overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

09.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 15.10.2011 року знаходиться у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №488 та від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з серпня 2014 року проживає окремо та відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивач в попередньому судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 15.10.2011 року знаходяться у шлюбі (а.с.2), від якого у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.3), який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає позивачу, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 17535,06 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.02.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, останній платіж здійснював 18.10.2012 року, внаслідок чого станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість в розмірі 17535,06 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 8677,92 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6388,49 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 1157,46 грн. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 811,19 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 9-15). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 17535,06 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернувся з позовом про розірвання кредитного договору №706/12 від 04.12.2012 року, укладеного між ним та [PERSON] в зв'язку зі смертю останньої та стягнути з відповідачів 5066,03 грн. кредитної заборгованості за вказаним договором, а також судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.12.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №706/12 про надання кредиту в сумі 7650 грн. під 50% річних відповідно до якого [PERSON] у термін в 24 місяці зобов'язалась виплатити суму кредиту та відсотки. В порушення умов вищевказаного договору відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконувала в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 5066,03 грн. [PERSON] померла [INFO] У її власніості була квартира [ADDRESS] та будинок [ADDRESS]. На запит позивача Перша Первомайська держнотконтора 13.06.2014 року дала відповідь, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, в якій містяться заяви про прийняття спадщини від [PERSON] та [PERSON], тому позивач і звертається з позовом до спадкоємців про погашенню боргу спадкодавця. У судове засідання представник позивача не з'явилась, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглядати в її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, але надали заяви в яких позов визнали і проти його задоволення не заперечували, а справу просили розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 706/12 від 04.12.2012 року (а.с.3-4), та претензією кредитної спілки «Ольвія» від 04.02.2014 року (а.с.7) підтверджено укладання кредитного договору між позивачем та [PERSON] та заборгованість по ньому. Копією свідоцтва про смерть ( а.с.6) підтверджено, що [PERSON] померла [INFO]. Копією листа Першої первомайської держнотконтори № 1584/02-14 від 13.06.2014 року (а.с.10) підтверджено що у спадковій справі після смерті [PERSON] містяться заяви відповідачів про прийняття спадщини. Ст. 1282 ч.1 ЦК України передбачає, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу є двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за нею, прізвище залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк для примирення не потрібен. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 162, від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243 грн. 60 коп., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 21.07.2012 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через часті непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки між ними припинені з 08.09.2014 року. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться у справі, прийнявши до уваги факт відсутності дітей від шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.07.2012 року, між [PERSON] та [PERSON] та був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2012 року, видане Благодатненською сільською радою Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 03.( а.с. 4) Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 03.09.2005 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, коштів на утримання дитини не дає, дитиною не цікавиться. В присутності сина принижує її, висловлюється в її сторону нецензурною лайкою. Почуття любові та поваги зникли. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання 10.11.2014 року та 25.11.2014 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Згідно зі статтею 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом проведено заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 03.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 03.09.2005 року Домашівською сільською радою Сокальського району Львівської області, актовий запис № 7. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 03.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 580. Сімейне життя в сторін не склалось, позивач у позовній заяві вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили подружні стосунки, сенсу в збережені сім'ї не вбачає. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав, суду пояснила, що фактично шлюбні відносини припинені більше двох років тому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 307, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5) Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 08 червня 1985 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені в жовтні 2013 року. З цього часу відповідач виїхав до Одеської області. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про укладення шлюбу, сторони 08 червня 1985 року зареєстрували шлюб. В силу вимог статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з жовтня 2013 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

09.10.2014 року позивач подала в суд позов, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з відповідачем до 17 грудня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них з відповідачем народилася донька - [PERSON]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано 17 грудня 2012 року рішенням суду. [INFO] року у сторін народилася донька - [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько» вказаний [PERSON]. Неповнолітня дитина мешкає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом, також суд враховує, що у відповідача відсутні інші аліментні зобов'язання. Крім того, суд при визначенні розміру аліментних платежів виходить з розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний Бюджет України на 2014 рік», який з 01.01.2014 року для дитини віком до 6 років складає - 1032 грн. на місяць та приходить до висновку, що 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку аліментних платежів щомісяця, буде достатнім розміром коштів, який в певній мірі забезпечить необхідні потреби на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

09.10.2014 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заборгованості за спожиту але не обліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, вказавши, що відповідач є споживачем Криворізьких міських електричних мереж. 16.11.2011 року при перевірці контролерами енергонагляду за дотриманням правил користування електроенергією по [ADDRESS] було виявлено порушення п.48 Правил користування електроенергією (надалі Правила), а саме: самовільне підключення до електромережі після відключення мимо приладу обліку. Накид дротів на лінію електропередач для живлення струмоприймачів. Даний факт порушення зафіксований актом Н №Д 000391 від 16.11.2011 року. Відповідно до п.53 Правил, п.п.1.2,3.1,3.2,3.3,3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, був зроблений розрахунок матеріального збитку за період з 21.05.2010 року по 16.11.2011 рік на суму 6413 грн.04 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. (а.с.12-14,18-19 повідомлення). Представник позивача за довіреністю - Сушко О.І. надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечував. ( а.с.15 заява). Відповідач [PERSON] заперечень щодо позовної заяви не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2011 року при перевірці Правил користування електроенергією виявлено, що по [ADDRESS] було виявлено порушення Правил, а саме: самовільне підключення до електромережі після відключення мимо приладу обліку. Накид дротів на лінію електропередач для живлення струмоприймачів. Даний факт порушення зафіксований актом Н №Д 000391 від 16.11.2011 року, який складений контролерами [PERSON], [PERSON], електромонтером [PERSON] (а.с. 4- копія акту). В результаті порушення відповідачем Правил, позивачу за період з 21.05.2010 року по 16.11.2011 року було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 6413 грн. 04 коп. (а.с. 6 - копія розрахунку розміру відшкодування збитків). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або за законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Outcome: approved