Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

09.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.03.2018 року було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та відкрито провадження у даній цивільній справі №234/195/18. Відповідно до ст.279 ч.8 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Копія вищезазначеної ухвали, а відповідачу- разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, було надіслано в порядку ст.272 ЦПК України, що підтверджується супровідним листом. Позивачка [PERSON] клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, додаткових доказів чи клопотань не надала. Відповідач [PERSON] клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, відзиву на позов, заперечень чи зустрічної позовної заяви не надав. Згідно позову, позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від №2643 від 07.12.2001 року, належить квартира №[ADDRESS]. Крім неї в квартирі з 2002 року зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який з травня 2015 року в даній квартирі не проживає, житлом не користується, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, комунальні послуги не сплачує, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла, а саме оформити субсидію. Просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою [ADDRESS]. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази - договір купівлі-продажу квартири №2643 від 07.12.2001 року, відповідно до якого позивачка [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS], довідку КП «СЄЗ» від 02.01.2018 року, з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] значяться зареєстрованими: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6), акт про не проживання від 02.01.2018 року (а.с.7), відповідно до якого відповідач, значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS], однак з травня 2014 року по теперішній час не проживає, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] з травня 2014 року не користується житлом - квартирою [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачці, а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, оплату по комунальним послугам не проводить, чим порушує її право вільно здійснювати своє право власності щодо житла, суд вважає, що позивачу слід усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визнавши відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved