overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 лютого 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя у неї з Відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність на підставі наявних у справі доказів, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15 травня 2014 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4); від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до [PERSON].з урахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог, на обґрунтування якого зіслалась на те, що [INFO] її дочка-відповідачка по справі народила сина [PERSON], який на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. З травня 2015 року відповідачка вихованням сина не займається, не відвідує, його фізичним і духовним розвитком не цікавиться, а також уникає обов'язку по його утриманні. Посилаючись на ці обставини позивачка вважає, що дії відповідачки свідчать про її ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, тому вони є підставами для позбавлення її батьківських прав і що таке позбавлення буде в інтересах дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачка до суду не прибула, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення її батьківських прав відносно сина, визнає в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Полонської районної державної адміністрації в судовому засіданні проти позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини Із досліджених у справі обставин доведено, що відповідач [PERSON] являється матір'ю неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає разом позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідачка створила нову сім'ю, народила другу дитину в жовтні 2015 року і без будь-яких поважних причин сина не провідує, не спілкується, його фізичним та духовним розвитком не цікавиться та не виконує свої батьківські обов'язки. Згідно зі ст. 8 Закону України «про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За висновком органу опіки та піклування Полонської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], щодо сина [PERSON] і таке позбавлення буде в інтересах неповнолітньої дитини. Таким чином наведені обставини дають суду підстави про доведеність свідомого ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітнього сина, тому вважає за необхідне позбавити її батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 03 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 652. Від даного шлюбу сторини неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 03 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 652 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 11 січня 2003 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №1. У даному шлюбі народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через несумісність характерів та розбіжність у життєвих поглядах. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просила справу розглянути у її відсутності, наполягала на підтриманні позовних вимог та заперечила проти надання строку для примирення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про відкладення провадження у справі не клопотав, заперечень проти позову не подав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження 1-ЕГ №062512, що між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Матвіюк) І.І. 11 січня 2003 року укладено шлюб, який зареєстрований [PERSON] сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №1. У шлюбі в сторін народилося троє дітей: 12 січня 2003 року син [PERSON], 12 грудня 2003 року дочка [PERSON], 20 квітня 2006 року дочка [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження 1-ЕГ №108284, І-ЕГ №125299 та 1-ЕГ №028634. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача на користь [PERSON] сплачені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). У позовній заяві [PERSON] стверджує, що будинок належить їй на праві власності. Відповідач [PERSON], громадянин Польщі, студент семінарії, зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS], з 16.07.2013 року на прохання Одесько-Сімферопольської дієцезії для проходження практики та виїхав з України у зв'язку з закінченням практики восени 2013 року на постійне місце проживання до Польщі, з того часу за вказаною адресою не проживає (а.с.5). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутність не просив. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Будинок за адресою - Одеська область, [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] (а.с. 7). Відповідач [PERSON] за адресою - Одеська область, [ADDRESS], не мешкає з 2013 року, виїхав у зв'язку з закінченням практики на постійне місце проживання до Польщі (а.с. 5, 8-9, 16-22). За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов у межах заявлених вимог в порядку ч. 1 ст. 11 ЦПУ України, визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що 05 квітня 2015 року померла її сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Вони є єдиною спадкоємицею, однак не може підтвердити свої родинні відносини зі спадкодавицею та оформити спадщину, оскільки в свідоцтві про народження відсутнє по-батькові заявниці. Представник заявниці [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, в судове засідання не зявився, надано заяву за підписом сільської голови [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Заявниця [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] народилася 18 лютого 1939 року с. А-Зорине Березанського району Миколаївської області, та її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копіями актового запису про народження № 16 від 27 лютого 1939 року та про укладення шлюбу № 1 від 12 лютого 1993 року. [PERSON] народилася 15 квітня 1930 року в с. А-Зорине Березанського району Миколаївської області, та її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. 13 березня 1962 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копіями актового запису про народження № 763 від 27 вересня 1945 року та про укладення шлюбу № 9 від 13 березня 1962 року. [PERSON] померла 05 квітня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 210384. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], померлої 05 квітня 2015 року, а відтак вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В заяві зазначила, що 12 лютого 1999 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільний син [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 12.01.1999 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 4). Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 128 від 07.12.2015 року, виданої адвокатом Євтуховою Т.Д. (а.с. 7), позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власницею домоволодіння, яке розташоване за адресою с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області вул. Кармелюка, 63, в якому зареєстрований відповідач як зять. З 05.12.2014р. відповідач в звязку з розірванням шлюбних відносин з її дочкою переїхав на постійне місце проживання до Кіровоградської області. Відтоді він житловим будинком, в якому зареєстрований не користується, не проживає у ньому. Обовязків члена сімї, повязаних з утриманням житлового приміщення, оплатою комунальних послуг, проведення поточного ремонту житлового будинку не виконує. Особистих речей відповідача у будинку немає. Запропонувавши відповідачу знятися з реєстраційного обліку добровільно, отримала відмову. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судові засідання не зявлявся, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с. 25, 26). З`ясувавши позиції позивачки та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] являється власницею домоволодіння, яке розташоване за адресою с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області вул. Кармелюка, 63, в якому зареєстрований відповідач. [PERSON] не проживає у житловому будинку позивачки понад один рік, обовязків члена сімї, повязаних з утриманням житлового приміщення, оплатою комунальних послуг, проведення поточного ремонту житлового будинку не виконує. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернулася\~ до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] В судове засідання позивач не зявилась, надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи\~ повідомлений у встановленому законом порядку , шляхом направлення поштової кореспонденції, заяв про розгляд справи за його\~ відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Матеріалами справи встановлено, що 12.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 840.(а.с.4) .\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Від шлюбу сторони мають малолітню дитину- доньку, [PERSON], [INFO].(а.с. 5) Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства та проведення вільного часу, у звязку із чим фактично припинилось в березні 2015 року, спільного господарства\~ не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, у разі спілкування між подружжям постійно виникають сварки та суперечки, дитина мешкає з позивачем. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не предявлялись. Таким чином, \~ з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

07 грудня 2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною подією. Вказаним рішенням позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] (який проживає за адресою: [INFO], м.Білгород-Дністровський, Одеська область) на користь [PERSON], [INFO] (який проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], РНОКПП [NUMBER]) матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22\~796,00 грн. Стягнуто з [PERSON] (який проживає за адресою: [INFO], м.Білгород-Дністровський, Одеська область) на користь [PERSON], [INFO] (який проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], РНОКПП [NUMBER]) моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8\~000,00 грн. \~Стягнуто з [PERSON] (який проживає за адресою: [INFO], м.Білгород-Дністровський, Одеська область) на користь [PERSON], [INFO] (який проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], РНОКПП [NUMBER]) судові витрати в розмірі 333,00 грн.\~\~\~ В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Однак при ухваленні судом рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, а саме витрат на проведення експертизи в розмірі 480 грн, які у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved