Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

09.09.2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до суду. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що 06.05.2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис 196, від якого є малолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач вказувала, що батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає, чим поставив позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач знаходиться в працездатному віці, працює, є фізично здоровою людиною, інших аліментних зобов'язань не має, та має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за іі відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі ( а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини позовних вимог не заперечував (а.с.18). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис 196, від якого є малолітня дитина, син [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області № 658 від 09.09.2015 року (а.с.8). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], приймає до уваги те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є фізично здоровою людиною, працює, інших аліментних зобов'язань немає, доказів протилежного суду не надав. Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.09.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 487,20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved