Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

07 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі -продажу та визнання права власності на будинок. Свої вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі -продажу будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також державного акту на земельну ділянку площею 0,1000 га. Згідно даного договору він передав [PERSON] грошові кошти, а [PERSON] передав йому у власність будинок [ADDRESS] про що відповідач власноруч написав на його ім'я розписку та видав йому у Першій краматорській державній нотаріальні конторі доручення на розпорядження, у тому числі продати, обміняти, передати в оренду житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями та земельну ділянку. Вказане доручення засвідчене нотаріусом [PERSON] та вказано, що воно видане строком на три роки та дійсне до 03 лютого 2015 року. Після підписання вищевказаного договору він вселився у вказаний будинок де й по теперішній час проживає. В грудні 2017 року він вирішив переоформити на своє ім'я особові рахунки на сплату комунальних послуг та зареєструватися в належному йому будинку. В міграційний службі йому повідомили, що він не є власником будинку, оскільки договір купівлі -продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Після чого він намагався зустрітися з власником буднику, але йому стало відомо, що під час бойових дій у 2014 році він виїхав за межі м. Краматорська та його місце знаходження невідоме. Тому просить визнати дійсним договір купівлі -продажу від 03 лютого 2012 року будинку [ADDRESS], укладений між ним та [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями та земельну ділянку площею 0,1000 га, розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві особистої власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 червня 2008 року державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2433, та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10 липня 2008 року належав житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Краматосрька,18, що вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів за реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Краматорської міської ради. Як вбачається з довіреності, посвідчено 03 лютого 2012 року державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] ,[INFO] уповноважує [PERSON] розпоряджатися, у тому числі продавати, обміняти, передати в оренду ( в позичку) заставити, на умовах та за його розсудом належним йому на праві приватної власності житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями та земельну ділянку, розташований в [ADDRESS] та бути його представником з усіх питань, пов'язаних із оформленням договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки. Довіреність видана строком на три роки та дійсна до 3 лютого 2015 року. Як вбачається з письмової розписки від 02 лютого 2012 року, [PERSON] продав будинок [ADDRESS] за дорученням [PERSON] Грошову суму отримав у повному розмірі. Матеріальних претензій не має. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положення ст. 638 ЦК України закріплює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Отже, істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна. Як зазначалося вище сторонами за договором купівлі-продажу було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатив кошти за будинок, а відповідач передав позивачу спірний житловий будинок. У відповідності зі ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Положення ст. 334 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного будинку підтверджується вищевказаними доказами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним, а також визнання за позивачем права власності на вказаний будинок. На підставі викладеного ,

Outcome: approved