Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

07 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 15 липня 2011р. вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову вказує, що спільне життя із відповідачем не склалося у звязку із різними поглядами на сімейне життя та обовязки, а намагання зберегти сімю не дали позитивного результату. З огляду на зазначене, просить розірвати шлюб із відповідачем та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Камінська». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково повідомила, що на даний час з відповідачем [PERSON] проживає окремо, примирення не бажає та вважає, що таке неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; жодних заяв чи клопотань або заперечень на позов суду не надав. При цьому, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 980 від 08.09.2016р., суд вважає відповідача такими, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки чи клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 15 липня 2011 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 34, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ № 069520, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області 15.07.2011р. (а.с. 3). У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-МИ № 200134, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області 03.04.2014р. (а.с. 4). Проте, спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та подружжі обовязки у звязку з цим в сімї відбувалися сварки, на даний час сторони проживають окремо та позивач вважає примирення неможливим. Відповідач [PERSON] доказів, які б спростовували зазначені обставини, суду не надав; клопотання про надання строку на примирення із позивачем в суд не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає такий шлюб формальним та не бажає його зберегти, а відповідач жодних заперечень з цього приводу суду не надав. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 069520, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області 15.07.2011р., після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Камінська» на «Скакодуб» (а.с. 3). Таким чином, враховуючи бажання позивача [PERSON] відновити дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід відновити прізвище «Камінська». На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved