Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

08.08.2018 року до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дом-2» в особі голови правління Мельник Т.А., про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. 20.08.2018 р. провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 19.09.2018 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю та визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу від 19 липня 2018 року та право власності належним чином зареєстровано. По вказаному договору купівлі-продажу представник продавця стверджує, що продавець [PERSON] зобов'язується знятися з реєстраційного обліку у відчужуваній квартирі в строк до 29.07.2018 року. Крім [PERSON] в квартирі також значаться зареєстрованими [PERSON], [PERSON]. Відповідачі не проживають в даній квартирі, але у добровільному порядку не знімаються з реєстраційного обліку, що перешкоджає йому належним чином володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, порушуються його права як власника. Ухвалою суду від 24.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнений позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляд справи повідомлялися належним чином у відповідності до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву не подано. Від третьої особи, голови правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дом-2» Мельник Т.А. надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти уточненого позову не заперечує. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В., [PERSON] - «продавець», від імені якого по його довіреності діє [PERSON], продав та передав у власність покупцю, а [PERSON] - «покупець», купив та прийняв у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У пункті 4.1. договору зазначено, що продавець в особі представника стверджує, що відчужувана квартира, яка є предметом цього договору, повністю звільнена для безперешкодного проживання та користування нею покупцем та представник продавця стверджує, що продавець [PERSON] зобов'язується знятися з реєстраційного обліку у відчужуваній квартирі в строк до 29.07.2018 року (а.с.8-9). Отже, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131427011 від 19.07.2018 року (а.с.10). Позивач разом зі своєю дружиною [PERSON] мешкають у цій квартирі без реєстрації (а.с.12). В цій квартирі до теперішнього часу зареєстровані відповідачі (а.с.11, 19,20,21). Головою правління ОСББ «Наш дом-2» Мельник Т.А. складено Акт від 02.08.2018 року про не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов'язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, не виконання обов'язку за договором купівлі-продажу щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку у зазначений у договорі строк, а також наявність реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON], які не є і ніколи не були членами сім'ї позивача, чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим суд вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне під час ухвалення рішення вирішити питання про повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору, ніж встановлено законом. Так, згідно квитанції № 38 від 08.08.2018 року позивач сплатив судовий збір за подання даного позову до суду у розмірі 2114,40 грн. Проте, за подання до суду даної категорії справ ставка судового збору становить 704.80 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір». Таким чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», за яким сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, в разі внесення судового в більшому розмірі, ніж встановлено законом, підлягає поверненню позивачу зайво сплачена сума судового збору, а саме - 1409,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved