Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

07 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та стягнення витрат по утриманню квартири. На обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона являється власником трикімнатної квартири за адресою: мікрорайон Шахтарський[ADDRESS]. Крім неї, в квартирі, в якості членів сімї зареєстровані її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким вона розірвала 16 січня 2015 року. Відповідач у спірному житлі понад рік не проживає, жодної участі в його утриманні не бере, не сплачує за комунальні послуги та не проводить поточного ремонту. Відповідач добровільно залишив житло, створив нову сімю, з якою проживає на даний час. Оскільки з 2015 року нарахування по комунальним послугам проводиться за кількістю зареєстрованих осіб, тому вважає, що [PERSON] повинен відшкодувати їй витрати по утриманню квартири. Просить постановити рішення, яким визнати, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним житлом - квартирою, що знаходиться за адресою: мікрорайон Шахтарський[ADDRESS], як такий, що більше одного року не проживає без поважних причин в вищевказаному житлі, що належить їй на праві приватної власності та стягнути з [PERSON] в її користь 2785,85 грн. на відшкодування витрат по утриманню спірної квартири. 07 вересня 2016 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву щодо вимоги про стягнення з відповідача в її користь витрат по отриманню квартири, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь 1429,13 грн. на відшкодування витрат по утриманню квартири, розташованої за адресою мікрорайон Шахтарський, 1/8 в м. Нововолинську Волинської області за період з лютого 2015 року по 31 серпня 2016 року, що становить ? частину сплаченої нею загальної суми заборгованості 2858,26 грн. за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року, в тому числі за газопостачання 1577,24 грн., та за водопостачання і водовідведення 1281,02 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.55). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4) та копії технічного паспорту на квартиру (а.с.5,6) слідує, що квартира за адресою: мікрорайон Шахтарський[ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] Рішенням Нововолинського міського суду від 16 січня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.14). Згідно копії будинкової книги (а.с.8-10) у вищевказаному житлі з 04 жовтня 2002 року зареєстровано постійне місце проживання відповідача [PERSON] Даний факт підтверджується також довідкою ЖКП №2 від 21.04.2016 року. Згідно копії акту, складеного комісією у складі працівників ЖКП №2 від 21 березня 2016 року за адресою: мікрорайон Шахтарський[ADDRESS] з 16 січня 2015 року [PERSON] в спірному житлі не проживає (а.с.7). Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин, понад один рік не проживає у квартирі, що знаходиться за адресою: мікрорайон Шахтарський[ADDRESS], а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом. Відповідно до частини 3 статті 156 ЖК України члени сімї власника будинку (квартири) зобовязані ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно дост. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов'язані вносити плату за їх використання. Тобто відповідач, як особа зареєстрована в будинку, що належить позивачу, має вносити плату за фактично спожиті нею комунальні послуги (газ, вода), а за ті послуги, які нараховуються по кількості зареєстрованих у будинковолодіння осіб відповідну частку, що припадає на одну зареєстровану особу. Наявними в матеріалах справи квитанціями встановлено, що позивачем [PERSON] за період з 01.02.2015 року по 31.08.2016 року оплачено житлово-комунальні послуги за оплату витрат за газопостачання 1577,24 грн., та за водопостачання та водовідведення 1281,02 грн., на загальну суму 2858,26 грн. (а.с. 66-70). Нарахування комунальних послуг проводилось на трьох осіб: [PERSON], [PERSON], їх неповнолітнього сина [PERSON] Таким чином, змінені позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення на її користь з відповідача половини сплаченої нею суми за спожиті воду та газ є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, тому суд стягує з відповідача на користь позивача половину понесених нею витрат по утриманню квартири за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року в розмірі 1429,13 грн. Згідно до ст.ст. 84,88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON]А 1102,40 грн. судового збору, що були сплачені останньою при подачі позову до суду та 1500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2602,40 грн. що підтверджується документально (а.с.1, 23-26).

Outcome: approved