Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

07 листопада 2016 р. [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, в якому просив суд: визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,45 умовних кадастрових гектари, із земель колективної власності колгоспу «40 років Жовтня», розташованого на території с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері -[PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, що складається з земельної частки (паю) розміром 5,45 умовних кадастрових гектари, із земель колективної власності колгоспу «40 років Жовтня», розташованої на території с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 07 червня 1996 року № 313, з урахуванням розпорядження Чугуївської райдержадміністрації №187 від 14.04.2000 року. Після смерті своєї матері Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті матері продовжував користуватись її речами, в тому числі особистими побутовими речами. До того ж, з моменту смерті матері належний їй сертифікат зберігався у нього. Протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP, позивач не заявив про відмову від спадщини, однак, коли звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю доказів про вступ в управління та володіння спадковим майном. На підставі чого Позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі і простить суд розглядати справу без його участі. Від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява з проханням ухвалити рішення згідно чинного законодавства України без участі його представника. Враховуючи те, що представник відповідача про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 01.04.1998 р. Старогнилицькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 04. (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку згідно виданого їй сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], розміром 5,45 умовних кадастрових гектари, із земель колективної власності колгоспу «40 років Жовтня». Родинні зв'язки позивача з його матір'ю підтверджуються свідоцтвом про народження позивача [NUMBER]. (а.с. 8). Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області, за життя [PERSON] заповіт складено не було, спадковий договір не укладався, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались.(а.с.16,17). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК Української РСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном і не заявляв про відмову від спадщини, отже, він прийняв спадщину після смерті своє матері. Відповідно до ст.25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», ст. З Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадкування. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документ, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. За таких обставин, оскільки позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, суд вважає його позовні вимоги доведеними наявними у справі доказами, а отже такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved