Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

09.11.2020 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом на обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2016 року. На час звернення до суду з даним позовом в Горохівському районному суді на розгляді також находиться справа про розірвання шлюбу між сторонами. В даному шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає із позивачкою. Позивач вказує, що після припинення спільного проживання з відповідачем останній матеріальну допомогу на утримання сина надає вкрай рідко, уваги та часу вихованню дитини не приділяє, тобто фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини (але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, з моменту пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з [PERSON] в дохід держави судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги Підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.21), про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України наявні всі умови для ухвалення у даній справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 03 лютого 2016 року у Цегівській сільській раді Горохівського району Волинської області (а.с.4). У шлюбі у них народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої 20.10.2020 року за №113 виконавчим комітетом Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області син [PERSON] проживає разом із маті`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у ії утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Стаття 18З СК України передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно абзацу З п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає, що позивачем доведена належними та допустимими доказами правомірність позовних вимог. В свою чергу відповідачем не надано суду жодних доказів того, що він позбавлений можливості утримувати свого сина за станом здоров`я чи матеріальним становищем або наявність нього інших осіб на утриманні. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання заяви. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася 09.11.2020 року (а.с.1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу. аліментів за один місяць. Таким чином, проаналізувавши докази в їх сукупності, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості вважаю, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини (але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно положень ч.6 ст.141.ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved