Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

07.12.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, у якому просить визнати за ним право власності на садовий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складалось із садового будинок [ADDRESS] , збудованого на земельній ділянці площею 0,0382 га у садівничому товаристві «Червона троянда» у Дніпровському районі м. Києва. Рішенням Київської міської ради від 24.02.2000 року №31-5/752, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0382 га в СТ «Червона троянда» та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІУ-КВ №144316 (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:66:620:0008). В зв`язку з тяжкою хворобою [PERSON] не була спроможна та не встигла оформити право власності на садовий будинок і одержати відповідне свідоцтво. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,0382 га в СТ «Червона троянда» та садовий будинок [ADDRESS] . За заявою позивача 08.08.2002 року державним нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно земельної ділянки площею 0,0382 га, яка розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:66:620:0008). 17.03.2015 року позивач отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на цю земельну ділянку. Стосовно права власності на збудований на цій земельній ділянці садовий будинок, Київське міське бюро технічної інвентаризації 14.03.2017 року повідомило позивача, що згідно реєстрових книг на будинок за адресою: [ADDRESS] право власності не реєструвалось. 30.11.2017 року позивач подав заяву про державну реєстрації права власності на садовий будинок в Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 06.12.2017 року позивач отримав рішення про зупинення розгляду вказаної заяви в зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує набуття права власності на садовий будинок і 30.01.2018 року одержав рішення про відмову у державній реєстрації права власності на будівлю, що розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:66:620:0008). 20.02.2018 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно садового будинку із посиланням на те, що у спадкоємця відсутні необхідні документи. Позивач зазначає, що саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] у зв`язку з тяжкою хворобою за життя відповідних дій по оформленню свого права власності та одержання відповідного свідоцтва про право власності на житловий будинок і спричиняє сьогодні подання даної позовної заяви про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину позивач не може. Позивач стверджує, що майнових спорів з приводу заявлених вимог про спадкування зазначеного будинку не існує. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті [PERSON] немає. Ухвалою суду від 09.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20.01.2021 року закрите підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні та витребувано належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] 29.01.2021 та 09.02.2021 року до суду надійшли відзиви відповідача на позовну заяву у яких представник відповідача просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника відповідача. 23.02.2021 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи у справі СТ «Червона троянда», у яких зазначено, що товариство не заперечує проти оформлення права власності на садовий будинок [ADDRESS] на [PERSON] , просить розглянути позовні вимоги згідно законодавства України та проводити судові засідання без участі представника товариства. 02.02.2021 року до суду надійшло клопотання Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про розгляд справи без участі представника. До початку проведення судового засідання позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Позивач є рідним сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Як вбачається з матеріалів справи, на час смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю. 15.05.2003 року позивач звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] . Зі змісту наявної в матеріалах справи копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що державним нотаріусом було видано позивачу декілька свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у тому числі і стосовно земельної ділянки, яка розташована у [ADDRESS] . При цьому, своєю постановою від 20.02.2018 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно садового будинку розташованого у [ADDRESS] », оскільки позивач не надав документи, які посвідчують право власності спадкодавця на це нерухоме майно. За змістом Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2015 року, позивач 12.03.2015 року на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрував своє право власності на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:66:620:0008). Своїм листом від 14.03.2017 року КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило позивача, що згідно з даними реєстрових книг буд. (ділянка) 9 за адресою: [ADDRESS] на праві власності не реєструвалася. Рішенням державного реєстратора №38552525 від 06.12.2017 року був зупинений розгляд заяви позивача про державну реєстрацію права власності на будинок, оскільки з поданих заявником документів вбачається, що право власності на земельну ділянку виникло у заявника на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, разом з тим згідно технічного паспорту від 06.03.2017 року садовий будинок в [ADDRESS] побудовано у 1998 році, тож заявнику слід надати документ, що підтверджує набуття права власності на садовий будинок. Рішенням державного реєстратора №39429713 від 30.01.2018 року позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на садовий будинок, оскільки у встановлений строк ним не усунуто обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду його заяви. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1258, 1261 ЦК України). Згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В межах розгляду справи судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги майна померлої [PERSON] , як її рідний син. Після смерті своєї матері позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і в подальшому своєї заяви не відкликав. Померла [PERSON] за життя заповіту не складала і будь-яка особа, окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталась. Убачається, що [PERSON] на належній їй на праві власності земельній ділянці, що розташована у [ADDRESS] , було збудовано садовий будинок і стосовно вказаного садового будинку оформлено технічний паспорт, однак за життя [PERSON] не здійснила державної реєстрації свого права власності на будинок у встановленому законом порядку та в подальшому померла. Указане свідчить про те, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно належного спадкодавцю садового будинку, тому спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за позивачем права власності на будинок у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved