Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

09 березня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення та виділення частки у спільні сумісній власності подружжя та з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що 13\~лютого 1970\~року вона,\~ [PERSON] ,\~уклала шлюб\~з [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] . В шлюбі\~вони побудували\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями,\~що розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де разом\~проживали,\~вели спільне\~господарство. Зазначений будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, власником якого зареєстрований [PERSON] . В позові\~також вказувала,\~що після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] \~заведена спадкова\~справа №\~173/2019\~від 04.09.2019,\~подана заява\~про прийняття\~спадщини від\~ [PERSON] \~дочки померлого,\~на підставі\~заповіту,\~посвідченого Лелюхівською\~сільською радою\~Новосанжарського району\~та позивачки,\~ [PERSON] -\~дружини померлого,\~згідно із\~законом. Маючи намір виділити належну позивачці Ѕ частину із спільного майна подружжя та отримати обов`язкову частину у спадщині на підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України вона звернулася до Новосанжарської державної нотаріальної контори. 24.06.2020 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зазначала, що між нею та відповідачкою не досягнуто згоди, щодо виділення частини із спільного майна подружжя. Крім того, посилалась на те, що оригінал свідоцтва про право на власність знаходиться у відповідачки і вона відмовляється його надавати. Зазначила, що в період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , як подружжям, договір про поділ майна не укладався, тому, відповідно до ст. 69, 70 СК України, частки майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, дружини та чоловіка під час поділу є рівними. У зв`язку з відсутністю у позивачки правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та відсутністю виділу часток у спільній сумісній власності вона позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном, тому бажає визнати зазначений будинок спільною сумісною власністю подружжя, визначити частки власників в спільній сумісній власності - по 1/2 частці кожному та визнати за нею право власності на вище зазначену частину житлового будинку. В зв`язку з вказаними обставинами, з метою захисту своїх прав, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року вказаний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.22-23). 23 березня 2021 року позивачем через канцелярію суду надано уточнену позовну заяву з додатками (а.с.26-29). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.32). Ухвалою суду\~від 02 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.119). Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Чуй А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Пояснення надали аналогічні викладеним у позові. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Прохур Н.І. в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Згідно з частиною 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України\~кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Так, судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Великосолонцівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 26 липня 2019 року, актовий запис № 3, 13 лютого 1970 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим повторно Новосанжарським районним відділом ДРАЦС Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми)\~ 28 січня 2020 року, актовий запис № 19 [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 30.05.2002 житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.92). Зазначений в свідоцтві про право власності жилий будинок зареєстрований Полтавським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] , записаний у реєстрову книгу №3 за реєстровим №339 від 30 травня 2002 року. Відповідно до довідки, виданої Лелюхівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області № 1999/02-26 від 09.12.2019 [PERSON] , [INFO] , на день смерті був зареєстрований, постійно проживав та вів спільне господарство з дружиною [PERSON] у власному домоволодінні на території Лелюхівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з довідкою Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 70/02-26 від 30.01.2020, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та постійно проживає на території Лелюхівської сільської ради у домоволодінні померлого чоловіка [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно з заповітом від 12.05.2014 посвідченим Лелюхівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрованим в реєстрі за № 204, [PERSON] , все належне йому майно, те, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів своїй доньці [PERSON] , [INFO] (а.с.75). Родинні відносини між відповідачкою, позивачкою та померлим [PERSON] підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 14.11.1970, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 79; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] серія [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.79, зворот). Відповідно до довідки Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.01.2021 №490, станом на 14.01.2020 нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація за адресою спірного домоволодіння відсутні (а.с. 11). [PERSON] звернулася до Новосанжарської державної нотаріальної контори про виділ їй Ѕ частини в спільному майні подружжя. Однак, постановою державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманця М.В. від 24.06.2020 за №546/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії (а.с. 17). Згідно із частиною першою\~статті 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Судом встановлено, що на час набуття права власності на спірний об`єкт нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України норми Сімейного кодексу України (далі - СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. Оскільки право власності на спірний об`єкт нерухомого майна набуто до 01 січня 2004 року, застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми КпШС України в редакції, що була чинною на час їх виникнення. Так,\~згідно із\~ст.\~3КпШС , відповідно до закріпленої Конституцією України рівності прав жінки і чоловіка в Україні вони мають у сімейних відносинах рівні особисті і майнові права. Відповідно до\~ст. 22 КпШС\~ майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння користування та розпорядження цим майном. З огляду на викладене, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Статтею 28 КпШС\~визначено, що, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Враховуючи, що спірне нерухоме майно набуто подружжям на час перебування у зареєстрованому шлюбі та є їх спільною сумісною власністю, законом фактично презюмується рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності, а судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток, суд вважає за необхідне визнати, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є рівними та складають по Ѕ частині. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на спростування зазначеного висновку суду. Судом також встановлено, що позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити право власності на вказане нерухоме майно, оскільки його титульний володілець [PERSON] помер, за його життя між співвласниками у праві спільної сумісної власності договору про поділ майна укладено не було, нотаріусом було відмовлено позивачці у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову та необхідності його задоволення, а саме: визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved