Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

08 вересня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до Забузької сільської ради Любомльського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Свій позов мотивує тим, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 02 лютого 2014 року, відкрилася спадщина зокрема на нерухоме майно, а саме: житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться по вулиці Вільчанська, 15 в селі Новоугрузьке Любомльського району Волинської області, та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0, 3000 га, 0,1501 га, 0,1397 га, 0,2999 га, 0,2976 га.. Він являється спадкоємцем за заповітом після смерті останньої. Крім нього, спадкоємцем першої черги є його племінниця, онука померлої [PERSON], проте остання спадщину не прийняла. Інших спадкоємців немає. Вказує, що в передбачений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, через необізнаність із порядком прийняття спадщини, оскільки вважав за можливе, будучи сином спадкодавця, оформити свої спадкові права у будь-який час, при цьому не знав, що його вказано спадкоємцем у заповіті. Враховуючи вищевказане, вважає, що строк був пропущений ним з поважних причин, а тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішення суду законної сили. В судове засідання позивач не зявився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Забузької сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] подала до суду заяву у якій вказала, що вимоги позову не визнає та вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з неповажних причин. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Свідоцтвом про право на спадщину серії ВВС № 816316 за законом стверджується, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер 13.02.1994 року є його дружина [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №154116 [PERSON] померла 02 лютого 2014 року в селі Новоугрузьке Любомльського району Волинської області (а.с.5). Довідкою виданою Забузькою сільською радою Любомльського району Волинської області №59/02-16 від 28.03.2017 року та витягом з погосподарської книги №6 за 2011-2015 роки доводиться та обставина, що будинок з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Вільчанська,15 в селі Новоугрузьке Любомльського району Волинської області належав [PERSON] (а.с.5). З державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯК № 086347, серії ЯК № 088468, серії ЯК № 086346, серії ЯК № 086348, серії ЯИ № 551532 слідує, що [PERSON] була власником шести земельних ділянок, які розташовані в селі Новоугрузьке Любомльського району Волинської області та на території Забузької сільської ради Любомльського району Волинської області. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за\~заповітом\~або\~за законом. Відповідно до заповіту складеного 02 червня 2009 року, [PERSON], на випадок своєї смерті, заповідала все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось, своєму синові - [PERSON] та внучці - [PERSON] (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Даний факт стверджується копією паспорта громадянина України серії АС702833 та копією свідоцтва про народження серії IV-УР № 1048129 від 01.12.1962 року (а.с.10,18). Також, спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON]С є її внучка - [PERSON], яка спадщину за заповітом не прийняла. Статтею 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З відповіді приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.26\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як роз'яснено у\~вищевказаній постанові, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. З урахуванням наведених норм та проаналізованих доказів, а також обставин справи, суд вважає наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме те, що йому не було відомо про зміст заповіту, - поважними. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] після смерті [PERSON] здійснює догляд за спадковим майном, що підтверджується довідкою сільської ради. Вищевказані доводи, з врахуванням мети забезпечення виконання волі спадкодавця, є підставою для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заперечення третьої особи, на думку суду, є необґрунтованими і необєктивними, оскільки не враховують, що визначення померлою [PERSON] кола спадкоємців, які мають успадкувати належне їй майно є волею останньої. Оскільки спадкове майно знаходиться та території Волинської області, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved