Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

07.12.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 318. Позивач зазначила, що 27 листопада 2018 року вона подала позовну заяву про розірвання шлюбу. Вказала, що від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що на теперішній час діти проживають з нею у гуртожитку сімейного типу. Вказала, що працює провідним фахівцем в Національному авіаційному університеті. Зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей. При визначенні розміру аліментів, позивач просила урахувати стан здоров`я доньки - [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом та сина [PERSON] , [INFO] , який страждає на деформацію стоп, грудної клітини, є алергіком. Зазначила, що інших аліментів відповідач не сплачує. Просила позов задовольнити. 07.12.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А. Ухвалою судді від 21 березня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 03.07.2019 відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2019 року розірвано шлюб між ним та [PERSON] зазначив, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу не обговорювалося та не вирішувалося питання щодо встановлення місця проживання дітей. Вказав, що діти мають зареєстроване постійне місце проживання разом із ним. Крім того, зазначив, що між ним та позивачем було досягнуто згоди про спосіб виконання ними батьківського обов`язку, за яким їхні діти [PERSON] та [PERSON] будуть проживати по черзі з ним, а інший тиждень з позивачем. Вказав, що на теперішній час сторони в рівній мірі проживають з дітьми. Зазначив, що під час проживання дітей з ним, вони повністю перебувають на його утриманні, він повністю забезпечує дітей одягом та іншими необхідними речами. Вказав, що піклується про виховання, духовний розвиток та лікування дітей. Зазначив, що відпочиває та подорожує з дітьми, оплачує курси. Вказав, що здійснює фінансування на утримання дітей не менше ніж 5000,00 грн. на місяць. Вказав, що оскільки діти в рівній мірі проживають як з ним так і з позивачем, вважає, що немає підстав для стягнення з нього аліментних платежів на утримання дітей. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25.07.2019 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судовому засіданні 07.09.2020 позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. У судовому засіданні 07.09.2020 відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 01.09.2001 перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 318, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.22). Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серія [NUMBER] , актовий запис № 432 та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, серія [NUMBER] , актовий запис № 60 (а.с.3-4). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили. Встановлено, що діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Судом не приймається до уваги позиція відповідача, яка зводиться до відмови позивачу в позові з підстав надання ним коштів в добровільному порядку на утримання дітей, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з позовом [PERSON] звернулася у грудні 2018 року. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог вказав, що надавав кошти на утримання дітей у добровільному порядку, на підтвердження чого надав суду відповідні квитанції. Дослідивши надані відповідачем квитанції, суд дійшов висновку, що останні відносяться до 2019 року. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач надавав кошти на утримання дітей до подачі позову, відповідач не надав. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 07.12.2018 і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд бере до уваги, що відповідачем надавались кошти на утримання дітей в добровільному порядку, що підтверджено наявними в матеріалах справи квитанціями. Судом приймаються до уваги вказані суми, однак, згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, суд прийшов до висновку про задоволення позову в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved