Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

09.04.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулось КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей», яке діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що малолітній [PERSON] [INFO] був влаштований до комунального закладу за рішенням служби у справах дітей Слов'янської міської ради з метою надання дитині компетентної медичної, педагогічної, психологічної, соціальної та правової допомоги, оскільки дитина опинилась у складних життєвих обставинах залишившись без батьківського піклування. [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітніх [PERSON], [PERSON], однак своїх обов'язків по вихованню та піклування за дітьми не здійснює та ухиляється від їх виконання. Просили позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнути з неї аліменти на їх утримання у розмірі 12 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача, Щука О.В., яка діє на підставі доручення підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, надала пояснення, які співпадають з викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у їх задоволені, зазначивши, що вона змінила образ свого життя, кинула вживати алкогольні напої та хоче займатися вихованням своїх дітей. Прокурор Мєшков Г.М. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та з урахуванням інтересів дітей просив їх задовольнити. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Овчаров Р.В. діючий на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, також наполягав на їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, заслухавши думку прокурора, який підтримав позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС по м. Слов'янську 06.02.2014 року, актовий запис № 703 від 30.07.2008 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько дитини записаний в свідоцтві про народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 3) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС по м. Слов'янську 06.02.2014 року, актовий запис № 984 від 19.10.2011 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько дитини записаний в свідоцтві про народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 4) Відповідно до листа начальника ВКМСД Слов'янського МВ ГУМВС України вбачається, що [PERSON], як мати своїх дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по забезпеченню необхідних умов життя, навчання та виховання. (а.с. 9) Згідно листа в.о. директора Слов'янського ЦСССДМ родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, однак відповідних висновків та змін в своїй поведінці громадянка [PERSON] не зробила. (а.с. 8) Малолітній [PERSON] перебуває в комунальному закладі в друге і за час його перебування в комунальній установі відповідач жодного разу не відвідувала свою дитину, що підтверджується актом закладу від 07.04.2014 року згідно «Книги реєстрації відвідувачів за 2011-2014 роки». (а.с 12) Відповідно до висновку органу опіки та піклування вбачається, що [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує протягом тривалого часу та не приймає мір до покращення умов життя. Малолітній [PERSON] [INFO], був влаштований до комунального закладу за рішенням служби у справах дітей Слов'янської міської ради з метою надання дитині компетентної медичної, педагогічної, психологічної, соціальної та правової допомоги, оскільки дитина опинилась у складних життєвих обставинах залишившись без батьківського піклування В наслідок чого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином в судовому засіданні поясненнями представника позивача, представника третьої особи, а також матеріалами справи, підтверджено факт того, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не спілкується з ними, не проявляє до них належної батьківської турботи, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального та повноцінного самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, хоча має таку можливість, веде аморальний образ життя. Пояснення відповідачки про її покращення образу життя та проявлення батьківської турботи відносно її дітей судом не приймається до уваги, оскільки жодних належних доказів на підтвердження своїх тверджень в порушення вимог ст. 60 ЦПК України відповідачка суду не надала, а рішення суду не може ґрунтуватися на домислах та припущеннях. Крім того доводи відповідачки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Тому, з метою захисту прав та інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON] - суд вважає, що відповідачку [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її дітей. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, питання про стягнення аліментів на дитину суд може вирішити одночасно з позбавленням батьківських прав. Суд вважає доцільним здійснити стягнення аліментів з відповідачки на утримання малолітніх дітей в розмірі 12 частини від усіх видів доходів відповідачки, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того з відповідачки на підставі ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у дохід держави.

Outcome: approved