Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

08 вересня 2021 року представник позивача - адвокат Твердохліб В.Ю., який діє в інтересах [PERSON] , звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що даний житловий будинок з господарськими будівлями входить до складу спадкового майна, на яке [PERSON] має право як спадкоємець за заповітом. Однак після звернення до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Надати такі документи позивач не взмозі, так як таких у неї немає. В зв`язку з цим позивач не може оформити спадщину на дане спадкове майно у нотаріуса, тому змушена звернутись до суду. Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 12 жовтня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на зазначені у ньому доводи, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач - представник Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача - адвоката Твердохліба Вадима Юрійовича в інтересах [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється в момент її смерті, відповідно на її ім`я не може бути виданий правовстановлюючий документ. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 13). Рішенням виконавчого комітету Маломочульської сільської Ради депутатів трудящих Теплицького району Вінницької області від 13 лютого 1971 року № 17 [PERSON] відведено земельну ділянку під будівництво жилої хати в селі Мала Мочулка (а.с. 14). 05 липня 1971 року архітектором Теплицького району затверджено План забудови індивідуальної садиби [PERSON] , по [ADDRESS] (а.с. 15). Отримавши свідоцтво на забудову індивідуальної садиби № 150 від 15 травня 1971 року, на відведеній земельній ділянці [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно п. 7 Положення про Свідоцтво, Свідоцтво про забудову садиби є документом, що посвідчує право особистої власності на повністю закінчені будівництвом і зареєстровані в Свідоцтві жилий будинок, господарчі будівлі і споруди, благоустрій і озеленення. Відповідно до вимог cт. 100 ЦК УРСР в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно з положеннями cт. 101 ЦК УРСР у подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.07.1981 року, актовий запис за № 23, виданим виконавчим комітетом Маломочульської сільської ради народних депутатів Теплицького району Вінницької області (а.с. 18). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Відповідно до ч. 1 cт. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з положеннями cт. cт. 525 та 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (cт. 529 ЦК УРСР). За змістом п. 1 ч. 1 cт. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, така дія має бути вчинена протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч. 2 cт. 549 ЦК УРСР). [PERSON] заповіт не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги були дружина - [PERSON] та син - [PERSON] , які постійно проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] . Тобто, [PERSON] та [PERSON] фактично спадщину прийняли після смерті [PERSON] , вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР свідчить про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 1994 року, актовий запис за № 23, виданим Маломочульською сільською Радою народних депутатів Теплицького району Вінницької області (а.с. 19). [PERSON] фактично спадщину прийняв після смерті [PERSON] , вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР свідчить про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (втратила чинність 30.05.2008, але роз`яснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно. Державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, була введена інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, і стосувалась реєстрації будинків та домоволодінь виключно у містах і селищах міського типу. Такою реєстрацією займались відповідні БТІ при виконавчих комітетах або селищних радах. Державна реєстрація об`єктів нерухомого майна у містах, селищах міського типу та селах відповідними БТІ введена правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими Держжитлокомунгоспом України 13.12.1995 року. Таким чином, на час життя померлих [PERSON] та [PERSON] і виникнення у них права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, діяли норми, які не пов`язували набуття права власності на нерухоме майно в сільській місцевості з державною реєстрацією цих прав у відповідних БТІ (бюро технічної інвентаризації). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, [PERSON] набув права особистої власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . [PERSON] здійснював за життя повноваження власника житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , без отримання правовстановлюючих документів на будинок. Його право власності на даний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі № 3 за 2011-2015 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 0211-1 (а.с. 20). Так, за життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, який був 31 травня 2000 року засвідчений секретарем виконавчого комітету Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 98. Згідно заповітного розпорядження все своє майно заповів по Ѕ [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). 05 грудня 2012 року, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2012 року, актовий запис за № 35, виданого виконкомом Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, помер [PERSON] (а.с. 22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 січня 2018 № 50515195 Теплицькою державною нотаріальною конторою 12 лютого 2013 року зареєстровано спадкову справу № 10 у нотаріуса, № 54153781 у Спадковому реєстрі, спадкодавець - [PERSON] (а.с. 23). 12 липня 2013 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як спадкоємець за заповітом на 1/2 частку спадкового майна та на 1/2 частку у зв`язку із відмовою інших спадкоємців (а.с. 24). Рішенням Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області від - 14.12.2015 року № 35 «Про перейменування вулиць в селах Мала Мочулка і Мишарівка Теплицького району Вінницької області» перейменовано в [ADDRESS] з відповідними номерами домогосподарств (а.с. 26). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій Теплицької державної нотаріальної контори № 5/02-31 від 11 січня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 27). Згідно з технічним паспортом від 14.05.2017 року відповідно до якого замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , спадкове майно, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок (А-1) з верандою (а) загальною площею 77,8 , житловою площею - 47,4 гараж - Б, сарай - В, Г, Е, погріб - Д, вбиральня - Є, хвіртка №1,5, ворота № 2, огорожа № 3, 4, колонка № 6, криниця - к, ганок I, II, сходи III, в [ADDRESS] . Рік побудови житлового будинку з господарськими будівлями 1971 (а.с. 28-32). Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи ті обставини, що представник позивача - адвокат Твердохліб Вадим Юрійович, що діє в інтересах [PERSON] , надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] має законне право на визнання права власності на Ѕ частку спадкового майна та на Ѕ частку у зв`язку із відмовою інших спадкоємців. На підставі викладеного та

Outcome: approved