Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

09.10.2013 року [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, однак 12.11.2013 року позивачка надала уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої просить стягувати з позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття та просить розглянути справу без її участі, проти заочного рішення не заперечує. З позовної та уточнюючої заяв вбачається, що сторони перебували у шлюбі від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільної не надає, у зв'язку з чим, позивач вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. У судове засідання відповідач, який про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлено, щосторони перебували у шлюбі та [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС РС Кілійського РУЮ в Одеській області 28.01.2010 року. [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС РС Кілійського РУЮ в Одеській області 28.01.2010 року. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 14.04.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 29.03.1999 року, актовий запис № 9, розірвано. Відповідно до довідки № 2458 від 26.09.2013 року, виданої Комунальним підприємством «Великодолинське» [PERSON] зареєстрована та проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved