Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

07.10.2016 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2013 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року подружжя припинили спільне проживання та сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння між ними, постійні сварки, втратили повагу один до одного, перестали кохати один одного. На даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає, малолітній син мешкає разом з матір'ю, та й надалі буде мешкати з нею. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 28 грудня 2013 року у Микитівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області ( актовий запис № 264 від 28.12.2013 року). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 28 грудня 2013 року у Микитівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 264 від 28.12.2013 року). (а. с. 6) Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7) Шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2016 років, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання малолітнього сина [PERSON] немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved