Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 01.08.1996 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, актовий запис № 367. Від шлюбу сторони мають доньку- [PERSON] [INFO], сина- [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки між сторонами припинені у зв'язку з тим, що вони різні люди, з різними поглядами на життя і сім'ю, спільне господарство не ведеться. Вважає примирення неможливим, спору про розподіл майна у сторін не існує. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився,надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. . Суд, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01.08.1996 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, актовий запис № 367. ( а. с.5).Від сумісного проживання сторони мають неповнолітніх дітей (а.с.10-12) Причиною розірвання сімейних відносин є діаметрально протилежні погляди на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільного господарства сторони не ведуть. Примирення між сторонами неможливо. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однією зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 191 ЦПК України). Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved