Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

10.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 39062, 20 грн., спричинених збитків, судових витрат в сумі 4908 грн. та за надання правових послуг 4000 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування позову вказує, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . 23.10.2020 приблизно о 09 годині ранку в квартирі [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] , було розірвано фільтр води, що стало причиною затоплення квартири [ADDRESS] , гаража під квартирою та інших квартир та гаражів. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] працівниками обслуговуючої організації ПП «Гал-Комфорт», того ж дня було здійснено виїзд на місце виклику та виявлено розірваний фільтр води в квартирі [ADDRESS] , що стало причиною затоплення квартир [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із затопленням квартирою [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище, виявлено : підтоплення та пошкодження стін,стелі, підлоги в коридорі та в кімнаті квартири, а також двері у ванній кімнаті, двері у туалеті, та двері в кімнаті і шафа в коридорі. Також виявлено затоплення стелі, стіни та покриття підлоги в гаражі № [NUMBER] . Відповідно до висновку №068/11-2020 експертного будівельно-технічного дослідження від 20.11.2020 розмір матеріального збитку, внаслідок залиття двохкімнатної квартири становить 30001 гривня 20 коп. Згідно рахунку №056 від 06.11.2020 ним сплачено за експертне будівельно - технічне дослідження судовому експерту Максимчину А.Д. 5000 грн. Окрім того, в результаті залиття квартири йому спричинено майнову шкоду за псування ноутбуку «Леново» та шафи купе на суму 3561 грн., що підтверджується звітом №307 про оцінку майна рухомих речей в кількості 2 позиції, що належать йому [PERSON] . Відповідно до договору №307 та рахунку від 10.11.2020 вартість оплати за складання звіту експертом [PERSON] становить 1500 грн. 23.10.2020 відповідач написала йому розписку, що завдані збитки будуть нею відшкодовані до 15.12.2020, однак такі не відшкодовані. Своїми незаконними діями відповідач [PERSON] спричинила йому моральну шкоду, яка полягає у тому, що був порушений його привичний життєвий ритм та створено інші незручності, які пов`язані з ремонтом квартири та належного йому на праві власності майна. Тому моральну шкоду він оцінює в розмірі 5000 грн. 16.04.2021 від відповідача надійшла відповідь на позовну заяву, яку в подальшому, представник відповідача просив розцінювати як відзив. В обґрунтування такого, зазначено, що ухвалу про відкриття отримано 09.04.2021. Відповідач дійсно є співвласником ( спільна сумісна власність дружини та чоловіка) квартири [ADDRESS] , в якій ніхто із співвласників не проживає, тягар утримання цієї квартири несуть обоє ( комунальні послуги, за прибирання території, в якому є названа квартира). На 23.10.2020 в названій квартирі проживала дочка відповідача, яка тоді навчалася. Напередодні виникла ситуація, що позивачу в телефонному режимі висувалась претензія стосовно неоплати обслуговуючій будинок, в якому квартира, організації певної суми за назване обслуговування, тому 23.10.2020 дочка відповідача близько дев`ятої години ранку вийшла з названої квартири, при цьому звернула увагу, що водопостачання до квартири на цю годину не було, бо не змогла набрати води щоб заварити кави. Близько половини десятої години в офісі цієї організації здійснювала відповідні платежі. Після оплати заборгованості, дочка відповідача протягом часу 10 хв. з`явилася в будинку за адресою: [ADDRESS] , в будинку побачила та почула незрозумілу паніку деяких жителів, суть якої полягала в тому, що з квартири [ADDRESS] , в будинку сорок хвилин тому розпочалось затоплення деяких квартир , що поверхом нижче. Дочка відповідача нічого не могла зрозуміти, бо коли 40-50 хв. тому виходила з квартири [ADDRESS] , в цій квартирі ніяких витоків води не бачила. Тому дочка відповідача зателефонувала відповідачу, яка на той час була в м. Городенка, просила, що б та негайно з`явилася, бо сталась надзвичайна подія. Після того, як відповідач близько 12 години дня з`явилася у вказаному будинку, почула у свою адресу вимагання коштів на ремонт квартири [ADDRESS] ( і ще інших квартир) в будинку, а також, що відповідач визнає себе винною в затоплені таких квартир. Однак, така розписка написана під тиском, погрозами, тому не може мати жодних юридичних наслідків. Разом з тим, вважає, що наданий позивачем до позовної заяви акт про обстеження стану квартири [ADDRESS] від 23.10.2020 ПП «Гал-комфорт» не відповідає додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005. Оскільки при зазначені номерів квартир в такому не зазначено, кому вони належать; не містить посилання на те хто винен в затоплені квартири, хто в ці квартири проникав для встановлення написаного; яка площа підтопленого і що саме зі стінами, стелею підлогами, з дверима у ванній кімнаті, в туалеті, в кімнаті, шафою в коридорі. Окрім того, не зрозуміло, яке відношення має затоплення гаража до квартири як цей гараж розмістився в квартирі. Не вбачається, що акт було складено уповноваженими особами, акт не затверджений. В акті не зазначено прізвища позивача, немає його підпису, про те, що він ознайомлений з даним актом, таке стосується і відповідача. Вважає, що присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Також в акті відсутні інші необхідні для такого документа відомості. Тому цей акт не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової і як наслідок моральної шкоди. Вважає, що у справі немає головного доказу, який замінити іншими доказами неможливо. 07.05.2021 представником відповідача подано додаткові пояснення у справі, оскільки вважає, що з акту не з`ясувалось, чи відбулось комісійне обстеження квартири відповідача, а також, що відповідач ознайомлена з цим актом. Окрім цього, зазначення в акті, що у квартирі відповідача вийшов з ладу фільтр, є припущенням, бо у квартирі відповідача жодної комісії не працювало у зв`язку з чим навіть не встановлювалось, про який фільтр йдеться в акті. Після скандалів з жильцями будинку, які по насильницькому заставляли відповідача написати декілька розписок про те, що усе відшкодує ( якщо б працювала комісія, то ці розписки могли б бути додатками до акту, а не окремими при чому абстрактними зобов`язаннями відповідача. Позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що ніхто не здійснював тиск на відповідача при написанні розписки, де вона визнає затоплення і зобов`язується відшкодувати шкоду. 23.10.2020 було встановлено, що в квартирі відповідача виявлено розірваний фільтр води, внаслідок якого відбулось затоплення його квартири. Дійсно два роки тому у його квартирі мало місце затоплення з причин неполадки сантехнічного обладнання безпосередньо в його квартирі, однак після цього він робив ремонт. Позов просив задоволити. Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, які були викладені у позові. Позов просив задоволити. Відповідач позову не визнала, пояснивши, що в її квартирі не було ніякого затоплення. Жодних осіб з числа комісії, квартиру не обстежували. Жодного ремонту з приводу так би мовити усунення наслідків затоплення не було. 23.10.2020 вона прибула до будинку близько 12 год., де жителі будинку на неї напали з погрозами, під впливом чого змушена була написати розписку, навіть не пригадує, скільки їх написала, і якого змісту. Крім цього, два роки тому у квартирі позивача мало місце затоплення. Просила у позові відмовити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд у позові відмовити, з мотивів, які викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях. Зокрема, вказав, що вважає, що вина його довірительки не встановлена жодним належним і допустимим доказом. Напередодні події не було води, як відомо у квартирі відповідача зі слів її дочки, зранку як відомо - також. Тому міг мати місце сильний напір води, що можливо призвело до негативних наслідків. Тому немає підстав, вважати, що затоплення мало місце у зв`язку з незаконними діями відповідача. Не встановлено, яким чином обстежувалась квартира [PERSON] , не було ні пошкоджених дверей, ні інших наслідків. Проаналізувавши пояснення у вступному слові сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне : [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ( витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер : 49092231 від 04.12.2015, виданий реєстраційної службою Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.7). [PERSON] у судовому засіданні вказала та у відзиві визнала, що вона є співвласником ( спільна сумісна власність дружини та чоловіка) квартири [ADDRESS] . Інших доказів цьому не надано, які доказів спільної сумісної власності на таку з певною особою ( доказів коли був укладений шлюб та чи набута ця квартира під час шлюбу). Відповідно до Акту обстеження стану квартири [ADDRESS] , складеного ПП « ГАЛ-КОМФОРТ» за №19 від 29.10.2020 встановлено, що 23.10.2020 на гарячу лінію обслуговуючої організації ( ПП «Гал-Комфорт») по будинку [ADDRESS] поступило звернення мешканки квартири [ADDRESS] , про підтоплення її квартири. Працівниками обслуговуючої організації ПП «Гал-Комфорт», того ж дня ( 23.10.2020) було здійснено виїзд на місце виклику та виявлено, розірваний фільтр води в квартирі [ADDRESS] , що стало причиною затоплення квартир : [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] , у зв`язку із затопленням квартирою [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище виявлено : підтоплення та пошкодження стін, стелі підлоги в коридорі та в кімнаті квартири, а також двері у ванній кімнаті, двері в туалеті, та двері в кімнаті, і шафи в коридорі. Також виявлено затоплення : стелі, стіни та покриття підлоги в гаражі №ХІІ ( а.с. 8). 04.11.2020 за №33 ПП « ГАЛ-КОМФОРТ» надало [PERSON] відповідь з посиланням на вищевказаний акт та про те, що згідно з п. 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, точкою розподілу, в яких здійснюється передача послуги з постачання холодної та гарячої води від виконавця споживачеві, є точка після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача, або за її межами, послуг у багатоквартирному будинку, а водовідведення зливний отвір санітарно-технічних приладів. Тому, факт встановлення фільтруючого елемента води, пошкодження якого є причиною затоплення, на площі квартири [ADDRESS] , вважають, що управляюча компанія ПП «Гал-Комфорт» не несе відповідальності за можливо завдану шкоду ( а.с. 9). Відповідно до висновку експертного будівельно технічного дослідження №068/11-2020 від 20.11.2020 судовим експертом [PERSON] , що розмір матеріального збитку, внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] становить 30001,20 грн. ( а.с.11-32). Згідно звіту про оцінку майна рухомих речей СОД ФОП [PERSON] скоригована вартість матеріального збитку шафи купе становить 3561 грн.; ноутбуку Lenovo Z560 - 2511 грн. ( а.с. 35-71). При цьому, належність щодо відшкодування шкоди вартості ноутбку, суд дасть окрему оцінку. Згідно зі\~статтею 319 ЦК України\~власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до\~статті 151 ЖК Української РСР\~громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені\~Цивільним кодексом України. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником. Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 201/658/16-ц. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Судом неодноразово було роз`яснено сторонам, їхнім представникам право сторін на подачу клопотань про витребування певних доказів з метою з`ясування причин залиття квартири та осіб, винних в такому залитті, однак таких клопотань перед судом не заявлялось. Посилання представника відповідача на те, що акт, у якому зафіксовано причини та наслідки залиття, невідомо коли і де був складений фактично, без участі [PERSON] та [PERSON] та не відповідає формі акта про залиття, яка передбачена Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, тому не є належними та допустимими доказами, суд відхиляє. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Так, згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. У даному акті зазначена дата його складення; обов`язкового складення актів безпосередньо у момент залиття Правила не вимагають. Акт складений за відсутності [PERSON] .. Однак при цьому наявна розписка такої від 23.10.2020 про те, що вона як власниця квартири [ADDRESS] , зобов`язується відшкодувати кошти за пошкоджене майно, яке було затоплене водою з її квартири ( а.с.76). Крім цього, в Правилах йде мова про присутність зацікавлених осіб від певної сторони, а не обов`язок присутності особисто. Від потерпілої сторони в акті наявний підпис громадянки [PERSON] , адреса : кв. [ADDRESS] , яка згідно акту також зазнала затоплення ( а.с.8). Твердження представника відповідача, що даний акт не затверджений (непогоджений), також не може бути підставою для визнання його неналежним доказом, адже такий підписаний заступником директора ПП «Гал-Комфорт» [PERSON] , слюсаром сантехніком, та проставлено відтиск печатки ПП «Галкомфорт» ( а.с.8) Будь-яких доказів на спростування зазначених у актах відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідач, представник не надали. З огляду на викладене доводи про неналежність і недопустимість вказаного акту та не підтвердження ним вини [PERSON] у залитті належної позивачу квартири [ADDRESS] , є помилковими. Такої ж позиції відносно затвердження акту дотримався Верховний Суд, що викладена у постанові від 19.02.2020 (справа № 201/658/16-ц, провадження № 61-40389св18. Стосовно того, що в акті не зазначено - ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття, не може бути єдиною підставою для визнання такого акту неналежним та недопустимим, на спростування відсутності події, завданої шкоди та вини. Оскільки при цьому в акті зазначено квартиру [ADDRESS] як об`єкт, в якому був розірваний фільт води, що стало причиною затоплення, і як в подальшому встановлено, власником такої є [PERSON] . Також стороною відповідача не спростовано те, що обстеження її квартири не здійснювалось, при цьому в акті зазначено, що « здійснено виїзд на місце виклику та виявлено, розірваний фільтр води в квартирі [ADDRESS] ». При цьому, сама ж відповідач вказала, що до будинку [ADDRESS] приїхала близько 12 години, коли вже інші мешканці говорили про затоплення. Акт складений працівниками обслуговуючого будинку підприємства, які уповноважені законом здійснювати огляд (обстеження) квартири, відповідний доказ у передбаченому законом порядку недійсним не визнавався, стороною відповідача не спростований, при цьому він містить конкретну інформацію щодо предмета доказування, і не суперечить іншим доказам. Крім того,\~судом враховується\~та обставина,\~що наданий\~акт є\~лише одним\~із доказів,\~однак не\~єдиним,\~що підтверджує\~факт залиття\~квартири позивача\~та її\~причину внаслідок\~недбалості відповідача\~як власника\~квартири\~ [ADDRESS] ,\~й підтверджуються\~відповіддю ПП\~«ГАЛ-КОМФОРТ»\~від 04.11.2020\~за №33\~(\~а.с.\~9),\~висновком експертно-будівельного\~дослідження (\~а.с.11),\~те,\~що квартира\~відповідача знаходиться\~поверхом вище\~над квартирою\~позивача,\~розпискою відповідача,\~якою вона\~фактично визнає\~затоплення (\~а.с.76),\~і подальшому\~ніяким чином\~це не\~спростовує,\~окрім того\~як на\~твердження про\~те,\~що написала\~таку під\~впливом тиску. Щодо посилання сторони відповідача на неналежність відповідача, то суд вважає такі доводи хибними та недоведеними, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо фактичного проживання чи не проживання у квартирі\~ [ADDRESS] відповідача чи будь-яких інших осіб. А тому в силу вимог\~ст. 319 ЦК України,\~ст. 151 ЖК УРСР,\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~саме власник квартири, будучи зобов`язаним утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі, зобов`язаний відшкодувати майнову та моральну шкода, спричинену позивачу пошкодженням його майна. Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі справа №759/4781/16-ц, провадження № 61-9338св18, дотримуючись правової позиції, дійшов висновку, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Згідно із статтями\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним\~ЦПК України\~закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи. Згідно з ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 2 та 3\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позивачем доведено наявність шкоди і її розмір. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоч це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди; не скористалися своїм правом щодо доведення відсутності її вини у залитті квартири позивача. Відтак, вона несе відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок залиття. Пояснення, твердження сторони відповідача не є доказами, які беззаперечно є підставами для звільнення відповідача від відповідальності за спричинену шкоду позивачам. Поряд з цим, суд не приймає до уваги позовну вимогу позивача як підставну про відшкодування шкоди як матеріального збитку ноутбуку Lenovo Z560 ( а.с. 33, а.с. 34-72), оскільки пошкодження такого не зафіксовано у відповідному акті, як наслідок судом не встановлено належними та допустимими доказами причинного зв`язку з затопленням квартири. Тому в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2511 грн. слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди у вказаній частині, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття позивача, а відповідач не довела відсутність вини у заподіяні шкоди, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається\~статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Позивач у зв`язку з пошкодженням його майна, викликаним залиттям квартири та необхідністю усунення наслідків цього залиття повинен був вживати додаткових заходів для організації свого життя та побуту. У зв`язку з цим він зазнав втрат немайнового характеру. З урахуванням обставин справи, принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що в користь позивача із відповідача належить стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн., що відповідатиме позиції Верховного Суду України, наведеній у пункті 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, серед іншого належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до положень ч. 5-6\~ст. 139 ЦПК України, витрати на оплату послуг експерта стягуються відповідно до правил розподілу судових витрат. Розмір встановлюється на підставі договорів, рахунків та інше. Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, що стосується відшкодування витрат, понесених позивачем за проведену експертизу та звіту про оцінку майна, то позивачем надано рахунок №056 від 06.11.2020 на суму 5000 грн. за проведення експертного дослідження СПД [PERSON] ( а.с. 73) та рахунок №307 від 10.11.2020 СОД ФОП [PERSON] про необхідність оплати в сумі 1500 грн. ( а.с. 75). Однак, такі не свідчать про здійснення оплати [PERSON] , а лише про виставленні рахунки вартості, не надано суду квитанцію, платіжних доручень про оплату понесених витрат [PERSON] , відтак суд не вбачає підстав для їх стягнення. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139\~ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Таким чином ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі. Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку. Також висновку дійшов у постанові КАС ВС від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а. Згідно з положеннями ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представництво у суді адвокат Ломей І.С. здійснював на підставі ордеру від 09.02.2021 серії ІФ091015 (а.с.80). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: - договір про надання адвокатських послуг від 09.02.2021; - квитанцію №000696 від 09.02.2021 на суму 4000 грн.; Однак, представник позивача не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правової допомоги. Поряд з цим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для стягнення витрат на правничу допомогу немає. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено при поданні до суду позову 908 грн. за вимогу відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Разом з тим, в подальшому у зв`язку з залишення позову без руху позивачем за вимогу про стягнення моральної шкоди позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., то такий підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволення моральної шкоди, а саме 181,60 грн. ( 1000 грн. /5000 грн. х100%=20; 20 х 908/100%), а в сукупності 1089,60 грн. 181,60 грн. +908 грн. ( сплачений судовий збір за вимогу про відшкодування шкоди) На підставі та

Outcome: approved