overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 60500 грн з 01.03.2014 року по 31.12.2015 року та компенсації втрати частини заробітку в розмірі 2306,81 грн. Сторони в судове засідання не прибули, позивач в поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що згідно наказу відповідача №3/к від 10.02.2014 року, позивач з 10.02.2014 року був звільнений з посади інженера Будівельно-монтажного управління «Житлобуд-2» ПАТ «Чернігівбуд» у звязку із скороченням штатів - ст.40 ч.1 КЗпП України (а.с.7) Відповідач на момент звільнення працівника з роботи не здійснив виплату позивачу заборгованість із заробітної плати в розмірі 13874,35 грн. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. У відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України - підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України, не виплатив позивачу на момент звільнення належні грошові суми по заборгованості із заробітної плати в розмірі 13874,35 грн, суд стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи за період з 01.03.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 60500 грн та компенсацію втрати частини заробітку в розмірі 2306,81 грн, а всього 62806,81 грн (із утриманням із зазначеної суми податку та обовязкових платежів, а також з відрахуванням отриманої в Чернігівському міському центрі зайнятості допомоги по безробіттю з 11.03.2014 року) і ці обставини є підставами для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2002 року народження, з 1/3 до 1/4 частини заробітку. В обґрунтування позову зазначив, що після розірвання шлюбу з відповідачем він вступив у другий шлюб і, на теперішній час, здійснює виховання та матеріальне утримання дітей дружини від попереднього шлюбу, що свідчить про зміну його сімейного та матеріашльного стану. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Своєї заявою позивач повідомив суду про підтримання позову, а відповідач - про його визнання в повному обсязі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.07.2005 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 02.06.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. 29.09.2015 року позивач вступив у шлюб із [PERSON]. Як випливає з позову і визнано відповідачем, на теперішній час позивач здійснює виховання та матеріальне утримання двох неповнолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вступ позивача в шлюб із [PERSON] та необхідність виховання ним дітей своєї дружини від попереднього шлюбу в сукупності свідчить про зміну сімейного і матеріального стану позивача, що з урахуванням правової позиції відповідача є підставою для зменшення розміру аліментів. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію. Зазначив, що 05.11.2015 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідачів у будинку №12А по вул. Живописній в м. Маріуполі, було складено Акт № 206276 про порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні до електромережі з порушенням схеми обліку. Згідно п.53 [PERSON] користування електричною енергією абонентами Приазовських електричних мереж, на підставі Акту про порушення [PERSON], відповідно до п.2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень користувачів електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, відповідачам проведене нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 8717 грн. 54 коп., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі в у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно з ст.224 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів суд розглянув справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що 05.11.2015 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідачів у будинку №12А по вул. Живописній в м. Маріуполі, було складено Акт № 206276 про порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні до електромережі з порушенням схеми обліку. Згідно розрахунку заборгованості за Актом № 206276 про порушення [PERSON] користування електричною енергією від 05.11.2015 року, сума заборгованості відповідачів перед позивачем по сплаті за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, складає 8717 грн. 54 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію в сумі 8717 грн. 54 коп. Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини- сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до суду і до досягнення нею повноліття, а також судові витрати. Також зазначила, що у відповідача є двоє дітей від попереднього шлюбу, на утримання яких він сплачує аліменти. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу, який зареєстровано 21.09.2012 року сторони мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, наявність двох дітей від іншого шлюбу, суд, з урахуванням уточнених позовних вимог [PERSON] вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

08.02.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 13 березня 2013 року Відділом ДРАЦС по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 79. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання не надає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 13 березня 2013 року Відділом ДРАЦС по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 79. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї. У судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 184 цього ж Кодексу передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

08.02.2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 03.09.2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 266. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року однією родиною із відповідачем не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народилася 07.12.2011 року, батьками якої є сторони у справі (а.с. 4). Дитина мешкає та зареєстрована разом з позивачкою в м. Маріуполь, вул. Депутатська, буд. 11 (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вимоги законодавства, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у вигляді стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 08.02.2016 року. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

08.02.2016 р. позивачка звернулася в суд з даним позовом в якому вказує, що 12.11.2010 року сторони зареєстрували свій шлюб у відділі РАЦС Бродівського РУЮ, актовий запис №150. Від шлюбу народилося троє дітей: дочка [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO] Перебуваючи в шлюбі у сторін виникали сварки, різні непорозуміння. Відповідач зраджує, пиячить, вчиняє бійки та скандали все це проходить на очах у дітей, що негативно впливає на їх навчання та виховання. На протязі одного року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не ведуть спільного бюджету. Тому вважає, що сімя повністю розпалася. З тих підстав прийшла до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судовому засіданні позивачка просить позов задовольнити, примиритися не бажає, оскільки не вбачає шляхів до примирення, так як у відповідача є інша жінка з якою він має намір створити сімю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, вважає, що примирення не можливе, оскільки сторони вже розривали шлюб, знову мирилися та реєстрували шлюб, однак зараз шляхів до примирення немає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони 12.11.2010 р. зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бродівського РУЮ, актовий запис №150, (а.с.5), від шлюбу народилося троє дітей: дочка [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). В даний час подружжя не підтримує жодних подружніх відносин, перебуває в неприязних стосунках, сторони проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сімя розпалася і збереження її неможливе, так як сторони примиритися не бажають. Розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам жодного з подружжя та інтересам їх дітей. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

08.02.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 липня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Налагодити нормальні стосунки в сімї неможливо. Тому вважає, що збереження сімї стало недоцільним. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Після його розірвання залишити їй прізвище «Гмитровська». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, відмовившись від стягнення аліментів на утримання сина, а в частині розірвання шлюбу підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 28 липня 2007 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 032425 від 28.07.2007 (а.с. 8). У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Сторони припинили сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 8), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Машталер змінила на прізвище чоловіка Гмитровська. В позовній заяві позивач заявила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка, тому, після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити Гмитровська. З відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений останньою за звернення до суду із позовною вимогою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

08.02.2017р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 10.04.2004 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають троїх неповнолітніх дітей, оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачкою припинені. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та позов підтримав. Відповідачка надала суду заяву з проханням розглядати справу без неї, позов визнала повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 10.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжж за актовим записом №68 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія І-ЖС №149475 за актовим записом № 302 (а.с.3), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія І-ЖС №078772 за актовим записом № 94 (а.с.5), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія І-ЖС №160107 за актовим записом № 482 (а.с.4). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved