Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. На день смерті [PERSON] проживала одна. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,3168 га., яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП №005023, розташованої на території Девладівської сільської ради на підставі рішення сесії Девладівської сільської ради від 21.03.2001 року №19-13/ХХІІІ. За життя [PERSON] написала заповіт, зареєстрований у реєстрі Девладівської сільської ради, за №121, у якому заповіла земельну ділянку площею 8,3168 га., яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 8,3168 га. Позивач фактично прийняв спадщину померлої [PERSON], яка складається із земельної ділянки площею 8,3168 га., яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП №005023і звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу відповідних документів про прийняття спадщини, але йому було відмовлено із-за пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. В листопаді 2010 року [PERSON] тяжко захворів і по цій причині пропустив термін для подачі заяви на прийняття спадщини померлої [PERSON]. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Відповідач - [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі, про що надав до суду відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: згідно ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 5). На день смерті [PERSON] проживала одна (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,3168 га., яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №005023, розташованої на території Девладівської сільської ради на підставі рішення сесії Девладівської сільської ради від 21.03.2001 року №19-13/ХХІІІ (а.с. 4). За життя [PERSON] написала заповіт, зареєстрований у реєстрі Девладівської сільської ради, за №121, у якому заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Позивач фактично прийняв спадщину померлої [PERSON], яка складається із земельної ділянки площею 8,3168 га., яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №005023 і звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу відповідних документів про прийняття спадщини, але йому було відмовлено із-за пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). В листопаді 2010 року [PERSON] тяжко захворів і по цій причині пропустив термін для подачі заяви на прийняття спадщини померлої [PERSON] (а.с. 10). Пропущення строку сталося через те, що позивач хворів, тому не мав можливості раніше звернутися до нотаріуса. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наведеного випливає, що встановлений строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України прав про спадкування» №7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що позивачем строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку, що необхідно визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду заперечень на позовну заяву, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у повному обсязі. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved