overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім'я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.13). Відповідач не з'явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] був зареєстрований 12.06.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області зроблено відповідний актовий запис за №132 (а.с.5). Зі свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]». На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, вказуючи, що для вчинення певних дій повязаних з спадщиною після смерті 30.06.1998 року баби [PERSON], їй необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 054945, який виданий 05.11.2002 р. Гайсинською районною державною адміністрацією, в якому прізвище зазначено «Літунова» замість «Летунова», по батькові зазначено «Севастьянівна» замість «Севаст`янівна»; письмово вимоги заяви підтримала, просила розглянути справу без її участі (а.с.18). Представник Зятковецької сільської ради Гайсинському районі письмово звернувсь з заявою про розгляд справи у її відсутність (а.с.19). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження цієї особи або паспорті. За даними свідоцтва про смерть серії І-АМ № 024328, виданого Зятковецькою сільською радою Гайсинського району Вінницької області від 03.07.1998 р. [PERSON] померла 30.06.1998 р. в с. Зятківці Гайсинського району Вінницької області (а.с.5). Відповідно до довідки № 114 від 03.02.2016 року Зятковецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області зазначено, що після смерті 30.06.1998 р. [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 1.47 га, яка розташована на території Зятковецької сільської ради та належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 054945 (а.с.6). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 054945, який виданий 05.11.2002 р. Гайсинською районною державною адміністрацією, в якому власником записано «Літунова Ніна Севастьянівна» (а.с.7). Встановлення цього факту має юридичне значення для заявниці, так як дозволяє вчинити певні дії повязані з спадщиною після смерті 30.06.1998 р. [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

08.02.2016 року Березанським міським судом Київської області було винесено рішення по справі за позовом виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області до [PERSON], треті особи - служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області, Березанський міський центр соціальних служб для сім'ї дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Проте, як з'ясувалося, під час ухвалення зазначеного вище рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідачки на користь держави суми судового збору в розмірі 1218 грн. В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено, що при винесенні вказаного рішення від 08.02.2016 року судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

08.02.2016 року даний позов заявлено до суду. Представник позивача надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив суд про причини неявки та не надав до суду письмової заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухваливши заочне рішення. У позові порушується питання про стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 500460140 від 16.02.2014 року в сумі 23560,89 грн., з яких: за кредитом 21691,92 грн.; по відсоткам 170,61 грн.; по комісії 1698,36 грн., з огляду на те, що відповідач згідно вказаного договору отримав кредитні кошти на споживчі цілі, однак, порушуючи умови договору, не виконує взятих на себе зобовязань по сплаті кредиту, процентів, в результаті чого утворилася заборгованість по кредиту. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором; за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами беззаперечно доведено, що відповідач уклав із позивачем кредитний договір № 500460140 від 16.02.2014 року (а.с.4-9), відповідно до якого отримав ліміт кредиту в сумі 21691,92 грн., відповідно до умов договору , відповідач зобовязаний в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього, а також відповідач має прострочену заборгованість у сумі 23560,89 грн., з яких: за кредитом 21691,92 грн.; по відсоткам 170,61 грн., по комісії 1698,36 грн. Враховуючи, що відповідач порушив кредитні зобовязання та не повернув позивачеві кредитні кошти в сумі 23560,89 грн., то з метою захисту прав позивача із відповідача на його користь слід стягнути вказану суму боргу та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

08.02.2016 року до Словянського міськрайонного суду звернулось ПАТ Укрсоцбанк до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

08.02.2016 року до суду звернулась позивач із позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини від усього доходу відповідача, щомісячно на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06.10.2011 р., а 27.05.2013 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість. В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, 20.05.2004 р., сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 від свого доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і це буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи судом не встановлено. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

08.02.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що вона є матір'ю малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Батьком дітей є відповідач - [PERSON] На даний час позивач з відповідачем разом не проживають, він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER] від 25.12.1998 року та копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER] від 31.05.2005 року їх батьком є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Як слідує з матеріалів справи, сторони проживають окремо, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

\~ \~ 08.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, уточнивши який, остаточно просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і досягнення дитиною трирічного віку. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову позивач вказувала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07.06.2014 року в Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 247. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В звязку із тим, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо; малолітня дитина проживає разом з позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, а позивач не має можливості працювати та отримувати доходи, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, просила позов задовольнити та стягувати з відповідача на її утримання аліменти до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. \~\~\~\~\~ \~ \~ Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. ст. 75, 77, 80, 81 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і за рішенням суду кошти на утримання дружини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.06.2014 року в Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 247. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ У звязку із викладеним, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 30.09.2017 року. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] районної у м. Полтаві ради про визнання права власності на 1/6 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого сина [PERSON]. Позивач та його представник до суду не з»явилися. Представника позивача адвокат [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачі до суду не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Від представника відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при прийнятті рішення покладався на розсуду суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що, 01 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, який являється сином позивача [PERSON]. Ч 1. статті 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З метою отримання спадщини 1/6 частини квартири за адресою: [ADDRESS],після померлого [PERSON] позивач 19.09.2015 року звернувся до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] 22.01.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з тих підстав, що не надано правовстановлюючий документ на спадкове майно на імя спадкодавця. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкове майно складається із 2/3 часток квартири № 16 за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, будинок 13. Той факт, що спадкове майно належали спадкодавцю на праві власності підтверджується довідкою - характеристикою від 19.01.2016 року № 272, наданою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» : 1/3 частки - на підставі свідоцтва про право власності видане Головним Управлінням житлово - комунального обслуговування населення від 20.11.2002 року; 1/3 частки - на підставі свідоцтва про право на спадщину видане Першою полтавською державною нотаріальною конторою від 26.10.2010 року. Ч 1. статті 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ураховуючи все вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З 16 червня 2007 року сторони перебувають в шлюбі, який був укладений відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції, про що зроблено запис за № 155. Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. З лютого 2013 року шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але направила письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягаютьзадоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивач довів перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї, а відповідачка не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved