Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

07 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON]М (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 006-29080-150413 від 15 квітня 2013 року в розмірі 55315 грн. 12 коп. (пятдесят пять тисяч триста пятнадцять гривень 12 копійки) та 1600 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) в повернення судового збору. Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобовязань, визначених вищевказаним кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в заяві просив відмовити в задоволенні позову. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 15 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 006-29080-150413 у вигляді заяви на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.4), за яким банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № 26256908327297 та надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Укладений між сторонами договір складається із Заяви (а.с.4), Тарифу на обслуговування платіжних карток (а.с.4, зворот) і за своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяла на себе зобовязання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Тарифу. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобовязанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.3) та не спростована відповідачем. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 11 січня 2017 року складає 55315 грн. 12 коп. (пятдесят пять тисяч триста пятнадцять гривень 12 копійки), з яких: просрочене тіло кредиту - 42811 грн. 87 коп. (сорок дві тисячі вісімсот одинадцять гривень 87 копійок), заборгованість за відсотками - 12503 грн. 25 коп. (дванадцять тисяч пятсот три гривень 25 копійок), пеня - 900 грн. 00 коп. (девятсот гривень 00 копійок). Згідно із рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» № 181 від 02 жовтня 2010 року (а.с.6) з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181» № 278 від 30 грудня 2015 року (а.с.7) розпочато процедуру ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статтей 10, 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобовязань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно платіжного доручення № 422950 від 24 січня 2017 року (а.с.10) позивачем було сплачено 1600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот гривень 00 копійок) судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved