overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

08 липня 2016 року позивач звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який продовжує навчання в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні подала заяву про залишення позову в частині вимог про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання без розгляду. Ухвалою суду від 22 липня 2016 року дані вимоги залишені без розгляду. З уточненням позовних вимог позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала повністю. Пояснила, що позивачем витрачаються кошти на утримання дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, однак він офіційно працевлаштований працює в ПАТ « Малинська паперова фабрика Вайдман » та в змозі надавати кошти на утримання дитини. Відповідач позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] підтверджується, що її батьком є відповідач. ( а.с. 6). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в ПАТ « Малинська паперова фабрика Вайдман », а тому суд вважає , що вимоги позивача про стягнення аліментів у відповідній частці є обґрунтованими. Також суд погоджується і з розміром аліментів, які просить стягувати [PERSON] Обставин які б перешкоджали відповідачу надавати дану допомогу в судовому засіданні не встановлено. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

08 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду. У судове засідання представник позивача не зявилася, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2012 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 04 грудня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.5). Малолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

08 липня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 20 лютого 2013 року (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають не повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння між сторонами. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, але надав письмову заяву в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх\~ осіб,\~ які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу\~ за\~ допомогою\~ звукозаписувального\~ технічного\~ засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Положеннями ст.ст.10,11 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається\~ як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя сторін. Як вбачається з цивільного позову, спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Позивачка також категорично зазначила про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сімя розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Відповідно до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 2013 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

08 липня 2019року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.06.2016р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №103. [INFO] від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] . З лютого 2019р. вона припинила з відповідачем шлюбні відносини і повернулась додому у зв`язку з тим, що він почав вживати алкогольні напої, постійно відвідував гральні автомати, не працює. На даний час відповідач проживає окремо від них із сином та не бере участь у матеріальному утриманні їхньої спільної дитини. Майновий та фінансовий тягар забезпечення малолітньої дитини лежить на неї. Син проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і ніякої участі у її вихованні не приймає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві, та проти винесення в справі заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоров`я дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі прожиткового мінімуму - 1699 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1715. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , проте сімейне життя між сторонами не склалось, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду від 24 липня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився. У відповідності до ст.223 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Судові витрати по справі стягуються з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 08 червня 1996 року у Нововолинському відділі реєстрації актів громадянського стану, Волинській області, актовий запис №116. Від спільного шлюбу подружжя має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні цінності. Сторони не ведуть спільного господарства, впродовж останніх трьох років фактично припинено проживання однією сім`єю. Позивач вказує, що відповідач проживає з іншою жінкою, з якою у майбутньому має намір одружитись. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї не можливе та суперечить її інтересам та інтересам дітей. Крім того позивач зазначає, що спору про поділ майна, що є спільною власністю немає, між сторонами досягнуто угоди про утримання та проживання дітей. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 25 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено через різні погляди на життя, ведення справ в сім`ї та інші обставини, існування яких унеможливлює їх сімейні відносини, в зв`язку з чим виникають сварки та скандали, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, при цьому позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просив його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25 листопада 2017 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем (на а.с.4,9). Суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подружнє життя між сторонами припинено, позивач не бажає перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем. Відповідач відзиву не подав, а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 жовтня 2009 року в Копичинській міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 64. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні конфлікти та сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, до початку підготовчого засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 14 жовтня 2009 року в Копичинській міській раді Гусятинського району Тернопільської області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 64, спільних дітей у шлюбі не мають. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач позов визнав, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384,20 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved