Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

10.02.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2016 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В даний час донька проживає з позивачем та знаходиться на утриманні останньої. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі 1 200 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Часник О.Д. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Так, суду пояснив, що він офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків. Щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1 200 грн. заперечує, оскільки даний розмір є для нього завеликим, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.12.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2016 року у цивільній справі №127/25449/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу імж сторонами було розірвано (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданного міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 11.04.2003 року (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], згідно довідки ТОВ «ЖЕО» вих.№946 від 17.02.2016 року (а.с.14). В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, матеріальне становище позивача. Окрім того, суд враховує особу платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку; рахується на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС з 09.09.1999 року, разом з тим за період з 01.01.2012 року по 31.12.2015 року сума доходу останнього склала 0,00 грн., згідно довідки Вінницької ОДІ ГУ ДФС у Вінницькій обалсті від 22.03.2016 року №3021/Щ/02-28-17 (а.с.33). Разом з тим, суд не приймає до уваги виписку №11579 із медичної карти стаціонарного хворого, надану відповідачем як на підставу про задоволення позову частково у звязку з хворобливим станом здоров`я, з якої вбачається, що останній з 27.11.2010 року по 08.12.2010 року перебував на стаціонарному лікуванні з приводу сполучної травми тіла, закритого гвинтоподібного перелому лівої плечової кістки зі зміщенням (а.с.34) та виписку із медичної картки амбулаторного хворого від 20.03.2016 року про те, що відповідач хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ступеню (а.с.35), так як зазначені діагнози не свідчать про такий фізичний стан відповідача, який унеможливлює останнього працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі більшому, ніж 500 грн., щомісячно. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача інвалідності та протипоказів щодо фізичного та психоемоційного навантаження. А тому, з огляду на вищенаведене та

Outcome: partial