Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

10.04.2018 позивачка звернулася до суду і просить стягнути з відповідача половину вартості спільно нажитого майна, автомобілів, а саме 91\~141,11 грн.. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 06.06.1992 по 11.04.2007 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відповідач обіцяв подарувати квартиру дочці, але тепер відмовляється. Тому позивач бажає стягнути компенсацію вартості половини автомобілів. За період шлюбу набули у власність автомобілі: ВАЗ 2108, 1989 року випуску, вартістю на час подачі позову 40\~091,72 грн., та Chevrolet Lacetti, 2005 року випуску, вартістю на час подачі позову у сумі 142\~190,50 грн.. Chevrolet Lacetti відповідач продав 29.03.2007 без її відому. Позивачка вважає, що має право отримати компенсацію половини вартості автомобілів, яка становить 91\~141,11 грн.((40\~091,72+142\~190,50)) :2). Ухвалою суду від 19.04.2018 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за позовом, призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем наданий відзив, у якому заперечував проти позову повністю. Визнав, що перебував у шлюбі з позивачем. Зазначені автомобілі дійсно були. ВАЗ 2108, 1989 року випуску, був проданий співробітнику підприємства де працювали разом з позивачкою. Автомобіль Chevrolet Lacetti, у 2007 році був проданий з відома позивачки. З продажу автомобіля вона отримала 3 000 доларів США. У відзиві просив застосувати строк позовної давності і допитати свідків. 21.05.2018 ухвалою суду призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання о 15-30 07.06.2018. 12.07.2018 ухвалою суду надано представнику позивача до 17.07.2018 строк для подачі клопотання про виклик свідків, закінчено підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідач і його представник заперечували проти позову. Представник також вказав, що позивач пропустив строк позовної давності. Позивачем не надано доказів вартості спірного майна. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України. Згідно ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обовязком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст.ст.\~69-70\~ СК\~України дружина\~і чоловік\~мають право\~на поділ\~майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. З наданих сторонами доказів судом встановлено, що з 06.06.1992 по 11.04.2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Вони мають спільну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. За період шлюбу сторонами набувались у власність автомобілі, які реєструвалися за відповідачем. Так у період шлюбу набутий автомобіль марки ВАЗ 2108, 1989 року випуску, який зареєстрований за відповідачем 04.10.2001. На час судового розгляду автомобіль зареєстрований за відповідачем, що підтверджено листом Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області №31/18-Т-17аз від 01.09.2017. У 2005 році був придбаний автомобіль марки Chevrolet Lacetti, 2005 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем 29.04.2005. Автомобіль Chevrolet Lacetti 29.03.2017 знятий з реєстрації для реалізації та у той же день зареєстрований на нового власника, що підтверджено листом Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області №31/18-Т-17аз від 04.09.2017. Свідок [PERSON], дочка сторін, пояснила суду, що у батьків були машини, але батько кошти з продажу машин матері не дав. Також зазначила, що після припинення шлюбу батьків залишилася з матірю. Свідок [PERSON], пояснив, що працював разом з [PERSON] і [PERSON] у період 2003-2004 років у підприємстві «Ріглі Україна». Купив у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ-2108, червоного кольору, по довіреності. Підтвердив, що у сторін пізніше був інший автомобіль, марки Chevrolet. За умовами роботи у підприємстві «Ріглі Україна» у нього повинний бути автомобіль та йому виплачувалася певна компенсація за витрати пального. Зазначений автомобіль придбавав у [PERSON] саме для роботи. Цей же автомобіль приблизно через пів року перепродав іншому співробітнику підприємства, який також його використовував по роботі. [PERSON] на підприємстві обліковувала витрати палива автомобілів, які використовували працівники для роботи. Зокрема вона обліковувала витрати на зазначений автомобіль, який був куплений у них. Свідок [PERSON], підтвердив, що приблизно в літку 2007 року був присутній при продажу автомобіля марки Chevrolet Lacetti. У його присутності відповідач розмовляв з особами які викупали автомобіль. Також була присутня дружина позивача, [PERSON]. Після продажу відвіз [PERSON] і [PERSON]. Свідок також повідомив, що працював у «Ріглі Україна», де також працювали відповідач та його дружина [PERSON]. Остання займалася якоюсь звітною роботою. Деякі співробітники використовували власні транспортні засоби і їм компенсувалися витрати на пальне. [PERSON] продав ВАЗ 2108, червоного кольору, [PERSON]. Свідки [PERSON] і [PERSON] дали покази, які є логічними і узгоджуються між собою, у звязку з чим не викликають істотних підстав сумніватися у їх достовірності. Свідок [PERSON], [INFO], є свідком на стороні позивачки. З її показів вбачається, що вона особисто не знає обставин в обґрунтування позову. Знає лише про наявність суперечок між батьками зі слів матері. Більше того на час подій припинення шлюбу та встановлених обставин продажу автомобілів свідку було лише 13 та менше років. Показів такого свідка вочевидь є недостатньо. Разом з цим позивачкою всупереч положенням ст.ст. 76, 78, 81, 83 ЦПК України не надано доказів на підтвердження вартості автомобілів та того, що автомобілі продавалися проти волі позивачки, те, що вона не знала про продаж автомобілів при зазначених відповідачем обставинах. Позивачка не надала доказів на спростування показів свідків [PERSON] і [PERSON]. Згідно п.\~22\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України 21.12.2007\~№11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. На час судового розгляду за відповідачем зареєстрований автомобіль марки ВАЗ-2108 але позивач не довів, що відповідач фактично позбувся його проти її волі. Зазначені свідки підтвердили, що позивачка знала про продаж автомобіля. Позивачка не надала доказів вартості автомобіля на час судового розгляду. Роздруківка з Інтернету про вартість автомобілів не є доказом з огляду на належність, допустимість і достовірність (ст.ст. 77-79 ЦПК України) Автомобіль марки Chevrolet Lacetti проданий у період шлюбу сторін. Разом з цим позивачкою всупереч положенням ст.ст. 76, 78, 81, 83 ЦПК України не надано доказів на підтвердження вартості автомобіля та того, що автомобіль продавався проти волі її волі чи без її згоди. Свідок [PERSON] підтвердив продаж автомобіля марки Chevrolet Lacetti спільно позивачем і відповідачем. Втім позивач не надав жодного доказу на спростування показів свідка. Позивач не надала доказів того, що автомобіль ВАЗ-2108 на час судового розгляду справи існує як річ. Тому суд не вирішував визнання за позивачкою права власності на половину автомобіля. Зі спірних обставин вбачається, що автомобіль 1989 року випуску. Судом не встановлено технічний стан транспортного засобу на час продажу свідку [PERSON]. Справа розглядається у 2018 році, тобто коли автомобілю ВАЗ-2108, 29 років. Судом не встановлено технічного стану транспортного засобу на час судового розгляду. Припущення існування транспортного засобу на час судового розгляду є значним ризиком з огляду на те, що такий автомобіль вочевидь є старим та міг не зберегтися у належному технічному стані тощо. Поряд з цим позивачка не позбавлена можливості заявити позов про визнання права власності на автомобіль ВАЗ-2108 та надавати докази існування транспортного засобу тощо. Такі позовні вимоги і факти не були предметом судового розгляду у цій справі, а тому немає підстав для прийняття рішення про визнання права власності. Ураховуючи наведене суд вважає, що немає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed