overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

09.10.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 08 вересня 2001 року Краснопільською сільською радою Марківського району Луганської області , актовий запис №6. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON] ,[INFO], та [PERSON] ,[INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, в звязку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для кожної дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] ,[INFO], та [PERSON] ,[INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

09.10.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом , посилаючись у своїх вимогах на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 08 вересня 2001 року Краснопільською сільською радою Марківського району Луганської області , актовий запис №6. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON] ,[INFO], та доньку [PERSON] ,[INFO]. Одруження з [PERSON] виявилось невдалим .Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних відносин , не дбає про взаємоповагу один до одного. Навпаки , його ставлення до неї привело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом тривалого часу вони не можуть знайти спільну мову з питань сімейного життя .Позивач вважає, що сімя розпалась і її збереження неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливе. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі , який зареєстрований 08 вересня 2001 року Краснопільською сільською радою Марківського району Луганської області , актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №082411. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON] ,[INFO], та доньку [PERSON] ,[INFO], які на даний час проживають з батьками. Шлюбні відносини сторін припинені з серпня 2015 року і не відновлювались. Спільне господарство не ведеться. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

09.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Вона повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне та відмовилася від надання судом строку на примирення з відповідачем. Відповідач не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 30.01.2004 року і мають трьох спільних малолітніх дочок: [PERSON], 2004 року народження, [PERSON], 2010 року народження, та [PERSON], 2013 року народження. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З січня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

09.10.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 583,50 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дітей і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 583,50 грн. на кожну дитину щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

09.10.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 14 травня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, та проживали разом до 27 липня 2014 року. Від підружнього життя дітей усторін немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому вони з 27 липня 2014 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає, тому позивачка просила суд шлюб розірвати, на примирення не погодилась. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги, т.я. відповідач відмовляється розірвати шлюб в органі державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 17). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, також до суду не з'явився, надіслав заяву, посвідчену нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербурга Белозеровою Ольгою Василівною, відповідно до якої з позовними вимогами згоден, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 7). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них... Як видно із копії свідоцтва про шлюб сторони дійсно знаходяться у шлюбі з 14 травня 2013 року, актовий запис № 139 (а.с. 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

09.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 12.09.2006р. у Виконавчому комітеті Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №04. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], 28 травня 2007р.н. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сімї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.09.2006р. у Виконавчому комітеті Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №04 (а.с.12). Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є донька [PERSON], 28 травня 2007р.н. (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

09.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 11340,61 грн, мотивуючи вимоги тим, що 09.06.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 4400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 09.06.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 4400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 21.09.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 11340,61 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 3907,16 грн, несплачені проценти 2436,02 грн, пеня 4219,310 грн, штрафні санкції 778,12 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі у розмірі 11340,61 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

09.10.2017 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначила, що судом не вирішено питання про судові витрати, тому просить суд ухвалити додаткове рішення яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 640,00 грн. Учасники справи правом на участь у судовому засіданні не скористалися. повідомлені про час та місце судового засідання. Судове засідання, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, проводилося за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як слідує з матеріалів цивільної справи позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 640,00 грн., який, у разі задоволення позовних вимог, просив стягнути з відповідача. Натомість, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання стосовно судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, а саме шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 618, від якого спільних неповнолітніх дітей не має - розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище «Кожуховська», а тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати понесені позивачем, у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

09.10.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 05.03.2010 р. в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з листопада 2014 року, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, вони втратили любов та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим в силу вимог ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 05.03.2010 р. в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 13 - а.с. 9, шлюбні відносини між сторонами припинено, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 280-284 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

09.10.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]»(а.с. 6). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

09.10.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Відповідач сплатив їй аліменти за жовтень та листопад 2017 року, а тому просить суд стягувати з нього аліменти з грудня 2017 року на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачкою та вони мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON]. Він сплатив позивачці аліменти за жовтень та листопад 2017 року, а тому згоден сплачувати аліменти на утримання дітей з грудня 2017 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с.2-4). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. В той же час аліментні виплати відповідач повинен проводити з грудня 2017 року, оскільки , як встановлено в судовому засіданні, аліменти на утримання дітей за жовтень та листопад 2017 року ним сплачено. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved