Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

10.06.2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11.04.2013 року визнано протиправною бездіяльність державного виконавця та начальника ВДВС Голосіївського РУЮ. Зазначеною постановою встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису , який знаходиться на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві була надіслана йому зі значним запізненням у зв»язку з чим він оскаржував дії державного виконавця до начальника виконавчої служби, однак про результати розгляду його скарги відповіді не отримував. Посилаючись на те, що неправомірною бездіяльністю відповідача - ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він зазнав моральних страждань у зв»язку з порушенням його майнових прав на отримання від боржника грошових коштів, необхідністю вести листування з ВДВС, звертатися до суду зі скаргою, витрачати час та особисті зусилля на участь у судових засіданнях, а також у зв»язку з відчуттям невпевненості та приниженості, завданої неправомірною поведінкою посадових осіб ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. Вважав, що достатньою компенсацією його моральних страждань повинна бути грошова сума у розмірі 5 000, 00 грн.. Завдану йому ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві моральну шкоду просить стягнути з державного казначейства України з тих підстав, що шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов у повному обсязі з зазначених у позовній заяві підстав. Просив, на відшкодування завданої йому з вини ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві моральної шкоди стягнути з Державного казначейства України 5 000, 00 грн.. Крім того, позивач додатково пояснив суду, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві з 14.01.2013 року знаходиться поданий ним на примусове виконання виконавчий напис щодо стягнення з приватного нотаріуса [PERSON] на його користь 453 912, 00 грн., який було подано на виконання за місцем роботи боржника, яка є діючим нотаріусом. У порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було надіслано на його адресу постанову про відкриття виконавчого провадження у зв»язку з чим 30.01.2013 року він був змушений звернутися зі скаргою до начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, яка була отримана 04.02.2013 року, однак про результати перевірки його не повідомлено. За результатами розгляду його позовних вимог до ВДВС Голосіївського РУЮ про визнання бездіяльності протиправною Луганським окружним адміністративним судом 11.04.2013 року було прийнято постанову про визнання протиправною бездіяльності ВДВС Голосіївського РУЮ щодо ненадіслання йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №1147 від 13.05.2010 року, виданого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь 453 912, 00 грн. у строк передбачений Законом України «Про виконавче провадження» та визнано протиправною бездіяльність начальника ВДВС Голосіївського РУЮ щодо невинесення постанови за результатами розгляду його скарги на бездіяльність державного виконавця від 30.01.2013 року. Стверджував, що зазначеними діями відповідача, які судовим рішенням визнані протиправними йому завдана моральна шкода, оскільки відповідач ВДВС Голосіївського РУЮ порушив його законні права та інтереси для відновлення яких він змушений був відступати від своїх життєвих звичок і витрачати час. Завдану йому ВДВС Голосіївського РУЮ моральну шкоду просив стягнути з Державного казначейства України. Представник ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві в судовому засіданні відсутній, про його дату, час та місце повідомлено ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві належним чином. Відповідач - Державне казначейство України направило на адресу суду письмові заперечення, просило розглянути справу за відсутності його представника. З урахуванням думки позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представників відповідачів. Відповідно до змісту письмових заперечень Державного казначейства України, останнє просить відмовити в задоволенні заявлених до нього позовних вимог, посилаючись на те, що воно не порушувало законних прав та інтересів позивача, просило відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ст.ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право можуть мати особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Судом встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11.04.2013 року прийнятою у справі за адміністративним позовом [PERSON] до ВДВС Голосіївського РУЮ про визнання бездіяльності протиправною визнано потиправною бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ щодо ненадіслання [PERSON] копії постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №1147 від 13.05.2010 року, виданого нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], про стягнення з [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] 453 912 грн., у строк передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Визнано протиправною бездіяльність начальника ВДВС Голосіївського РУЮ щодо невинесення постанови за результатами розгляду скарги [PERSON] на бездіяльність державного виконавця від 30.01.2013 року. (а.с.2-5). Звертаючись в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на те, що така шкода була завдана йому протиправною бездіяльністю державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ та начальником ВДВС Голосіївського РУЮ та на підставі вимог ст. 1173 ЦК України просить відшкодувати завдану йому шкоду шляхом безспірного списання з єдиного рахунку Державної казначейської служби України на його користь 5 000, 00 грн.. Однак, правилами ст. 1173 ЦК України, визначено порядок відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю при здійсненні ними своїх повноважень, тобто у зазначеній нормі йдеться про незаконні рішення, дію чи бездіяльність органу державної влади. Характерною умовою такої відповідальності є протиправність актів влади у сфері нормотворчої діяльності.. Між тим, бездіяльність державного виконавця та начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві стосується виконання останніми вимог Закону України «Про виконавче провадження», а не владно-адміністративних відносин. На думку суду, питання про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю державного виконавця щодо невиконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» у частині направлення стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження, а начальника виконавчої служби щодо прийняття акту індивідуальної дії щодо вирішення скарги стягувача на дії державного виконавця підлягає вирішенню судом за правилами ст.ст.23,1167 ЦК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України , моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За правилами ст. 1167 цього Кодексу, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В обґрунтування заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в позовній заяві і в судовому засіданні позивач послався на обставини встановлені судовим рішенням, а також душевні страждання перенесені ним у зв»язку з порушенням його законних права та інтересів для відновлення яких він порушував життєві звички і витрачав час. Проте, за даними судового рішення, Луганського окружного адміністративного суду від 11.04.2013 року встановлено тільки протиправність бездіяльності державного виконавця та начальника ВДВС Голосіївського РУЮ щодо порушення строку направлення стягувачу копії постанови про відкриття провадження та невинесення відповідної постанови за результатами розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця, однак відсутні висновки суду з приводу наявності вини державного виконавця та начальника ВДВС Голосіївського РУЮ щодо встановленої протиправної бездіяльності. Наразі, докази на підтвердження вини протиправної бездіяльності державного виконавця та начальника ВДВС Голосіївського РУЮ суду не надано, а відтак у суду відсутні підстави для висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди, що була завдана внаслідок порушення його прав та інтересів останніми та перенесеними у зв»язку з цим душевними стражданнями, порушенням його життєвих звичок і втратою його часу. З огляду на викладене, заявлені [PERSON] позовні вимоги до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди з підстав допущеної протиправної бездіяльності державним виконавцем та начальником ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві залишити без задоволення. Судові витрати необхідно віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed