Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

07.10.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 18.12.2013 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2007332032 згідно з умовами якого Банком надано Позичальнику кредит. Відповідно до умов Кредитного договору Банком надано Позичальнику споживчий кредит, а Позичальник отримав його на умовах, що викладені у п. 1.1. Кредитного договору. Згідно п. 1.2.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Згідно умов Кредитного договору, що викладені у п. 1.4.1 - 1.4.7 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 18.12.2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірах, зазначених в Графіку платежів. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у Графіку платежів. За обслуговування кредиту Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений у Графіку платежів. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі вказаному в Графіку платежів та підлягають сплаті Позичальником в дату платежу у складі ануїтетного платежу. Графік платежів є Додатком №1 та невід'ємною частиною даного договору, та розраховується з урахуванням розміру та строку кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії. На підставі ст. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором третій особі. Відповідно до умов Договору факторингу №22.12.2014 від 22.12.2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Банк передав, а Фактор прийняв право вимоги до Позичальника, що випливають із умов Кредитного договору Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення праві вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1.5.4, 1.5.5 Кредитного договору, в разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. В цьому разі Позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюються чинним законодавством України. Якщо Банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 05.01.2015 року Фактором рекомендованим листом з описом вкладення направлено на адресу Позичальника повідомлення, яким Позичальника було повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в загальному розмірі 34789.12 гривень. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом тридцяти днів з дня її отримання Позичальником, але позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви Позичальником не виконана, хоча була подана належним чином, а саме направлена рекомендованим листом на адресу Позичальника, зазначену в Кредитному договорі. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернені суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії обслуговування кредиту, станом на дату розрахунку заборгованості у Позичальника за Договором про надання споживчого кредиту №2007332032 існує заборгованість перед Позивачем в розмірі 34789,12 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 28250,65 гривень; нарахованих відсотків за користування кредитом та Комісії за обслуговування кредиту в розмірі 6538,47 гривень. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи ту обставину, що Позичальник порушує умови Кредитного Договору, а саме не виконує належним чином, в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту у розмірах, передбачених Кредитним договором, Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №2007332032 в загальному розмірі 34789,12 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення у справі заочного рішення представник не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2013 року між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №2007332032. Відповідно до умов договору кредиту відповідач отримав від банку споживчий кредит на загальну суму 29058,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01%, строком на 36 місяців з 18.12.2013 року по 18.12.2016 року (а.с. 4-10). Відповідно до договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України», клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Зокрема, право вимоги було відступлене по договору №2007332032 від 18.12.2013 року укладеним з [PERSON] на суму заборгованості 34789,12 грн. (а.с. 16-20). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є належним позивачем у справі. Відповідно до п.п. 1.2., 1.4.1.-1.4.7., 1.5.4., 1.5.5. договору споживчого кредиту, банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 18.12.2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісячно в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням сими отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів та фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачуються позичальником відповідно до умов цього договору. За управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашення суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору. У випадку дострокового повернення кредиту, комісія за управління кредитом сплачується за фактичний час користування кредитом. Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі вказаному в Графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дату платежів у складі суми платежу за розрахунковий період. Графік платежів є Додатком №1 та невід'ємною частиною даного договору, та розраховуються з урахуванням розміру та строку Кредиту, процентної ставки за користування кредитом, розміру щомісячної комісії та пільгового періоду. Розмір щомісячних платежів зазначається в графіку платежів за формулою ауїтентних платежів з урахуванням фактичної кількості календарних днів у році. Погашення кредиту може здійснюватися шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банку, вказаний у Графіку платежів, будь-яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи. При цьому позичальник самостійно сплачує послуги фінансового посередника, що здійснює перерахування грошових коштів, у відповідності до тарифів останнього. В разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виконання якого ще не настав регулюються чинним законодавством України. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного договору, вимога банка втрачає чинність. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість позичальника перед позивачем на загальну суму - 34789,12 грн., яка складається з: - 28250,65 грн. - залишок заборгованості за кредитом; - 6538,47 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитом та комісія за обслуговування кредиту. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку розміру заборгованості та дотримання умов договору кредиту відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов укладеного ним договору. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором про надання споживчого кредиту, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості по кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved