Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

09.08.2019 позивачзвернулася до суду з позовом, уточнивши який просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Дитина проживаючи з матір`ю, окремо від батька, потребує належного матеріального забезпечення, для забезпечення її фізичного, розумового, духовного та морального розвитку. Вона самостійно позбавлено можливості забезпечити належний рівень життя та розвитку дитини, тому просила позов задовольнити. В обґрунтування розміру уточнених позовних вимог, про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, вказувала на те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, працює та отримує дохід, має нерухоме майно, а тому має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Позивач до суду не з`явилася, але через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзиву не надав, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про визнання уточнених позовних вимог та відсутність заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 17). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). 02.11.2017 сторони зареєстрували шлюб, про що Тернівським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Дніпропетровській області, складено актовий запис № 333, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Малолітня [PERSON] проживає з матір`ю (а.с. 3, 5), батько проживає окремо від дитини (а.с. 17-18), про що вказувала позивач та не заперечив відповідач. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, зокрема не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку, про що надав суду окрему заяву, вказане визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе уточнені позовні вимоги задовольнити. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved