Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

10.05.2019\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 3500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дати ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням суду від 10.10.2012 р. шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Їх спільний син проживає на знаходиться на утримання своєї матері позивачки по справі. Відповідач є працездатним, проте офіційно не працює. Його майновий стан дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн. В досудовому порядку неможливо врегулювати даний спір, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково, посилаючись на те, що є офіційно непрацездатним, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. В шлюбі у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (свідоцтво про народження [NUMBER] , довідка Шевченківської сільської ради від 07.05.2019 № 2-251/02-30/19). У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно із ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи потреби дитини, її стан здоров`я та вік, матеріальне становище відповідача, який не працює, те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів заявлений позивачем, з наступних підстав. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх заперечень, відповідач посилається на те, що офіційно не працездатний. Проте доказів цього суду не надав. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено те, що в 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1013,5 гривень. Разом з тим, враховуючи те, що встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку не є достатнім для належного забезпечення дитини всім необхідним, враховуючи, що відповідач, заперечуючи проти стягнення з нього аліментів в розмірі 3500 гривень, не надав суду докази щодо неможливості сплати аліментів саме в такій сумі, те що відповідач є працездатним та має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя дитини, а достойний рівень, суд вважає за необхідне стягувати з нього в користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме 2027 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів не поставить його в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Таким чином, враховуючи вищевикладене та виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини - 2027 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial