Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

10.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 29901,86 гривень заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 29925,80 гривень, а також завдану моральну шкоду в сумі 5000,0 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 05.05.2008 року він працював на різних посадах, а з 01.01.2011 року на посаді слюсаря-ремонтника відділу обслуговування наземного устаткування комплексу інженерно-технічного забезпечення у відповідача. 15.05.2013 року його було звільнено з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням. Проте, заробітну плату за грудень 2012 року - 15 травня 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні відповідач не виплатив. Позивач в судове засідання не з явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у свою відсутність. Відповідач свого представника за викликом суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, письмових заперечень та заяви про слухання справи у відсутність свого представника не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач з 05.05.2008 року працював на різних посадах, а з 01.01.2011 року на посаді слюсаря-ремонтника відділу обслуговування наземного устаткування комплексу інженерно-технічного забезпечення у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 01.07.2004 року. З 15.05.2013 року позивача було звільнено з роботи за ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням, відповідно до наказу № 1536-ос від 15.05.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу не було виплачено заробітну плату за грудень 2012 року - 15 травня 2013 року (включно), компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, що складає 29901,86 гривень, згідно довідки № 5110 від 17.05.2013 року. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки про доходи № 5110 від 17.05.2013 року вбачається, що заробітна плата позивача за березень 2013 року склала 4676,76 гривень, за квітень 2013 року - 2614,93 гривень, кількість робочих днів у березні та квітні 2013 року становить 42. Отже, середньоденна заробітна плата позивача за березень-квітень 2013 року склала: (4676,76 грн. + 2614,93 грн.) : 42 = 173,61 грн.. За період з 16.05.2013 року по 28.02.2014 року (день винесення рішення) кількість робочих днів становить 203. Таким чином, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню на користь останнього з відповідача, склав: 173,61 грн. х 203 = 35242,83 гривні. До того ж, не своєчасна виплата відповідачем позивачу належних при звільненні коштів призвело до порушення його законних прав, внаслідок чого завдано маральної шкоди. Згідно з приписами ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Тому, відповідно до ст.237-1 КЗпП України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути завдану моральну шкоду. Разом з тим, заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди, суд вважає завищеним і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, оскільки значних вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках не наступило, а також враховує тривалість затримки розрахунку. Компенсацію моральної шкоди позивачу в сумі 1500,0 гривень суд вважає достатньою для відновлення його нормальних життєвих зв'язків та організації свого життя. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що відповідачем були допущені порушення трудового законодавства, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 29901,86 гривень заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 35242,83 гривні, а також 1500,0 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.24 ч.1 Закону України «Про відпустки» № 504/96-ВР від 15.11.1996 року; ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: partial