Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

09.07.2020 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що 15.10.1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис № 275, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] від 15.10.1999 року. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство позивач з відповідачем не веде, сімейне життя не склалось, подружжя постійно свариться. Подружжя проживає окрема на протязі 15 ( п`ятнадцяти ) років. Ухвалою суду від 13.07.2020 року було відкрито провадження по цивільній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 29.07.2020 року було відкладено розгляд цивільної справи у зв`язку з неявкою відповідача. 29.07.2020 року в судове засідання відповідачка не з`явилась, була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та судовими повістками, причини неявки суду не відомі. Ухвалою суду від 18.08.2020 року вкотре відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідачки. У судове засідання 22.09.2020 року сторони не з`явились. Позивач надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.10.1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис № 275, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.1999 року. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство позивач з відповідачем не веде, сімейне життя не склалось. Подружжя проживає окремо протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved