Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

09.06.2017 року представник [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 28.06.2004 року в м. Гребінка Полтавської області помер рідний брат позивача [PERSON]. На час смерті [PERSON] мав право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ПЛ № 0158169 За час свого життя [PERSON] склав заповіт, згідно з яким усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право заповів позивачу [PERSON] З метою переоформлення спадщини позивач як спадкоємець за заповітом звернулася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовила у звязку з пропуском шестимісячного строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідних сестри та брата. Після смерті брата позивач в силу незалежних від неї причин спадщини не прийняла. З огляду на вказане просить встановити факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] як рідних сестри та брата та надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. 13.06.2017 року представник позивача подав заяву про залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. Ухвалою судді в той же день було залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] Представник позивача подав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю, представники співвідповідачів Гребінківської міської ради Полтавської області, Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, Вишневої сільської ради Оржицького району Полтавської області надіслали суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечують, співвідповідач [PERSON] подала заяву згідно якої позов визнає, просить справу розглядати без її участі. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом на підставі копії довідки виданої Вишневою сільською радою Оржицького району Полтавської області № 977 від 12.05.2017 року /а.с. 13/, копії витягу з по господарської книги станом на 01.01.1967 року, особовий рахунок № 632 /а.с. 14/, копії свідоцтва про народження серії ЯТ № 570314 /а.с. 9/, письмової заяви співвідповідача [PERSON] про визнання обставин справи /а.с. 77/, встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 28.06.2004 року є рідними сестрою та братом. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 343633 [PERSON] помер 28 червня 2004 року /а.с. 15/. Із письмового розяснення державного нотаріуса, в.о. завідувача Гребінківської державної нотаріальної контори за № 296/01-16 від 03.06.2017 р. вбачається, що після померлого 28 червня 2004 [PERSON] спадкова справа відкрита за № 532/2004 рік, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. Заява про прийняття спадщини від [PERSON] не надходила, а також не прослідковується факт родинних відносин з [PERSON] /а.с.18/. Із відповіді на запит Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 81 від 31.05.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], який помер 28.06.2004 року, був зареєстрований та проживав на території Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. 10 березня 2001 року за реєстровим № 31 [PERSON] було складено заповіт на все майно на імя сестри [PERSON]. Даний заповіт на території Сербинівської сільської ради не відмінено, не скасовано /а.с. 11/. З копії заповіту [PERSON] від 10 березня 2001 року, посвідченого секретарем Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за реєстром № 31, вбачається, що він заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів повністю своїй сестрі [PERSON] /а.с. 12/ Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Суд наведені позивачем причини пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважними з огляду на наступне. Суд бере до уваги рекомендації Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені у постанові «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 року № 6, згідно яких поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X, що згодом відображено і у рішенні «Сук проти України», заява № 10972/05, пункт 22, ECHR 2011, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу. Судом встановлено, що причинами пропуску строку прийняття спадщини позивачем було те, що вона вступила в управління та користування спадковим майном [PERSON], продовжує ним володіти, що підтверджується даними письмової заяви співвідповідача [PERSON] про визнання обставин справи /а.с. 77/, а тому вважала, що таким чином, спадщину прийняла. Зважаючи на те, що позивач володіє та користується майном відкрито, таким чином, відповідні дії позивача є правомірними, а тому у нього виникли правомірні очікування щодо відповідного спадкового майна. Власне наявність саме таких очікувань суд визнає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Суд вважає, що достатнім для подання заяви про прийняття спадщини буде три місяці. На підставі викладеного, заявлені вимоги підлягають задоволенню повністю. З огляду на викладене, на підставі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. ст. 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved