Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

09 березня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного 19 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 січня 2017 року у неї утворилася заборгованість у сумі 14 794 грн. 27 коп., яка складається з наступного: 373 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом, 10 133 грн. 60 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3 106 грн. 40 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. штраф (фіксована частина), 680 грн. 68 коп. штраф (процентна складова). У звязку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 38). Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася. Повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик у судове засідання повернулося без вручення у звязку з тим, що за місцем реєстрації відповідачка не проживає. На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що остання належним чином сповіщена про час, день і місце розгляду справи (а. с. 46). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 19 листопада 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку «Універсальна 30 днів пільгового періоду». Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлена із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами банку, погодилась, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, зобовязалася виконувати вимоги вказаних Умов та Правил і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 6). Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобовязаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил при порушенні клієнтом строків платежів за будь яким із грошових зобовязань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті в першу чергу. Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та Правил визначено, що за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. За змістом п. 2.1.1.12.13 Умов та Правил у випадку порушення позичальником строків по сплаті процентів за користування кредитом, зазначених у Памятці клієнта/довідці про умови кредитування, п. п. 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.7, 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4 даних Умов, згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України сторони погодили, що протягом періоду неналежного виконання позичальником зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти у розмірі фактично сплачених позичальником. При цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом сплачує банку неустойку в розмірі, передбаченому п. п. 2.1.1.12.6.2 і 2.1.1.12.7.4 (а. с.8-31). Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році, і становить 3%. Пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних) становить 30 днів по кожній витраті. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Комісія за зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки ПриватБанку становить 4% від суми операції; в банкоматах інших банків України 4% + 5 грн./1$; в зарубіжних банкоматах 3%+30 грн./3$. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується один раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом або відсотками на пять і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Комісія за моніторинг неактивної карти в розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 грн. (або еквівалент за курсом НБУ) на місяць (а. с. 7). Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. З наявного в матеріалах справи розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору, вбачається, що отримавши кредит, [PERSON] частково погашала заборгованість за кредитним договором, але не своєчасно і не в повному обсязі вносила щомісячні платежі. Останній платіж було здійснено 09 червня 2014 року у розмірі 192 грн. 95 коп. Внаслідок цього станом на 31 січня 2017 року у відповідачки утворилася заборгованість за кредитом у загальному розмірі 14 794 грн. 27 коп., яка складається з наступного 373 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом, 10 133 грн. 60 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3 106 грн. 40 коп. заборгованість за комісією, а також штрафи в загальній сумі 1 180 грн. 68 коп. (а. с. 4-5). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що факт порушення відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 13 613 грн. 59 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 19 листопада 2010 року, яка складається з наступного: 373 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом; 10 133 грн. 60 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 106 грн. 40 коп. - пеня та комісія за обслуговування кредиту. Що стосується вимог про стягнення з відповідачки штрафів у загальному розмірі 1 182 грн. 68 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню. Тобто, з огляду на викладене, з відповідачки не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1 182 грн. 68 коп. необхідно відмовити. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом судового збору в розмірі 1 472 грн. 32 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а. с. 1-2). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 15 085 грн. 91 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial