Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

08.09.2020 [PERSON] звернулася із вказаним позовом у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28.07.2015 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями. Між ними постійно виникають сварки, які негативно впливають на психічний стан позивачки та дитини. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Шлюб існує формально, примирення неможливе. Ухвалою від 02.10.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, до суду спрямували заяви, відповідно до яких позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 28.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини п`ятої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки кожен із сторін наполягав на розірванні шлюбу, зважаючи на підстави позову, твердження позивачки про фактичне припинення шлюбних відносин, з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved