overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 29 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №40. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20 липня 2020 року провадження у даній справі відкрито та запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно поштового повідомлення відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 04 серпня 2020 року. Відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, на момент розгляду справи, відповідачем до суду не подавалися. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 червня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №40 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 лютого 2008 року. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю проживали до січня 2020 року, з того часу сім`я фактично розпалася, оскільки з відповідачем мають різні погляди на життя. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26 лютого 2008 року зареєстрували шлюб у виконкомі Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис №02 (а. с. 7). [PERSON] та [PERSON] від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Як вбачається із заяви позивачки, основою розпаду сім`ї послугувало несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачці після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON] . Відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 420,40 грн, а також необхідно повернути позивачці з державного бюджету 420, 40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 06.10.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1434. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з вересня 2019 року. При цьому сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 21 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням сторін. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву, за змістом якої він визнає позов та просить розірвати шлюб. Розгляд просить провести за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 06 жовтня 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1434, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №168, [INFO] у вказаному шлюбі народилася [PERSON] (а.с.8). Як вказує позивачка у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони з вересня 2019 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання дитини з матір`ю, чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 06 лютого 2010 року, актовий запис №18, посилаючись на те, що між ними шлюбні відносини припиненні, вони проживають окремо, збереження їхньої сім`ї неможливе, з причин різних поглядів на сімейне життя. Від даного шлюбу є дві неповнолітні дитини: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд не надавати їм з відповідачем строк для примирення, у разі неявки відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають дві неповнолітні дитини: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, про надання їм строку для примирення заяву до суду не подали. Дані обставини підтверджуються даними паспорту позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження, довідкою про склад сім`ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

07 липня 2020 року до суду надійшов вказаний позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказувала, що шлюб з відповідачем було взято 13 серпня 1999 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені у вересні 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 27 липня 2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали, про що надали письмові заяви, відповідач позов визнав у повному обсязі. З огляду на ч.3 ст. 200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 13 серпня 1999 року, який зареєстрований у Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис за № 627, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у вересні 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення не погодилися, відповідач позов визнав в повному обсязі. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна фактично відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу необхідно присвоїти прізвище [PERSON] - [PERSON] Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягала на стягненні з відповідача коштів у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

07 липня 2020 року Київський районним судом м. Полтави ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» Полтавської обласної державної адміністрації до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради в особі головного лікаря, який діє в інтересах [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Київської районної у місті Полтаві ради про стягнення заборгованості, яким частково задоволені позовні вимоги. Судом не вирішено питання судових витрати. У судове засідання особи, які беруть учать у справі не викликались. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 липня 2020 року по цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» Полтавської обласної державної адміністрації до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради в особі головного лікаря, який діє в інтересах [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» як опікуна [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за період з 01.11.2015 року по 01.01.2019 року у розмірі 24 442 грн. 37 коп. При ухваленні судового рішення не вирішено питання про судові витрати. Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. (а.с.1-2). Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позовні вимоги задоволено частково, а саме 88 % , отже з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1690 грн. 48 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

07\~липня 2020\~року МКП\~«Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~заборгованості за\~послуги по\~теплопостачанню в\~сумі 40\~367грн\~47\~коп.\~за період\~ з\~1\~лютого 2014\~року по\~31\~травня 2020\~року.\~На обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що відповідач\~є мешканцем\~кв.\~ [ADDRESS] , площею 71,6\~кв.м.та не здійснює оплату за комунальні послуги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, у випадку неявки відповідача, просив провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надсилав. Суд із письмової згоди представника позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що місце\~проживання [PERSON] \~ у\~встановленому законом\~порядку зареєстровано\~за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №114 від 18 червня 2020 року. За цією адресою МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачу послуги по теплопостачанню за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте останній не оплачує їх в повному обсязі, внаслідок чого за період з 1 лютого 2014 року по 31 травня 2020 року заборгованість становить 40 367 грн. 47 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, платежі за послуги з теплопостачання вносяться власниками квартир, наймачами, орендаторами щомісячно. В силу ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь МКП «Хмельницьктеплокомуенерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 40 367грн 47 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2\~102 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

07 липня 2020 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 07 травня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції , актовий запис за №82. Фактично шлюбні відносини припинено з 01 червня 2019 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання, позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує . Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву слухати позов без його участі. Проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує, зазначає, що питання з ким будуть проживати діти вирішено сторонами в досудовому порядку. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

07 липня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 19.05.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження. Фактично На шлюбні стосунки між подружжям припинені у 2018 році, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, різних поглядах на сімейні відносини і обов`язки. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Відповідно до ухвали суду від 07 серпня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не прибула, надавши заяву про визнання нею пред`явленого позову у повному обсязі, якою просила вирішувати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19 травня 2017 року, актовий запис № 351. У шлюбі подружжя має неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрат з оплати судового збору. Інша частина витрат з оплати судового збору підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved