Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

09.01.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.08.2007 № HAG5AK11682972 у розмірі 9931 дол. США (269734,92 грн.) та судовий збір у розмірі 4046,02 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № HAG5AK11682972 від 15.08.2007 відповідач отримав кредит у розмірі 14171,14 дол. США на термін до 14.08.2014 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Проте відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 06.12.2017 у сумі 121096,09 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 9931,33 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17436,58 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 786,03 дол. США, пені за несвоєчасність виконання забов'язань за кредитним договором 92942,15 дол. США. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості лише за тілом кредиту у розмірі 9931,33 дол. США (269734,92 грн. за курсом НБУ станом на 06.12.2017) та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, разом із позовом подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та клопотань про відкладення не надавав, у зв'язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № HAG5AK11682972 від 15.08.2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14171,14 дол. США на термін до 14.08.2014 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтями 12, 76, 81, 235 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст. 1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно із ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та згідно Розрахунку заборгованості за договором № HAG5AK11682972 від 15.08.2007 станом на 06.12.2017 має заборгованість у сумі 121096,09 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 9931,33 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17436,58 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 786,03 дол. США, пені за несвоєчасність виконання забов'язань за кредитним договором 92942,15 дол. США. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в межах позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 9931,33 доларів США. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті, в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу. Згідно розпорядження Національного банку України від 06.12.2017 курс гривні до долару США на час подачі позову до суду складає 26,97 грн., тобто заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню складає 269734,92 грн. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 4046,02 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved