Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

08.10.2020 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 17.06.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції до суду звернулась [PERSON] , також в позові просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 4500,00 гривень на кожного з дітей, починаючи стягнення з дати звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ними припинені шлюбні відносини, вони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер та на думку позивача підлягає розірванню. Позивач зазначає, що діти від даного шлюбу мешкають з нею, чоловік мешкає у м.Києві, тому вона вважає за доцільне визначити місце мешкання дітей з нею та оскільки між сторонами, як батьками не вирішено питання щодо утримання дітей, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на їх утримання. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. від 19.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. В судовому засіданні представник позивача адвокат Філіпова Є.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні В матеріалах справи міститься відзив на позов, в якому відповідач - [PERSON] погодився з позовним вимогами щодо розірвання шлюбу та не визнає позовні вимоги щодо визначення місця мешкання дітей та стягнення аліментів на їх утримання, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Боднар М.О. підтримав наданий відзив та не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3\~ст. 259 ЦПК України\~якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Враховуючи, що дії відповідача щодо часткового визнання позову не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне прийняти часткове визнання позову відповідачем та ухвалити часткове рішення про задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався, на примирення позивач не згоден, оскільки сторін по справі нічого не об`єднує, а також беручи до уваги той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. У судовому засіданні встановлено, що сім`я між [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно, з боку сторін клопотань щодо надання строку на примирення не надходило, шлюб носить формальний характер. Тому суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст.114 ч.2 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . За обставин, суд дійшов висновку, що подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз\~сім`ю\~шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Outcome: approved