Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

08 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.04.2017 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Від вказаного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син повністю перебуває на утриманні матері. Позивач та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, добровільно відповідач аліменти також не сплачує. В звязку з чим, просить стягнути із [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила задовольнити. Зазначила також, що на даний час вона тимчасово не працює, в утриманні неповнолітнього сина їй допомагають батьки, стан її здоровя задовільний. Дитина ходить до школи в перший клас, крім того, часто хворіє на ОРЗ. З часу розірвання шлюбу відповідач надавав аліменти в незначних сумах 100-200 гривень. 8 років тому, коли вони з відповідачем проживали як подружжя, останній подарував винові квартиру. Домовленості про те, що квартира буде в рахунок аліментів не було. Також їй відомо, що у відповідача є ще дитина від іншого шлюбу, проте він з нею стосунки не підтримує, допомогу не надає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поштові повідомлення направлені за місцем реєстрації відповідача повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причини повернення на конверті «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення». Також повідомлений про розгляд справи в порядку визначеному ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. На електронну адресу суду від [PERSON] надійшло електронне звернення від 17.05.2018 року, в якому він просить суд врахувати те, що він передав квартиру своєму синові [PERSON] в рахунок аліментів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Судом встановлено, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.04.2017 року, яке набрало законної сили 18.04.2017 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП №093296 від 19.01.2010 року (а.с. 6). В свідоцтві про народження батьком записаний відповідач [PERSON] Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданою 31.01.2018 року директором ПП «Базис» (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 184 Сімейного кодексу України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, знаходиться на утриманні матері. Суд не приймає до уваги звернення відповідача відносно того, що він подарував квартиру своєму синові [PERSON] в рахунок аліментів. Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що він подарував квартиру своєму синові в рахунок аліментів. Крім того, як пояснила в судовому засіданні позивач, [PERSON] подарував квартиру синові, ще коли вони проживали разом як подружжя, та рішення приймали спільно. Оскільки відповідач в судове засідання не зявився, доказів щодо неможливості надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині не надав, а також враховуючи те, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з урахування того, що дитина повинна бути забезпечена і за рахунок матері також. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial