Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

10.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. У заяві зазначала, що [INFO] помер чоловік [PERSON]. Шлюб з чоловіком заявниця зареєструвала в 1946 році у Консульській частині СРСР в Угорщині, що підтверджується штампом у її паспорті . Проте оригінал свідоцтва про шлюб не зберігся. Від цього шлюбу народилися дочки: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Після смерті чоловіка [PERSON] залишилася спадщина у вигляді майна: квартири [ADDRESS]. Заявниця та її дочки є спадкоємцями першої черги за законом. [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину, а заявниця постійно проживала з чоловіком до його смерті і у відповідності до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину. Проте оформити своє право в установленому законом нотаріальному порядку [PERSON] не може тому, що в неї відсутнє свідоцтво про шлюб з чоловіком. Про цей факі свідчить постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії. Отримати свідоцтво про шлюб [PERSON] не має можливості тому, що консульської установи СРСР в Угорщині вже не існує. Де знаходяться ці архіви і чи збереглися вони взагалі - також невідомо. На неодноразові заяви направлені нею до архівів м. Москву Російської федерації, заявниця не отримала з Росії жодної відповіді ні про наявність ні про відсутність актового запису про шлюб. Просила суд встановити факт реєстрації шлюбу у 1946 році в Консульській частині СРСР в Угорщині [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні представник заявника уточнила заяву та остаточно просила суд встановити факт знаходження у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з [PERSON] з 1946 року по день його смерті -[INFO]. У судовому засіданні представник заявника пояснила, що [PERSON] втратила свідоцтво про шлюб, яке було видане у консульській установі СРСР в Угорщині, якої вже не існує. Відновити його не є можливим, оскільки на неодноразові звернення до архіві у м. Москві Російської федерації заявниця не отримала жодної відповіді,тому іншим шляхом встановити цей факт не можливо. Без вказаного свідоцтва нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому просила суд задовольнити її заяву. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] проти задоволення заяви не заперечували, зазначали, що їх мати [PERSON] та батько [PERSON] дійсно перебували у шлюбі, оскільки вони на власні очі бачили свідоцтво про шлюб, де зазначено, що [PERSON] та батько [PERSON] одружилися у м. Папа Угорщина. Заінтересована особа приватний нотаріус у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі оскільки бачила свідоцтво про одруження, де було зазначено рік одруження 1946 рік, м.Папа, Угорщина. Крім того, зазначала що з 1961 року мешкає у одному будинку із заявницею і весь цей час [PERSON] мешкали однією родиною. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі оскільки бачила свідоцтво про одруження, де було зазначено рік одруження приблизно 1945-1946 рік, м.Папа, Угорщина. Крім того, зазначала що з 1985 року мешкає у одному будинку із заявницею і весь цей час [PERSON] мешкали однією родиною, як чоловік і дружина. Заслухавши пояснення заявниці та свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Реєстрація його смерті відбулася у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції на підставі актового запис №3737 (свідоцтво про смерть [NUMBER]). (а.с.6). [PERSON] зареєструвала в 1946 році у Консульській частині СРСР в Угорщині, що підтверджується штампом у її паспорті [NUMBER] виданим Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 09.09.2003 року. (а.с.4-5) .Оригінал свідоцтва про шлюб не зберігся. Від цього шлюбу народилися дочки: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO].(а.с.9-10) Реєстрація народження [PERSON] відбулася 23.07.1947 року у тій же установі що і шлюб, а саме: в Консульській частині СРСР в Угорщині. Після смерті чоловіка [PERSON] лишилася спадщина у вигляді майна: квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON], та її дочки [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину, а заявниця постійно проживала з чоловіком до його смерті і у відповідності до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину. Це підтверджується довідкою виданою міським комунальним підприємством «Основаніє» від 24.12.2013р.(а.с.8) Проте оформити своє право в установленому законом нотаріальному порядку [PERSON] не може тому, що в неї відсутнє свідоцтво про шлюб з чоловіком. Про цей факі свідчить постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії №169/02-31 від 24.04.2014р. приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу [PERSON] Отримати свідоцтво про шлюб [PERSON] не має можливості тому, що консульської установи СРСР в Угорщині вже не існує. Де знаходяться ці архіви і чи збереглися вони взагалі - також невідомо. На неодноразові заяви направлені нею до архівів м. Москву Російської федерації, заявниця не отримала з Росії жодної відповіді ні про наявність ні про відсутність актового запису про шлюб. Крім того, факт знаходження [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які у судовому засіданні підтвердили даний факт. Згідно з ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану поновлення актових записів цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Оскільки [PERSON] не має документального підтвердження про відсутність актового запису про шлюб зареєстрованого в Консульській установі в Угорщині, вона не може позасудовим шляхом отримати свідоцтво про шлюб тому змушена звернутись за захистом свого законного права до суду. Судом вірогідно встановлено, що заявниця дійсно була дружиною [PERSON], який помер [INFO], із яким знаходилась у шлюбі, зареєстрованому у 1946 році. Зазначена обставина, крім пояснень заявника у заяві, підтверджується її паспортом іншими документами, копії яких маються в матеріалах справи. Крім того, факт знаходження [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які у судовому засіданні підтвердили даний факт. Крім вищенаведеного, підтвердженням реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] штампом у паспорті заявниці, цей факт підтверджується також військовим квитком [PERSON]. на 18 арк. якого у графі сімейний стан записано: «Одружений. Дружина [PERSON]».(а.с.11). Згідно ст. 256 ЦІІК України суд розглядає справи про встановлення фактів до яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень викладених у ч.7 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факі безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факт необхідне заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту знаходження у шлюбі для заявника має юридичне значення, оскільки дає їй можливість прийняти спадщині після смерті чоловіка та реалізувати право спільній власності подружжя в повній мірі. В силу викладеного заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved