Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

09.09.2014 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] 19.07.2011 року укладено договір за № б/н, згідно яким відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач має заборгованість в розмірі 14 621,90 гривень, яку не погашає та продовжує ухилятися від виконання зобов'язання з договором, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». В судове засіданні представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з'явився. Натомість через канцелярію суду подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив проводити розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого відповідачем отримано кредит у розмірі 6000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Відповідно до п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме : надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.07.2011 року (а.с. 5-6). Згідно п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову (а.с. 9-32). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованості не погашає. У зв'язку з цим у відповідача виникла заборгованість станом на 30.05.2014 року в розмірі 14 621, 90 грн., яка включає : 5997,00 грн. - заборгованість за кредитом, 5632,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1819,49 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 672,47 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6). Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що з [PERSON] належить примусово стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг за договором № б/н від 19.07.2011 року у розмірі 14 621 гривень 90 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідачку, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved