Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

09 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті громадянина [PERSON], яка настала 23 лютого 2007 року. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], оскільки дружина померлого [PERSON] померла ще 05 січня 2005 року. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини вказує свою необізнаність про існування у [PERSON] спадкового майна, про яке він дізнався випадково під час прибирання його помешкання. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач фактично визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2002 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на розташовану на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку, загальною площею 3,06 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. 30 жовтня 2006 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 30 жовтня 2006 року за реєстровим №211 (а.с.7). 05 січня 2005 року померла [PERSON] (а.с.8) 23 лютого 2007 року помер [PERSON] (а.с.9). Із довідок Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та сам проживав [INFO]. [PERSON] проживає [INFO], провів поховання померлого (а.с.10, 11). За даними Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 12 грудня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкоємці за її прийняттям не зверталися, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні, заповіти від імені померлого відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. У звязку з тим, що [PERSON] через свою необізнаність про наявність спадкового майна не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку такими, що дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved