Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

09 серпня 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В прохальній частині позову позивач просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 17 лютого 1996 року у Самарському районному у мімісті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №37. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 17 лютого 1996 року він уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їхні з відповідачкою сімейні стосунки час від часу погіршувалися поступово, зокрема три роки тому у позивача раптово стався інсульт, через що він мав певні розлади мови та опорно-руховим апаратом, замість догляду та підтримки відповідачка проявляла до нього повно байдужість та неповагу, неодноразово прохала покинути його їхнє спільне житло. У квітні 2018 року позивач зібрав речі та переїхав проживати за адресою проживання своїх батьків. Зі свого боку позивач намагався всіляко зберегти шлюб протягом багатьох років. Постійно вів розмови з відповідачем, йшов на примирення, але все виявилось марним, подальше збереження шлюбних стосунків є неможливим (а.с. 2,3) Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2018 року було відкрито провадження по справі. 17.09.2018 року відповідачем було подано до канцелярії суду відзив, який обґрунтований тим, що на протязі 22 років подружнього життя їхня сімя була дружня і жила в повній злагоді та благополуччі. Дійсно три роки по тому у позивача стався інсульт, вона як дружина проявляла до нього догляд та підтримку як під час перебування у лікарні так після, твердження позивача, що вона ніби то проявляла до нього байдужість є неправими та такими, що вводять суд в оману. Оманливими і є твердження позивача, що нібито вона зраджувала йому. Відповідач зі свого баку має щире бажання зберегти родину. На підставі викладеного відповідач просить суд надати їм з позивачем строк на примирення до 6 місяців (а.с. 20,21) В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила не надавати термін на примирення, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінювати. Вислухавши пояснення позивача та його представника, думку відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17 лютого 1996 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №37, про що 28 липня 2018 року повторно видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 01 серпня 2018 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №168 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 01 серпня 2018 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №325 (а.с. 6). З оглянутого в судовому засіданні договору про надання правової юридичної допомоги, який був укладений 01 серпня 2018 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON], акту прийому передачі виконаних робіт щодо надання правової допомоги складеного 07 серпня 2018 року, вбачається, що позивачем [PERSON] на користь адвоката [PERSON] було сплачено 800 грн. за складання позовної заяви (а.с. 11,12). Згідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами в квітні 2018 року, враховуючи небажання позивача та відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до п. 1. ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано, сплачені судові витрати позивачем підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача, а саме в розмірі 352,40 грн. Також враховуючи той факт, що позивачем були понесені витрати на правову юридичну допомогу, а саме на складання позовної заяви в розмірі 800 грн., суд приходить до висновку, що грошові кошти сплачені на правову юридичну допомогу в розмірі 800 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved