Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

09 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконкому Добропільської міської ради про визнання права власності, посилаючись в позовній заяві на те, що 03 серпня 2008 року вона придбала у спільну сумісну власність подружжя ? ідеальну частину житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до рішення Добропільської міської ради №5/49-25 від 22 липня 2009 року позивачу передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер 1411500000:032:0010). Правовстановлюючі документи втрачені, тому вона просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, які розташовані за адресою в у [ADDRESS]. Позивач, відповідач в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, відповідача, за матеріалами цивільної справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Спірний житловий будинок розташований за адресою в [ADDRESS]. 03 серпня 2008 року позивач придбала у спільну сумісну власність подружжя ? ідеальну частину житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку, який засвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровано у реєстрі №1995. (арк.справи 6). Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.09.2008 року, [PERSON] належить на праві власності ? частина житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами за адресою [ADDRESS]. (арк.справи 8). Відповідно до рішення Добропільської міської ради №5/49-25 від 22 липня 2009 року позивачу [PERSON] передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер 1411500000:032:0010) площею 0,0693 га в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (код по КВЕД 100.1). (арк.справи 5). Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно зі ст. 321 ЦПК України и ст. 41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. У зв'язку з викладеним, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, бо в судовому засіданні знайшли повне підтвердження факти, викладені в позовній заяві, не заперечується в судовому засіданні, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved