Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

07 липня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Гуляйпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в загальній сумі 101464,45 грн. за період з 01.03.2016 року по 01.05.2019 року, про що нотаріусом вказано в Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 08.11.2019 року. Із зазначеним Свідоцтвом про право на спадщину за законом, позивач через свого представника звернувся до Пенсійного фонду з заявою про виплату недоотриманої матір`ю пенсії. Проте сума недоотриманої пенсії була виплачена не в повному обсязі, різниця складає 15917,07 грн., орган пенсійного фонду зменшив період виплати, посилаючись на дату звернення та ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» На звернення позивача з проханням виплатити решту грошових коштів, Пенсійний фонд відмовив. Позивач вважає дії відповідача незаконними та просить стягнути з відповідача частину невиплаченої пенсії в порядку спадкування за законом та витрати на сплату судового збору в сумі 847 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій прохав розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, прохав позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, в якому заявлені позовні вимоги не визнав, оскільки вважає їх необґрунтованими. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером по день його смерті. У разі не звернення членів сім`ї померлого пенсіонера за виплатою вказаної суми в визначений цим Законом строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. При цьому, згідно ч.1 ст.46 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Отже, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення спадкоємця із заявою та виплачується не більше ніж за три роки. З огляду на це, позивачу по справі була обрахована та виплачена сума недоотриманої пенсії матері позивача [PERSON] , яка за період з 01.03.2017 року по 01.05.2019 року склала 85547,38 грн. Виходячи з цього, не має законних підстав для виплати залишку недоотриманої пенсії померлої. З цих підстав, просить суд повністю відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, справу розглянути за їх відсутності та з урахуванням реорганізації замінити відповідача на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Ухвалою від 01.09.2020року замінено неналежного відповідача - Гуляйпільське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, [PERSON] є матір`ю позивача. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої суми пенсії за період з 01.03.2016 року по 01.05.2019 року в розмірі 101464,45 грн., що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2019 року (а.с.11). Згідно вказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.11.2019 року державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафроновою Н.Л., спадкоємцем померлої [PERSON] є її син - позивач у справі [PERSON] . 23.04.2020 року позивач через свого представника звернувся до Гуляйпільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії матері. Відповідно до талону до разового доручення № 923100130803/6 вбачається, що позивач отримав від Гуляйпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області недоотриману його матір`ю пенсію за період з 01.03.2017 року по 01.05.2019 року в розмірі 85547,38 грн. (а.с.15). Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таке ж саме право непорушності передбачено ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тощо визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями (надалі Закон України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями). Згідно ч.1 ст.46 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно ч.1 ст.52 цього Закону сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Проте, частиною другою цієї статті визначено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. З огляду на це, вбачається, що зміст ч.3 ст.52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями узгоджується із змістом ст.1227 ЦК України. Крім того, зміст зазначених вище норм Закону узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із частиною першою статті 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. При цьому, норми ч.1 ст.46 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. Тому, позивач, прийнявши спадщину від померлої матері, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії. Отже, суд доходить висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою статті 52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, без урахування норм статті 46 цього Закону. Таким чином, у виниклих спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця за законом померлого пенсіонера, на отримання невиплаченої за життя його матері пенсії. Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням викладених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину недоотриманої пенсії в розмірі 15917,07 грн. в порядку спадкування, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так як це буде ефективним способом захисту порушеного права позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved