Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

08 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 липня 1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час проживає разом із ним. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісності характерів, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні відносини між ними остаточно припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спору щодо визначення місця проживання дитини, або поділу сумісного майна між ними немає. Позивач у добровільному порядку відмовляється розірвати шлюб. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 15) Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи. (а.с. 20,23) Відомостей про причини неявки та відзив суду не надала, а тому суд, згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення) Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 20 липня 1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 176. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в судове засідання не з`явилась та не висловила думку щодо позовних вимог,сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved