overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

07 квітня 2014р. [PERSON] звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з 10 жовтня 2012р. уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї не має взаємопорозуміння, постійно виникають сварки, позивач вважає, що сім'я розпалась і не бажає відновлювати стосунки з відповідачем, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала клопотання, в якому зазначила, що позов підтримує, та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони 10 жовтня 2012р. зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 229, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] .(а.с. 5) Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.04.2013р.(а.с. 6) Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON]. та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

07 квітня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 01 лютого 1998 року, мотивуючи тим, що не зійшлися характерами та поглядами на життя, що унеможливлює проживання в одній сім'ї. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 1998 року. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину, а саме, доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає зі сторонами. Як видно зі змісту позовної заяви, сторони втратили почуття поваги і любові один до одного. З 2010 р. шлюбні стосунки між ними припинені і спільне господарство вони не ведуть. У своїх письмових заявах до суду сторони кожен окремо наголосили про категоричну відсутність згоди на примирення один з одним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

07 квітня 2014 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 05 липня 1997 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова. Cпільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, введення домашнього господарства, через що між сторонами постійно відбувалися суперечки та сварки. Від шлюбу сторони мають двох дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1997 р., який оформили у Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова, актовий запис № 274 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Пономаренківською сільською радою Харківського району Харкіської області 17.10.2000 р. та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова 12.02.2003 р. (а.с.7). Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, внаслідок чого ставлення один до одного склалося як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. Подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеною заявою (а.с.3). Заявник просить суд постановити рішення, яким визнати факт належності йому [PERSON], трудової книжки серія [NUMBER], виданої на його ім'я 24 червня 1991 року на Іллічівському судноремонтному заводі. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 24 червня 1991 року йому було оформлено трудову книжку [NUMBER] після працевлаштування на Іллічівському судноремонтному заводі. При оформленні книжки його особисті дані були записані помилково, зокрема, по батькові, замість [PERSON], як вказано в паспорті і свідоцтві про народження, та інших документах, записано як «[PERSON]». Вказане підтверджується копіями зазначених документів. Судове рішення йому необхідно для оформлення пенсії, оскільки працівники пенсійного фонду відмовляються признати трудову книжку з невірно вказаними даними. Здійснити виправлення по-батькові на судноремонтному заводі не має можливості, оскільки зазначене підприємство знаходиться у стадії ліквідації. В судовому засідання заявник підтримав свої вимоги і просить їх задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню у повному обсязі, за слідуючими підставами. У свідоцтві про народження заявника, він записаний як [PERSON], [INFO], його батьком записано [PERSON] (а.с.4). За записом у паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого 28.02.1996 року Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області заявник є [PERSON] [INFO] (а.с.5). У військовому квитку серії [NUMBER], виписаному 01.08.1991 року заявник записаний, як [PERSON], [INFO] (а.с.3). В дипломі серія [NUMBER] виданому 19.07.1991 року (реєстровий №879) заявник записаний, як [PERSON] (а.с.6). За довідкою №64 від 20.01.2014 року ДНЗ «Іллічівський професійний судноремонтний ліцей», [PERSON], [INFO] в період з 01.09.1988 року по 19.06.1991 року навчався в ПТУ-15 (а.с.9). При оформленні на роботу 24.06.1991 року відділом кадрів Іллічівського судноремонтного заводу ім. 50-річчя СРСР [PERSON] було виписано трудову книжку серії [NUMBER] в якій було записано його по батькові, як «[PERSON]», хоча за всіма документами він «[PERSON]» (а.с.7-8). За таких обставин заява [PERSON] підлягає задоволенню. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення пенсії. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 10116 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу [PERSON] він позичив гроші в сумі 900 доларів США, що еквівалентно 10116 грн. Про цей факт позики відповідач написав розписку від 26.01.2013 року, та зобов'язувався повернути борг до травня 2013 року. Однак у вказаний термін відповідач борг не повернув. Ухиляючись від виконання грошового зобов'язання, відповідач не повертає борг через, що за захистом своїх прав позивач звернувся до суду. Просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 10116 грн. (еквівалентно 900 доларів США), а також сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 10116 грн., сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.17, 21, 22). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З письмових доказів справи, а саме розписки (а.с.6) слідує, що 26 січня 2013 року відповідачем [PERSON] було взяте зобов'язання про повернення 900 доларів США [PERSON] до травня 2013 року. Офіційний курс гривні до іноземних валют встановлений НБУ України становить: за 100 доларів США - 1124,16 грн., що підтверджується довідкою від 03.04.2014 року (а.с.7). Стаття 524 ЦК України гласить, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. При цьому також зазначено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. В судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2013 року [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 900 доларів США, що еквівалентно 10116 грн., а останній отримав у борг грошові кошти у вказаному розмірі, про що відповідач власноручно написав розписку, підтвердивши укладення договору позики у простій письмовій формі та взяв на себе зобов'язання повернути кошти в строк до травня 2013 року. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що з боку позичальника [PERSON] зобов'язання взяті ним 26.01.2013 року, не виконані, позика в сумі 900 доларів США, що еквівалентно 10116 грн., [PERSON] не повернута, а тому позов є підставним, а його вимоги доведеними і такими, що підлягають до задоволення Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору - 243,60 грн. (а.с.1,2) та і 487,20 грн. витрат на правову допомогу, згідно розрахунку (а.с.9-11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що під час оформлення договору дарування дізнався про існування розбіжностей в написанні його імені у свідоцтві про право на спадщину за законом від 25 жовтня 1996 року. Так, у цьому документі його ім'я помилково зазначено як «[PERSON]», тоді як фактично його ім'я «[PERSON]». Посилаючись на викладені обставини, просив встановити факт належності йому вказаного свідоцтва. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, про причини неявки свого представника заінтересована особа суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 25 жовтня 1996 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори заявникові було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, при заповненні якого, перекладаючи ім'я з російської мови на українську, допущено помилку - замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]» (а. с. 5). Вказані розбіжності у написанні прізвища ставлять під сумнів належність цього документу саме заявникові. Викладене підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями паспорту заявника, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а. с. 4), з яких вбачається, що його ім'я - [PERSON], а також показаннями допитаної в якості свідка у цій справі [PERSON]. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказане вище свідоцтво про право на спадщину належить саме [PERSON], але при його виготовленні неправильно зазначене ім'я, зважаючи на що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказав, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 13 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, за актовим записом №3. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Майнового спору не має. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна. Майнового спору не має. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, за актовим записом №3 (а.с.4). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 18 червня 1994 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося за причиною відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння, різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей. Шлюбно - сімейні відносини припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. На даний час позивач створив сім»ю з іншою жінкою. Спір про майно буде вирішений у добровільному порядку. За взаємною згодою дочка залишається проживати разом з матір»ю. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягав (а.с. 12) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1994 року, який оформили у Бірківській сільській раді Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 17 /а.с. 4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не даний час не існує. Між сторонами досягнута згода про майбутнє місце проживання їхньої неповнолітньої дитини. За взаємною згодою дочка залишиться проживати разом з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 03.05.2008 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у Новодолинській сільській раді Овідіопольського району Одеській області, актовий запис №03. Від цього шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитини залишити їй на виховання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03.05.2008 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у Новодолинській сільській раді Овідіопольського району Одеській області, актовий запис №03. У сторін від спільного життя є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивач з відповідачкою не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved