Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

09 березня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 019835 від 25 березня 2002 року, а саме, земельну ділянку площею 0,6944 га кадастровий номер 4620386200:01:004:0057. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але суду 17 березня 2021 року подано письмову заяву селищного голови Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області Бутинського Б. № 03-15/134 від 16 березня 2021 року, в якій просить слухання справи проводити у відсутності представника селищної ради. Позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Суд розглянув справу у відсутності позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 лютого 2006 року (а.с. 9). [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, яка знаходиться на території Попівецької сільської ради, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 019835 від 25 березня 2002 року, а саме, земельна ділянка площею 0,6944 га, кадастровий номер 4620386200:01:004:0057 (а.с. 10). Відповідно до копії заповіту від 24 лютого 1999 року, посвідченого секретарем виконкому Поповецької сільської ради Бродівського району Львівської області Шлапак Н.Я., [PERSON] заповіла все своє майно на випадок своєї смерті своїй племінниці [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 21 січня 1988 року (а.с. 8). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві вбачається, що його мати не встигла документально прийняти спадщину за заповітом, а саме, переоформити земельну ділянку на себе, оскільки померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 травня 2011 року. Позивач [PERSON] постійно проживав із своєю матір`ю, що підтверджується довідкою № 51 від 18 лютого 2021 року, виданою старостою Поповецького старостинського округу Кучер А.Г. та є єдиним спадкоємцем, інших осіб, які б претендували на спадщину не має, що підтверджується довідкою № 52 від 18 лютого 2021 року, виданою старостою Поповецького старостинського округу Кучер А.Г. (а.с. 15, 16). У позові позивач також зазначив, що він, як спадкоємиць, звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено у зв`язку із втратою на неї правовстановлюючих документів. Згідно ст. 68, 69 Закону України «Про нотаріат», п. 4.15, 4.18 Глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З приводу втрати Державного акту на право власності на земельну ділянку було розміщено оголошення у газеті «Голос відродження» № 8(2704) від 26 лютого 2021 року (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на земельну ділянку. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов`язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавця), переходять до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, судом встановлено, що ті обставини, на які покликається позивач, дійсно знайшли своє підтвердження у поданих ним доказах. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved