Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

09 вересня 2014р. до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги були мотивовані тим, що батьку відповідача [PERSON] належала 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.01.2002 року. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом житловий будинок в цілому складається з однієї кам'яної житлової будівлі під літ. «А», площею 33,4 кв.м. з надвірними спорудами господарськими спорудами під літ. «Ж,3» - вбиральні, №1-3,5,7,8 - огорожа, І - мостіння, розташованих на земельної ділянці площею 600 кв.м. Самовільно збудовані: житлове приміщення «Д», прибудова «а-6», сараї «Г,Е», літня кухня «М» до цього свідоцтва та оцінки спадкового майна не включено. Інші частини будинку належать [PERSON] - 1/3 частина та [PERSON] - 22/25 частин. [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно. Згідно спадкової справи №237/2006 року до майна померлого [PERSON] вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач [PERSON]. Позивач стверджує, що його мати [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) - дружина померлого [PERSON] постійно мешкала разом зі своїм чоловіком, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом разом з відповідачем по справі в рівних частках, тобто по 1/6 частині житлового будинку [ADDRESS]. Мати позивача [PERSON] померла [INFO], вищевказані обставини встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.03.2013р.. На підставі викладеного, позивач просив визнати за право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частині житлового будинку [ADDRESS]. В процесі розгляду справи до суду надійшла інформація, що позивач [PERSON] помер. Так, 18 травня 2015 року на адресу суду надійшли копія актового запису про смерть [PERSON], який помер [INFO]. №11856 від 24.11.2014 року та повний витяг з ДРАЦС про смерть №0001532160 від 28.04.2015 року складені відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління. (а.с. 48-51) Ухвалою суду від 03.06.2015р. провадження по справі було зупинено до вступу в справу процесуального правонаступника. (а.с. 58) Згідно листа Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 20.07.2015р. № 2414/10-16, спадкова справа після померлого [INFO]. [PERSON] не заводилась. (а.с. 59) Враховуючи, що спірні правовідносини, допускають правонаступництво, то відповідно ст. 1277 ЦК України, ухвалою суду від 16.12.2015р. замість померлого позивача [PERSON] судом було залучено Одеську міську Раду. (а.с. 69) Одеська міська Рада в суд надіслала до суду уточнену позовну заяву, згідно якої просила визнати спадщину після смерті [PERSON] що складається 1/6 частині житлового будинку [ADDRESS] відумерлою та передати дану частку до комунальної власності м. Одеси. (а.с. 96). В процесі судового розгляду представник Одеської міської Ради підтримав позовні вимоги, а також згідно письмового клопотання просив справу розглянути у його відсутність. Представники відповідача заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що мати померлого позивача [PERSON] - [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] перебувала з ним в розірваному шлюбу, а тому не може бути спадкоємцем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [INFO]. помер [PERSON], який був зареєстрований у будинку [ADDRESS] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частині житлового будинку [ADDRESS]. В Четверту Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини своєчасно звернувся лише син померлого [PERSON] - [PERSON]. (а.с. 20) З матеріалів спадкової справи вбачається, що 06 лютого 1991р. був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, тільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після [PERSON], який помер [INFO].. В свої позовній заяві [PERSON] стверджував, що його мати [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) - дружина померлого [PERSON] постійно мешкала разом зі своїм чоловіком, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом разом з відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дійсно проживала у будинку [ADDRESS] на час смерті [PERSON], який помер [INFO].. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги. В той же час, оскільки в спадщину вступив спадкоємець першої черги [PERSON], згідно ст. 1258 ЦК України, [PERSON] не успадковує спадщину. Судом також встановлено, що [PERSON] померла [INFO]., актовий запис 5173 від 12.06.2007р. зареєстрований Першим відділом ДРАЦС Приморського районного управління юстиції у м. Одеси. В Четверту Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини 07.11.2007р. звернувся лише син померлої [PERSON] - [PERSON], якому було видано свідоцтво про право на спадщину на кошти. (а.с. 131) Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише 16 грудня 2013р.. Таким чином, згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки заява про прийняття спадщину була подана несвоєчасно. Вищевказані обставини були роз'яснені [PERSON] листом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 19.12.2013р. № 5283/02-14. Крім того, було повідомлено про необхідність надання документів, які посвідчує родинні зв'язки. Однак [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з цього часу. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки спадщину не можна вважати відумерлою, а тому й відсутні підстави для передання будинку у власність територіальної громади м. Одеси.

Outcome: dismissed