Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

07 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 05.03.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 05.04.2011 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з останнього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, пояснивши, що не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 400 грн.. Зазначає, що має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також разом з дружиною утримує її доньку від попереднього шлюбу. Крім того, просить врахувати, що він добровільно надає допомогу позивачу на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 05.03.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], який проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області 05.04.2011 року шлюб між стронами розірвано. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Частина 3 ст. 181 даного Кодексу вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини що мають істотне значення. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, суд приходить до висновку, що з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько малолітнього [PERSON], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Також, суд бере до уваги, що відповідач має на утриманні малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та дружину [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» вказує, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Враховуючи майновий стан [PERSON], те, що останній є членом багатодітної сім'ї, суд приходить до висновку звільнити його від сплати судового збору.

Outcome: partial