Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

08.09.2015 року позивачі звернулися з вищезазначеним позовом та просили суд постановити рішення про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що спірне житло належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло видане 14.07.1994 року АТ Фірмою «Укргазбуд», згідно з розпорядженням №186 від 14.07.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 19.06.2007 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. і зареєстроване в реєстрі за № 5-3185. Зазначають, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у вищезгаданій квартирі з 27.05.2009 року. Між тим зазначають, що відповідач у спірну квартиру не вселявся і не проживав в ній, особистих його речей в квартирі немає, комунальні платежі не сплачує, квартирою не цікавиться та не з'являється з місцем реєстрації. Позивачі вважають, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше року, чим порушує права позивачів, як власників квартири. Враховуючи вищевикладене, просили позов задовольнити. В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд заслухавши думку позивачів, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане 14.07.1994 року АТ Фірмою «Укргазбуд», згідно з розпорядженням №186 від 14.07.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 19.06.2007 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. і зареєстроване в реєстрі за № 5-3185 (а.с.6-7). Як вбачається з довідки Форми №3 від 17.08.2015 року у спірній квартирі на даний час зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач), [PERSON], (відповідач) [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] ( (а.с.5). В судовому засіданні позивачі пояснили, що відповідач не є членом сім'ї позивачів, а відповідача було зареєстровано за спірною адресою на прохання останнього з метою працевлаштування в м.Києві. Зазначили, що у спірну квартиру відповідач не вселявся і не проживав в ній, речі відповідача у квартирі відсутні, жодних перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинилися. Також зазначили, що відповідач не цікавиться спірною квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. В зв'язку з чим позивачі сплачують всі необхідні платежі, які нараховуються і на відповідача. Дані обставини також підтверджуються актом від 25.08.2015 року, з якого вбачається, що в спірній квартирі відповідач - [PERSON] не проживає з 2010 року (а.с.9). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч.2,3 ст. 156 ЖК України, за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині другій ст.64 цього Кодексу. Згідно ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку , що відповідач втратив право користування спірною квартирою, оскільки він без поважних причин не проживає у спірному житлі понад рік. Вбачається, що в розумінні вимог чинного законодавства, відповідач не є членом сім'ї позивачів, тобто власників житла. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні понад рік, позивачі жодних перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинили. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не цікавиться спірною квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. Оцінюючи матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад рік без поважних причин. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів витрати пов'язані з розглядом справи у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved