Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

09.08.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є співвласником житлового будинку [ADDRESS] . Іншим власником будинку є [PERSON] В будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який з грудня 2014 року в будинку не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаному будинку вже більше чотирьох років, а його реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, він вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.35). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, судові повістки, що направлялися на його адресу, повернулися за закінченням строків зберігання (а.с.33). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення (а.с.36). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.06.2002 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г. та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 12.07.2019 року державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І. відповідно( а.с.8-9). З домової книги для приписки громадян у будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] у вказаному житловому приміщенні. (а.с.14-16). Згідно Акту від 19.07.2019 року, складеного керівником Комітету мікрорайону «ЖД № 2», [PERSON] з 15.12.2014 року по теперішній час не мешкає у будинку [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до ч. 1\~ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у спірному будинку більше чотирьох років, самостійно покинув зазначений будинок та перестав у ньому мешкати. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування будинком [ADDRESS] , перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved