Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

08.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить визнати відмову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ»(АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ») в поверненні [PERSON] готівкових коштів в іноземній валюті (долари США) в сумі 75 212,96 в повному обсязі в порядку, передбаченому укладеними між [PERSON] та банком договорами, незаконною. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ», ідентифікаційний код: 25959784, на користь [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER], суму вкладу та нарахованих відсотків в розмірі 75212,96 дол. США в іноземній валюті в повному обсязі однією сумою через касу банку. Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ»(АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ»), ідентифікаційний код: 25959784, на користь [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER], судовий збір в розмірі 3 897,60 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник позивача позов підтримала та прохала його задовольнити. Представник відповідача прохав відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що банк жодним чином не порушував прав позивача, а відтак вимоги [PERSON] є необґрунтованими оскільки Правлінням Національного банку України 29 серпня 2014 року була прийнята постанова № 540 « Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України, підпунктом 9 пункту 1 якої містить обмеження, а саме уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу( отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Зазначена вимога поширюється на видачу ( отримання) готівкових коштів як у межах України, так і за її межами незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2013 р. між [PERSON] та АТ «Сбербанк Росії» був укладений договір № 263/212/534624 про відкриття депозитного рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування. Відповідач на умовах та в порядку, передбаченому договором та умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», затвердженими Наказом Голови Правління № 37 від 16.01.2012 р., які є невід'ємною частиною всіх укладених між [PERSON] та банком договорів, прийняв від [PERSON] на депозитний рахунок 70409,05 дол. США. Факт залучення коштів на депозитний рахунок підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 95755106 від 25.11.2013 р. Термін повернення вкладу 27 листопада 2014 р. Процентна ставка за вкладом 7,15 %. 27.11.2014 р. [PERSON], як вкладнику, в зв'язку зі спливом строку розміщення вкладу по договору підлягає поверненню вклад та виплата процентів, нарахованих за весь строк розміщення вкладу. Згідно п. 3.3.3.5 повернення вкладу та виплата процентів здійснюється відповідачем у безготівковій формі шляхом перерахування належних вкладнику сум на поточний рахунок вкладника в день настання терміну повернення вкладу. Поточний рахунок № [NUMBER] відкрито в банку на підставі договору банківського мультивалютного рахунку від 08.07.2011 р. № [NUMBER]. Бажаючи отримати всі належні кошти в повному обсязі в іноземній валюті (долари США) готівкою через касу відділення банку в м. Полтава, позивач своєчасно повідомив про це відповідача. 27.11.2014 року сума депозиту - 70409,05 дол. США та нарахованих процентів -4803,91 дол. США, а всього 75212,96 дол. США по договору зарахована банком на поточний рахунок № [NUMBER] та відповідно до заяви повинна була видана в повному обсязі готівкою в іноземній валюті через касу банку, проте при зверненні до відповідача в відділенні № 3 м. Полтава замість видачі коштів позивачу було вручено відповідь на заяву-лист від 27.11.2014 р. № 164/7/63-4. В листі відповідач посилаючись на постанову Правління Національного банку України № 540 від 29.08.2014 р. «Про ведення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України, відмовив в видачі всіх належних [PERSON] коштів, обмеживши видачу еквівалентом 15 000 грн. на добу. Такі дії відповідача повністю суперечать положенням діючого законодавства та умовами договорів, укладених між позивачем та банком. Відповідно до п. 1.3.4.1. Умов та п. 6.1. Договору 2 закріплено право самостійного розпорядження коштами, які знаходяться на власному поточному рахунку, відкритому в банку, що є порушенням права позивача щодо повернення суми вкладу та нарахованих процентів в установлений строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Застосування банком Постанови № 540 задля врегулювання розрахунків між [PERSON] та банком, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до п.п. 1,3 Указу Президента України від 03.10.1992 р. № 493/92 « Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» встановлюють, що нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Нормативно-правові акти набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо інше не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Відповідно до п. 4а Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою КМУ 28.12.1992 р. № 731 зазначено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду, якщо в них є одна або більше норм, що зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності і не можуть бути застосовані. При направленні на виконання та опубліковані нормативно - правового акта посилання на дату і номер державної реєстрації є обов'язковим. На офіційному сайті Міністерства юстиції України дані про реєстрацію постанови Правління Національного банку України № 540 від 29.08.2014 р. « Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» відсутні. Таким чином, Постанова Правління Національного банку України № 540 від 29.08.2014 р. « Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» є не чинною і не може бути застосована. Таким чином з огляду на викладені обставини, є достатні підстави для визнання дій відповідача з відмови в поверненні коштів незаконними. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання( неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Поверненню [PERSON] підлягає зайво сплаченого сума збору в розмірі 243,60 грн., оскільки відповідно до ЗУ « Про судовий збір» максимальна сума судового збору становить 3654 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved