Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

08.01.2020 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить суд: скасувати заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси ви 13.06.2019 р., справа №521/2612/19, яким було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, шляхом зняття з реєстрації місця проживання та змінити вказане рішення суду, виклавши його у наступній редакції: «Усунути [PERSON] перешкоди у здійсненні права користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] », з підстав, які наведені у поданій заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Заявниця у судове засідання не з`явилася подала до суду заяву, в якій просила слухати справу, призначену на 04.02.2020 року без її особистої участі, заяву про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами просила задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи документи та докази приходить до висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 червня 2019 року по справі № 521/2612/19 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 13.06.2019 р., справа №521/2612/19 було частково задоволено позов до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, шляхом зняття з реєстрації місця проживання. Суд усунув [PERSON] перешкоди у здійсненні права користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , яка зареєстрована: [ADDRESS] . В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Суд, частково відмовляючи в задоволенні позову в частині зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] , вважав встановленою обставину, згідно якої [PERSON] та [PERSON] не є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відповіді Відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (Вхід.№ ЕП - 2977 від 28.03.2019 року) на запит Малиновського районного суду м. Одеси. Проте, згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 18.09.2019 р., №904/01-02-19, доданого заявницею до заяви про перегляд заочного рішення, [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 27.08.2010 р. (а.с.102). Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених нововиявлених обставин щодо скасування судових рішень необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Суд вважає доводи заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності № 3-15750 від 13.07.2000 р., посвідченого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності, в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.11.2010 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухома майно від 31.01.2019 р. Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку № 85 від 19.01.2017 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - відповідальний, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - внучка, [PERSON] - внук. Відповідно до відповіді Відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (Вхід.№ ЕП - 2977 від 28.03.2019 року) на запит Малиновського районного суду м. Одеси за адресою [ADDRESS] , зареєстрована відповідачка - [PERSON] . Згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 18.09.2019 р., №904/01-02-19, доданого заявницею до заяви про перегляд заочного рішення, [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 27.08.2010 р. Судом встановлено, що у квартирі зареєстроване місце проживання відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які з 2010 р. (більше ніж 9 років) не проживають, не здійснюють оплату за квартиру, проживають за межами країни. Своїх речей у квартирі позивачки не мають, вселитися спроб не чинили, але зніматися з реєстраційного обліку добровільно не бажають. Факт не проживання [PERSON] [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою, підтверджується актом про не проживання від сусідів - [PERSON] та [PERSON] від 29.01.2019 року, що завірений начальником дільниці № 3 КП ЖКС «Черьомушки». Оскільки за адресою [ADDRESS] зареєстровано три особи, які тривалий час там не проживають, позивачка змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг виходячи з кількості зареєстрованих осіб за вищезазначеною адресою. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в силу своєї відсутності, участі по утриманню будинку не приймають, не надають грошових коштів на сплату комунальних платежів, на ремонт приміщень та іншого майна. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як регламентує ст. 29 ч. 1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено,- що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч,2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. За змістом Закону, місце проживання - це житло, у якому особа проживає строком більше шести місяців на рік (це єдине, чим відрізняє закон місце проживання від місця перебування). Отже, немає підстав стверджувати, що зняття з реєстрації особи, яка фактично не проживає за адресою своєї реєстрації, але добровільно не виконує закон та не змінює місце своєї реєстрації, може свідчити чи може спричинити порушення її прав та свобод. Наявність чи відсутність реєстрації не впливає на право власності, адже зняття з реєстрації особи ніяк не впливає на її право власності, не може обмежити її право користування, володіння та розпорядження житлом. Крім того, співвласник житла може в будь-який момент поновити свою реєстрацію у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, докази, підтверджуючі не проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за необхідне повністю задовольнити позов [PERSON] . Суд звертає увагу відповідачів, що зняття з реєстрації особи, яка фактично не проживає за адресою своєї реєстрації, але добровільно не виконує закон та не змінює місце своєї реєстрації, може свідчити чи може спричинити порушення її прав та свобод. Наявність чи відсутність реєстрації не впливає на право власності, адже зняття з реєстрації особи ніяк не впливає на її право власності, не може обмежити її право користування, володіння та розпорядження житлом. Крім того, співвласник житла може в будь-який момент поновити свою реєстрацію у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved