Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

10.06.2014 р. позивачка звернулася у суд з указаним позовом, обґрунтувавши вимоги так. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.08.2013 р. в справі № 302/774/13-ц на її користь з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 365 грн. щомісячно, починаючи з 11.07.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка вважає, що вказаний розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. Просить узяти до уваги, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, її заробітна плата є мінімальною. З чоловіком винаймає квартиру у м.Києві. Чоловік не має постійного місця праці. Натомість прожитковий мінімум на дитину вказаного віку зріс (з 01.07.2014 р. - 1320 грн., а з 01.10.2014 р. - 1373 грн.). Тому просить збільшити розмір аліментів на утримання дочки у вказаному розмірі, бо матеріальний стан відповідача покращився: він одружився, його дружина працевлаштована, вони проживають у власному житловому будинку, відповідач виїжджає на сезонні роботи за межі району. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності з підтримкою позову. Відповідач позов заперечив, а позицію обґрунтував так. Позивачка проживає і працює в м.Києві в стоматологічній клініці. Повторно одружилась. Відповідач вважає, що позивачка не довела, що її матеріальний стан погіршився з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, бо вона не подала доказів про це, а також про склад сім'ї, наявність інших утриманців. Натомість майновий стан відповідача навпаки не покращився, а погіршився, бо він захворів. Захворювання не дає можливість повноцінно фізично працювати, виїжджати на заробітки. Відповідач також утворив нову сім'ю, має від повторного шлюбу сина [PERSON] - [INFO] Дружина вагітна другою дитиною, не працює. Їх сім'я проживає в будинку діда і баби похилого пенсійного віку. Відповідач і дружина не працюють. Живуть з підсобного господарства і допомоги від батьків. Відповідач вважає, що збільшення розміру аліментів поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище. Адже він прикладає значних зусиль щоб не допустити заборгованості по сплаті аліментів за визначеним розміром по рішенню суду. Оцінивши позиції сторін, їх доводи, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Ст. 60 ЦПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень належними доказами. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.08.2013 р. відповідач зобов'язаний сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі 365 грн. Визначаючи цей розмір аліментів суд застосував вимоги ст.ст. 180, 182 СК України і взяв до уваги такі обставини: - позивачка має постійне місце праці, розмір її окладу становить 1300 грн.; - відповідач постійного місця праці не має, утримує ще одну дитину від іншого шлюбу, його дружина не працювала. У справі встановлено, що з дати постановлення вказаного рішення, яке набрало законної сили 24.08.2013 р. , майновий стан відповідача не покращився. Зокрема, сім'я відповідача очікує другу дитину. Ні відповідач, ні його дружина не працевлаштовані. Їх сім'я спільно проживає в будинку матері з дідом і бабою похилого віку. Сім'я живе з підсобного господарства, на тимчасові заробітки та за державні допомоги. Окрім цього, відповідач захворів, лікується від остеохондрозу та зміщення поперекових дисків, йому протипоказана тяжка фізична праця. Ці обставини відповідач підтвердив відповідними довідками про захворювання, склад сім'ї, доходи, актами цивільного стану. Натомість позивачка наведені нею в позовній заяві обставини не довела жодним доказом. Зокрема, про склад сім'ї і кількість утриманців, про погіршення майнового стану, зменшення доходів тощо. Подану позивачкою довідку про місячний заробіток у сумі 1300 грн. суд не бере до уваги, бо ця довідка стверджує заробіток позивачки в 2012 році, а не в 2013-2014 роках, тобто станом на час розгляду справи і після винесення судового рішення, яким визначено розмір аліментів. Ст. 180 СК України зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України (30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку), то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка може скористатися цим правом в інтересах дитини. Отже, позивачка не довела суду своєї вимоги належними доказами, а відповідач запереченнями та поданими доказами спростував позов. Судові витрати у виді судового збору, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України,слід віднести на рахунок держави, бо позивачка за пільгою, передбаченою в законі «Про судовий збір» не оплачувала позов судовим збором.

Outcome: dismissed