Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

09 грудня 2019 року Будинкоуправління №1 Гвардійської КЕЧ району Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просили суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам у розмірі 12378,80 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 2013 році, на підставі ордеру №54 від 18.09.2013 року відповідачеві [PERSON] , на склад сім`ї з двох чоловік було надано квартиру [ADDRESS] . На ім`я відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , на який він зобов`язаний щомісячно вносити плату за спожиті комунальні послуги. Відповідачі користувалися комунальними послугами, але на протязі тривалого періоду не вносили за користування жилою площею та плату за надані комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.12.2017 року по 30.09.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 12378,80 грн., яка складається з наступного: 11500,05 грн. - заборгованість по квартплаті та комунальним послугам, 321,95 грн. - 3% річних; 556,80 грн. - інфляційні втрати. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у зазначеному вище розмірі. Ухвалою суду від 11 січня 2020 року по справі було відкрито спрощене провадження з викликом учасників провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся з заявою у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою у якій просить розглядати справу без його участі, позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він не був споживачем житлово-комунальних послуг, які надавалися за вказаною позивачем адресою. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі ордеру №54 від 18.09.2013 року відповідачеві [PERSON] , на склад сім`ї з двох чоловік, було надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району від 11.11.2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: основний квартиронаймач - [PERSON] [INFO] (вибув 01.10.2019 року в м.Шостка Сумської області); колишня дружина квартиронаймача - [PERSON] , [INFO] ; донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З повідомлення про зняття з реєстрації місця проживання особи вбачається, що 01.10.2019 року відповідач [PERSON] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач [PERSON] з 19 вересня 2013 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі за текстом - Закон № 2189-VIII), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як встановлено п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2189-VIII, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що передумовою виникнення у особи, яка не є власником житла обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги є факт користування нерухомим об`єктом та отримання житлово-комунальних послуг. З акту фактичного не проживання, складеного депутатом Черкаської селищної ради округу №8 Рековим В.В. від 11.02.2020 року у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що з 18 вересня 2013 року по теперішній час фактично [PERSON] не проживав та не проживає за адресою: [ADDRESS] . Факт не проживання відповідача [PERSON] за вищезазначеною адресою також підтверджується витягом з послужного списку, згідно якого у період, за який позивачем нараховано заборгованість, відповідач проходив службу у Шосткинськму ОМВК Сумської області. З огляду на викладене, суд вважає що у відповідача [PERSON] не виник обов`язок зі сплати за житлово-комунальні послуги, оскільки він не є ні власником, ні користувачем житла за адресою якого надавались послуги, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Разом з тим, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відомостей про те, що остання не користується житлом суду не надано. Суд вважає, що у відповідача [PERSON] , яка фактично є користувачем житлового приміщення виник обов`язок зі сплати за житлово-комунальні послуги з огляду на наступне. У ч.1 ст.12 Закону № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.7 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.2 ст.7 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Однак в порушення вимог зазначеного закону наймачем житла не вносилась плата за житлово-комунальні послуги, в результаті чого з 01.12.2017 року по 30.09.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 12378,80 грн., яка складається з наступного: 11500,05 грн. - заборгованість по квартплаті та комунальним послугам, 321,95 грн. - 3% річних; 556,80 грн. - інфляційні втрати (а.с.11-19). У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 12738,80 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial