Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

08 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 17 січня 2015 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що подружнє життя не склалося , оскільки в їх родині вже тривалий час немає взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, через що між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дочка, що впливає на її психічний стан та спричиняє їй душевні страждання. Шлюбні відносини припинені між ними з березня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 17 січня 2015 року ( а.с.6). Сторони мають малолітню дочку [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від11 серпня 2015 року ( а.с.7). У відповідності дост.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходитьз того,що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко стає їх дочка, що впливає на її психічний стан та спричиняє їй душевні страждання. З березня 2017 року разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Спір про майно на час розгляду справи відсутній. Дитина буде проживати з матір`ю. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивач судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. Згідно зіст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved