Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

07 лютого 2014 року, [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу по договору позики. В своїй заяві позивач вказує, що 27 серпня 2013 року відповідач, [PERSON] взяв у неї позику в сумі 15000 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень), яку зобов'язався повернути через один місяць, тобто до 28 вересня 2013 року, про що написав розписку. Однак у визначений термін відповідач борг не повернув, а тому [PERSON], прохає суд стягнути із останнього суму боргу, а також 3 % від простроченої суми боргу, що складає 187,50 грн. Крім цього, позивач прохає стягнути із відповідача понесені нею судові витрати: сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн, 250 грн.- на правову допомогу. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, та збільшила позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу. Крім заявлених вимог прохала стягнути із відповідача 1500 грн. витрат за участь адвоката в судовому засіданні. Представник позивача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив суду, що дійсно він написав розписку про отримання коштів у позивача під тиском, оскільки в серпні 2013 року він обвинувачувався в тому, що наніс тілесній ушкодження чоловікові позивача - [PERSON], а тому щоб останній написав заяву про відсутність матеріальних претензій, написав розписку, однак коштів фактично не отримував. Враховуючи даний факт, [PERSON] прохає суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, адвокат [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 серпня 2013 року [PERSON], в присутності свідка [PERSON] отримав від [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, про що написав розписку (а.с.45). Крім цього, 27 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики. Із умов даного договору вбачається, що [PERSON] надає [PERSON] позику в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, строком на 1 (один) місяць. При не поверненні суми позики своєчасно (тобто до 28 вересня 2013 року), [PERSON] вправі буде пред'явити за цим договором позов про стягнення боргу в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох відсотків річних від простроченої суми (а.с.5-7). Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язуться повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на утвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Твердження [PERSON] про те, що грошові кошти [PERSON] фактично йому не передавались спростовується показаннями свідка [PERSON], яка пояснила, що в серпні 2013 року, у м. Кобеляки біля будинку Культури, в її присутності [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 15 000 грн. купюрами по 500 грн. кожна. Крім цього, [PERSON] пояснила, що до часу передачі коштів, ні кого із учасників справи вона не знала. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що дійсно у червні 2013 року [PERSON] наніс йому тілесні ушкодження. За даним фактом було порушено кримінальне провадження, яке в подальшому було закрито, оскільки [PERSON] повністю відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду в сумі 15 000 гривень, які приніс додому в с. Кунівка Кобеляцького району Полтавської області, купюрами по 500 грн. Крім того, [PERSON] повідомив, що з червня 2013 року він із дружиною, [PERSON] не проживає, оскільки остання мешкає в м. Кобеляки Полтавської області, та ніякого відношення до вирішення кримінальної справи остання не мала. Покази свідків [PERSON] та [PERSON], не мають значення для розгляду справи, оскільки вони не були присутні під час передачі коштів та підписання договору позики і розписки. Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів, викладена правова позиція, із якої вбачається, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] отримав у [PERSON] у позику грошові кошти, власноручно написавши розписку, то позов в частині стягнення боргу підлягає задоволенню. Крім цього із відповідача слід стягнути 3 % від простроченої суми боргу, яка за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року складає 187 грн. 50 коп. ( 15000 грн. х 3 % : 12 місяців х 5 місяців). Позов [PERSON] в частині стягнення витрат, пов'язаних із розглядом справи, підлягає задоволенню частково. В повному обсязі підлягає вимога про сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Витрати на правову допомогу підлягають задоволенню частково. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» станом на 1 січня 2014 року мінімальна заробітна плата складає 1218 грн. Враховуючи вище викладене, із відповідача на користь [PERSON] слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 899 грн. 60 коп., які складаються із: 250 грн. - витрати за складання позову до суду, та 649 грн. 60 коп. - витрати за 1 годину 20 хв. участі адвоката в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial