Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

08.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], про витребування майна з незаконного чужого володіння, повернення їй майна. В обґрунтування позовних вимог вказує, що нею 09.04.1994 року було укладено договір дарування квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. 23 Лютого, 112/4, [PERSON]. Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.03.2015 року розірвано договір дарування та скасовано державну реєстрацію прав власності, які виникли з цього договору. Вказана справа перебуває в провадженні суду через скасування заочного рішення. На даний час власником квартири є [PERSON] представник [PERSON], [INFO], але відповідач та її представник в даній квартирі не проживають, жодним чином не несуть витрат на її утримання. На підставі викладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, котрим витребувати майно з незаконного чужого володіння у [PERSON], [INFO], повернути його їй - [PERSON] Стягнути на користь неї витрати по сплаті судового збору. В судове засідання зявився представник позивача [PERSON], який на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання зявилася, з позовом не згодна та просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає про те, що заочне рішення суду про розірвання договору дарування скасовано, а також право власності відповідач набула на законних підставах, зокрема договорі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову, слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі договору дарування 09.04.1994 року, посвідченого Державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори за реєстр.№4-1064, зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності в книзі:37КВ-182, номер запису 11792, [PERSON] подарувала для [PERSON] 3-х кімнатну квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 23 Лютого, 112/4, а.с. 7. Згідно договору дарування, посвідченого 28.10.2014 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим №2139, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обєкта 487385712110, [PERSON] подарував зазначену вище квартиру для [PERSON], а.с. 5. У подальшому, на підставі договору дарування від 29.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим №7219, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обєкта 487385712110, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар зазначену вище квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 23 Лютого, 112/4, а.с. 5,6. Згідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 316 ЦК України передбачено, що\~правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном, а\~ст. 319 ЦК України\~надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної підстави заволоділа ним. За пунктом 3 частини першої\~статті 388 ЦК України\~можливість витребувати майно від добросовісного набувача є за наявності у діях власника майна волі на передачу майна. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 розяснено, що застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Наявність договору дарування між позивачем та [PERSON], який не визнаний в установленому законом порядку недійсним, спростовує доводи позивача про те, що майно вибуло поза його волею. Водночас, доказів незаконності набуття [PERSON] права власності на спірне майно,в т.ч. нікчемності чи недійсності договорів дарування спірної квартири, позивачем не надано. Доводи позивача про наявність судового спору щодо розірвання договору дарування судом також до уваги не беруться, оскільки розірвання договору у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін є підставою для відшкодування збитків, завданих розірванням договору, згідно до ст.653 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] про витребування майна з незаконного чужого володіння необхідно відмовити. На підставіст.ст. 11, 321, 387 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 57, 59, 60, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed