Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

07 липня 2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 08 серпня 1998 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в Олександрівському відділі реєстрації актів громадянського стану (далі - Відділ РАГС) Кіровоградської області, актовий запис № 56. Під час шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу є те, що стосунки у подружжі зіпсувалися, зникло взаєморозуміння, кожен має власні погляди на подружнє життя. Всі ці обставини призвели до того, що подружжя фактично припинило шлюбні відносини з початку червня 2020 року. [PERSON] у позовній заяві просив суд розірвати між ним та відповідачем шлюб, який зареєстрований 08 серпня 1998 року Олександрівським відділом РАГС Кіровоградської області (а.с. 2). Ухвалою судді від 04 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 20). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву, отриману судом 06.07.2020, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 11). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, отриману судом 02.09.2020, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 27) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 08 серпня 1998 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Олександрівським відділом РАГС Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 20 жовтня 2008 року зроблено відповідний запис за № 56, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] / [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] (а.с. 8). Під час шлюбу в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом РАГС Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, серії [NUMBER] від 07.07.2003 (а.с. 9); Встановлено, що стосунки у подружжі зіпсувалися, зникло взаєморозуміння, кожен має власні погляди на подружнє життя. Всі ці обставини призвели до того, що подружжя фактично припинило шлюбні відносини з початку червня 2020 року. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, стосунки у подружжі зіпсувалися, зникло взаєморозуміння, кожен має власні погляди на подружнє життя, подружжя фактично припинило шлюбні відносини з початку червня 2020 року, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Тому, суд уважає необхідним віднести понесені судові витрати у сумі 840,80 гривень, які документально підтверджуються наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с. 1), за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved