Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

07 жовтня 2021 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу у справі про поділ спільного майна подружжя в розмірі 10 000 грн. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені своєчасно та належним чином. Неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, у якому просив заву задовольнити, розгляд проводити без його участі. Відповідач подала до суду клопотання, у якому просила розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи в межах розгляду заяви вважає за необхідне зазначити наступне. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволено. Після ухвалення рішення, а саме 07 жовтня 2021 року представник позивача подав до суду заяву про про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.246 ЦПК України - якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в межах розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення, вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Наявними в справі письмовими доказами підтверджується, що представником позивача вищенаведені вимоги закону дотримані, оскільки ним до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про стягнення витрат за професійну правничу допомогу, а докази про судові витрати ним подано до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Жодних заяв від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу або про неспівмірність витрат до суду не надходило. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 20 квітня 2021 року, копію договору про надання правової допомоги від 29 червня 2021 року, розрахунок суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, за фактично надану правову допомогу [PERSON] станом на 04 жовтня 2021 року, акт приймання-передачі послуг (правничої допомоги) від 04 жовтня 2021 року, копію додаткової угоди погодження договірної ціни - додаток до договору про надання правової допомоги від 20 квітня 2021 року, копію квитанції №0.0.2096940711.1 від 20 квітня 2021 року на суму 5 000 грн., копію квитанції №0.0.2099359551.1 від 20 квітня 2021 року на суму 5 000 грн. З врахуванням вищезазначеного, а також того, що відповідачем, не доведено неспівмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, не подано клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката суд приходить до висновку, що заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Outcome: approved