Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

07.12.2015 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд здійснити тлумачення заповіту складеного [PERSON] 29.07.2010 року, в якому зазначено, що на випадок своєї смерті вона робить таке заповідальне розпорядження: земельну ділянку для ведення товарного с/г виробництва площею 2,0 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Карлівською райдержадміністрацією 12.04.2006 року, заповідає [PERSON], а земельну ділянку для ведення товарного с/г виробництва площею 1,55 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Карлівською райдержадміністрацією 12.04.2006 року, заповідає [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON], яка 29.07.2010 року склала заповіт і на випадок своєї смерті права на земельну ділянку площею 2,0 га заповіла позивачу. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №120 і посвідчено секретарем виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Карлівського району. При волевиявленні заповісти земельну ділянку позивачу, [PERSON] вказала що заповідає земельну ділянку [PERSON] порівну, що є неможливим, оскільки спадкоємець такої земельної ділянки один. При зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки зі змісту заповіту не зрозуміло на яку частку такої земельної ділянки має право позивач. Позивач вважає, що заповідач заповіла їй таку земельну ділянку вцілому. Вирішити питання часток у спадковому майні з іншим спадкоємцем за заповітом - [PERSON] не можливо, тому позивач звернулася до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримує вимоги позову у повному обсязі і просить суд такий задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу без участі їхнього представника і зазначають, що не заперечують проти задоволення позову. В заяві також зазначено, що при посвідченні заповіту секретарем виконкому Ланнівської сільської ради, останньою помилково було вказано в 4 абзаці слово «порівну». (а.с. 21) Приватний нотаріус Єременко Н.О., яка залучена до участі у справі в якості третьої особи, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. (а.с. 22) Від [PERSON], який був залучений до участі у справі в якості третьої особи і повідомлений про час, дату та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 27-28), жодних заяв не надходило, причина його неявки в судове засідання суду не відома. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК - заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з частинами 1-2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ч. 3 ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно з частинами 1-2 ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями; у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно з положеннями частин 1-2 ст. 213 ЦК України - зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами), а на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Відповідно до ч. 3 даної статті, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2010 року секретарем виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Кохановською Н.В. було посвідчено заповіт [PERSON], яким вона заповіла в тому числі: - належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,55 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Карлівською райдержадміністрацією 12.04.2006 року, заповідає [PERSON]; - належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Карлівською райдержадміністрацією 12.04.2006 року, заповідає [PERSON], [INFO], яка народилася в с. Тепениця Олевського району Житомирської області порівну. Заповіт міститься на аркуші справи №5. Копія Державного акту серія [NUMBER], що посвідчує належність [PERSON] земельної ділянки площею 3,55 га, з призначенням - для ведення товарного с/г виробництва, розташованої в адміністративних межах Ланнівської сільської ради, долучена до матеріалів справи. (а.с. 6) Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що 12.08.2012 року [PERSON] померла. (а.с. 7) З постанови нотаріуса від 30.10.2015 року вбачається, що [PERSON] звернулася до неї з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться на території Ланнівської сільської ради і належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту серія [NUMBER], спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] У видачі свідоцтва нотаріусом відмовлено, оскільки у заповіті від 29.07.2010 року не визначено частки спадкоємців [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11) Досліджені вище докази свідчать, що ділянка, яку заповідає [PERSON] спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] в частинах 2,0 га та 1,55 га відповідно - це ділянка загальною площею 3,55 га на яку видано Державний акт серія [NUMBER]. При цьому, зазначивши, що [PERSON] вона заповіла 1,55 га, [PERSON] зазначила у заповіті, що заповідає [PERSON] 2,0 га порівну. Заповіт було складено зі слів [PERSON] і на її прохання секретарем виконкому с/р, а [PERSON] заповіт прочитала і підписала особисто, про що у ньому зазначено. У своєму листі до суду від 21.12.2015 року Ланнівська сільська рада зазначає, що при складанні заповіту секретарем с/р було допущено технічну помилку в абзаці 4 заповідального розпорядження, а саме: помилково вказано слово «порівну» після слів «Житомирської області» (а.с. 21). Виходячи з положень пунктів 2.10, 2.17 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений Наказом МЮУ від 11.11.2011 року №3306/5 і є діючим - на даний час внести виправлення до тексту документа не можливо. Не можливо внести виправлення до заповіту і відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, що діяв до 02.12.2011 року і був чинним на момент складання заповіту, - що вбачається з п. 17 такої Інструкції. Таким чином, не розтлумачивши заповіт в судовому порядку, позивач не має можливості успадкувати майно, що належало [PERSON] З самого тексту заповіту вбачається, що при його написанні дійсно помилково було зазначено слово «порівну» в абзаці 4 заповідального розпорядження, оскільки заповідачем зазначено лише одного спадкоємця на земельну ділянку площею 2,0 га, який не може успадкувати земельну ділянку порівну. При цьому іншому спадкоємцю на таку земельну ділянку, [PERSON] заповіла 1,55 га, що вбачається з попереднього - третього абзацу заповідального розпорядження. В сумі 1,55 га та 2,0 га становлять 3,55 га на які видано Державний акт серія [NUMBER]. Таким чином, суд приходить до висновку, що заповідач визначила частки спадкоємців [PERSON] та [PERSON] - 1,55 га та 2,0 га відповідно, а зазначене в абзаці 4 слово «порівну», зазначене помилково і суд вважає за можливе розтлумачити заповіт таким чином, в частині майна, що заповідається позивачу. При цьому суд не може розтлумачити заповіт в частині майна, що заповідається [PERSON], як про це просить позивач, оскільки він не є стороною у справі. Отже позов підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за можливе розтлумачити заповіт [PERSON] від 29.07.2010 року, а саме, що відповідно до заповіту [PERSON] заповіла [PERSON] належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Карлівською райдержадміністрацією 12.04.2006 року. В задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити.

Outcome: partial