Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

10.01.2020 року до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства заборгованість за договором про надання інформаційних послуг №0332-2016/КР від 05.01.2017 року в розмірі 8100,00 грн. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.01.2017 року між ТОВ «Добра праця» та [PERSON] було укладеного Договір №0332-2016/КР про надання інформаційних послуг, відповідно до якого позивач, як Виконавець, зобов`язався надати [PERSON] , як Замовнику, інформаційні послуги з питання працевлаштування за кордоном,зокрема: щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства відповідних країн, запитуваних Замовником; щодо питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, роз`яснення правил та процедур Посольств України та держави знаходження потенційного партнера Замовника; про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам. Замовник зобов`язався сплатити їх вартість, яка визначена сторонами в розмірі 8100,00 грн. без ПДВ. Порядок оплати послуг визначений п.6.3, 6.4 Договору. 30.01.2017 року між сторонами підписано Акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг, відповідно до якого Замовник підтвердив факт отримання інформаційних послуг, відсутність з його боку претензій щодо їх кваліфікованості та якості, розміру винагороди. Однак, в порушення умов зазначеного Договору [PERSON] до теперішнього часу отримані послуги не оплатив. 16.01.2020 року ухвалою суду вказаний позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. 07.02.2020 року ухвалою суду позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. 07.05.2020 року постановою Запорізького апеляційного суду ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 18.05.2020 року вказана цивільна справа повернута до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. 19.05.2020 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. 26.05.2020 року від представника позивача - Пащіної В.І. надійшло клопотання про витребування доказів з клопотанням про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді судового збору в сумі 1921,00 грн. за подання позовної заяви до суду та в сумі 2102,00 грн. за подання апеляційної скарги, клопотанням про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді надання професійної правничої допомоги в сумі 10000,00 грн. 03.06.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав та зазначив, що він дійсно звертався до ТОВ «Добра праця» з приводу працевлаштування за кордоном, їх відносини були оформлені договором про надання інформаційних послуг від 05.01.2017р. 30.01.2017р. ними було підписано Акт здачі-приймання наданих послуг, але позивач свої зобов`язання за договором не виконав, інформаційна послуга була надана неналежної якості, зокрема, позивач обіцяв за наданими інформаційними послугами працевлаштувати його в Польщі в період з 09.02.2017р. до 03.08.2017р., проте він так і не зміг за наданими послугами виїхати за кордон, працевлаштуватися та отримати дохід. Щодо оплати наданих послуг, то позивач не надав доказів того, що настала хоча б одна з подій, з якими в Договорі пов`язує початок строку, протягом якого він мав би оплатити надані послуги, зокрема, отримання ним візи, отримання чи зарахування на його особовий рахунок доходу, заробітної плати, ренти, роялті чи інших доходів, в т.ч. отриманих на території іноземної держави. Вважає, що строк оплати на даний момент не настав. Він дійсно самостійно виїжджав до Польщі 19.02.2017р. в м.Вроцлав, потім в м.Велюнь, м.Млава, але так і не зміг там працевлаштуватися та повернувся до України 20.04.2017р., ніяких доходів там не отримував. Просить в позові відмовити. Ухвалою суду від 04.06.2020 року задоволено клопотання представника позивача - Пащіної В.І. , та витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] за період з 05.01.2017 року по 17.01.2020 року. 17.06.2020 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду від 17.06.2020р. надійшла відповідь за №0.184-16450/0/15-20 від 10.06.2020р. 23.06.2020 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про стягнення з позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1800,00грн. В судове засідання представники позивача Пащіна В.І. та Бізденежний С.Р. не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників позивача. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали повністю з підстав, викладених у відзиві, просять в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 05.01.2017 року між ТОВ «Добра праця» (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) укладено Договір №0332-2016/КР про надання інформаційних послуг (далі - Договір) (арк.67-68). Згідно з п.2.1 Договору, виконавець зобов`язався на свій ризик своїми силами та засобами надавати інформаційні послуги Замовнику в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язується своєчасно приймати їх та оплачувати, дотримуючись договірних строків, та здійснювати повне сприяння Виконавцеві у виконанні покладених на нього обов`язків. Відповідно до п.2.2 Договору, надання інформаційних послуг Замовнику передбачає одержання останнім від Виконавця інформаційних продуктів згідно з тематикою, яка визначається та надається Замовником Виконавцю в усній (вербальній) або письмовій формі, зокрема, але не виключно: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства відповідних країн, запитуваних Замовником; надання інформації з питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, роз`яснення правил та процедур посольств України та держави знаходження потенційного партнера Замовника; надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам. Відповідно до п.5.3 Договору, інформаційні послуги, визначені в предметі цього договору, надаються Замовнику шляхом підготовки та представлення Виконавцем відповідних інформаційних вербальних повідомлень, або за згодою сторін - у формі письмових бюлетенів. Факт надання послуг за цим Договором оформлюється Актом наданих інформаційних послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору, складається у двох примірниках (по одному для кожної із сторін) і набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами (п.5.6 Договору). Відповідно до п.6.1 Договору, ціна цього договору складається з вартості наданих виконавцем інформаційних послуг. Згідно з п.6.2. Договору, Замовник зобов`язується оплатити вартість наданих інформаційних послуг, передбачених в предметі цього Договору, шляхом сплати виконавцю суми в розмірі 8100,00 грн. без ПДВ (20%). Відповідно до п.6.3 Договору Замовник сплачує вартість послуг за цим Договором (п.6.2) в безготівковому порядку наступним чином: першу частину у 50% - не пізніше, чим на 60 день з дати отримання від Виконавця інформаційної послуги, отримання якої підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт, або не пізніше, чим на 60 день з дати відправлення Виконавцем рекомендованого листа на адресу замовника; іншу частину у 50% - протягом 60 календарних днів з моменту перетину державного кордону України, але не пізніше, ніж на другий банківський день з дня отримання або зарахування на особовий рахунок доходу, заробітної плати, ренти, роялті чи інших доходів, у тому числі доходів, отриманих на території іноземної держави. 30.01.2017 року сторонами підписано Акт здачі-прийняття наданих інформаційних послуг, відповідно до якого сторони підтвердили, що на виконання умов Договору, протягом строку його дії, Виконавцем надані послуги Замовнику, передбачені даним Договором, зокрема, надані в вербальній формі інформаційні послуги з наступних питань: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства Республіки Польща; надання інформації з питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, роз`яснення правил та процедур Посольств України та запитуваної держави знаходження потенційних партнерів Замовника; надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам (арк.69). Згідно з п.2 Акту, сторони підтвердили, що на виконання умов Договору, протягом строку його дії, Виконавцем надані послуги Замовнику на загальну суму 8100,00 грн. без ПДВ (20%). Сторони погоджуються та підтверджують, що зазначені послуги надані Виконавцем у належний строк і у повному обсязі, тобто будь-які зауваження з боку Замовника до Виконавця повністю відсутні. Також у Замовника відсутні претензії щодо розміру винагороди виконавцю, зазначеної в п.2 даного Акту, кваліфікованості та якості інформаційних послуг (п.3 Акту). Відповідно до п.4 Акту, він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Виконавця. Згідно з даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] та відомостями Державної прикордонної служби України №0.184-16450/0/15/20-Вих від 10.06.2020р., у період з 15.01.2017р. по 17.01.2020р. [PERSON] , [INFO] , перетинав державний кордон, виїхавши з України 19.02.2017р. та повернувшись до України 20.04.2017р. (арк.103,111) Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Добра праця». Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали договір про надання інформаційних послуг. Правомірність укладеного між сторонами договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, зазначений Договір не змінений, не розірваний, в т.ч. з підстав істотного порушення будь-якою стороною своїх зобов`язань, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Однак, як встановлено судом, зазначений Договір було виконано ТОВ «Добра праця», що підтверджується Актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг від 30.01.2017р., який підписано обома сторонами, в той час, як відповідач [PERSON] після настання визначеного п.6.3 Договору строку свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг повністю не виконав, чим порушив умови укладеного договору. Вказані обставини підтверджуються Договором про надання послуг від 05.01.2017р., Актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг від 30.01.2017р., даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , інформацією Державної прикордонної служби України від 10.06.2020р., які суд вважає належними та допустимими доказами. Крім того, ці обставини фактично не спростовані відповідачем [PERSON] та його представниками, які не надали суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо укладання іншого за змістом договору, неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань, ненастання строку оплати інформаційних послуг. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , відповідач звертався до позивача з приводу працевлаштування за кордоном, їх відносини були оформлені саме Договором про надання інформаційних послуг, він особисто підписав його та акт виконаних робіт, де зазначено, що отримав від позивача відповідну інформацію та використав її, перетинав кордон України та їздив до Польщі, оплату отриманих за цим договором послуг він не здійснив, з заявами-претензіями до позивача не звертався. Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем законних прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення судом з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Добра праця» вартості наданих за договором №0332-2016/КР від 05.01.2017р. послуг в сумі 8100,00 грн. На підставі вищевикладеного, позов ТОВ «Добра праця» слід задовольнити повністю. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2020р. справа № 530/1731/16-ц). Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. за подання цього позову до суду та в розмірі 2102,00грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позовної заяви, усього 4023,00 грн. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В межах судового розгляду цієї цивільної справи позивачу ТОВ «Добра праця» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Бізденежним С.Р. на підставі Ордеру на надання правової допомоги серії ЗП №085040 від 23.12.2019р. (арк.28), Договору про надання правничої допомоги №2/ДП від 23.12.2019р. (арк.25), Свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю ЗП 001808 від 27.09.2018р.(арк.27). Згідно з Актом наданих послуг №1 від 25.05.2020р. адвокат Бізденежний С.Р. надав ТОВ «Добра праця» правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 10000,00 грн. (арк. 83), сплата яких позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 25.05.2020р. (арк. 85) Разом з тим, вирішуючи питання стягнення з відповідача [PERSON] витрат, понесених позивачем ТОВ «Добра праця» на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що надання адвокатом таких послуг, як складання та направлення проекту ухвали суду апеляційної інстанції про поновлення строків апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження вартістю 800,00 грн. (п.9 Акту); складання проекту ухвали суду про витребування доказів у Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ вартістю 800,00 грн. (п.12 Акту) - не входять до повноважень адвоката в межах професійної правничої допомоги і їх оплата не може включатися до відповідних витрат, оскільки жодним законодавчим актом не передбачено право чи обов`язок адвоката готувати, подавати суду проекти судових рішень. Постановлення судових рішень є виключною компетенцією суду. У зв`язку з цим суд вважає необхідним виключити ці послуги з розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, виходячи з визначених в ч.3 ст.141 ЦПК України критеріїв розподілу судових витрат, суд вважає необхідним виключити з розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, такі послуги як: правова консультація щодо обставин повернення позову та порядку апеляційного оскарження ухвали суду про повернення позову вартістю 500,00 грн. (п.6 Акту); написання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позову, поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, формування додатків відповідно до ЦПК та направлення складених документів до суду вартістю 1800,00 грн. (п.7 Акту); складання та направлення до суду апеляційної інстанції клопотання про доручення квитанції про сплату судового збору та відкриття судового провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду вартістю 500,00 грн (п.8 Акту), оскільки відповідно до ст.43,44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та належним чином виконувати процесуальні обов`язки. В даному випадку суд вважає, що вищевказані послуги були викликані недобросовісною процесуальною поведінкою саме представників позивача, які в порушення вимог ст.177 ЦПК України не додали до позовної заяви платіжний документ про сплату судового збору за подання цього позову, у зв`язку з чим судом 16.01.2020р. була постановлена ухвала про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків, копія вказаної ухвали направлялась позивачу за зазначеною в позовній заяві адресою, але не була отримана представниками, платіжний документ про сплату судового збору своєчасно не був наданий суду і це стало підставою для повернення позовної заяви. При цьому, оскаржуючи в апеляційному порядку ухвалу суду про повернення позовної заяви, представники позивача до апеляційної скарги також не додали платіжний документ про сплату судового збору, у зв`язку з чим апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків. Також, виходячи з визначених в ст.137 ЦПК України критеріїв розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає необхідним виключити з розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, такі послуги як: складання та направлення адвокатського запиту до суду про отримання та реєстрації позовної заяви вартістю 300,00 грн. (п.3 Акту); складання та направлення до суду процесуальних документів в межах судової справи: заяви про направлення судових повісток смс-повідомленням, заяви про розгляд справи без участі особи вартістю 100,00 (п.14 Акту), оскільки суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Добра праця» понесені ними витрати на професійну правничу допомогу за видами послуг, вказаних в п.1-2, 4-5, 10-11,13 Акту, на загальну суму 5200,00 грн. Повний текст рішення складено 03.09.2020р.

Outcome: approved