Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

08.08.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, та свої доводи мотивує тим, що 27.11.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала однією сім»єю до січня 2014 року. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON]-[INFO] і сина [PERSON]- [INFO]. Діти проживають разом з нею, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу в вихованні дітей. 12.08.2003 року вони купили ? частину квартири в [ADDRESS]. Квартиру зареєстрували на відповідача, згідно договору купівлі-продажу від 12.08.2014 року. 3/4 частини квартири було подаровано відповідачу, згідно договору дарування від 12.08.2003 року. Після припинення шлюбних стосунків вони знайшли компроміс у вирішенні майнового спору-розподілу квартири. Вирішили, що квартира залишається за нею на праві власності, а вона відповідачу виплатить грошову компенсацію в сумі 25000 грн, тобто вона купує 7/8 частини квартири. 22.04.2014 року вона передала відповідачу обумовлену суму, а відповідач написав розписку, в якій зобов»язався оформити угоду нотаріально до 01.06.2014 року. До теперішнього часу свої зобов»язання не виконав, від нотаріального посвідчення угоди ухиляється. Оскільки позивачка та [PERSON] домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання обома сторонами, нотаріально не оформили, відповідач уклоняється від нотаріального посвідчення угоди то просила визнати угоду купівлі-продажу 7/8 частини квартири, загальною площею 113.10 кв.м, житловою площею 71,80 кв.м. приладнену двома лоджами площею 5,9 кв.м і 2,8 кв.м. дійсним. Інша 1/8 частина квартири переходить їй у власність на підставі ст.ст.60,70 Сімейного Кодексу. Визнати за нею право власності на квартиру. Позивачка у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання. Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально-дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно розписки від 22.04.2014року, сторони уклали угоду купівлі - продажу 7/8 частини квартири [ADDRESS]. Квартирою володіє позивачка, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані [PERSON] Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі - продажу нерухомості 7/8 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 113.10 кв.м, житловою площею 71,80 кв.м. приладнену двома лоджами площею 5,9 кв.м і 2,8 кв.м., розташовану по [ADDRESS] і угода повинна бути визнана дійсною, а за позивачкою необхідно визнати право власності на вказану нерухомість, т.я.1/8 частина квартири переходить їй у власність на підставі ст.ст.60,70 Сімейного Кодексу На підставі ст.ст. ст.219 ч.2, 220, 328, 334 ч.3, 657 ЦК України,

Outcome: approved