Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

07.10.2020 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 03.07.2014 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки він офіційно не працює та не має доходів виконавча служба нараховує йому заборгованість зі сплати аліментів у розмірі ј частини середньомісячної заробітної плати по регіону. Разом з тим, він має ще одну доньку, на утримання якої судовим наказом від 30.01.2018 також стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу державний виконавець також нараховує заборгованість зі сплати аліментів у розмірі ј частини середньомісячної заробітної плати по регіону. Таким чином, починаючи з 23.01.2018 з нього щомісячно стягується Ѕ частина середньомісячної заробітної плати, що становить майже 5000 грн на обох дітей, які він через відсутність доходу не має можливості сплачувати. Тому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , визначивши аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.01.2018, тобто з часу стягнення аліментів на другу дитину. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надала заяви про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що на підставі рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 03.07.2014 №617/970/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Сторонами не оспорений факт проживання дитини на даний час разом з відповідачкою. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.06.2010 Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що [INFO] у позивача та [PERSON] народилася донька, [PERSON] . Судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області від 30.01.2018 №610/176/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.01.2018 до досягнення дитиною повноліття. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] обґрунтував свої вимоги положеннями ч. 1 ст. 192 СК України, при цьому просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки, шляхом зміни способу їх стягнення з 1/4 частини на тверду грошову суму в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим ст.\~192\~СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення. Відповідно до ч. 3 ст.181\~СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом лише одержувача аліментів. Отже, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Таке положення ч. 3 ст.181\~СК України повністю відповідає, перш за все інтересам дитини, а також особи з якою дитина проживає. Статтею 13\~ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання позивача на положення ст. 192 СК України, як на підставу задоволення заявлених ним вимог, є безпідставним. Позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення. При цьому, слід зазначити, що звертаючись до суду про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилався на відсутність офіційного працевлаштування, в зв`язку з чим виконавча служба нараховує йому заборгованість зі сплати аліменти виходячи із середньомісячної заробітної плати по регіону, та наявності у нього на утриманні ще однієї дитини. Проте позивачем, в порушення ст. 81 ЦПК України, не надано суду доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, або докази щодо поліпшення матеріального становища позивача. Визначений рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 03.07.2014 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, та відсутність у останнього постійного та стабільного заробітку, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] доньки [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. Крім того, встановлено, що розмір аліментів, який стягується на підставі судових рішень на двох дітей позивача, не перевищує 50 % заробітної плати позивача, а тому порушення ч. 3 ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» відсутні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.05.2018 по справі №442/7666/15. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed