Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

08.11.2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №КІВ2GК00830002 від 16.08.2007 року у розмірі 42218 доларів США 36 центів, що за курсом Національного банку України станом на 21.10.2016 року ( 25,70 гривні за 1 долар США) складає 1085011 гривня 85 копійок та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №КІВ2GК00830002 від 16.08.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 54020 доларів США на термін до 16.08.2027 року та зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином зобовязання за договором, в звязку з чим станом на 21.10.2016 року має заборгованість на загальну суму 101245,58 доларів США, яка складається з наступного: 42218,36 доларів США- заборгованість за кредитом( тілом кредиту), 24296,16 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 4320 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 30411,06 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Однак, зазначив, що користуючись своїм правом на свій розсуд можуть вимагати від божника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом( тілом кредиту) в розмірі 42218,36 доларів США. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що визнає, що в нього є заборгованість за вказаним кредитним договором, але вважає, що заборгованість має бути перерахована за курсом долара США, що був на момент отримання кредиту. Він може пояснити, що пять років сплачував по 600 доларів США щомісячно, сплатив за цей час близько 25000 доларів США та перестав сплачувати за кредитом, коли банк почав підвищувати відсоткову ставку, тому що не міг сплачувати таку суму. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 16.08.2007 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] (Позичальником) було укладено кредитний договір № КІВ2GК00830002 та відповідно до розділу 7 «Особливі умови» якого позичальнику було надано кредит на строк з 16.08.2007 р. по 16.08.2027 р. в сумі 54020,00 доларів США: у розмірі 45000,00 доларів США на наступні цілі - купівля квартири, а також у розмірі 9020,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 даного Договору,з і сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору ( а.с.10-12). Згідно з п.п. 1.1, 1.2 ,2.1.1., 7.1,7.2 Кредитного договору банк зобовязується надати Позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу у розмірі та на умовах, встановлених у цьому Договорі, а позичальник зобовязується повернути Кредит, сплатити відсотки, винагороди, відповідно до умов Договору та в зазначені даним Договором строки. Згідно п.п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.4, позичальник зобовязується: використати кредит на цілі, зазначені в п.7.1 Договору; сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до п.7.1,2.3.1, 2.3.2,2.3.3,3.1,3.2 даного Договору; погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.7.1 та п.2.3.3 цього договору. Відповідно до п.7.1 Договору погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти(щомісячний платіж) у сумі 530,84 доларів США, для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. За змістом п.п. 4.1 Договору передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбачених статтями 2.2.2,2.2.3 даного Договору, банк має право нарахувати , а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п.2.3.1 Договору, Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні: конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного Договору; зміні облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. Передбачено також умовами договору право Банку за своїм розсудом зменшувати розмір процентної ставки (п.2.3.2 Договору). При цьому за змістом п.2.4.1 позичальник має право здійснювати дострокове погашення кредиту. Факт отримання кредиту в зазначені в договорі сумі визнаний відповідачем та ним не оспорюється. Крім того, відповідачем визнано, що він отримував письмові повідомлення банку про підвищення відсоткової ставки. Враховуючи, що згідно з поясненнями позивача після збільшення відсоткової ставки він продовжував сплачувати кошти за кредитом з урахуванням підвищеної відсоткової ставки, що також підтверджується долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості, суд прийшов до висновку, що сторонами дотримано умови укладеного кредитного договору щодо порядку збільшення процентної ставки за користування кредитом і відповідач своїми діями прийняв ці умови, достроково кредит не повернув. Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4-8) встановлено, що за кредитним договором №КІВ2GК00830002 від 16.08.2007 за відповідачем [PERSON] станом на 21.10.2016 року рахується заборгованість на загальну суму 101245,58 доларів США, яка складається з наступного: 42218,36 доларів США- заборгованість за кредитом( тілом кредиту), 24296,16 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 4320 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 30411,06 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Сумнівів у правильності проведених розрахунків. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. При цьому суд враховує, що за змістом ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. А також враховує правові позиції Верховного Суду України, висловлені у справі № 6-145цс14 та №6-79цс14, відповідно до яких у силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Судом також перевірено наявність у Публічного акціонерного товариства «Приват Банк», банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями (банківська ліценція №22 від 05.10.2011- а.с.16). При цьому суд зауважує, що відповідна інформація щодо наявності у банку відповідної банківської ліцензії та дозволу на момент укладення кредитного договору (банківська ліцензія №22 від 04.12.2001 року, Дозволи №22-1 від 04.12.2001, №22-2 від 29.07.2003) є публічною інформацією, розміщеною Національним банком України на своєму офіційному сайті. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. За визначенням ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається зі змісту Кредитного договору №КІВ2GК00830002 від 16.08.2007 року, ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитодавець, на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. З цього слідує, відповідач має невиконані зобов'язання перед Банком, і за ним рахується заборгованість за кредитом( тілом кредиту) в розмірі 42218,36 доларів США. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором у розмірі 42218,36 доларів США еквівалент в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 1085011,85 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 16\~275,18 гривень по оплаті судового збору (а.с. 1) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved