Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

10.06.2015 р. [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, в якій після неодноразових уточнень, просив встановити юридичний факт, відповідно до якого [PERSON] є чоловіком [PERSON], померлої [INFO] р., визнати за ним право власності на ? частину квартири, загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею 46,6 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу № 27080 від 12.10.1999 р. у Одеській товарній біржі та визнати за ним право власності на 1/12 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] р. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] первісний позов визнав, надав зустрічний позов, у якому просив встановити юридичний факт родинних відносин, відповідно до якого [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON], визнати за ними право власності по ? частині квартири [ADDRESS] на підставі договору № 27080 купівлі-продажу квартири від 12.10.1999 р. у Одеській товарній біржі та визнати за ними право власності по 1/12 частині на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] р. Представник позивача за первісним позовом зустрічні позовні вимоги визнала. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. На підставі пояснень представників позивача та відповідачів, наданих ними доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні до них правовідносини. 24.08.1985 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого прізвище дружини російською мовою записано «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. (а.с. 36) У зазначеній сім'ї народилася [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], внаслідок укладення шлюбу її прізвище змінено на «[PERSON]», та [PERSON], [INFO] р., свідоцтво про народження серії [NUMBER]. (а.с. 42-43, 72-74) Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, містяться розбіжності у написанні прізвищ спадкоємців, а саме у паспорті [PERSON], [PERSON] та свідоцтві про народження [PERSON], де їх прізвища вказані «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть [PERSON] зазначено «[PERSON]». Оцінка вказаних письмових доказів, з урахуванням пояснень представника позивача та відповідачів, в їх сукупності, надають суду підстави для висновку про встановлення юридичного факту, а саме те, що [PERSON] являється чоловіком, а [PERSON] та [PERSON] є відповідно сином та донькою [PERSON], померлої [INFO] р. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 27080 від 12.10.1999 р., укладеному на Одеській товарній біржі, [PERSON] продала, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили квартиру загальною площею 64,4 кв.м., яка складається з 3 житлових кімнат, площею 46,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] яка належить покупцям в рівних частках. Крім того, у цьому договорі вказано, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Зазначений договір було зареєстровано «ОМБТІ та РОН» № 151 стр. 142 кн. 331 пр. 14.10.1999 р. (а.с. 7 звор., 8, 8 звор.) Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, покупці передали [PERSON] обумовлену в договорі купівлі-продажу грошову суму, а відповідач передала покупцям квартиру, після чого покупці вселилася до квартири, зареєструвались в ній, де й проживають по цей час. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Статтею 224 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст.ст. 225 і 227 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згода щодо істотних умов договору між сторонами була досягнута, в наявності не було передбачених законом обмежень для укладання договору, який не містив протизаконних умов. Одна із покупців за цим договором померла, що робить неможливим нотаріальне оформлення угоди. В цьому договорі покупці свої частки у праві власності на квартиру визначили у рівних частках, тобто по ? частці за кожним. Стаття 112 ЦК УРСР, яка регулювала на той час поняття спільної власності передбачала, що розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Таким чином частки кожного зі співвласників, як визначено договором купівлі-продажу від 12.10.1999 р. є рівними та складають по ? частки за кожним, а тому суд визнає за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право приватної власності по ? частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. (актовий запис № 2220), внаслідок смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ? частки у спірній квартирі. (а.с. 12, 29) З відповідною заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрасової А.М. після смерті [PERSON], померлої [INFO] р., звернулись її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 28, 39) У відповіді Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрасової А.М. № 16/01-16 від 06.04.2015 р. повідомлено [PERSON] про необхідність узаконення права власності на спірну квартиру для видачі йому свідоцтва про право на спадщину по закону, частина якої належить [PERSON], померлій [INFO] р. (а.с. 11) Відповідно до довідки № 1236 від 06.04.2015 р. [PERSON] проживав разом з [PERSON] [ADDRESS] з 27.10.1999 р. по день її смерті [INFO] р. (а.с. 38) Також відповідно до довідки № 1181 від 02.04.2015 р. за зазначеною адресою був зареєстрований [PERSON] (а.с. 37) Причинами неприйняття приватним нотаріусом Юрасовою А.М. зазначеного договору купівлі-продажу, як правовстановлюючого документу, була та обставина, що договір укладений на Біржі та один зі співвласників помер. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на ту обставину, що спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], отже кожен із них успадкував по 1/12 (1/4 х 1/3) частці квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS], а тому суд вважає, що наявні підстави для визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним право приватної власності по 1/12 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, таким чином задовольняючи первісний та зустрічний позови в повному обсязі.

Outcome: approved