overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

09 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2000 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, небажання йти на компроміси, нехтування сімейними цінностями. В зв`язку з цим, подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Таким чином, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 05.08.2000 року Великокардашинською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №8. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала письмове клопотання в якому просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їхнього задоволення, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 серпня 2000 року, актовий запис №8. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Зі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] вбачається, що 13 липня 2016 року позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а [INFO] з « [PERSON] » на « [PERSON] », що також підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що характер відносин, які склалися між сторонами, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

09 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме - про те, що [PERSON] , який помер [INFO] був її двоюрідним братом. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини, оскільки через наявність розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] та її прізвища [PERSON] вказаного у свідоцтві про народження державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Заявник в судовому засіданні просив його вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Ізяславської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Сахновецької сільської ради Ізяславського району подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив, щодо задоволення вимог [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] та його двоюрідною сестрою [PERSON] повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть від 27 вересня 2019 року, копією свідоцтва про народження спадкодавця, копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] , де її прізвище зазначено як [PERSON] , копією свідоцтва про одруження заявниці, довідкою Сахновецької сільської ради від 24.07.2020 року про те, що [PERSON] був двоюрідним братом [PERSON] , довідкою Сахновецької сільської ради від 24.07.2020 року, в якій зазначено, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] , копією спадкової справи №417/2019. Ці обставини в судовому засідання також підтвердив свідок [PERSON] , який зазначив, що померлий [PERSON] приходився [PERSON] двоюрідним братом. Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин. Враховуючи, що факт родинних відносин між заявницею та її двоюрідним братом [PERSON] має значення для оформлення спадщини та іншим способом це встановити не можливо, суд приходить до висновку, про можливість задоволення поданої заяви, оскільки такий факт родинних відносин був підтверджений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

09 червня 2020 року зазначена позовна заява надійшла до суду. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявою про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 07 серпня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №794. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

09 червня 2020 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , встановити над нею опіку та призначити її опікуном [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є її матір`ю, є особою дуже похилого віку, яка за станом здоров`я не розуміє своїх дій та не може ними керувати, не може себе обслуговувати та потребує встановлення опіки. Вона проживає разом з нею і перебуває на повній її опіці, оскільки повністю не здатна до самообслуговування. У судовому засідання заявник, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , заявник [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. На підставі наведеного ухвалою суду від 21 грудня 2020 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 11 від 27 січня 2021 року, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції з психотичними симптомами. За своїм психічним станом в теперішній час іспитована не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання від 24.03.2021 року №4/4-30 Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, вважає за доцільне призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. З огляду на наведене, суд вважає за можливе визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Крім того, за приписами ч. 5 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

09 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2015 року, від шлюбу дітей не мають. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

09 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги сімейні відносини між сторонами значно погіршились. Можливості зберігати сім`ю позивач не бачить. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Заперечення проти винесення судом заочного рішення у справі від позивача не надходили. Відповідач, будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації (ч.8 ст. 128 ЦПК), в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв по суті справи від неї не надходило. В зв`язку з цим, суд відповідно до норм ст. 280 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Так, 30 листопада 1991 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Пришибській сільській раді Шишацького району Полтавської області зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30.11.1991 року, актовий запис № 8( а.с.9). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Зареєстровані за однією адресою. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно доводів позовної заяви, які відповідачем не спростовані, сторони протягом останнього року не підтримують подружніх відносин. Через відмінність у поглядах на життя та відсутність взаєморозуміння виникають часті сварки. Позивач в категоричній формі наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім`ї неможливим. Дані про наявність між сторонами спору про поділ спільного майна подружжя у суду відсутні. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

09 червня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебуває зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Інші стягнення з нього на користь третіх осіб не проводяться. Згодом, уточнивши позовні вимоги просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, просить стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні (а.с. 3,4). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

09 червня 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем 11 квітня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з жовтня 2019 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 квітня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 79. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 265. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

09 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого мiж ними 24 лютого 1990 року Виконкомом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 03, мотивуючи позов тим, що подружнє життя між ними не склалося, оскільки не зійшлися характерами, позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб. Позивач у\~судове засідання\~не з`явився.\~Представник позивача\~просив розглянути\~справу без\~участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 лютого 1990 року Виконкомом Феськівської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 03, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу (арк. с. 4). Суд враховує, що причини розпаду сiм`ї, на якi посилається позивач є поважними, між сторонами шлюбні стосунки припинені і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а тому збереження шлюбу, за таких обставин, суперечить інтересам позивача. Суд дійшов висновку позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved