відсутні. На підставі вищевикладеного, \~

Outcome: dismissed