Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

09 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати їхній із [PERSON] шлюб, що зареєстрований 28 січня 1984 року Борисівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №1. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 28 січня 1984 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Зазначив також, що через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, подружні стосунки між ним та відповідачем припинені, та на протязі останніх чотирнадцяти років подружжя проживає окремо. Посилаючись на те, що сумісне проживання з відповідачем припинено, шлюб носить лише формальний характер, [PERSON] вважав, що є підстави для його розірвання судом. У судове засідання позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив що вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач, належним чином поінформована про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, у зв'язку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про укладання шлюбу, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 січня 1984 року Борисівською сільською радою Татарбунарського району Одеській області, актовий запис №1. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «[PERSON]» (а.с.5). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON] є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 551 грн.20коп.(а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 551грн.20коп., підлягає стягненню з відповідача на його користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved