Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

07.11.2018 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року померла її баба [PERSON], яка за життя склав заповіт, за яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON], який є батьком позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Будучи обізнаними про наявність заповіту, ні батько позивача, ні його рідний брат [PERSON] - інший син [PERSON], спадщини після її смерті не прийняли. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала в іншій місцевості та через часті хвороби її малолітньої дитини, яка потребувала її постійного догляду, не давало їй змоги у встановлений строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В зв'язку із чим просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 12.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду відзив, відповідь на відзив та заперечення, документів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 29.11.2018 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з'явився, в поданій заяві, яка надійшла на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заявлених позовних вимог. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, зазначивши, що повністю підтримують заявлені [PERSON] позовні вимоги та просять їх задовольнити. Суд, заслухавши доводи представника позивача, з'ясувавши позицію відповідача та третіх осіб, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06.10.1958 року, вбачається, що його матір'ю є [PERSON] Відповідно до копії запису акта про народження [PERSON] від 14.07.1956 року №37, вбачається, що його матір'ю також є [PERSON] Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.11.1989 року, вбачається, що її батьком є [PERSON] Крім того, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2009 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та синами [PERSON], а позивач по справі є рідною онукою останньої. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2012 року, [PERSON] померла [INFO] року в [ADDRESS], про що складено відповідний актовий запис №11. За життя, 10.01.2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Макарчук Л.В. за №4, за яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося б, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, [PERSON], що підтверджується копією дублікату заповіту від 10.01.2012 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) №54064487 від 13.11.2018 року. Відповідно до довідок від 05.09.2018 року №1935 та від 21.11.2018 року №213, виданих виконкомом Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, в даному житловому будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. На запит суду Ізяславська державна нотаріальна контора листом №2003/01-16 від 13.11.2018 року повідомила, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкова справа не заводилось, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54064475 від 13.11.2018 року. Отже, після смерті [PERSON] спадщину ніхто із спадкоємців, в тому числі за заповітом, не прийняв. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.. Отже, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, її онука [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги за законом, звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, так як рідні діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, а також - [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщини після смерті своєї матері не прийняли у встановлений законом строк. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, не прийняття ними спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови у її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття; якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (ст.ст.1220, 1222, 1258, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем у встановлений строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки проживала в іншій місцевості та у зв'язку з частими хворобами її малолітньої дитини, яка потребувала її постійного нагляду, що підтверджується довідкою лікуючого лікаря від 08.10.2018 року та даними записів амбулаторної картки дитини [PERSON], які містяться в матеріалах справи, тому і не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивач є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті [PERSON], спадкоємці першої черги за законом та спадкоємець за заповітом спадщину у встановленому законом порядку та строки не прийняли, не заперечують проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу, спадкова справа не заведена, позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з відповідним позовом до суду не може, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved