Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

09.08.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок загальною площею 42,4 кв.м. та господарські будівлі і споруди: погріб, сарай, літня кухня, гараж, огорожа, що розташовані в [ADDRESS], що залишились після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] померла її свекруха - [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина на житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], який [PERSON] заповідала позивачці. Позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до Біляївської районної державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутися до суду. До судового засідання представник позивачки не з`явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити у повному обсязі та слухати справу у його відсутність (а.с.51). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с.24). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] (а.с.9). Після смерті якої залишилася спадщина на житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], який [PERSON] заповідала позивачці, що підтверджується заповітом від 17.07.2015 року (а.с.8). Позивачка звернулася із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, однак листом від 23.05.2017 року № 2102/02-14 (а.с.7) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду. Той факт, що вищевказаний житловий будинок дійсно належав померлій [PERSON] підтверджується наступними матеріалами справи: - довідкою Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, № 1506 від 18.07.2017 року, у якій зазначено, що за [PERSON], померлою [INFO], згідно запису у по господарській книзі №01-1849-1 на стор. 30-31 за 2016-2020 року, числиться житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], при будинку числиться 0,3326 га землі, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.11); - довідкою Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, № 1504 від 18.07.2017 року, у якій зазначено, що [PERSON] була зареєстрована і проживала по день смерті за адресою: в [ADDRESS] (а.с.12). - довідкою Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, № 1505 від 18.07.2017 року, у якій зазначено, що [PERSON], згідно запису в по господарській книзі була зареєстрована і проживала по день смерті за адресою: в [ADDRESS] (а.с.13). Згідно положень ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вони змушені звернутись з позовом до суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved