Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

07.11.2012 року позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути з останнього заборгованість в розмірі 6469107,89 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.04.2008 року між ВАТ ВТБ Банк, яке перейменоване ПАТ «ВТБ Банк», та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Тарасовецька птахофабрика» укладено кредитний договір №24.003/08-КЛ, за яким банк надав позичальнику грошові кошти шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії в сумі 6800000,00 грн. строком користування 60 місяців та платою за користування кредитом - 15,75% річних. В наступному між банком СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» укладено ряд додаткових угод та договорів про внесення змін до кредитного договору, якими, зокрема підвищено відсоткову ставку до 17% річних та продовжено строк користування кредитом до 23.04. 2013 року, а також викладено в новій редакції окремі пункти кредитного договору та кредитний договір в цілому. СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» порушило умови кредитного договору №24.003/08-КЛ та свої зобов'язання належним чином не виконало, у зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість в зазначеному вище розмірі. Для забезпечення виконання СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» зобов'язань за вказаним кредитним договором 09.07.2010 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №24.003.3/10-ПФ, згідно якого [PERSON] виступив поручителем та зобов'язався перед банком відповідати за зобов'язаннями СТОВ «Тарасовецька птахофабрика», що витікають з кредитного договору №24.003/08-КЛ. Зважаючи на порушення боржником основного зобов'язання, позивачем пред'явлено вимогу до поручителя [PERSON], однак останнім вказана вимога залишена без задоволення. У зв'язку з цим позивачем пред'явлено даний позов, який він просить задовольнити та стягнути на користь банку з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договром. В судовому засіданні 10.04.2014 року представник позивача підтримав позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні 10.04.2014 року проти вимог позивача заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Зокрема, вважала договір поруки від 09.07.2010 року №24.003.3/10-ПФ припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Обґрунтовуючи заперечення зазначила, що в договорі поруки не визначено строк її дії роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, як того вимагає ст. 252 ЦК України, а тому, згідно положень ч. 4 ст. 559 ЦК України позивач мав право пред'явити вимогу до поручителя протягом шести місяців. В тім на думку представника відповідача, з дня настання строку виконання основного зобов'язання позивачем пропущено строк пред'явлення вимоги до поручителя, визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у нього відсутнє право вимоги до [PERSON], що свідчить про необґрунтованість та незаконність пред'явлених позивачем вимог. В судове засідання 13.05.2014 року відповідач [PERSON] та його представник не з'явились. Про час та місце судового розгляду, виходячи з положень ч. 5 ст. 76 ЦПК України, повідомлені належним чином. З урахуванням думки представника позивача суд знаходить можливим провести судовий розгляд у відсутності відповідача [PERSON] та його представника. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому розгляді, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено параграфом другим глави 21 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 24.04.2008 року відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, яке перейменовано у публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», та сільськогосподарським товариство з обмеженою відповідальністю «Тарасовецька птахофабрика» укладено кредитний договір №24.003/08-КЛ, за умова якого банк надав позичальнику грошові кошти шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії у сумі 6800000,00 грн., строком користування на 60 місяців та платою за користування кредитом 15,75 відсотків річних. 11.07.2008 року укладено Додаткову угоду №1 до вказаного договору, якою передбачено зміну пункту 4.4 договору щодо сплати Позичальником комісійної винагороди. 08.08.2008 року укладено Додаткову угоду №2 до вказаного кредитного договору, якою передбачено порядок сплати комісійної винагороди. 01.10.2008 року укладено Додаткову угоду №3 до вищевказаного договору, якою передбачено плату за користування кредитом у розмірі 17% річних. 24.04.2009 року укладено Додаткову угоду №4 до вказаного кредитного договору, якою, зокрема, передбачено викладення пункту 8.2 Розділу «Порядок перерахування плати за користування кредитом, погашення кредиту» в новій редакції. 28.05.2009 року укладено Додаткову угоду №5 до вказаного кредитного договору, якою передбачено викладення Розділу «Строк дії та інші умови договору» в новій редакції. 07.07.2009 року укладено Додаткову угоду №6 до вказаного кредитного договору, якою передбачено строк користування кредитом до 23.04.2013 року. 09.07.2010 року укладено Договір №7 про внесення змін до кредитного договору, яким кредитний договір №24.003/08-КЛ викладено у новій редакції. 25.06.2011 року укладено Договір №8 про внесення змін до кредитного договору, яким кредитний договір №24.003/08-КЛ викладено у новій редакції. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Частина перша ст. 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом частини першої, третьої ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. У розумінні ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Факт належного виконання позивачем обов'язку в частині надання СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» кредитних коштів у розмірі 6800000,00 грн., підтверджується меморіальним ордером від 25.04.2008 року №TR.4524.1 (а.с. 37). Таким чином судом встановлено належне виконання банком його обов'язків, що витікають з вказаного кредитного договору щодо надання грошових коштів СТОВ «Тарасовецька птахофабрика». Разом з цим, судом також встановлено порушення СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» зобов'язання за кредитним договором №24.003/08-КЛ, так як останнє має перед позивачем прострочену заборгованість, що підтверджується додатним до матеріалів справи розрахунком (а.с. 46-57). Так, станом на 16.08.2012 року, починаючи з серпня 2011 року, позичальником утворена заборгованість в сумі 6469107,89 грн., в тому числі: - сума неповерненого простроченого кредиту за період з 24.04.2008 року по 16.08.2012 року становить 2805000,00 грн.; - сума неповерненого строкового кредиту за період з 24.04.2008 року по 16.08.2012 року становить 2885516,13 грн.; - плата за користування коштами банку із розрахунку 30% річних за кожен день прострочення сума до стягнення складає 136458,71 грн.; - сума інфляційних втрат розрахована за несвоєчасне погашення кредиту складає 115141,83 грн.; - сума пені (по кредиту) із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення складає 326006,49 грн.; - сума несплачених відсотків за період з 24.04.2008 року по 16.08.2012 року становить 20195,59 грн.; - плата за користування коштами банку із розрахунку 3% річних (по відсоткам) складає 21150,91 грн.; - сума інфляційних втрат розрахована за несвоєчасно сплачені відсотки складає 119407,27 грн.; - сума пені (по відсотках) із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення складає 37979,80 грн.; - сума плати за користування коштами банку за несвоєчасне погашення комісійної винагороди за внесення змін до договору із розрахунку 3% річних (по комісії) становить 1476,16 грн.; - сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення комісійної винагороди за внесення змін в договір складає 775,00 грн. Таким чином, приймаючи до уваги наданий позивачем розрахунок, а також те, що розмір заборгованості відповідачем не оспорюється, судом встановлено, що заборгованість СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором від 24.04.2008 року (зі змінами станом на 16.08.2012 року) №24.003/08-КЛ у загальному розмірі складає 6469107,89 грн. Також судом встановлено, що 09.07.2010 року між ВАТ ВТБ Банк, назва якого змінена на ПАТ «ВТБ Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №24.003.3/10-ПФ, відповідно до якого, останній поручився перед банком за виконання СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» зобов'язань, що виникли, зокрема, на підставі кредитного договору від 24.04.2008 року №24.003/08-КЛ та будь-яких додаткових договрів до нього, в тому числі, тих, що збільшують боргові зобов'язання (а.с. 41-42). Згідно положень статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється за наявності загальних підстав припинення зобов'язання, закріплених у главі 50 ЦК України: виконання поручителем договору поруки; домовленістю сторін; у зв'язку із смертю фізичної особи; ліквідацією юридичної особи тощо. Статтею 559 ЦК України визначені також спеціальні підстави припинення поруки. Так, у відповідності до частини четвертої ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Як погоджено пунктом 5.1 договору поруки №24.003.3/10-ПФ, вказаний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками банку і діє до повного виконання зобов'язання за кредитним договором №24.003/08-КЛ. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Виходячи з наведених положення закону суд погоджується з твердженнями відповідача, що умова договору №24.003.3/10-ПФ про дію поруки до повного виконання зобов'язання за кредитним договором №24.003/08-КЛ - не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. Крім того, наведена правова позиція відображена в п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». При цьому згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Як встановлено вище, за умовами кредитного договору №24.003/08-КЛ сторонами остаточно погоджено, що кінцевий термін повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів - 23.04.2013 року. Таким чином, враховуючи, що сторонами не встановлено строку дії договору поруки, який відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення банком вимоги до поручителя закінчується 23.10.2013 року. З огляду на наведене, суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про те, що договір поруки від 09.07.2010 року №24.003.3/10-ПФ, укладений між ВАТ ВТБ Банк та [PERSON], є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Разом з цим, з огляду на положення 553, 554 ЦК України, приймаючи до уваги порушення СТОВ «Тарасовецька птахофабрика» зобов'язання, що витікає з кредитного договору №24.003/08-КЛ, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 6469107,89 грн. законними та обґрунтованими, тому приходить до висновку про їх задоволення. З наведених мотивів та положень закону суд вважає, що позов ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - належить задовольнити. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «ВТБ Банк» підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 3306,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved