Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

07 квітня 2014 р. позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого посилаються на те, що вони на підставі свідоцтва про право власності від 27.09.2006 року разом з померлим [INFO] [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Спадщину після смерті свого чоловіка та батька вони прийняли шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном поза як на час його смерті всі вони спільно проживали і були зареєстровані за однією адресою і звернулися з цього приводу до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] позивачі стверджують, що здійснили реконструкцію належної їм квартири під час якої змінено конструктив квартири. Здійснена реконструкція згідно висновку ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993), визнана такою, що знаходиться в задовільному технічному стані і придатна для подальшої експлуатації. БТІ видало технічний паспорт. У зв'язку з тим, що реконструкція була здійснена самовільно та відсутністю у позивачів документів про прийняття спадщини, вони вимушені звернутися до суду. Просять визнати за ними, [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 1/3 частині за кожним на реконструйовану квартиру [ADDRESS], загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м. Позивачі в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності і підтримання позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечував, просив слухати справу за відсутності представника Харківської міської ради, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.09.2006 року реєстраційний №2-06-037, виданого на підставі розпорядження №037 від 27.09.2006 року Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності належить ізольована квартира [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру зареєстровано 06.10.2006 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за №В-65532. Згідно свідоцтва про смерть від [INFO] серії [NUMBER], видане відділом реєстрації смерті у м. Києві, вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, відміток у копії паспорта громадянина України [PERSON], [PERSON], [PERSON] та листа Десятої ХДНК від 20.03.2013 року, вбачається, що спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти: [PERSON] і [PERSON], які на час смерті спадкодавця були зареєстровані спільно проживали з ним за однією адресою: [ADDRESS]. Таким чином, судом встановлено, що позивачі своєчасно і належним чином прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Із технічного паспорту виготовленого КП ХМБТІ вбачається, що позивачі здійснили реконструкцію належної їм квартири [ADDRESS], під час якої було змінено конструктив квартири, що призвело до зміни загальної та житлової площі. Здійснена реконструкція відповідно до технічного висновку виконаного на замовлення позивачів ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993), визнана такою, що несучі та огороджувальні конструкції реконструйованої квартири знаходяться в задовільному технічному стані, відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Конструктивні елементи обстежених приміщень в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним, та санітарно-гігієнічним вимогам. Подальша експлуатація за цільовим призначенням можлива. Реконструкція велася за особисті кошти позивачів, реконструкцію закінчено, що підтверджується технічним паспортом. Судом не встановлено, що під час здійснення будівництва було порушено будь-чиї права. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом. Суд вважає, що з огляду на положення про диспозитивність цивільного судочинства відповідачем не надано належних доказів які б спростовували доводи позивачів. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved