Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

09.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, зазначивши, що між ним та [PERSON] 22.12.2008 року був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського районного управління юстиції у АР Крим. Від вказаного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] у м. Севастополь, Україна. Даний факт підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 67 № 161224 , виданим 29.03.2016 року, згідно якого у [PERSON] народилася дитина- хлопчик, масою 3000 грамів. На час пологів його дружина знаходилась на території АР Крим і виїхати на материкову частину України не було можливості. Також вони були вимушені провести реєстрацію народження сина у місті Севастополі, у зв`язку з необхідністю отримання медичної допомоги. Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». На теперішній час виникла необхідність встановити факт народження дитини, який необхідний заявнику для державної реєстрації народження свого сина. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися. Від представника Енергодарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с. 15). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22.12.2008 року, про що Відділом РАЦС Феодосійського районного управління юстиції у АР Кримзроблений актовий запис № 729 (а.с. 11). Від вказаного шлюбу [INFO] народився [PERSON] , про щоВідділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя видане свідоцтво про народження (а.с. 8). Крім того, факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом серії 67 № 161224 від 29.03.2016 року, у якому зазначено, що дитина народжена у шлюбі, при одноплідних пологах, третя за рахунком полог у матері (а.с. 7), але реєстрація народження до державного реєстру не була внесена. Листом начальника Енергодарського МВ ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 14/17.9-06-118 від 08.01.2020 року [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки для підтвердження вказаного факту був пред`явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12). Встановити факт народження дитини [PERSON] необхідний для отримання свідоцтва про народження дитини, щоб у подальшому дитина не була обмежена в праві вільного пересування по території України, отриманні закордонного паспорта, реалізації право на освіту як громадянин України, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і(або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Вказаним законом визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 цього Закону, є недійсними і не створює правових наслідків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження його дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Оскільки м. Севастополь знаходиться на тимчасово окупованій території, заявник отримала свідоцтво про народження дитини, але воно є недійсним і не породжує юридичних наслідків, тому у [PERSON] наявні підстави для звернення до суду з даною заявою про захист прав своєї дитини. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою- не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість йому як громадянину України отримати свідоцтво про народження його дитини, виданого державним органом України. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved