Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

09 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просили визнати за ними право спільної часткової власності по 1/2 частини земельної ділянки площею 6,88 га, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка залишилася після смерті [PERSON] (чоловіка та батька позивачів), померлого 23.09.2008 р., посилаючись на те, що вони після смерті [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини - земельної ділянки - по 1/2 частці, але нотаріус відмовив їм у звязку з тим, спадкоємців першої черги четверо, а тому можливо видати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку зазначеної земельної ділянки. Оскільки відповідачі були зареєстровані зі спадкодавцем, але фактично не проживали за вказаною адресою, вони не прийняли спадщину, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, але інакше ніж в судовому порядку вони не можуть успадкувати земельну ділянку. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали, не запе- речували проти визнання за позивачами права власності на спадкову земельну ділянку. Заслухавши пояснення та доводи представника позивачів, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних ви- мог. З копій: паспортів серії КК № 239718, серії КМ № 848752 та свідоцтва про народження серії І-ЖД № 117075 (а.с.3,5,8) слідує, що позивач [PERSON] народилася 23.04.1964 р. в с.Єрмоклія Суворовського району Молдови; позивач [PERSON] народилася 27.06.1997 р. в с.Білолісся Та- тарбунарського району, її батьком зазначено [PERSON] Із копії свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 011440 (а.с.7) слідує, що 23.04.1996 р. Білолісь- кою сільською зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], 23.04.1964 народження, актовий запис № 4. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 158375 (а.с.9), [PERSON] помер 23.09.2008 р. у м.Татарбунари Одеської області. Копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373686, виданого 22.12.2005 р. (а.с.10), підтверджується, що власником земельної ділянки площею 6,88 га, розташо- ваної на території Білоліської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначено [PERSON] Вартість земельної ділянки загальною площею 6,88 га., згідно державного акту на право при- ватної власності на землю серії ЯА № 373686, що належала [PERSON] станом на 01.01.2017 р. становить 236747,45 грн. (а.с.13). Довідками № 248, 287 виданими виконавчим комітетом Білоліської сільської ради Татарбунар- ського району Одеської області (а.с.11,12) підтверджується, що [PERSON] на момент смерті, яка сталася 23.09.2008 р., був зареєстрований та проживав [INFO], за вказаною адресою сумісно з ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (син померлого), [PERSON] (дочка померлого), [PERSON] (дочка дружини), [PERSON] (дочка дружини), [PERSON] (дочка померлого). Нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] з причини того, що відповідно до довідки Білоліської сільської ради, спадкоємцями після померлого є чотири особи, тому частка кожного дорівнює 1/4 зі всього спадкового майна (а. с.14). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спад- щини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийня- ти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються рідними дружиною та дочкою померлого [PERSON], а отже, спадкоємцями за законом в порядку першої черги. Крім них право на спадок в порядку першої черги за законом мають відповідачі - [PERSON] та [PERSON], які відмовляються від своєї частки спадкової земельної ділянки. Отже, суд вважає, що за позивачами може бути визнано право спільної часткової власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 6,88 га, згідно державного акту серії ЯА № 373686, яка розташована на території Білоліської сільської ради, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved