overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 10 вересня 2005 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач мешкає окремо, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: довідку про склад сімї (а.с. 3), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 4), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 5), копію свідоцтва про шлюб (а.с. 6), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 жовтня 2014 роу шлюб між ними розірвано. Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач [PERSON] працює, має стабільний дохід, на його утриманні дітей чи непрацездатних осіб немає. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведениху позовній заяві. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення вимог позивача. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і присуджує до стягнення з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання дитини по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також до стягнення з відповідача в дохід держави належить 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Миронівської сільради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на таке: [INFO] року помер її батько [PERSON], а мати [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді житлового будинку вартістю 143052грн., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Заповіт на спадкове майно батько не складав. Спадкоємцями вказаного майна є позивачка та її сестра [PERSON], але вона від прийняття спадщини відмовилася, про що склала відповідну заяву до нотаріальної контори. Проте, позивачка оформити свої спадкові права не може, про що отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, бо батько за життя не отримав правовстановлюючий документ на належний йому житловий будинок. Просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за законом після померлого батька як за єдиною спадкоємицею за законом на будинок, як такою, що прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Миронівська сільська рада Первомайського району Харківської області надала заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності їхнього представника, з позовними вимогами згодні. Враховуючи, що обидві сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з викладеного позивачкою та з свідоцтва про смерть (а.с.4) встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], який після смерті не залишив заповіту, тому, спадкування відбувається за законом. Спадщина складається, зокрема, з житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями є позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON], яка не претендує на спадкове майно (а.с.17). Спадкоємицею за законом є позивачка - дочка спадкодавця. Позивачка спадщину прийняла подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, позивачка отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок спадкодавця (а.с.15). Належність спадкодавцю жилого будинку [ADDRESS] підтверджується записом у обліковій картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за номером № 0089-1 Миронівської сільради (довідка а.с.13). Виходячи з вищенаведеного, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. Від цього шлюбу мають сина, [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Син [PERSON] на даний час є студентом ДПЕНЗ «Фасівський центр професійно-технічної освіти» денної форми навчання, і потребує матеріальної допомоги. Самостійно забезпечити всім необхідним сина у позивача немає змоги, вона працює, однак крім заробітної плати інших доходів не має. Відповідач працевлаштований, отримує заробіток, має можливість сплачувати аліменти. Позивач в судове засідання просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) на час навчання сина. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб (а.с.7), від якого мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з матір'ю. [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» денної форми навчання. Термін його навчання закінчується 27 червня 2015 року. Враховуючи зазначене та ту обставину, що відповідач має постійний заробіток, син [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти», суд задовольняє позов. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

08 квітня 2015 року Вилківський територіальний відділ Західно-Чорноморського басейново-го управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства звер-нувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів про стягнення завданої відповідачами матеріальної шкоди рибним запасам в розмірі 2.303,00 грн. в солідарному порядку. Представник позивача, який надав заяву про підтримку позову та розгляд справи за його від-сутності , зазначає в позовній заяві, 13 травня 2013 року о 11 год. 30 хв. [PERSON] та [PERSON] , в період державної заборони , використовуючи заборонені для ри-балок любителів знаряддя лову сітками в кількості трьох штук, що є порушенням п. 3.15 «Правил Любительського та спортивного риболовства» , знаходячись у гирлі Старостамбульське річки Дунай в ра-йоні м. Вилкове, Кілійського району, здійснили незаконний лов риби , чим завдали збитки , визначені відповідно до такс , встановлених Постановою КМ України № 1209 від 21.11.2011 року , - а саме : 3 шт. сома , матеріальний збиток від вилову якого встановлено в розмірі 425 грн. за 1 шт. на загальну суму 1.275 грн., 2 шт. сазана, матеріальний збиток від вилову якого встановлений в розмірі 306 грн. за 1 шт. на суму 612 грн. на суму 612,00 грн. , 5 шт. плоскирки, матеріальний збиток за вилов якої встановлений в розмірі 34 грн. за 1 шт. на суму 170 грн., одного чопа , матеріальний збиток від вилову якого встановле-ний в розмірі 246 грн. за 1 шт. , чим завдали рибним запасам України матеріальну шкоду на загальну суму 2.303 грн. Вироком Кілійського районного суду Одеської області відповідачі визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України. Матеріальна шкода , за-вдана рибним запасам України діями відповідачів не стягувалась , оскільки позов в кримінальному про-вадженні не заявлявся. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в судове засі-дання не прибули. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази , надані сторонами у справі та розглянувши справу в межах позовних ви-мог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Вироком Кілійського районного суду від 16 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушен-ня , передбаченого ч.1 ст. 249 КК України , яким рибним запасам була спричинена матеріальна шкода в сумі 2.303 грн. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, за-вдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Оскільки в судовому засіданні встановлено , що відповідачі вчинили кримінальне правопо-рушення , передбачене ч.1 ст. 249 КК України , яким завдана матеріальна шкода рибним запасам України, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

08 квітня 2015 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. Позивач та [PERSON] були подружжям. Чоловік заявниці помер [INFO] року. Після смерті вона звернулася до УПФУ в м. Костянтинівка для отримання надбавки до пенсії як член сім'і померлого ветерана війни. Заявницею були представлені необхідні документи для цього, але їй стало відомо, що є неточності в написанні прізвища в свідоцтві про одруження, замість «[PERSON]» записано «[PERSON]», чому так сталося, вона не може сказати так як ніколи ніхто не звертав на це уваги і ніяких непорозумінь не було. Заявниця просить встановити той факт, що померлий [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання з'явилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівського району в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували проти задоволення вимог заявника. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що знають заявника багато років та померлого чоловіка, що сотанні жили все життя однією сім'єю за одною адресою, ніколи не чули про якість проблеми зв'язані з прізвищем померлого чоловіка заявниці. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, тому що факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть № 3 від 19 січня 2015 року, виданим виконкомом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7). В свідоцтві про одруження від 06 листопада 1951 року вказано на російській мові, що шлюб уклали «[PERSON]» та «[PERSON]» та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», при цьому шлюб вони укладали за старими радянськими паспортами (а.с.6а). Заявниця зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] згідно довідки з виконавчого комітету Олександро-Калінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.5) Суд вважає, що померлий [INFO] року у с.Яблунівка Костянтинівського району Донецької області [PERSON] дійсно був чоловіком заявниці, а різниці у написанні прізвища останнього у свідоцтві про одруження як «[PERSON]» є результатом недостатньої грамотності. Заявниця, маючи намір отримання надбавки до пенсії як члена сім'ї померлого ветерана війни, не може повною мірою реалізувати своє право через допущену неточність в прізвище останньої. Вказана обставина перешкоджає заявнику повною мірою реалізувати своє право та не може бути підтверджено іншим способом, окрім судового. Встановлення вказаного факту має юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

08 квітня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий р-н, [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 07.04.2015р. о 23 год. 47 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не надав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 07.04.2015р. о 23 год. 47 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради . При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий вважав свого сина не рідним, неодноразово намагався вигнати його з сім'єю з дому та підірвати дім, відкривав газ, намагався підпалити каністри з бензином. По маячним мотивам намагався побити невістку. При огляді спонтанно, монологом висловлює маячні ідеї відносин, збитку к сину та його сім'ї. Також висловлює маячні ідеї особливого значення та переслідування, вважає, що його розшукують боєвики-сепаратисти, за те, що він в 1918 р. приймав участь в революції разом з Леніним. Обмани сприйняття на момент огляду не виявляє. Анамнестичні дані надає сплутано, не повністю. На запитання відповідає на завжди в плані заданого. Мислення паралогічне, торпедне. Настрій нестійкий. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

08 квітня 2015 року Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 4494,19 грн., посилаючись на те, що боржники користувались послугами з питного водопостачання та водовідведення до 20 лютого 2015 року, але оплату за вищенаведені послуги не здійснювали, внаслідок чого за період з 01.10.2010 року по 01.03.2015 року виникла заборгованість у сумі 4494,19 грн., яку просять стягнути з відповідачів в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, суду пояснила, що відповідно до особистого рахунку №3/1925 на імя [PERSON], враховується заборгованість за період з 01 жовтня 2010 року по 01 березня 2015 року в сумі 4494,19 грн. За вказаний період не було погашено заборгованості. Відповідачі не звертались за цей час з приводу реструктуризації. Представник позивача просить стягнути з відповідачів в рахунок заборгованості за водопостачання та водовідведення, 4494,19 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», не визнав, суду пояснив, що відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2014 року, відповідачі [PERSON], [PERSON] виселені з житлового приміщення за адресою в [ADDRESS], рішення набрало законної сили 20 лютого 2015 року. В матеріалах вказаної справи є акт, складеного 17 січня 2014 року, відповідно до тексту якого вбачається, що відповідачі на час 17 січня 2014 року мешкають за адресою в [ADDRESS]. Також відповідачем [PERSON] з пенсійного фонду було сплачено частково суму заборгованості в період з винесення заочного рішення від 19 червня 2015 року, яке відповідно до ухвали від 24 листопада 2015 року було скасовано. Квартира за адресою в [ADDRESS], знаходиться в розбитому стані, не жила, тому відповідачі мешкають за іншою адресою. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], просить відмовити в вимогах Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені в строк та установленому законом порядку, надали суду заяву в якій просять суд розглянути справу в їх відсутність, та застосувати строк позовної давності. Інтереси відповідача [PERSON] представляє представник [PERSON]В,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

08 квітня 2015 року Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 4494,19 грн., посилаючись на те, що боржники користувались послугами з питного водопостачання та водовідведення до 20 лютого 2015 року, але оплату за вищенаведені послуги не здійснювали, внаслідок чого за період з 01.10.2010 року по 01.03.2015 року виникла заборгованість у сумі 4494,19 грн., яку просять стягнути з відповідачів в повному обсязі. Представник позивача, відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, хоча були не однократно повідомлені в строк та установленому законом порядку. Представник позивача надав заяву про слухання справи в їх відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved