Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

07 квітня 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 09 вересня 2000 року між ним та [PERSON] зареєстрований шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини відсутній. Майнового спору в сторін не виникає. Сторони припинили вести спільне господарство. Життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд шлюб розірвати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 травня 2021 року відповідача, [PERSON] , викликано до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити без його участі. Позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій прохала справу проводити без її участі. Проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 вересня 2000 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Радянській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №3. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Статтями 51 Конституції України та 24\~ Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки, чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно у сторін не має. Спір про місце проживання дітей відсутній. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Оскільки відповідач не подала до суду заяву про зміну прізвища під час розірвання шлюбу, тобто не скористалась своїм правом на зміну прізвища, то суд вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] доцільно надалі іменувати прізвищем [PERSON] . Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільгни, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.6). Відповідно до п.8 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то із відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved