Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

07 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 19 грудня 2014 року у виконавчому комітеті Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 16. 20 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, визнання позову відповідачем, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено,\~що 19\~грудня 2014\~року у\~виконавчому комітеті\~Суховільської сільської\~ради Бродівського\~району Львівської\~області Збавдень М.В. та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 грудня 2014 року (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 2016 року (а.с. 8). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що між нами не має порозуміння, поваги, любові. Вони не підтримують жодних подружніх відносин і проживають окремо. Моральна основа шлюбу відсутня. Сім`ї як такої не має. Кожен живе своїм окремим життям. В них різні погляди на сімейне життя. Вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту і спільного бюджету. Під час проживання разом між ними постійно виникали сварки і конфлікти і все це проходило на очах малолітнього сина, що негативно впливало на його виховання і загальний розвиток. Жодних строків на примирення просить не надавати. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що з 2020 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved