Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

08 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 25 березня 2016 року об'єднано в одне провадження цивільну справу № 206/912/16-ц, провадження № 2/206/375/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та цивільну справу № 206/725/16-ц, провадження № 2/206/348/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що з 09 серпня 2003 року перебуває із [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різне бачення ними відносин подружжя в сім'ї, ставлення до виховання та утримання спільного сина. Давно перестали розуміти один одного, що призвело до постійних скандалів, взаємонеповаги. [PERSON] неодноразово застосовував до неї насильство. Позивач, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї між ними є неможливим. Вони не ведуть спільне господарство понад один рік, будь-які відносини як чоловіка та дружини між ними не існують. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. [PERSON] пояснила, що подружніх відносин не має. [PERSON] довгий час піднімав на неї руку. Жила з ним заради дитини. Перше серйозне ушкодження було у неї шість років тому, у неї були зламані ребра. Вона його тоді пробачила. Але після цього були постійні сварки. Подружніх відносин давно не має, кожен мешкав в окремій кімнаті. В лютому 2016 року вона остаточно пішла, забравши всі свої речі з квартири. Також просила прізвище змінити на дошлюбне. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Пояснив, що йому стало відомо, що [PERSON] його зраджує, у неї було вже чотири коханця, які менше її за віком, про що йому сказав її знайомий. Вона почала затримуватися на роботі, іноді не ночувала вдома. Дійсно скандали були і [PERSON] їх починала першою. З 10-15 січня 2016 року спільне господарство не ведуть. Вона пішла у січня 2016р., але у лютому повернулася за речами. З лютого 2016 року до квартири не поверталася. Вважає, що у січні відносини було припинено. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 09 серпня 2003 року позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 09 серпня 2003 року, актовий запис 113 (а.с.5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14 березня 2007 року, актовий запис 153 (а.с.6). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved