Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

10.03.2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, 30.10.2013 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 30.10.2013 р. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 гривень. При цьому, позивач зазначає, що своїм підписом у анкеті-заяві, відповідач підтвердив, що підписана ним з`аява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. У ході виконання умов договору [PERSON] отримав кредитні кошти, однак не проводив сплату кредитних коштів та нарахованих по кредиту відсотків, а тому виникла заборгованість. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачка [PERSON] (згідно з копіями паспортів позичальника та відповідачки), до якої перейшов обов`язок сплатити борги спадкодавця. Позивачем АТ КБ «Приватбанк» 02.04.2020 було надіслано до Воловецької районної нотаріальної контори претензію про погашення заборгованості до спадкоємців померлого. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 30.10.2013 р. складає 6 744,23 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачки як зі спадкоємиці на свою користь, та сплачений судовий збір в сумі 2270,00 гривень. 12.04.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності за № 3013-К-Н-О від 10.08.2020 р., подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , отримавши ухвалу про відкриття провадження від 12.04.2021 року, у відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відзив щодо позову не подавала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що в задоволення позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 30.10.2013 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 30.10.2013 р. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.18), зокрема, утворюють кредитні відносини за договором приєднання, що відповідає ст. ст. 634, 1054 ЦК України. [INFO] боржник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого виконкомом Підполозянської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 28. ( а.с. 59). Разом з цим позивач зазначає, що за життя [PERSON] порушив зобов`язання по кредитному договору б/н від 30.10.2013 р., а відтак на день його смерті заборгованість за ним склала 6 744,23 гривень згідно з наданим банком розрахунком заборгованості.( а.с.9-12). Позивачем 02.04.2020 року на адресу Воловецької державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора №SAMDNWFС00003983002 від 24.03.2020 року, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] (а.с.61). 21.07.2020 р. представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з листом-претензії №SAMDNWFС00003983002 від 26.06.2020 р. до відповідачки [PERSON] , як до спадкоємця, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщин, в якому рекомендовано сплатити заборгованість за кредитом в розмірі 6 744,23 гривень. (а.с.63). Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України. Зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст. ст. 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до Правового висновку у Постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року по справі № 640/6274/16-ц (НП 61-25487св18) - при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Обґрунтовуючи підстави позову, Банк посилався на те, що відповідачка [PERSON] , відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно матеріалів справи, за паспортними даними відповідача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , адреса їх реєстрації є спільною: [ADDRESS] . Однак, реєстрація зазначених осіб за однією адресою не є підставою вважати відповідачку [PERSON] спадкоємцем, оскільки лише сам факт реєстрації місця проживання відповідачки разом зі спадкодавцем, без наведення конкретних аргументів та надання доказів, не свідчить про прийняття останньою спадщини у встановленому Законом порядку. Крім того, позивачем суду взагалі не надано жодних доказів того, що відповідачка [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом або за законом. При цьому, суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Жодних документів, які б підтверджували родинні зв`язки відповідачки з позичальником [PERSON] . Банком суду не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити до якої черги спадкоємців за законом може належати відповідачка та чи має вона взагалі право на спадкування після смерті позичальника. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що 15.05.2020 року Банком отримано відповідь завідуючої Воловецької державної нотаріальної контори проте, що спадкоємці померлого (у разі їх наявності) із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались Таким чином, позивачем у справі не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76, 81 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем [PERSON] та прийняла спадщину після його смерті, а отже і не має підстав стверджувати, що така успадкувала зобов`язання за кредитним договором та має відповідати за зобов`язаннями померлого і задовольнити вимогу кредитора. Положеннями статті 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Позивач, в свою чергу не надав суду належних та допустимих доказів того, що спадкодавцю за життя належало будь-яке (рухоме, нерухоме) майно чи право на таке майно, що відповідач отримав у спадщину та може за його рахунок задовольнити вимоги позивача. Отже, будь-якого майна після смерті [PERSON] відповідачці не передано, в матеріалах справи відсутні відомості стосовно наявності майна, яке б перейшло у спадщину останній. Щодо настання строку вимоги, пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємця суд зазначає наступне. Згідно з положенням ст. 1281 ЦК України (в редакції чинній на час смерті [PERSON] , померлого [INFO] ) : кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч. 2); якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч. 3). Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Воловецької державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора №SAMDNWFС00003983002 від 24.03.2020 року з заявленням таких вимог: надати відомості про заведення спадкової справи після померлого [PERSON] ; включити кредиторські вимоги в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 6744,23 гривень (а.с. 61). Із відповіді Воловецької державної нотаріальної контори від 08.05.2020 року за № 84/01-16 вбачається, що по претензії банку за №SAMDNWFС00003983002 спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Додатково повідомлено, що, завести спадкову справу за вищевказаним спадкодавцем і зробити запис в книзі обліку спадкових справ про включення кредиторських вимог банку в спадкову масу, немає можливості, оскільки ст. ст. 1270, 1272 ЦКУ передбачені строки для прийняття спадщини та наслідки пропущення строків для прийняття спадщини. (а.с.62). З вказаного вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» пред`явлено вимогу кредитора 02.04.2020 року, тобто за спливом понад одного року та чотири місяці з дати смерті позичальника [INFO] (помер [PERSON] )., що свідчить про недотримання ним передбаченого ч.3 ст. 1281 ЦК України строку пред`явлення вимоги, та позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Суд акцентує увагу, що як в претензії кредитора №SAMDNWFС00003983002 від 24.03.2020 року так і в листі-претензії №SAMDNWFС00003983002 від 26.06.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» зазначено про боргові зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № б/н від 17.04.2014 року. В свою чергу предметом позову АТ КБ «Приватбанк» є вимога стягнення з відповідачки, як спадкоємця [PERSON] боргу спадкодавця за договором № б/н від 30.10.2013 року (Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а.с.18). З урахуванням вказаного, належні, достатні докази дотримання АТ КБ «ПриватБанк» строків, визначених статтею 1282 ЦК України для пред`явлення вимог кредитора до спадкоємця про погашення боргових зобов`язань спадкодавця за договором № б/н від 30.10.2013 року в матеріалах справи відсутні. Враховуючи встановлені обставини, в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем у справі не доведено, що відповідачка є спадкоємцем померлого та те, що вона прийняла спадщину після його смерті, відсутні відомості щодо наявності майна, яке б перейшло у спадщину останній, а також із врахуванням недотримання кредитором строків вимоги, пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємця, в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed