Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

09 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 14 лютого 2018 року зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини припинили в січні 2020 року із-за різних поглядів на життя, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 12 квітня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони 14 лютого 2018 року зареєстрували шлюб в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 98. З січня 2020 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved