Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

09.02.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи 09 лютого 2018 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови, що останній буде продовжувати навчання; - змінити, встановлений рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2006 року, постановленим у цивільній справі № 2-3035/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1860 гривень щомісячно, починаючи з 09.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.01.2014 року по 02.02.2018 року у розмірі 39 114 гривень. Мотивуючи позовні вимоги, зазначила про те, що сторони у справі мають двох спільних дітей: неповнолітню [PERSON], 2005 року народження, и повнолітнього [PERSON], 1999 року народження. Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2006 року з відповідача присуджено до стягнення аліменти у розмірі 536 грн. на утримання [PERSON], та 418 грн. на утримання [PERSON] [PERSON] досяг повноліття, навчається на першому курсі денного відділення у Національному університеті ім. Т.Г. Шевченка. Позивач самостійно не має змоги забезпечити належний рівень життя неповнолітній доньці, яка навчається у шкільному закладі, та повнолітньому сину, який навчається у вищому навчальному закладі. Крім того, зазначає, що з 2014 року відповідач не сплачує аліменти за рішенням суду від 19.07.2006 року, внаслідок чого просить також неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.01.2014 року по 02.02.2018 року у розмірі 39 114 гривень. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року закінчено підготовче провадження у справі. У судовому засіданні 15.06.2018 року позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач частково визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2005 року народження, 1860 грн. У іншій частині позову заперечував. В обґрунтування заперечень зазначив, що вік сина [PERSON] дозволяє йому працювати та самостійно забезпечувати себе. Крім того, вказав, що у 2013 році втратив роботу та не мав заробітку, внаслідок чого не мав змоги сплачувати аліменти. Просив врахувати, що на його утримання знаходиться непрацездатна матір та непрацездатний брат. Заслухавши пояснення та заперечення сторін, суд надходить до наступного. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що стверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.02.2000 року. [INFO] народилась [PERSON], що стверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.04.2005 року. Згідно даних вищевказаних свідоцтв про народження, батьками [PERSON] та [PERSON] є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2006 року, постановленим у цивільній справі № 2-3035/06, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], 1999 року народження, у розмірі 536 грн. щомісячно, на утримання [PERSON] - 418 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] досяг повноліття та згідно довідки № 12686 від 05.12.2017 року є студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Геодезія та землеустрій» географічного факультету Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка. Період навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом положень частини другої вказаної вище статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23 років, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України. Законодавець передбачив обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Інформації, наданої Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, а також, довідки про доходи № 1-03/18 від 22.03.2018 року, відповідач [PERSON] працює та отримує дохід у розмірі 7000 грн. щомісячно. При вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів, які б свідчили про непрацездатність останнього або про обставини, що унеможливлюють його працевлаштування, відповідач в розпорядження суду не надавав, останній не має інших аліментних зобов'язань. Суд враховує, що відповідач має непрацездатних матері [PERSON], та брата [PERSON] Однак, в розпорядження суду доказів в обґрунтування тієї обставини, що останні перебувають на повному утриманні відповідача, [PERSON] не надано. Також, відповідач [PERSON] має заборгованість по виплаті аліментів за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2006 року, яка станом на 47 700 грн. В силу ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вказані вище обставини, суд надходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, а також 1860 грн. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2005 року, виходячи з того, що такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення життєвих потреб дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи обставини ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дітей за рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2006 року, починаючи з 2014 року, що встановлені в ході розгляду справи та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, суд погоджується з доводами позивача, та вважає позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.01.2014 року по 02.02.2018 року. Також, суд погоджується з розрахунком неустойки за вказаний період, здійсненим позивачем та викладеним у позовній заяві, у розмірі 39 114 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Outcome: partial