Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

10.06.2013 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою в якій просить визнати рішення №103/1 08 сесії 06 скликання від 06.03.2012 року Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області та Державний акт на право власності на землю серії ЯМ № 580082, що виданий [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1503 га, кадастровий номер 7325085600:01:004:0336 - недійсними. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила, що на земельній ділянці, загальною площею згідно господарських книг 0,25 га, фактичний розмір якої згідно документації із землеустрою становить 0,2647 га, що розташована по [ADDRESS] і яка перебуває в комунальній власності Недобоївської сільської ради, знаходиться житловий будинок, який згідно ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.03.1997 року про затвердження мирової угоди належав на праві спільної часткової власності [PERSON] (58/100) та їй [PERSON] (42/100). Після відокремлення обох частин житлового будинку, згідно рішення виконавчого комітету Недобоївської сільської ради № 263 від 17.03.2010 року [PERSON] 20.04.2010 року було видане свідоцтво про право власності на 58/100 часток будинковолодіння, як на окремий об'єкт права власності, а саме на частину зазначеного житлового будинку площею 38.5 м? , ? частку огорожі та ? частку криниці. При поділі будинковолодіння між сторонами залишився спір про визначення меж земельної ділянки, оскільки точні межі так і не було погоджено сторонами. Посилається на те, що 14 квітня 2010 року Недобоївський сільський голова Мігалатюк А.В, створив комісію, яку він і очолив, однак відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до складу постійних комісій не можуть бути обрані сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова районної у місті (у разі її створення), районної, обласної ради, їх заступники. Тому вважає, що дана комісія створена незаконно. Даною комісією було складено протокол погодження меж землекористування в натурі, згідно якого було затверджено акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі [PERSON], вказаний акт рішенням сесії Недобоївської сільської ради № 111 від 06 березня 2012 року був затверджений. 06.03.2012 року Недобоївська сільська рада прийняла ще одне рішення №103/1, згідно якого затвердила технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,1503 га. 31.07.2012 року, позивачем подано скаргу прокурору Хотинського району на опротестування рішення №111 від 6 березня 2012 року, прийнятого сесією Недобоївської сільської ради про затвердження акту встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі [PERSON]. 27.08.2012 року в.о. прокурора Хотинського району, Петровичем В.В., було винесено протест на рішення № 111 8 сесії 6 скликання Недобоївської сільської ради від 06.03.2012 року, даним протестом прокурора було зупинено дію опротестованого акту, а також вказано на те, щоб скасувати рішення «Про затвердження протоколу погодження меж землекористування в натурі» сільської ради як незаконне. 17.09.2012року відбулася 11 сесія 06 скликання Недобоївської сільської ради і винесено рішення № 158, згідно якого рішення 8 сесії 6 скликання від 06.03.2012 року скасовано. Позивач вважає, що оскільки рішення 8 сесії 6 скликання Недобоївської сільської ради від 06 березня 2012 року скасоване рішенням № 158, то рішення № 103/1 від 06 березня 2012 року, що прийняте без документу, який би погоджував межі землі є незаконним та таким, що повинно бути визнане недійсним. Враховуючи той факт, що право власності на землю у відповідача виникло на підставі недійсного документа, то рішення сесії прийняте на підставі такого рішення не можуть бути підставою для подальшого оформлення права власності на землю, тому вважає, що державний акт не дійсний. Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідач Недобоївська сільська рада Хотинського району надала суду заперечення, де зазначили, що постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2013 року, яка на даний час набрала законної сили, рішення сесії сільської ради № 158 від 17 вересня 2012року, яким скасовувалось рішення № 111 від 06 березня 2012 року, визнано протиправним та скасовано. Вважають, що оскільки рішення № 158 від 17 вересня 2012 року визнано судом протиправним, воно втрачає силу з моменту його прийняття, а отже, залишається в силі рішення № 111 від 06 березня 2012 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснили, що дана земельна ділянка до 1994 року належала [PERSON], однак остання не виготовляла правовстановлюючих документів. Відповідач [PERSON] не з'явилася, її представники [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнають, посилаючись на те, що рішення №103/1 08 сесії 06 скликання від 06.03.2012 року Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області є законним, а тому не підлягає скасуванню. Представник Недобоївської сільської ради Мігалатюк А.В. позовні вимоги не визнав, зазначив, що постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2013 року, яка на даний час набрала законної сили, рішення сесії сільської ради № 158 від 17 вересня 2012 року, яким скасовувалось рішення № 111 від 06 березня 2012 року, визнано протиправним та скасовано. Крім того, рішення № 111 від 06 березня 2012 року не має юридичного відношення до рішення №103/1 08 сесії 06 скликання від 06.03.2012 року, оскільки воно не впливало на його прийняття. Рішенням №103/1 08 сесії 06 скликання від 06.03.2012 року затвердили технічну документацію із землеустрою, та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,1503 га. Представник відділу Держкомзему у Хотинському районі Чернівецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є власницею 42/100 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.05.1995 року та ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.03.1997 року. Відповідач [PERSON] є власницею 58/100 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2007 року. У зв'язку із чим, кожній частині житлового будинку присвоєно поштову адресу: [PERSON] - [ADDRESS], [PERSON] - [ADDRESS]. Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, чинного на час виникнення правовідносин у позивачки [PERSON], при переході права власності на будівлю і споруду разом із цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, і якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Відповідно до вимог ст. 22 цього ж Кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до п. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» - право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] до 2009 року не зверталася до Недобоївської сільської ради Хотинського району з клопотанням про визначення розміру земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку по [ADDRESS]. Крім того, посилання представника позивача, що дана земельна ділянка по [ADDRESS] станом на 1994 рік належала [PERSON], не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до довідки відділу Держземагенства у Хотинському районі за №1261/01 від 10.12.2013 року, державний акт на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не видавався (а.с.74). Разом з тим, відповідно до вимог статті 120 Земельного кодексу 2001 року, чинного на час виникнення правовідносин у відповідачки [PERSON], передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, право користування - на підставі договору оренди. Відповідно до ст.ст. 125, 126 цього Кодексу право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до вимог пункту 6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції 2009 року) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідач [PERSON] скористалася своїм правом, та звернулася до Недобоївської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації. Позивач [PERSON] в 02 грудня 2009 року також звернулася із заявою до Недобоївської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації. Рішенням 20 сесії 5 скликання Недобоївської сільської ради від 10 грудня 2009 року за № 257 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до вимог п.п. 8,9 ст. 118 Земельного кодексу України розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], після отримання рішення Недобоївської сільської Ради № 257 від 10.12.2009 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розпочала процес приватизації земельної ділянки, замовивши в проектній організації технічну документацію. Порядок видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на момент його отримання [PERSON] 12 жовтня 2012 року регламентувався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання держаних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди ) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 р. № 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за №354/3647 (інструкція втратила силу на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 404 від 03.07.2013 р.). Відповідно до п. 1.13 вказаної Інструкції складання державного акту на право власності на земельну ділянку при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка. 14 квітня 2010 року інженер ТОВ «ТЕРРА БУКОВИНИ» та приватний підприємець [PERSON] в присутності представника Недобоївської сільської ради, а також в присутності представників суміжних землекористувачів проведено обміри і погодження в натурі меж земельної ділянки (а.с.80). 06 березня 2012 року Недобоївська сільська рада Хотинського району своїм рішенням №103/1 затвердила технічну документацію із землеустрою [PERSON] та передала їй у приватну власність земельну ділянку площею 0,1503 га по [ADDRESS] за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та на підставі якого їй був виданий державний акт на право власності на землю серії ЯМ № 580082, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1503 га, кадастровий номер 7325085600:01:004:0336 (а.с.7,81). За таких обставин, відповідно до ст. 125 ЗК України, з моменту державної реєстрації, у відповідачки [PERSON] виникло право власності на вказану земельну ділянку. Посилання позивача та її представника, що [PERSON] не мала права на продовження приватизації земельної ділянки, оскільки рішення 8 сесії 6 скликання Недобоївської сільської ради від 06 березня 2012 року № 111, яким затверджений акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, зупинено протестом в.о. прокурора Хотинського району Чернівецької області Петровичем В.В. 27.08.2012 року, також не знайшло свого підтвердження. Оскільки, постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.08.2013 року визнано протиправним та скасовано рішення 11 сесії 6 скликання Недобоївської сільської ради від 17.09.2012 року за № 158 про скасування рішення № 111 від 06.03.2012 року про затвердження акта встановлених зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Дана постанова суду набрала законної сили, сторонами не оскаржувалася (а.с.51-53). Тобто, на даний час рішення 8 сесії 6 скликання Недобоївської сільської ради від 06 березня 2012 року № 111, яким затверджено акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі чинне та не скасоване. У відповідності до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно п.п. «а»,«б» ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як вбачається з матеріалів справи, що будь-якого рішення Недобоївської сільської ради про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку по [ADDRESS], сільська рада позивачу [PERSON] не надавала. А тому при переході права власності на частину будинку, до позивача не перейшло право користування частиною земельної ділянки для його обслуговування, дана земельна ділянка на даний час належить територіальній громаді с. Недобоївці, за таких обставин суд вважає, що права позивача [PERSON] не порушувалися. На підставі вищенаведеного встановлено, що рішення 20 сесії 5 скликання Недобоївської сільської ради від 10 грудня 2009 року за №257 та рішення Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за № 103/1 08 сесії 06 скликання від 06 березня 2012 року були прийняті з дотриманням норм чинного законодавства та права позивача не порушують. Суд, таким чином, прийшов до висновку, що державний акт серії ЯМ за № 580082 є правомірним та підстав для його скасування немає. За таких, обставин, позовні вимоги про визнання недійсним рішення 103/1 8 сесії 6 скликання від 06.03.2012 року Недобоївської сільської ради та державного акта на право власності на землю серії ЯМ № 580082, виданого [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,1503 га, кадастровий номер 7325085600:01:004:0336, то вони є необґрунтованими та недоведеними. На підставі ст. 88 ЦПК України, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] слід стягнути, понесені останньою та підтвердженні судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 1000 (тисяча) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved