overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

09.08.2017 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача\~ - Будичанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, за участю третьої особи - відділу Держгеокадастру у Чуднівському районі Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки загальною площею 2,41 га з кадастровими номерами 1825880800:00:000:0783 та 1825880800:00:000:0154, які розташована на території Будичанської сільської ради,\~ Чуднівського району Житомирської області. Інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні.\~ Позивач не може оформити своїх спадкових прав у звязку з допущеними помилками в написі кадастрових номерів земельних ділянок. Позивач у судове засідання не з'явилась, від представника позивача за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява, згідно якої представник позивача позов підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач - Будичанська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Будичанська сільська рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Третя особа відділ Держгеокадастру у Чуднівському районі Житомирської області не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

09.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося у звязку з тим, що відповідач проявляв не повагу до неї, а також через відсутність спільних інтересів та втратою один до одного інтересу, завдяки чому їхнє спільне життя і збереження сімї стало не можливим, спільно не проживають з 2008 року, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та прохає задовольнити. Майновий спір відсутній, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Майновий спір відсутній, примиритися не бажає. Згідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 1981 року в Едвинський с/Раді, Удорського району, Комі АРСР, про що зроблено відповідний актовий запис № 30. З 2008 року позивач та відповідач спільне господарство не ведуть та\~ проживають окремо. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір на даний час відсутній. Позивач та відповідач примиритися не бажають. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем «Смульська». Відповідно до\~статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд позовної вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн.00 коп. З врахуванням викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

09.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 09.03.2012 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 156. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя 30.03.2012 року народилася донька - [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання сторони не зявилися, повідомлялися належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просять позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «Стрік». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09.03.2012 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Суворова/ уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 156, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 168328 /а.с. 6/. 30.03.2012 року народилася [PERSON], актовий запис № 2885, що слідує із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 301737, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 7/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад рік, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 15.10.2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 131, зазначивши, що разом з відповідачем не проживає та не підтримує шлюбні відносини. Шлюб розпався через різницю характерів та поглядів на життя. Від шлюбу мають сина [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилась надавши суду заяву про розгляд страви за її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився про дату час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 15.10.2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №131. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №201263. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], 06.10.2015 року. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із позовної заяви,суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 20.12.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, постійно виникали сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, внаслідок чого протягом останнього року вони проживають окремо. Посилаючись на те, що примирення між ним та відповідачкою неможливе ні за яких умов, позивач просив суд розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких просили суд розірвати їх шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.12.2010 року, який був зареєстрований в Бобрицькій сільській раді Любашівського району Одеської області ( актовий запис № 08). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сторони спільно не проживають, звернулись до суду з заявами, у яких просили суд розірвати їх шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~ сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2006 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~Позивач\~ в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. \~Відповідач\~ в судове\~ засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 03 листопада 2006 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні\~ відносини припинили 05 червня 2017 року через постійні сварки та непорозуміння,\~ розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 18.06.1994 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Після розірвання шлюбу дитину просить проживати з матірю. В судове засідання позивач не зявився. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявилася також. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бень». Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Сторони 18.06.1994 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міському відділі реєстрації актів громадського стану Житомирської області, актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач та відповідач в своїх заявах наполягали на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає обґрунтованим подальше проживання сина разом з матірю. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Бень». Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.12.2013 року, при цьому мають трьох спільних малолітній синів: [PERSON], [INFO], Остапа, [INFO] та Тімура, [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; відповідач не зявилася, при цьому передала через канцелярію суду заяву про надання 6-місячного строку на примирення з позивачем. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 12.08.2011 року, при цьому мають двох спільних малолітніх синів: Нікіту, [INFO] та Матвія, [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З липня 2016 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. В суді позивач категорично відмовився від надання строку на примирення з відповідачем і пояснив, що після припинення сімейних відносин сторони неодноразово намагалися примиритися, проте це не надало позитивних результатів і не призвело до відновлення сімї. За таких обставин, на думку позивача, надання судом строку на примирення призведе лише до затягування розгляду справи, але не відновить сімю, навіть, з огляду на те, що він не має такого бажання. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Сторони в судове засідання не зявилися, при цьому через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17.05.1995 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

09.08.2017 року позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 04.04.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Має з ним доньку - [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейні відносини не склалися, відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. З травня 2017 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. На даний час з відповідачем проживають окремо. Відтак позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 04.04.2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 328. Останнім часом сімейні відносини між сторонами не склалися, на даний час проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони не досягли згоди по її утриманню. Відповідач у своїй заяві визнав позов у повному обсязі. Встановлені факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини./а.с.7,8/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 84, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, відповідно до положень яких шлюб необхідно розірвати та передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу. На підставі викладеного суд вважає за необхідне шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі на утримання дитини до досягнення нею повноліття та з дня подачі позову до суду . Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати та судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved