Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

08 квітня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 17 лютого 2014 року. Спільне життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та сина. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати сина належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання сина, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 30% з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечував щодо сплати аліментів на утримання сина в розміні ? частини (25% зарплати) заробітку. Заслухавши сторін, представника відповідача, проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 7). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, а тому даний позов підлягає до задоволення. Сторони проживають окремо, свого обов'язку утримувати сина відповідач не виконує, малолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивачки слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідачем надано довідку № 3501166 від 30.04.2014 року про те, що він перебуває на обліку як безробітний в луцькому МЦЗ з 28 квітня 2014 року (а.с. 20), копію трудової книжки (а.с. 18-19), згідно якої [PERSON] періодично працює операторм котельні, а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 25% його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього сина, стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що на його утриманні не має непрацездатної дружини і дітей. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині в розмірі - 25% його доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial