Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

10.04.2018 року позивач [PERSON], в інтересах якого діє представник за довіреністю - [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати за ним право на земельну частку (пай), що розташована за межами населених пунктів на території Лозовеньківської сільської ради Балаклійського району Харківської області, що належало громадянці [PERSON], згідно сертифікату на земельну частку (пай), [NUMBER] виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) громадян по КСП «ім. Свердлова» за № 68. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON], [INFO], залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), що знаходилося в колишньому колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Свердлова», розташованого в селі Лозовенька Балаклійського району Харківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 р. за № 68. За життя, а саме 10 жовтня 1991 року, [PERSON] склала заповіт, в якому було зазначено, що все майно, що буде належати на день смерті і за законом померлій, заповідає [PERSON]. 06 вересня 2017 року рішенням Балаклійського районного суду Харківської області [PERSON] наданий додатковий строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої в 2012 році в місті Харкові. 06 листопада 2017 року до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та проведена реєстрація спадкової справи за № 594/2017. 12 лютого 2018 року позивач звернувся до Балаклійської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі зазначених фактів, державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Носовою М.В. була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 р. за № 68 на ім'я [PERSON]. Але надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 р. за № 68 на ім'я [PERSON] не вбачається можливим, тому що він був втрачений ще за життя. У зв'язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. В підготовче судове засідання учасники справи не з'явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надав заяву. Представник відповідача - Лозовенківської сільської ради Балаклійського району Харківської області просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON], [INFO], залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), що знаходилося в колишньому колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Свердлова», розташованого в селі Лозовенька Балаклійського району Харківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 р. за № 68, що підтверджується відповіддю (вих. № 29-20-0.23.09-31/101-17 від 11.04.2017 року) наданою відділом у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. 10 жовтня 1991 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений заступником голови виконавчого комітету Лозовеньківської ради Балаклійського району Харківської області Стремоуховою А.М., згідно якого заповіла все майно, що буде належати на день смерті і за законом померлій, [PERSON]. Вказаний факт також підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданого Харківською філією Інформаційного центру Міністерства юстиції України від 22.08.2006 року. 06 вересня 2017 року рішенням Балаклійського районного суду Харківської області [PERSON] наданий додатковий строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої в 2012 році в місті Харкові. 06 листопада 2017 року до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та проведена реєстрація спадкової справи за № 594/2017. 12 лютого 2018 року позивач звернувся до Балаклійської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з права на земельну частку (пай), що знаходилося в колишньому колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Свердлова», розташованого в селі Лозовенька Балаклійського району Харківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 р. за № 68 на ім'я [PERSON]. На підставі зазначених фактів, державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Носовою М.В. була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 р. за № 68 на ім'я [PERSON]. Але надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області від 11.07.1996 р. за № 68 на ім'я [PERSON] не вбачається можливим, тому що він був втрачений ще за життя. Також відповіддю (вих. № 29-20-0.23.09-155/101-18 від 25.01.2018 року) наданою відділом у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на запит Балаклійської державної нотаріальної контори, підтверджується факт, що виготовлення сертифікату на право на земельну частку (пай) передбачено в одному екземплярі, який повинен зберігатися у власника, а надати дублікат даним відділом не вбачається можливим. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 1 до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права позивача на спірну земельну ділянку, а відтак позов можливо задовольнити.

Outcome: approved