Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

07.10.2020 [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є власником будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком та зареєстрований у вищевказаному житловому будинку. Однак, відповідач з 2016 року не проживає в спірному будинку, адреса проживання відповідача не відома. У зв`язку з реєстрацією відповідача у будинку позивачу доводиться оплачувати комунальні послуги у більшому розмірі. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою від 29.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.11.2020. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, заяв або клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2002, зареєстрованого в Балаклійському БТІ за № 118 від 15.08.2002, належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.09.2013 шлюб, зареєстрований 07.10.2000, у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 253, між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Згідно акту-обстеження, складеного 28.08.2020 секретарем Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області Таран Н.І., в присутності депутата сільської ради [PERSON] та свідка, яка є сусідкою: [PERSON] , встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2016 року (а.с.12). Відповідно до копії облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки та відповіді Веселівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 29.10.2020 на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-11, 18-19). Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивача, зареєстрований у належному позивачу будинку, однак не проживає у ньому без поважних причин з 2016 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 840,80 грн. судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved