Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

08 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала шлюбних відносинах з 11 травня 2005 року. Спільне подружнє життя із ним не склалося і з липня 2015 року вони припинили проживати разом, однак шлюб офіційно не розривали. В цей час у неї склалися близькі стосунки із [PERSON], від якого вона у серпні 2015 року завагітніла. На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 грудня 2015 року шлюб із відповідачем було розірвано, а 21 квітня 2016 року у позивача народився син [PERSON], біологічним батьком якого за твердженням позивача є [PERSON], з яким вона проживає на даний час, веде спільне господарство, виховує сина та має намір одружитись. Оскільки у актовому записі № 138 від 06 травня 2016 року вказані невірні відомості про батьківство її сина [PERSON], [INFO], просить ухвалити рішення про виключення даних про те, що його батьком є [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявились, однак усі подали до суду письмові заяви. За змістом заяви позивача, вона просила проводити судовий розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] у своїй заяві від 13 серпня 2018 року заявлений до нього позов визнав повністю, підтвердив, що не являється біологічним батьком [PERSON], 21 квітня 2016 року, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно заяви [PERSON], він не заперечив проти задоволення позову, заявив про визнання батьківства щодо сина [PERSON], який народився у позивача 21 квітня 2016 року, просив проводити судовий розгляд без його участі. Також від Володимир-Волинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшло до суду повідомлення № 1100/02-6.04-21 від 15 серпня 2018 року, про відсутність підстав для заперечення позову та проведення розгляду справи без представника відділу. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 грудня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинському Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 60, було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЕГ №237316, виданого 06 травня 2016 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, батьком [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. На підставі ч.1 ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. У відповідності до ч.2 ст.138 СК України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відтак аналіз вищезгаданих норм разом із усталеною судовою практикою дає підстави стверджувати, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню. Позивач зазначає той факт, що відповідач - її колишній чоловік [PERSON], не є батьком її дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач вказаного факту також не заперечив. Крім того позивач підтвердила наявність кровного споріднення зазначеної дитини із третьою особою [PERSON], а останній визнав себе батьком вказаної дитини [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є підставою для задоволення позову, оскільки обставини, визнані сторонами\~не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Наявність актового запису щодо реєстрації батьком дитини іншої особи є перешкодою матері дитини та її батька за кровним спорідненням фактичному визнанню батьківства, а відтак відновлення та визнання права батьківства є предметом судового захисту. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. А тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про виключення з актового запису відомостей про батьківство щодо особи, яка не являється батьком дитини.

Outcome: approved