Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

07 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] у неї народився син - [PERSON] , батьком дитини є [PERSON] , відповідач у справі, з яким вона у шлюбі не перебувала. 28 січня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вказане рішення суду виконується Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби. Хоча відповідач справно сплачує аліменти, однак той розмір аліментів, у якому вони присуджені до стягнення не забезпечує нормального життєвого рівня дитини, оскільки на даний час дитина потребує значно більшого розміру аліментів. Відповідач є працездатним, не перебуває у скрутному становищі або у хворобливому стані. Просить змінити розмір аліментів, які присуджені до стягнення за рішенням Слов`янського міськрайонного суду у розмірі 400 грн. на ј частку усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до повноліття сина. В судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, не з`явилася. Суду надала письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити (а.с. 42). Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився. Суду надано письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позо визнав у повному обсязі (а.с.43). Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Батьком у свідоцтві про народження зазначений відповідач - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. до повноліття дитини, до [INFO] (а.с.15). На виконання вищевказаного рішення суду 14 вересня 2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було видано виконавчий лист (а.с.16). 18 вересня 2015 року за вищевказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 48758735 (а.с.17). З довідки - розрахунку про отримання аліментів № АСВП-48758735/34578 від 04 липня 2019 року виданої начальником Слов`янського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Богуш С.В. сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] вчасно та в повному розмірі (а.с.18). Як вбачається з акту про фактичне проживання виданого керівником комітету «Словважмаш» 25 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] мешкає разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорені. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням суду від 26 березня 2014 року, є значно меншими від встановленого мінімального розміру, визначеного розміру аліментів не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини. До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 гривень за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України. На час звернення з цим позовом до суду, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, з 01.01.2019 складає 2027 грн., а з 01.07.2019 - 2218 грн., з 01.12.2019 - 2218 грн. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (стаття 191 СК України). Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такої висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, за умови відсутності підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, враховуючи рівність прав та обов`язки щодо утримання батьками своєї дитини, приходить висновку про задоволення позову, адже аліменти присуджені рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2014 року в розмірі 400 гривень в місяць, є значно меншими від мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, передбаченого ч. 3 ст. 182 СК України, якого не достатньо для забезпечення належних умов життя та гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, розмір аліментів визначений рішенням суду, заявлений позивачем до збільшення, шляхом зміни способу стягнення аліментів, у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дитини [PERSON] , якому виповнилося 14 років, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку на даний час. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved