Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

10.04.15 р. позивач [PERSON] звернувся з вимогами до відповідача [PERSON] про поділ спільно нажитого майна, відповідно до якого просив суд визнати за ним право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] в праві спільної власності на квартиру та стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору. а.с.1-2 Ухвалою суду від 15.04.15 р. позовна заява [PERSON] була залишена без руху. а.с.11 16.04.15 року позивач усунув недоліки поданої заяви та подав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просив суд поділити ? частину квартири [ADDRESS], яка належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності та визнати за ним право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування вимог, позивач посилається на те, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 08.02.2013 р. Спірна квартира була придбана 20.04.14 року за Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Квартира була передана у спільну часткову власність [PERSON] -1/4 частина квартири та [PERSON] -3/4 частини квартири. Таким чином, за час перебування в шлюбі з відповідачкою, за спільні кошти подружжя була придбана 1/4 частина квартири [ADDRESS], яка була зареєстрована на імя відповідачки. При поділі ? частини спірної квартири частки його і відповідачки є рівними і становлять 1/8 частину квартири кожного. Посилаючись на викладене, а також на те, що добровільно з відповідачкою не можливо вирішити спір, просив вимоги задовольнити. а.с. 14-15 12.05.15 р. відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про поділ сумісного майна подружжя, відповідно до якого просила суд виділити їй три дивани вартістю 14\~000 грн. та стягнути з [PERSON] судові витрати, які складаються з судового збору 243.60 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1000.00 грн. а.с. 38-40 Ухвалою суду від 12.05.15 року суд прийняв зустрічну позовну заяву та обєднав в одне провадження з первісним позовом. а.с.66 27.07.15 р. відповідач [PERSON] уточнила свої зустрічні вимоги, про що подала заяву, відповідно до якої збільшила вимоги і просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] , виділити їй три дивани вартістю 14\~000 грн., пральну машину «Веко», вартістю 4500 грн., газову плиту «Індезіт» вартістю 4000 грн., холодильник «Норд» вартістю 5500 грн. та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати, які складаються з судового збору 2989.20 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1000.00 грн. а.с.82-87 30.09.15 року відповідач [PERSON] остаточно уточнила свої зустрічні вимоги, про що подала заяву, відповідно до якої зменшила вимоги і просить суд визнати за нею право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на три дивани вартістю 14\~000 грн. в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а відповідачу [PERSON] залишити пральну машину «Веко», вартістю 4 500 грн., газову плиту «Індезіт» вартістю 4 000 грн., холодильник «Норд» вартістю 5 500 грн. в порядку поділу майна та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати, які складаються з судового збору 1537.30 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1000.00 грн.; а також повернути їй судовий збір в розмірі 1\~330,10 грн. В обґрунтування вимог, відповідач [PERSON] посилається на те, що 08.02.2013 року між нею та позивачем [PERSON] був укладений шлюб. 20.04.2013 року між [PERSON] (продавець) з однієї сторони та нею [PERSON] і [PERSON] (назараз Висоцька) [PERSON] (покупці) був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.1.1 Договору купівлі-продажу, [PERSON] передала у власність їй [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Квартира прийнята у спільну часткову власність. [PERSON] прийняла ? частини квартири, а [PERSON] ? частини квартири. Покупцями була сплачена вартість квартири у 336000 грн. у відповідних частках [PERSON] 84\~000 грн., [PERSON] 252\~000 грн. За домовленістю з відповідачем [PERSON] особові рахунки з оплати комунальних послуг було оформлено на неї. З моменту купівлі зазначеної квартири і до кінця 2014 року вона сплачувала комунальні послуги за користування квартирою самостійно в повному обсязі, хоча і перестала мешкати у квартирі та переїхала до квартири батьків за адресою [ADDRESS]. Протягом квітня-червня 2013 року, з метою покращення побутових умов у квартирі, був здійснений ремонт та придбано 3 дивани, загальною вартістю 14\~000 грн., пральну машину «Веко», вартістю 4 500 грн., газову плиту «Індезіт» вартістю 4 000 грн., холодильник «Норд» вартістю 5 500 грн. Загальна вартість зазначених речей складає 28\~000 грн. Наявність у неї коштів для придбання зазначеного вище майна підтверджується даними податкових декларацій, поданих нею до ДПІ у Московському районі м.Харкова та Московської ОДПІ за 201202013 роки. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.04.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Питання поділу майна не вирішувалося. Відповідно до ст..386 ЦК та ст..60 СК України, ? частина спірної квартири, три дивани загальною вартістю 14\~000 грн., пральна машину «Веко», вартістю 4 500 грн., газова плиту «Індезіт» вартістю 4 000 грн., холодильник «Норд» вартістю 5 500 грн. є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.. Отже є всі підставі визнати за позивачкою в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя право власності на 1/8 частину квартири та половину вище зазначеного майна. Між нею та адвокатом [PERSON] був укладений договір на надання адвокатських послуг, за які вона сплатила 1000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером, дану суму просить стягнути з [PERSON] Крім того під час подачі уточнених вимог 27.07.15 року додатково до суми 243,60 грн. нею був сплачений судовий збір в розмірі 2\~623.80 грн., загалом було сплачено 2\~867,40 грн. Судом біло визначено розмір судового збору за вимогою [PERSON] 1\~293.70 грн. З урахуванням вимог позивача про визнання за нею права власності на майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, судовий збір становить 1537,30 грн. Оскільки позивач зменшила розмір вимог, вважає за необхідне повернути їй судовий збір в розмірі 1\~330.10 грн. На підставі викладеного, просить вимоги задовольнити. а.с. 103-107 В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги з підстав викладених у позові та просили їх задовольнити, вказавши, що доповнень до викладеного у позові не мають, зустрічні вимоги визнали частково, лише в частині визнання за відповідачкою в порядку поділу майна право власності на 1/8 частину квартири, в задоволенні інших її вимог просили відмовити, оскільки, як пояснив позивач [PERSON] він з відповідачкою не купували диванів і їх у квартирі не має, холодильник «Норд» та пральна машина «Веко» знаходяться у квартирі батьків відповідачки, де остання і проживає , пральну машину купував разом з відповідачкою, в спірній квартирі відсутня газова плита «Індезіт» і вони її з відповідачкою не купували. В спірній квартирі знаходиться газова плита «Піраміда», холодильник «Мора» та пральна машина «Бош», яку він купував з першою своєю, нині покійною, дружиною. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] вимоги позивача не визнав, вказавши, що не може вказати підстави не визнання позову [PERSON], зустрічні вимоги підтримав з підстав викладених в них та просив задовольнити. Також вказав, що дивани були куплені в період шлюбу в 2013 році, 1-й диван- євро-софа світло сірого кольору, 2-й- угловий диван із замінника шкіри і сірої тканини, а 3-й диван- французька розкладушка молочного кольору. Доказів, що ці дивани та зазначена в позові техніка знаходяться в квартирі- відсутні, квитанції в підтвердження їх купівлі - також відсутні. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню повністю, а зустрічні вимоги відповідачки [PERSON] частково, виходячи з наступного. Судом встановлено , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.02.2013 року. Рішенням Московського районного суду від 03.04.2015 року шлюб між сторонами розірваний. ( а.с.44) Також встановлено, що в період шлюбу, за спільні кошти позивача та відповідача була придбана 1/4 частин квартири [ADDRESS]., яка була зареєстрована на імя відповідача [PERSON], чого не заперечували і сторони та підтверджується договором купівлі-продажу вказаної квартири від 20.04.14 р. ( а.с.4-7) Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Оскільки спірна ? частина квартири [ADDRESS]. була придбана сторонами у період шлюбу, суд вважає її спільною сумісною власністю сторін ,відповідно до ст..372 ЦК та ст..60 СК України частки майна сторін є рівними. Отже є всі підставі визнати за позивачем та відповідачем в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя право власності за кожним на 1/8 частину спірної квартири (1/4 :2). Згідно із вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з встановлених обставин справи та наданих доказів, суд вважає, що відповідач [PERSON] в своїх зустрічних вимогах та її представник в суді не довели наявність майна, а саме трьох диванів, пральної машини «Веко», газової плити «Індезіт» та холодильника «Норд» у спірній квартирі та те, що вони взагалі були куплені сторонами, отже в цій частині, суд відмовляє в задоволенні вимог. Щодо вимог як позивача так і відповідача про стягнення понесених судових витрат - судового збору, вони не підлягають задоволенню, оскільки данні витрати є рівнозначними, крім того суд лише частково задовольнив зустрічні вимоги відповідачки. Що стосується вимог відповідача [PERSON] про повернення їй судового збору в розмірі 1330 грн.10 коп., то вони підлягають розгляду в іншому самостійному провадженні,оскільки згідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, а не рішенням в якому суд вирішує лише розподіл судових витрат між сторонами. Суд також вважає за можливе задовольнити вимоги відповідачки про стягнення з позивача витрат на надання їй юридичної допомоги в розмірі 1000 грн., як такі що доказані та підтверджуються квитанцією сплати таких витрат.

Outcome: partial