Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

08.07.2019 позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власникам житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . В зазначеному будинку окрім неї зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] , хоча фактично у вказаному будинку останній не проживає з 1986 року. 14.02.2020 представник позивачки [PERSON] адвокат Сільваші В.М. подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом виклику через вебпортал судова влада України. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив до суду не надходив, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.11) Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] така належить [PERSON] (а.с.12) Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб від 04.07.2019 №609/02-10 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.13) Відповідно до будинкової книги за адресою [ADDRESS] зареєстрований зокрема відповідач [PERSON] (а.с.17) Згідно з актом обстеження дворогосподарства від 04.07.2019 комісія Кам`яницької сільської ради в присутності сусідів-свідків [PERSON] та [PERSON] , у житловому будинку за адресою [ADDRESS] постійно проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому зазначено, що [PERSON] згідно з будинковою книгою зареєстрований, але фактично в даному дворогосподарстві не проживає. (а.с.14) За твердженням позивачки, відповідач [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Білорусії у 1986 році. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами жодним чином не були спростовані доводи даного позову. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач понад рік не проживає у спірному домоволодінні, добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивачки користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, реєстрація відповідача утруднює для позивачки оформлення субсидії, тому позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає понесені судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved