Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

08 серпня 2014 року прокурор Білопільського району Сумської області в інтересах Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації звернувся до [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 26 червня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Посилаючись на те, що у зв'язку зі злочинними діями відповідача на лікування потерпілого [PERSON] було витрачено 1437 грн. 76 коп., просить стягнути вказану суму на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації кошти. Прокурор Зикунов В.В. у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без представника Департаменту, позов просить задовольнити (а. с. 15). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, у зв'язку з чим йому були роз'яснені наслідки такої процесуальної дії, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Заслухавши прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 26 червня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік (а. с. 11). Вказаним вироком встановлено, що 28 квітня 2014 року близько 07 години [PERSON] біля будинку № 73 по вулиці Кіреєва, у м. Ворожба, Білопільського району зустрів своїх знайомих [PERSON], [PERSON] та [PERSON], до яких вирішив підійти і привітатись. У цей час [PERSON] висловився в бік [PERSON] нецензурною лайкою. Останній, в свою чергу, теж висловився на адресу [PERSON] нецензурною лайкою. Потім [PERSON] підбіг до [PERSON] та ногою вдарив по сумці, яка була в руках останнього. У цей час у [PERSON] виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], [PERSON] умисно кулаком правої руки наніс один удар в ліву частину нижньої щелепи [PERSON], від чого останній відчув фізичний біль. Внаслідок злочинних дій [PERSON] [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому суглобного відростку нижньої щелепи зліва зі зміщенням відломків, яке відноситься до категорії середньої тяжкості по ознаку тривалого розладу здоров'я більше 21 дня. Зазначеними умисними діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я більше 21 дня. Як вбачаться з довідки КЗ Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» [PERSON] з 29 квітня 2014 року по 07 травня 2014 року перебував на лікуванні в стаціонарі стоматологічного відділення вказаного закладу. Сума витрат на його лікування складає 1437 грн. 76 коп. (а. с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації необхідно стягнути 1437 грн. 76 коп. витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судових витрат. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved