Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

09.12.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить житловий будинок, розташований в [ADDRESS] Відповідачка по справі зареєстрована у вказаному будинку, але з 03.06.2014 року не проживає за вказаною адресою. Тому позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом, адже реєстрація відповідачки у спірному будинку перешкоджає їй на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надіслала до суду заяву, в якій на позові наполягала та просила справу слухати у її відсутність (а.с.22). Відповідачка до судовому засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала та просила справу слухати у її відсутність (а.с.23). Представник третьої особи відділу ГІРФО Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області до судового засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.20). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.07.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2203 (а.с.5) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17982652 від 05.03.2008 року (а.с.11). Згідно довідки № 1425 від 04.07.2014 року, виданої Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області, у спірному будинку зареєстровані: [PERSON], 1941 року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] (а.с.6) та відповідно до довідки № 1739 від 27.07.2012 року онука [PERSON], 1992 року народження зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Той факт, що відповідачка з 03.06.2014 р. по теперішній час не проживає у спірному будинку підтверджується актом про не проживання від 04.07.2014 року (а.с.8). На підставі вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для висунення таких вимог не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпоряджання майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б i не позбавляли власника володіння майном, але об'єктивно порушували його права i були протиправними. У відповідності зі ст. 72 ЖК України, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення є відсутність особи понад встановлених законодавством строків. Згідно ст. 71 ЖК України за особою зберігається право користування житловим приміщення на протязі 6 місяців. Отже, відсутність відповідача за адресою проживання понад 6 місяців є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. На підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов позивача знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню частково. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved