Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

09.06.2017 року позивачка звернулася до суду до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 144; після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «Кара»; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, вказуючи, що з 10.07.2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з 2016 року, проживають окремо один від одного, сумісне господарство не ведеться, перемирення є неможливим. З часу фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково, не заперечує проти розірвання шлюбу та сплати аліментів, однак у розмірі 1300 грн., оскільки є інвалідом ІІІ групи з дитинства, хворіє, тому не може надавати аліменти у розмірі визначеному позивачкою 2000 грн. Крім того не згодний сплачувати судові витрати на користь позивачки щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивачку, відповідача, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 10 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 144. /л.с. 5/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСМД «Сонячна 11 А» від 08.06.2017 року № 11 про склад сім'ї /л.с. 10/, подружні відносини припинені з 2016 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивачки, тому її позовні вимоги в цієї частині є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Згідно зі ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення йми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При таких обставинах, з урахуванням того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, також з урахуванням майнового стану відповідача, того, що він є інвалідом ІІІ групи з дитинства, хворіє, потребує постійного лікування, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів, обґрунтованими, однак підлягаючими задоволенню частково, у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн, щомісячно, починаючи з 09 червня 2017 року і до повноліття дитини, тобто до 05 листопада 2031 року, оскільки позивачкою не надано до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти саме у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на дитину, що є порушенням вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В звязку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивачки, підлягає також стягненню з відповідача на її користь частково витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 грн., на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити.

Outcome: partial