Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

07 травня 2018 року служба у справах дітей Захарівської РДА Одеської області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві посилається на те, що [PERSON] мати малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року, яка самоусунулась від виконання своїх обов'язків по вихованню синів, а саме, вживає спиртні напої веде аморальний спосіб життя, залишає дітей вдома без стороннього догляду, що негативно впливає на загальний розвиток дітей. Захищаючи інтереси малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], служба у справах дітей Захарівської РДА Одеської області просить суд ухвалити рішення, яким: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей, передати дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування до будинків - інтернатів або встановлення над ними опіки. У судове засідання представник позивача не з'явилась, попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з'явилась хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв'язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] та розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України про виклик до суду. Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з поміткою пошти про те, що остання за вказаною в позовній заяві адресою не проживає (а.с. 39). Відповідач про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 11 травня 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що відповідач не з'явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року, що підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 10-11). Відповідач самоусунулась від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що підтверджуються наступним. Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Захарівської РДА Одеської області, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з наступних підстав. Мати [PERSON], самоусунулась від виховання своїх малолітніх дітей, а саме зовсім не приділяє уваги вихованню синів, вживає спиртні напої, залишає дітей вдома без стороннього догляду, веде аморальний спосіб життя, часто змінює співмешканців, не намагається працевлаштуватися. Крім цього, незважаючи на численні попередження, мати не намагається створити необхідні умови для життя, виховання своїх дітей. Про обставини, які перешкоджають матері виконувати свої батьківські обов'язки, службу у справах дітей до відома не ставить (а.с. 4-5). З акта обстеження матеріально побутових умов сім'ї [PERSON], яка мешкає в будинку по [ADDRESS] вбачається, що в будинку в якому проживає [PERSON], будь - які умови для належного проживання, навчання, виховання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] відсутні (а.с. 7). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області № 75 від 03 листопада 2016 року, вказаним комітетом було надано згоду службі у справах дітей Захарівської РДА на вилучення малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], так як подальше перебування дітей в сім'ї загрожує їх здоров'ю (а.с. 6). З довідки - характеристики № 02-15/295 від 09 серпня 2017 року, наданої Затишанською селищною радою Захарівського району Одеської області на [PERSON], [INFO] вбачається, що остання за час перебування на території селищної ради зарекомендувала себе з негативного боку. [PERSON] - мати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які вилучені з сім'ї та знаходяться в Центрі СПРД ССД Захарівської районної державної адміністрації. До виконання своїх батьківських обов'язків мати ставиться вкрай невідповідально, вихованням та забезпеченням дітей не займається. Крім цього, жінка веде аморальний спосіб життя, а саме часто змінює співмешканців, зловживає алкогольними напоями (а.с. 9). Служба у справах дітей Захарівської РДА Одеської області неодноразово попереджали [PERSON] щодо невиконання нею батьківських обов'язків у відношенні її малолітніх дітей (а.с. 8, 12). Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 21 грудня1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із статтею 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (надалі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 згаданої Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд звертає увагу на те, що між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага. Закон визначив вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав (ч. 1 ст. 164 СК України), тому на переконання суду матеріали справи в їх сукупності безумовно підтверджують доведений факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до її дітей. При цьому, суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч.9 ст.10, ч.6 ст.141 ЦПК України, ці витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved