Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

08.10.2021 відкрито провадження в даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований, але близько 30 років не проживає відповідач, який за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в будинку не має. Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування будинком, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Частинами 1, 4 ст. 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно договору дарування частини житлового будинку від 16.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за №278, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.02.2018 №114272039 [PERSON] на праві приватної власності належить 69/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 5910200000:13:006:0023, що знаходяться в [ADDRESS] . Відповідно до будинкової книги на вищезазначений будинок та відповіді відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради Сумської області від 06.10.2021 №15-11/8016 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки квартального комітету «ПЕРША СОТНЯ» від 20.09.2021 №339 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою близько 30 років. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 391 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved