Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

10.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 27.06.2014 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя, вже тривалий час вони не підтримують сімейно - шлюбні відносини та ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просила його розірвати та після розірвання шлюбу змінити прізвище на « [PERSON] ». 25.02.2020 року судом, в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила не вживати заходи щодо примирення подружжя. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розлучення та просив не вживати заходи щодо примирення подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.06.2014 року у відділі ДРАЦС РС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 708, від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та довіри один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач заявила клопотання, в якому просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved