overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

10.05.2008 року між сторонами укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 216, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з жовтня 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

10.05.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 14.11.2001 уклала з відповідачем шлюб, мають одну спільну дитину: [PERSON], 20.09.2004р.н. Останнім часом їх сімейне життя не склалося, в сімї не має взаєморозуміння, виникають постійні сварки. Позивачка вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 14 листопада 2001 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 315, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 052855 від 14.11.2001. ( а.с.5) Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №386434 від 12.10.2004.(а.с.6) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно із п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

10.05.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.02.2009 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 354. Позивач посилається на такі обставини. 26.02.2009 вона та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26.02.2009 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після фактичного розпаду сім'ї залишився проживати з позивачем. Сторони фактично не підтримують шлюбні відносини з березня 2016 року та проживають окремо. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя, ведення господарства, побут та виховання сина, що призвело до руйнування шлюбних відносин та їх остаточного припинення. Спільне господарство сторони не ведуть. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Клопотання про повернення дошлюбного прізвища «Чиженко» після розірвання шлюбу не заявила. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши до його початку заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити її позовні вимоги і справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомивши телефонограмою про те, що визнає пред'явлені до нього позовні вимоги про розірвання шлюбу та погоджується на розірвання шлюбу; просить справу розглядати в його відсутність. Клопотання про надання строку на примирення сторони не подали. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

10.05.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30\~відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач посилається на те, що в сторін у шлюбі 25.09.2002 народилася дочка [PERSON], яка на цей час перебуває на повному утриманні матері, адже відповідач дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання та виховання в добровільному порядку не надає, тобто ухиляється від належного виконання обовязку утримувати дитину. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подавши суду заяву від 14.07.2016, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву від 12.07.2016, відповідно до якої позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів у розмірі, про який просить позивач; просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши позовну заяву, письмові заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. На підставі пункту 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.\~3 ст.\~88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 521,20\~грн., що відповідає вимогам підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016\~рік».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

10.05.2016 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов визнав. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.12.2013 і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З грудня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони відмовилися від примирення, при цьому не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

10.05.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2002 року, який був зареєстрований Донецьким міським відділенням реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №569. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з 2012 року, з цього ж часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 21.06.2002 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], а. с.- 3,4. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

10.05.2016 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та прохав стягнути з неї аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня подачі заяви до її повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] є матір'ю дитини, але належним чином не утримує її. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи її повідомлено належним чином. Суд,вислухавши пояснення позивача і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який за домовленістю сторін проживає з батьком. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] належним чином не утримує дитину. Згідно статті 181 СК України з неї необхідно стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач в змозі виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

10.05.2016 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду із цією заявою посилаючись на те, що бажає вступити у шлюб із [PERSON], оскільки із грудня 2015 року фактично проживають разом, вона перебуває у стані вагітності, проте не досягла шлюбного віку, тому змушена просити суд надати їй право на шлюб. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та показала, що укладення шлюбу із [PERSON] відповідає її інтересам, до подружнього життя готова. Заінтересована особа [PERSON] пояснив, що він [INFO], любить неповнолітню [PERSON], знає, що вона вагітна, тому просить надати їй право на шлюб із ним. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не зявився, але від сільського голови [PERSON] надійшла заява, якою просив вирішити заяву [PERSON] без участі представника Великосушицької сільської ради. [PERSON] показала, що її неповнолітня дочка [PERSON] перебуває у стані вагітності, тому не заперечує проти надання їй права на шлюб із [PERSON], готова підтримувати молоду сімю. [PERSON] як батько неповнолітньої [PERSON], заявою від 10.05.2016 року (а.с.7) дав згоду на надання їй права на шлюб. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі документи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: У відповідності зі ст.23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із свідоцтва про народження (а.с.5) та паспорта [PERSON]Г.(а.с.3) серії КЛ № 055545, виданого Старосамбірським РС ГУДМС у Львівській області 18.12.2014 року вбачається, що вона народилася 04.10.1998 року, зареєстрована та проживає [INFO], на час розгляду справи їй минуло 16 років. [PERSON] настоює на наданні [PERSON] дозволу на шлюб із ним, готовий будувати подружні відносини, матеріально забезпечений. Згідно довідки, виданої лікарсько-консультативною комісією КЗ СРР «Старосамбірська центральна районна лікарня» 06.05.2016 року [PERSON], [INFO], перебуває у стані вагітності 18 тижнів (а.с.5). Батьки неповнолітньої [PERSON] вважають її готовою до подружнього життя, обіцяють майбутній сімї підтримку, не заперечують проти надання неповнолітній дочці права на шлюб. Наведені докази свідчать, що за дійсних обставин з точки зору суспільної моралі і традицій, укладення шлюбу із [PERSON] буде відповідати найвищим інтересам неповнолітньої вагітної [PERSON] та її майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

10.05.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 16.09.2011 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з березня 2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.21) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 14.06.2016 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

10.05.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 23.08.2008 року, зареєстрованим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №676. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними з лютого 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.08.2008 р., шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 676 (а.с.5). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Також судом встановлено, що з лютого 2016 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з лютого 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

10.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивач вказав, що є власником квартири №41 по вул. Шосейна (вул.Фрунзе),6 в м.Миколаєві, в якій зареєстрована відповідач, але остання з вересня 2015 року в квартирі не проживає, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, її речей у квартирі не має, ніякої участі у комунальних витратах вона не приймає, обовязки по відношенню до житла не несе. Посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України, просив визнати останню такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2001 року, [PERSON] є власником квартири № 41 по вул.Шосейна (вул. Фрунзе),6 в м.Миколаєві, в якій зареєстрована відповідач по справі [PERSON] Також встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з вересня 2015 року, що підтверджується актом про не проживання від 05.04.2016 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, звязок з квартирою втратила. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України , особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за умови її відсутності понад 6 місяців без поважних причин, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 цієї норми. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 41 по вул. Шосейна (вул.Фрунзе),6 в м.Миколаєві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

10.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 08.11.1980 року перебуває з відповідачем у шлюбі, мають спільну доньку Лесю, яка уже є повнолітньою. Спочатку відносини в сімї складалися добре, але з часом почали виникати непорозуміння, у звязку з чим, хоч проживають під одним дахом, але стали чужими, тому просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] подав суду заяву, якою просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони одружилися 08.11.1980 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 15 у Тернавській сільській раді Старосамбірського району Львівської області. У звязку із одруженням відповідач змінила прізвище Хомічак на [PERSON] (а.с.4). Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що має істотне значення. В порядку ст.111 Сімейного Кодексу України суд зупиняв розгляд справи з метою збереження сімї сторін, проте у визначений судом строк вони не вживали жодних спроб примирення та відновлення подружніх стосунків, що свідчить про розпад сімї. Оскільки сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved