Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

08 лютого 2017 року завідуючий 10-м відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 11.09.2015 року недієздатний [PERSON] був госпіталізований до КЗ СОР 1 ОСЛ. Щомісяця, згідно вимог ст. 15 вказаного Закону, [PERSON] оглядався комісією лікарів-психіатрів 1 ОСЛ м.Ромни, виносились рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. 19.01.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого, пацієнт не здатний задовольнити життєві потреби на мінімальному рівні і ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному закладі КЗ «1ОСЛ м.Ромни». У судовому засіданні представник КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом [PERSON] не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації (а.с.5). Заінтересована особа [PERSON] та адвокат не заперечували проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено його опікуном [PERSON] ( а.с.7). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 12 серпня 2016 року [PERSON] продовжено госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу - 1 ОСЛ строком до 6 місяців (а.с.8). Після проведеного лікування [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді : «Шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», внаслідок чого, не в змозі задовільнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі (а.с.3). Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря- психіатра Пінчук І.М. та [PERSON] Згідно довідки 1 ОСЛ [PERSON] хворіє психічними захворюваннями з 1991 року та являється інвалідом 2 групи по психічному захворюванню. З приводу захворювання, багаторазово і тривалий час знаходився на лікуванні в КЗ СОР 1 ОСЛ. Госпіталізація з 19.11.1992 року по 28.12.1992 року, з 07.05.2014 року по 26.06.2014 року, з 12.09.2014 року по 17.11.2014 року, з 17.02.2015 року по 01.04.2015 року, з 16.04.2015 року по 12.06.2015 року, з 20.07.2015 року по 09.09.2015 року, з 11.09.2015 року по теперішній час ( а.с.5). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, в зв'язку з чим не може задовольнити життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved