Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

09.08.2013 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог Відділ опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 18.10.2008 року було зареєстровано шлюб в Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1023. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами припинилися з квітня 2013 року та спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Виходячи з вищевказаного позивач звернулась до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1023. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. Позивач вважає недоцільним надання їм строку для примирення. Клопотань від позивачки щодо зміни прізвища після розлучення до суду не надходило. За таких обставин суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати. Від шлюбу в сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Дитина проживає разом з матір'ю в [ADDRESS]. Батько дитини також зареєстрований за вищевказаною адресою. Вказане підтверджується копією довідки (витягу з домової книги про склад сім'ї та прописки) від 14.05.2012 року. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання, розвиток та навчання дитини, участі у житті та вихованні дитини не приймає, тому позивач заявила вимоги щодо стягнення аліментів в твердій грошовій формі в розмірі 700 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 ЦПК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищевказаного суд вважає за доцільне визначити наступний розмір аліментів, з урахуванням відсутності доказів заробітку та доказів можливості сплати аліментів відповідачем, визначити аліменти в розмірі 700 грн. на місяць. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд стягує з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 700 гривень на місяць з дня подання позовної заяви до моменту досягнення старшою дитиною повноліття, що відповідає засадам розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах простягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Стосовно встановлення місця проживання та способу участі батька у вихованні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина не повинна, крім тих випадків коли є виключні обставини, бути розлучена з матір'ю. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження аморальної поведінки відповідача і свідчили про порушенню ним морально-етичних норм виховання дитини, що може зашкодити дитині. Крім того, позивачем не доведено факт спричинення дитині моральних страждань з боку відповідача. Однак з урахуванням того, що сторони зареєстровані одній і тій самій квартирі, а доказів наявності іншого житла у відповідача до суду надано не було, як і доказів наявності в відповідача самостійного доходу, суд за умови заочного розгляду справи вважає можливим визначити місце проживання дитини з матір'ю. Також суд вважає за умови заочного розгляду справи, за можливе встановити час перебування дитини з батьком протягом п'яти вихідних днів на місяць, а саме першої та третьої суботи місця та другої, третьої четвертої неділі місяця з 12.00 до 20.00 годин у присутності матері за адресою [ADDRESS].

Outcome: partial