Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

08.09.2015 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7620,43 грн. Мотивуючи його тим, що 24.11.2010 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем, [PERSON] був укладений кредитний договір № BLANК00002839, згідно якого відповідач отримала кредит на поточні потреби у розмірі 4500 гривень, терміном повернення кредиту 24.11.2013 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 25 % річних, комісія за управління кредитом 1,75% від суми кредиту. Відповідно до умов договорів погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із основного боргу та процентів а також інші витрати згідно умов договору. Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу Українизобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № BLANК00002839 від 24.11.2010 року відповідач станом на 26.08.2015 року має заборгованість 7\~620 (сім тисяч шістсот двадцять) гривень 43 копійки, яка складається з наступного: - 2866,06 грн. прострочена до повернення сума кредиту; - 745,53 грн. прострочені проценти за користування кредитом; - 959,06 грн. комісія за обслуговування кредиту; - 3049,78 грн. плата за пропуск платежів. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила. Перевіривши матеріали справи та докази, судом встановлено наступне. 24.11.2010 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]»\~\~та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLANК00002839, згідно якого, [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 4500 (чотири тисячі пятсот) гривень на строк до 24.11.2013 року. Відповідно до вказаного договору банк свої зобовязання виконав, надавши відповідачу по справі кредит. В свою чергу відповідач вказані в договорі зобовязання не виконувала, у звязку з чим станом на 26.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 7 620 (сім тисяч шістсот двадцять) гривень 43 копійки. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19 березня 2016 року включно. Відповідно ч.1 ст. 3 до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»(далі - Закон) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Згідно ч.3ст. 37 Закону Фондбезпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 38 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до ст. 512-513 ЦК України позичальник зобовязаний виконати свої зобовязання, що виникли з підстав неналежного виконання ним власних зобовязань за кредитним договором та погасити заборгованість перед новим Кредитором. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового Кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позовні вимоги підтверджуються: копією договору (а.с.3-5), копією графіка погашення заборгованості (а.с. 6, копією розрахунку заборгованості (а.с. 7), копією рішення ВДФГВФО № 63 від 20.03.2015 року (а.с. 8). У звязку з тим, що на момент подання даної позовної заяви, а саме 30.08.2015 року (згідно відмітки на конверті) діяв Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, то відповідно до п 22 ч. 1 вказаного Закону від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ст.ст.525,526, ч. 1 ст. 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору таЦивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно дост. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також, згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з положеннямист. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 1ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідност. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved