Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

08 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача. У позові зазначено, що відповідно до рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2013 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Розпорядженням голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області від 09 вересня 2013 року №471 призначено [PERSON] піклувальником над [PERSON] та визначено місце проживання останньої разом із піклувальником. Батько дитини [PERSON] помер [INFO]. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, [PERSON], як піклувальник, змушена була звернутись до суду з вищевказаним позовом. Позивач [PERSON] у письмовій заяві повідомила судові про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без її участі (а.с.13,25,26). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась належним чином, причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила (а.с.16,27). За письмової згоди позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO]. Відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] (а.с.7,10). Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] (а.с.6). Частиною першою статті 243 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ч.4 ст.249 СК України цивільні права та обов'язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України ( далі - ЦК України). Статтею 69 ЦК України встановлено, що піклувальник над неповнолітньою особою зобов'язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток. Піклувальник зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Розпорядженням голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області від 09 вересня 2013 року №471 призначено [PERSON] піклувальником над [PERSON] та визначено місце проживання останньої разом із піклувальником (а.с.8,9). За час проживання неповнолітньої [PERSON] в сім'ї піклувальника [PERSON] відповідач [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. При цьому, відповідач нікого не утримує, має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] не довела факт належного виконання свого обов'язку утримувати дитину - доньку [PERSON] до її повноліття, чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні своєї неповнолітньої дитини, піклувальником над якою є позивач [PERSON], в той час як закон покладає на відповідача обов'язок щодо утримання дитини, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved