Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

09.08.2018р. позивач звернулася до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій просила: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.04.2017року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №464; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу) [PERSON], щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2018року і до повноліття [PERSON], [INFO].; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу)[PERSON], щомісячно, починаючи з 08.08.2018року і до досягнення сином [PERSON], [INFO]., трьох років, та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, примирення між сторонами неможливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачем, при цьому сторони не дійшли згоди щодо порядку та способу виконання аліментних зобов'язань відповідачем щодо утримання вказаної дитини, крім того позивач потребує матеріальної допомоги на її утримання, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO] народження, до досягнення ним трирічного віку. Позивач позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила розглядати справу у її відсутність (а.с.34). Належним чином повідомлений відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у заперечення вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Судом встановлено, що від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачем, при цьому сторони не дійшли згоди щодо порядку та способу виконання аліментних зобов'язань відповідачем щодо утримання вказаної дитини, крім того позивач потребує матеріальної допомоги на її утримання, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO] народження. Згідно з положеннями ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами належить розірвати. Враховуючи положення ст.430 ЦПК України, наявність зобов'язання щодо утримання дитини у обох батьків, суд вважає, що позов належить задовольнити і в частині вищевказаних вимог щодо стягнення вказаних аліментів, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить розподілити таким чином: судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. належить стягнути з [PERSON] в доход держави; судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved