Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

08.01.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому не змінюючи підстав та мотивів уточнив та остаточно, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в його користь в рівних частках 225000 доларів США, у еквіваленті в національній валюті України на день ухвалення судового рішення, а також просив стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування вимог покликається на те, що 16.09.2003 року він передав [PERSON] кошти в розмірі 225000 дол. США. Згідно даної розписки, [PERSON] зобов'язався повернути дані кошти до 31.12.2010 року, однак помер [INFO] р. Після смерті останнього, а саме 30.07.2010р. [PERSON], як єдиним спадкоємцем за законом, було подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. 1 вересня 2010 року позивачем, відповідно до закону, було пред'явлено [PERSON] вимогу щодо виконання ним зобов'язання [PERSON] по договору позики (розписці) від 16.09.2003 р. на суму 225000 дол. США. Дану вимогу [PERSON] визнав та письмово зобов'язався виконати зобов'язання по вищезгаданому договору, однак виконати своє зобов'язання не встиг, оскільки [INFO] р. також помер. Після смерті останнього, а саме 22.12.2011р. його донькою [PERSON] та колишньою дружиною [PERSON] - відповідачами по справі, було подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. 27.01.2012 р. позивачем надіслано приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу [PERSON] вимогу до спадкоємців [PERSON] погасити заборгованість по договору позики. Крім цього, позивач неодноразово поштовою кореспонденцією пред'являв свої вимоги до спадкоємців за місцем постійного проживання спадкодавця [PERSON] Однак станом на день подачі позову до суду, відповідачами боргових зобов'язань виконано не було, а тому просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги та уточнення до них підтримали покликаючись на підстави та мотиви викладені в позові. Просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 16.09.2003 року позивач - [PERSON] передав [PERSON] - 225000 дол. США (з метою подальшої купівлі його мамою - [PERSON], об'єктів нерухомості за адресою: [ADDRESS] загальною площею 2617,1м.кв.), які [PERSON] зобов'язувався повернути 31.12.2010 року. Даний факт стверджується розпискою [PERSON] від 16.09.2003р. /а.с. 6/, поясненнями позивача та представника позивача даними у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за договором позики від 16.09.2003 р. належним чином не виконав, оскільки помер [INFO] року, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за №3819 та видано Свідоцтво про смерть, бланк серія [NUMBER] від 30.07.2010 року /а.с. 7/. Після смерті останнього, а саме 30.07.2010р. [PERSON], як єдиним спадкоємцем за законом по смерті [PERSON], було подано до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини /а.с. 8/. Частиною другою статті 1281 ЦК України передбачено, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги 1 вересня 2010 року позивачем, відповідно до закону, було пред'явлено [PERSON] вимогу щодо виконання ним зобов'язання [PERSON] по договору позики (розписці) від 16.09.2003 р. на суму 225000 дол. США. Дану вимогу [PERSON] визнав та письмово зобов'язався виконати зобов'язання по вищезгаданому договору, що стверджується копією розписки /а.с. 10/ та копією заяви [PERSON] /а.с. 11/. Однак [PERSON] виконати своє зобов'язання не встиг, оскільки помер [INFO]. про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в Книзі реєстрації смертей 25.10.11р. зроблено актовий запис за № 5311 та видано Свідоцтво про смерть, бланк серія [NUMBER] від 25.10.2011 року /а.с. 12/. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], а саме 22.12.2011р. його донька [PERSON] - відповідач по справі звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини /а.с. 13-14/. Крім цього встановлено, що після смерті останнього, а саме 10.02.2012р. його дружина [PERSON] - відповідач по справі, також звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом до Генерального консульства України в Неаполі /а.с. 15/. Також встановлено, що позивачем в силу ч. 2 ст. 1281 ЦК України, надіслано приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу [PERSON] вимогу до спадкоємців [PERSON] погасити заборгованість по договору позики. Крім цього, позивач неодноразово поштовою кореспонденцією пред'являв свої вимоги до спадкоємців за місцем постійного проживання спадкодавця [PERSON], що стверджується копією вимоги (претензії) про обов'язок спадкодавця /а.с. 16-19/, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення у цінний лист /а.с. 20/, копією доповнення до вимоги (претензії) про обов'язок спадкодавця /а.с. 2122/, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення у цінний лист /а.с. 23/, копією листа до спадкоємця /а.с. 24-25/ та копією рекомендованого повідомлення /а.с. 26/. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с. 62-63/, відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали зобов'язання [PERSON] згідно розписки від 16.09.2003 р. на суму 225000 дол. США укладеної між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємні зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи наведене, той факт, що відповідачі в передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, звернулись з заявами про прийняття спадщини, а відтак на думку суду прийняли спадщину, а також визнали зобов'язання [PERSON] згідно розписки від 16.09.2003р., суд приходить до висновку, що в силу ст. 1282 ЦК України позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім того з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову до суду.

Outcome: approved