Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Веселинівської районної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], смерть якого було зареєстровано 08 липня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 2782. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Оскільки його батько [PERSON] заповіту не склав, то у відповідності зі ст. 1261 ЦК України він набув право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги, в зв`язку з чим звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу [PERSON] з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані ним документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що відсутній правовстановлюючий документ на належність спадкового майна спадкодавцеві. Тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 03 червня 2014 року було замінено первісного відповідача Веселинівську районну раду Миколаївської області на належного відповідача Катеринівську сільську раду Веселинівського району Миколаївської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], успадкованого ним після смерті його батька [PERSON] Суду пояснив, що дійсно його батько за життя належним чином не оформив своє право власності на житловий будинок з невідомих для нього причин, про це він дізнався з довідки Веселинівської філії Миколаївського МБТІ, але за життя його батько постійно володів, проживав та був зареєстрований у зазначеному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою, тому він був змушений звернутися до суду та захистити своє право. Представник відповідача Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Суд за згодою позивача відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглядати справи у відсутність представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у м. Миколаєві помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03 грудня 2013 р. -(а.с. - 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] заповіту не склав, то у відповідності зі ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу набув позивач. В установлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, а потім після витоку шестимісячного строку з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом 15.03.2014 р. за вих. № 80/01-16 було надано роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. - (а.с. - 15). Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач прийняв спадщину в установлений ст.1270 ЦК України строк, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, і що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] з усіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями. Суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання Веселинівську філію Миколаївської МБТІ зареєструвати рішення суду про визнання за ним права власності на зазначене нерухоме майно не може бути задоволена, оскільки визнання за ним права власності в порядку спадкування є підставою для реєстрації його права власності на даний житловий будинок, до того ж суд не може зобов`язати вчиняти певні дії особу, яка не приймала участі у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial