Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

09.03.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до ТОВ «ФК «Профіт капітал», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 25.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64635516 на підставі виконавчого напису від 20.01.2021 № 8120, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Після ознайомлення із зазначеними матеріалами [PERSON] став відомий зміст виконавчого напису, згідно якого між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 03.02.2020 було укладено кредитний договір № 8138165, а сума яка підлягає стягненню становить 11 784,00 грн. Позивач акцентував, що згідно з текстом спірного виконавчого напису на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами від 10.07.2020 № 10072020 правонаступником TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал», проте будь-яких правовідносин ані з TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ані з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» він не мав і не має. Посилаючись на зазначені обставини та на порушення нотаріусом умов безспірності заборгованості, позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги. 15.03.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином засвідчену копію виконавчого напису та належним чином завірені копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис від 20.01.2021 № 8120. 08.04.2021 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про продовження процесуальних строків для подачі відзиву, яке в судовому засіданні 17.05.2021 було задоволено судом. 03.06.2021 в судове засідання з`явилися позивач і його представник, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Станом на дату розгляду справи витребувані судом матеріали у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. та відзив на позовну заяву до суду не надійшли. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні представник позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно паспорту позики від 03.02.2020 між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір № 8138165 за яким [PERSON] було надано позику в сумі 6 000,00 грн шляхом їх перерахування на рахунок позичальника строком користування 29 днів та сплатою 467,20 % річних. В подальшому на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами від 10.07.2020 № 10072020 правонаступником TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» стало ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал», яке звернулося до приватного нотаріуса з заявою про видачу виконавчого листа з метою стягнення заборгованості у безспірному порядку. 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 8120. В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» звернулось із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. із заявою про примусове виконання рішення. 25.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64635516 на підставі виконавчого напису від 20.01.2021 № 8120, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Згідно зі ст. 18 ЦК України та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовими висновками, наведеними у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс 17, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 61-154св18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі № 644/6221/16-ц зазначив, що з огляду на те, що адміністративними судами було скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, відповідні положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не підлягають застосуванню. Тобто перелік діє у попередній редакції, за якого виконавчий напис має вчинятися на оригіналах нотаріально посвідчених угод. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено на окремому аркуші, а не на оригіналі нотаріально посвідченої угоди. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: вимоги про усунення порушення зобов`язання, опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, документів, що підтверджували б передання коштів від кредитора боржнику. Поряд з цим, суд бере до уваги також те, що відповідачем не спростовано посилань позивача про те, що між ним і TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та в подальшому з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» взагалі не існувало будь-яких правовідносин. Наявний в матеріалах виконавчого провадження приватного виконавця Шевченко Т. С. паспорт позики є одностороннім актом ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал», який не містить підпису позичальника [PERSON] . З огляду на викладене, спірний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved