Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

09 листопада 2017року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округа [PERSON], треті особи - [PERSON], Бердянська міська рада Запорізької області, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, який уточнив 27 січня 2018 року в частині зазначення належного відповідача в особі державного нотаріусу Бердянської державної нотаріальної контори Сальник О.Ю. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27 жовтня 2017 року з випадково отриманої інформації з офіційного сайту Бердянської ради Запорізької області йому стало відомо, що Бердянською міською радою Запорізької області готується проект рішення про внесення змін до договору оренди землі від 09 квітня 2008 року, зареєстрованого у Бердянському відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі вчинено запис від 25 червня 2008 р. за № 040826500304, укладеного між Бердянською міською радою та фізичною особою - підприємцем [PERSON] Пізніше, з того самого офіційного сайту Бердянської міської ради Запорізької області була роздрукована копія рішення за № 21 від 26 жовтня 2017 року де з п. 18 вбачається, наступне «Внести зміни до договору оренди землі від 09 квітня 2008 року, зареєстрованого у Бердянському районного відділі регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 червня 2008 року за № 040826500304, укладеного між Бердянською міською радою та фізичною особою - підприємцем [PERSON], щодо земельної ділянки площею 0, 0110 га. (кадастровий номер 2310400000:11:012:0055), розташованої за адресою: [ADDRESS], для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні, а саме, до: -Преамбули, замість слів: «фізична особа-підприємець [PERSON]» читати: «громадянка України [PERSON]»; -Розділу «Реквізити сторін», замість слів: «фізична особа-підприємець, [PERSON], фізична особа-підприємець, [PERSON] читати: «громадянка України [PERSON], громадянка України [PERSON]». Також за змістом наведеного рішення поновлено договір оренди землі від 09 квітня 2008 року, зареєстрованого у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 червня 2008 року за № 040826500304, укладеного між Бердянською міською радою та фізичною особою - підприємцем [PERSON], щодо земельної ділянки площею 0, 0110 га. (кадастровий номер 2310400000:11:012:0055), розташованої за адресою: [ADDRESS], для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні, строком до 01 жовтня 2022р. Підстава: заява від 31 липня 2017№С-1665, свідоцтво про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки від 24 липня 2016р., зареєстроване в реєстрі з № 2-380, та акт фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради від 27 липня 2017 № 40. Як з'ясувалось, 24 липня 2016 року відповідач Сальник О.Ю. - державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори, видала свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-380, за яким третя особа [PERSON] має право оренди земельної ділянки за цільовим призначенням: для розміщення та обслуговування шиномонтажної майстерні. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню недійсним, з огляду на наступне. З п. 8 договору оренди землі від 09 квітня 2008р., укладеного між Бердянською міською радою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] вбачається строк його дії до 01 серпня 2012р. Відповідно абз.1, п. 37 Договору, дія останнього припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. При цьому п. 42 рішення Бердянської міської ради Запорізької області за № 14 від 27 грудня 2012р. передбачено, що у разі порушення строку реєстрації документів, що посвідчують право на земельні ділянки п.п. 1-136, 140-154, 157-159, вважати такими, що втратили чинність. Фізична-особа підприємець [PERSON] не зареєстрував право на земельну ділянку, визначену Договором у строк, визначений рішенням Бердянської міської ради Запорізької області за № 14 від 27 грудня 2012р. 09 жовтня 2014р. між Бердянською міською радою та фізичною-особою підприємцем [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої строк Договору поновлено до 01 листопада 2017р. Наведена додаткова угода до Договору також не була зареєстрована у встановленому законом порядку, а тому інше речове право - «право оренди» у [PERSON] не виникло. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в особі державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Сальнік О. Ю. у судове засідання не з'явилася, відповідно до листа за № 11/02-14 від 02 січня 2018 року, просила справу розглянути без участі представника (а.с.57). Представник третьої особи [PERSON] заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що позивачем не був доведений той факт, що нотаріус видаючи свідоцтво про право на спадщину за законом порушив норми чинного законодавства щодо видачі вказаного документу. Адже станом на час розгляду справи по суті будь-якого підтвердження незаконності дій нотаріуса не надано. Нотаріуси щороку здають звіти до Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України має право здійснювати перевірку роботи нотаріусів, будь-якого письмового підтвердження того, що зазначене вище свідоцтво видано з порушенням норм діючого законодавства не має. Дійсно додаткові угоди, які укладалися Бердянською міською радою з спадкодавцем не були належним чином зареєстровані, але жодних дій щодо повернення даної земельної ділянки або розірвання договору оренди або витребування у [PERSON] земельної ділянки Бердянською міською радою не вчинялося, і це свідчить про мовчазну згоду органу місцевого самоврядування на продовження дії договору оренди. Тим паче, у подальшому орган місцевого самоврядування приймав рішення про продовження строків договору оренди, навіть якщо попередня додаткова угода не була належним чином зареєстрована. Належним чином повідомлений представник третьої особи Бердянської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не сповістив. (а.с. 170). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи [PERSON], приймаючи до уваги лист відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не обґрунтовані, тому задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть, [NUMBER], виданого 03 червня 2016 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 814 (а.с.60). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на право оренди земельної ділянки загальною площею 0,0110 га. (кадастровий номер 2310400000:11:012:0055), розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Вид використання земельної ділянки для розміщення та обслуговування шиномонтаної майстерні, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між Бердянської міською радою та спадкодавцем 09 квітня 2008року (а.с. 82) , зареєстрованого у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 25 червня 2008 року (а.с. 93), про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040826500304 що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2303261482017, виданим Відділом у м.Бердянську Міжрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області 29 червня 2017 року (а.с. 93-94). 29 липня 2016 року спадкоємець - третя особа [PERSON] звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с. 59) Судом встановлено, що Державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Сальник О.Ю. видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-380. Одночасно зі свідоцтвом виданий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі з якого вбачається, що дата видачі свідоцтва «24 липня 2017 року», тобто при оформленні свідоцтва була допущена технічна помилка і зазначена дата «24 липня 2016 року» (а.с. 178,179). Оскільки позов пред'явлений до відповідача в особі Державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Сальнік О.Ю., суд аналізує дії відповідача при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, видача свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусами України здійснюється на підставі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5. та відповідно до Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. № 3425-XII. Відповідно до п. 4.14. Глави 10 Порядку та відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. № 3425-XII при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. У судовому засіданні, при дослідженні копії спадкової справи за № 365/2016, встановлено, що державним нотаріусом Сальник О.Ю, направлено відповідний запит № 2878/0214 від 07 липня 2017 року до органів місцевого самоврядування в особі Бердянської міської ради щодо витребування інформації відносно договору оренди, який укладено між померлим [PERSON] та Бердянською міською радою. У листі за № 01-4307/31 від 12 липня 2017 року зазначено дату укладення договору та відомості щодо його реєстрації (а.с.70). При обґрунтуванні позовних вимог представник позивача звернув увагу на п. 160.3 рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 27 грудня 2012р. за № 14, де зазначено, що уразі порушення строку реєстрації документів, що посвідчують право на земельну ділянку, п.п. 1-136, 140-154, 157-159, вважати таким що втратив чинність (а.с. 8). Фізична особа - підприємець [PERSON] не зареєстрував право на земельну ділянку, визначену договором у строк, визначений рішенням Бердянської міської ради Запорізької області за № 14 від 27 грудня 2012 року. 09 жовтня 2014 року Бердянською міською радою та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої строк договору поновлено до 01 листопада 2017р. (а.с. 9 ). Додаткова угода від 09 жовтня 2014 р. до договору також не була зареєстрована у встановленому законом порядку, а тому інше речове право - «право оренди» у [PERSON] не виникло. Суд не погоджується з наведеним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що додаткова угода до договору від 09 жовтня 2014р., яка укладалася Бердянською міською радою з спадкодавцем [PERSON] не була належним чином зареєстрована, але жодних дій щодо повернення даної земельної ділянки або розірвання договору оренди чи витребування у спадкодавця земельної ділянки третьою особою - Бердянською міською радою не вчинялося, що свідчить про згоду органу місцевого самоврядування на продовження дії договору оренди. При цьому орган місцевого самоврядування приймав рішення про продовження строків договору оренди, незважаючи, що попередня додаткова угода не була належним чином зареєстрована. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. З наданих актів за № 40 від 27 липня 2017 року, № 11 від 23 березня 2018 року (а.с. 176, 177) та інформаційного листа фінансового управління Бердянської міської ради Запорізької області, щодо сплати орендної плати вбачається, що за договором оренди, як спадкодавець [PERSON] сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою так і його спадкоємиця - третя особа [PERSON] продовжує сплачувати орендну плату. За даними фінансового управління станом на 15 березня 2018 року заборгованості по сплаті орендної плати не існує (а.с. 174). Наведене свідчить про добросовісне, належне виконання умов договору оренди земельної ділянки та є підтвердженням договірних відносин сторін угоди. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачене договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Кодексу. За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, третя особа [PERSON] є спадкоємицею за законом, яка після смерті батька [PERSON], своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, не відмовилася від прийняття спадщини, добросовісно прийняла її. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] не був доведений той факт, що державний нотаріус видаючи свідоцтво про право на спадщину за законом порушив норми чинного законодавства щодо видачі вказаного документу. Адже станом на час розгляду справи будь-якого підтвердження незаконності дій відповідача не надано. Нотаріуси щороку здають звіти до Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України має право здійснювати перевірку роботи нотаріусів, будь-якого письмового підтвердження того, що зазначене вище свідоцтво видано з порушенням норм діючого законодавства не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed