Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

09 березня 2016 року позивач [PERSON] спілка «Станіславська» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № 222 від 05 червня 2013 року відповідач 1 отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. під 40 % річних на строк з 05 червня 2013 року до 05 червня 2016 року. З метою забезпечення умов даного кредитного договору 05 червня 2013 року був укладений договір поруки між позивачем та відповідачем 2. Так як відповідачі не бажають у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 222 від 05 червня 2013 року заборгованість за кредитом у сумі 8 767,76 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 6\~103,70 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн., усього на загальну суму 16\~249,46 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали, пояснили, що у звязку з важким матеріальним становищем не мають коштів для сплати заборгованості. Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 червня 2013 року між [PERSON] спілкою «Станіславська», Кредитодавцем, та [PERSON], Позичальником, був укладений кредитний договір № 222, відповідно до умов якого Кредитодавець зобовязується надати Позичальникові кредит у сумі 10\~000,00 грн. на строк з 05 червня 2013 року до 05 червня 2016 року зі сплатою за користування кредитом у розмірі 40 % річних (а.с. 3-5). 05 червня 2013 року між [PERSON] спілкою «Станіславська», Кредитором, та [PERSON], Поручитель, був укладений договір поруки, відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати усім своїм майном по зобовязаннях [PERSON], які виникають з Кредитного договору № 222 від 05 червня 2013 року (а.с. 7). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 222 від 05 червня 2013 року, станом на 01 березня 2016 року заборгованість складає на загальну суму 14 871,46 грн., що складається з заборгованості за кредитом 8 767,76 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6 103,70 грн. (а.с. 9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, суду не представлено. Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав. На підставі частини 1\~статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно частин 1-2 статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають заборгованість за кредитним договором № 222 від 05 червня 2013 року станом на 01 березня 2016 року на загальну суму 14 871,46 грн., Суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані, що відповідачі вжили заходи для належного виконання зобовязання за укладеним договором, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з вини відповідачів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378,00 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках. На підставі викладеного, відповідно до статей 524, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 610, 611, 612, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved