Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

09.11.2020 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 9 417,96 гривень за кредитним договором №СК-35/029/18/35/20СЗ від 06.03.2018, а саме: 5 695,51 грн. - заборгованості по сплаті тіла кредиту; 3 722,45 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05.10.2019 року по 26.10.2020 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.03.2018 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір кредитної лінії № СК-35/029/18/35/20СЗ згідно з яким позивач надає відповідачу кредит в сумі 9215,40 грн. 06.03.2018 між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору , відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 9 215.40 грн, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1 - 9 215,40 грн. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Кредитного договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на цільовий внесок Відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі 9 215,40 грн., згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 9 215,40 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал - підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів. 06.03.2018 від Відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 9 215,40 грн. Позивач повернув Відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 28/35 від 06.03.2018. Також , 28.09.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш № 2 до Кредитного договору відповідно до п.1 якого сторони погодили, що Позивач надає відповідачу транш у розмірі 3 000,00 грн. за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 - 8 817,39. Позивач виконав умови Додаткового договору №2 та перерахував кошти в сумі 3 000,00 грн, згідно її заяви на перерахування коштів у сумі 3 000,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал. До того ж 28.09.2018 від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 3 000,00 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 28.09.2018. Сторонами також було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Процентна ставка за користування кредитом складає 78 процентів річних відповідно до п.3.3 Договору. Відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 28-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими ніж вказані в п.3 Додаткового договору №1. Відповідач належним чином не виконував свої обов`язки по сплаті кредитних коштів, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість станом на 26.10.2020 у розмірі 9 417,96 гривень за кредитним договором, яка складається з такого: - 5 695,51 грн. - заборгованості по сплаті тіла кредиту; - 3 722,45 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05.10.2019 року по 26.10.2020 року. Представник позивача Кредитної спілки «СуперКредит» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала та просила врахувати сплачену нею добровільно суму 600 грн ( а.с. 76 -79). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 06.03.2018 між КС «СуперКредит» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № СК-35/029/18/35/20СЗ згідно з яким Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) 9 215,40 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (а.с.5-6). 06.03.2018 між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору , відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 9 215.40 грн, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1 - 9 215,40 грн (а.с.7). Відповідно до п.3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Кредитного договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на цільовий внесок Відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі 9 215,40 грн., згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 9 215,40 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал - підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів (а.с.10). 06.03.2018 від Відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 9 215,40 грн. Позивач повернув Відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 28/35 від 06.03.2018 (а.с.9). Також , 28.09.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш № 2 до Кредитного договору відповідно до п.1 якого сторони погодили, що Позивач надає відповідачу транш у розмірі 3 000,00 грн. за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 - 8 817,39 (а.с.11). Позивач виконав умови Додаткового договору №2 та перерахував кошти в сумі 3 000,00 грн, згідно її заяви на перерахування коштів у сумі 3 000,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується довідкою від 28.09.2018 (а.с.10). До того ж 28.09.2018 від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 3 000,00 грн (а.с.13). Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 28.09.2018 (а.с.13). Таким чином позивач виконав умови Договору, а відповідач належним чином не виконував свої обов`язки по сплаті кредитних коштів, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 9 417,96 гривень за кредитним договором № СК-35/029/18/35/20СЗ від 06.03.2018, а саме: - 5 695,51 грн. - заборгованості по сплаті тіла кредиту; 3 722,45 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05.10.2019 року по 26.10.2020 року. Отже між сторонами виникли зобов`язальні цивільно - правові правовідносини. Суд вирішуючи спір виходить з наступного. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач на виконання умов кредитного договору № СК-35/029/18/35/20СЗ від 06.03.2018 надав відповідачу кредит у сумі 9 215,40 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором . Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Відповідно до п.3.3 Договору фіксована процентна ставка складає 84 процентів річних. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач порушив умови договору кредитної лінії № СК-35/029/18/35/20СЗ від 06.03.2018 та графіку внаслідок чого станом на 26.10.2020 утворилася заборгованість у розмірі 9 417,96 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору кредитної лінії по кредитному договору кредитної лінії № СК/35/029/18/35/20 СЗ від 06.03.2018 за період з 05.10.2019 по 18.03.2021, наданого представником КС «СуперКредит» 01.04.2021, з урахування добровільно сплачених процентів, станом на 18.03.2021 (а.с.80-81), утворилася заборгованість у розмірі 10558,46 гривень, а саме: - 5 695,51 грн. - заборгованості по сплаті тіла кредиту; 4862,95 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 05.10.2019 року по 18.03.2021 року Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з урахуванням змін наданих представником позивача. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача було надано квитанцію прибуткового касового ордеру б/н від 18.03.2021, що засвідчує оплату позивачем правничої допомоги, детальний опис робіт та ордер на надання правничої (правової) допомоги (а. с. 82-84). Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь Кредитної спілки «СуперКредит» компенсації підлягає судовий збір у сумі 2 102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Outcome: approved