Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

09 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про захист прав споживачів та відшкодування збитку за невиконання договору про надання туристичних послуг. Позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу на користь позивача у розмірі 45905,05 грн., суму завданих збитків на її користь у розмірі 6391,81 грн., проценти за користування чужими коштами у розмірі 1118,07 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.01.2015 року між позивачем та ТОВ «Ньюз Тревел» був укладений Договір на туристичне обслуговування № 13/01 (далі - Договір) від імені та за рахунок якого на підставі Агентського договору № 0129/30 від 29.01.2014 р. діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, надалі Турагент в особі фізичної особи-підприємця [PERSON]. Відповідно до п. 2.2 Договору Турагент, за встановлену цим Договором плату, відповідно до замовлення Туриста зобов'язується забезпечити бронювання та надання Туристу комплексу послуг, а Турист зобов'язується на умовах цього прийняти та оплатити Турагенту вартість замовленого Турпродукту. Всі грошові кошти, що надходять на рахунок Турагента від Туриста, з подальшим перерахуванням їх на рахунок Туроператора, належать виключно Туроператору, і довірені Турагенту лише до повного розрахунку за наданні послуги. Згідно Додатка № 1 до Договору, Позивачем був замовлений тур до ОАЄ. На виконання умов Договору Позивач сплатив повну вартість туристичних послуг відповідно до п. 4.1. Договору. Даний факт підтверджується рахунком-фактури № SF-287029 від 13.01.2015 р. та квитанцією № 0.0.336344645.1 від 14.01.2015 р. на суму 45905,05 грн. Туроператор відповідно до договору зобов'язувався належно і якісно надати туристу туристичні послуги. 17.01.2015 р. туроператор анулював всі тури і відправка туристів на відпочинок зупиняється, а отже відповідачем туристичні послуги не надано. Сплачені кошти позивачу не повернуто. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився та не повідомив причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13.01.2015 року між позивачем та ТОВ «Ньюз Тревел» був укладений Договір на туристичне обслуговування № 13/01 (далі - Договір) від імені та за рахунок якого на підставі Агентського договору № 0129/30 від 29.01.2014 р. діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, надалі Турагент в особі фізичної особи-підприємця [PERSON] Підтвердженням договірних відносин є додаток № 1 до Договору від 13.01.2015 р. В додатку зазначені всі істотні умови туристичного обслуговування, зокрема, країна відпочинку ОАЄ, дата поїздки - з 31.01.2015 (9 ночей), тип розміщення, харчування, заселення в готель, деталі транспортування, авіапереліт та інше. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про туризм» туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше, ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» організацію та забезпечення створення туристичного продукту, реалізацію та надання туристичних послуг виключно здійснює туристичний оператор, який в установленому порядку отримав ліцензію на туроператорську діяльність. А туристичні агенти - це юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність в реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання свого зобов'язання за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій формі відповідно до закону. З дослідженого в судовому засіданні Договору на туристичне обслуговування № 13/01 вбачається, що ТОВ «Ньюз Тревел» взяло на себе зобов'язання з організації туристичного продукту, а саме туристичної послуги до ОАЄ з 31.01.2015 р. на 9 ночей. Позивач сплатив відповідачу через Турагента (в особі фізичної особи-підприємця [PERSON]І.) грошові кошти у сумі 45905,05 грн. (сорок п'ять тисяч дев'ятсот п'ять грн. 05 коп.). Вказана оплата підтверджується квитанцією № 0.0.336344645.1 від 14.01.2015 р. На сьогоднішній момент грошові кошти позивачу повернуті так і не були, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, обумовлену договором та додатком до договору послугу не надав, у зв'язку з чим суд рахує, що у ТОВ «Ньюз Тревел» виникла заборгованість в розмірі 45905,05 грн. перед [PERSON] за невиконанні зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору, позивач виконав свої зобов'язання, сплатив кошти, однак ТОВ «Ньюз Тревел» обумовлену договором та додатком до договору послугу не надав, грошові кошти не повернув. Згідно абз. 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Згідно з п.п. 3.1 п.3 договору у випадку невиконання умов даного договору з боку сторони (туроператор, відповідач), замовник (позивач) має право вимагати повернення сплачених коштів за послуги, які ненадані у прямо пропорційному розмірі, за умови дотримання вимог договору. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Електронними листами ТОВ «Ньюз Тревел» від 16 січня 2015 р., 19 січня 2015 р. та 23 січня 2015 р., а також на офіційному сайті в мережі Інтернет ТОВ «Ньюз Тревел», а саме на сайті: www.newstravel.com.ua, була повідомлена інформація щодо призупинення відправлень туристів на відпочинок, починаючи з 17 січня 2015 року. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, факт порушення відповідачем чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача суми основного боргу згідно з договором на туристичне обслуговування № 13/01 у розмірі 45905,05 грн. Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однієї із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до ч. 1, 2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Як вбачається з агентського договору № 0129/30 від 29.01.2014 р., укладеного між ТОВ «Ньюз Тревел» як туроператором та фізичною особою підприємцем [PERSON] як турагентом, предметом його є надання турагентом за дорученням та від імені туроператора посередницьких послуг з реалізації туристичних послуг туроператора шляхом укладення договорів з третіми особами (туристами). Пунктом 7.1 статті 7 агентського договору передбачено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобов'язань за договором однією зі сторін сторона, що порушила своє зобов'язання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 7.4 агентського договору у випадку невиконання з вини туроператора своїх зобов'язань, передбачених цим договором, відповідальність туроператора перед турагентом та/чи туристом обмежується подвійною вартістю турпродукту. З урахуванням того, що ТОВ «Ньюз Тревел» підтвердив заявку позивача надіслав рахунок-фактуру до оплати та відповідна сума була перерахована на рахунок ТОВ «Ньюз Тревел», суд дійшов висновку, що ФОП [PERSON] як турагент забезпечив бронювання туристичного продукту і матеріальний збиток в розмірі вартості ненаданих послуг, завданий [PERSON] не з її вини, а з вини туроператора ТОВ «Ньюз Тревел», а тому саме з останнього слід стягнути на користь позивача збитки у сумі 45905,05 грн. Згідно ст. 11-13 закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Позивач просить стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 6391,81 грн., зазначаючи при цьому, що діями туроператора було завдано збитків, оскільки замовлена туристична послуга коштує у Доларах США. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовником завдано збитків. Судом не встановлено, що договір був погоджений у Доларах США. Навпаки, згідно з додатком № 1 до Договору сума туристичної послуги зазначена в гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не доведено, що діями відповідача позивачу було завдано реальних збитків, а, отже, позов не підлягає задоволення в цій частині. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язується сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичним особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Суд погоджується з тим, що у відповідача не було законних підстав для утримання грошей, сплачених за туристичну послугу. Згідно зі ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Проценти виплачуються з моменту, коли набувач дізнався або міг дізнатися про безпідставність знаходження у нього чужих грошових коштів. Сплата процентів не пов'язується з тим фактом, чи зазнав кредитор яких-небудь збитків взагалі через те, що його грошовими коштами користувалася інша особа. Положення ч. 2 ст. 1214 ЦК України у поєднанні з положеннями ст. 536 ЦК України знаходять широке застосування у діловій практиці. У всіх випадках, коли боржник за грошовим зобов'язанням (наприклад, покупець за договором купівлі-продажу) не виконав його у належний строк, він розглядається як набувач, який зберігає (утримує) чуже майно без правових підстав, а тому, крім обов'язку повернути суму боргу, зобов'язаний ще виплатити проценти за її використання (ст. 536 ЦК України). З огляду на викладене, аналізуючи в сукупності надані позивачем докази в обґрунтування своїх позовних вимог, матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 1, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 1,5, 20 Закону України «Про туризм», ст. 610, 611, 629, 901, 902 ЦК України та

Outcome: partial