Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

09.08.2016 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст. 71, 72 Житлового кодексу України просить суд визнати [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю у ньому без поважних причин понад, шість місяців та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у справі. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що позивач по справі [PERSON], донька позивача [PERSON], онука [PERSON] та син [PERSON] (відповідачі по справі), а також донька [PERSON] зі своєю сім'єю, є зареєстрованими в квартирі [ADDRESS]. Дана квартира є комунальною власністю, що підтверджується Довідкою ТОВ «Жилкомсервіс» від 02.08.2016 року. Відповідальним квартиронаймачем є позивач по справі. В 2003 році, син позивача [PERSON] поїхав мешкати до Російської Федерації, а саме до Самарської області. На сьогоднішній день він є громадянином Росії, мешкає та працює постійно в Самарській області. Спірною квартирою в місті Шостка не цікавиться, допомоги в її утримання не надає, в ній не мешкає. На неодноразову пропозицію позивача приїхати до м. Шостка та знятись з реєстрації з адреси квартири [ADDRESS] - відповідач не погоджується, мотивуючи свою відмову браком часу. Інші відповідачі - це донька позивача [PERSON] та онука [PERSON], мешкають в Самарській області Російської Федерації з 2004 року. Так в місті Кінель, онука [PERSON] пішла до першого класу, там закінчила школу та продовжує мешкати в зазначеному населеному пункті Росії. У зв'язку із цим, ані [PERSON], ані [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкають на протязі тринадцяти років, витрати на її утримання не несуть, їх особистих речей у вказаній квартирі немає. Таким чином, відповідачі починаючи 2003 та 2004 років і по сьогоднішній день в квартирі за місцем своєї реєстрації в м. Шостка не мешкають, мають інше громадянство та проживають на території іншої країни, свою частину плати за комунальні послуги не сплачують, речей в спірній квартирі не мають. У зв'язку з цим, обов'язки, що випливають з договору найму житлові приміщення по оплаті комунальних послуг виконує позивач, сплачуючи в свою чергу і частку платежів, які нараховуються в тому числі і на відповідачів. Факт відсутності відповідачів в спірному житлі підтверджується копією Актів: 11.01.2016 року, 21.03.2016 року, 23.04.2016 року, 14.05.2016 року та 11.06.2016 року, які затверджені ТОВ «Жилкомсервіс». Крім цього, факт не проживання відповідачів в спірній квартирі з 203 та 2004 року також підтверджуються свідками, зазначеними в цих актах, які є сусідами позивачки. Визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців, необхідно позивачу для того, щоб в подальшому не сплачувати за них їх частину комунальних платежів, та мати можливість оформити державну допомогу на оплату комунальних послуг. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, судові витрати залишає за собою. Відповідачі, кожний окремо надіслали до суду відповідні заяви - телеграми про розгляд справи без їх участі, по суті позову заперечень не мають. Представник третьої особи ТОВ «Жилкомсервіс» також надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про їх взаємовідносини та ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 130 Цивільно процесуального Кодексу України. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорту позивача, довідку ТОВ «Жилкомсервіс» з якої вбачається реєстрація у спірній квартирі позивача та відповідачів з 1991 та 1999 років, акти ТОВ «Жилкомсервіс» від 11.01.2016 року, 21.03.2016 року, 23.04.2016 року, 14.05.2016 року та 11.06.2016-року про відсутність відповідачів в спірному житлі з 2014 року. суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частина 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначає чіткий перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, але у зв'язку з тим. що відповідач відмовляється виписатися добровільно, єдиною підставою для зняття з реєстрації місця проживання може виступити рішення суду з вимогою про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Надані докази свідчать про те, що відповідачі у спірному житлі не проживають і не цікавляться житлом на протязі декілька років, а саме більше 2- років, не проявляють ніякого інтересу до нього, тому згідно до ст. 71-72 ЖК України відповідачі можуть бути визнані як такі, що втратили право користування житлом. Позивачу даний факт має юридичне значення оформлення державної субсидії на оплату комунальних послуг. При задоволенні позову судом, відповідачі, згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підлягають зняттю з реєстрації місця проживання за рішенням суду. Судові витрати згідно заяви позивача підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved