Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

08.05.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором від 14.09.2011 року за № б/н Банк «ПриватБанк» надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, з якими відповідач був ознайомлений та підтвердив свою згоду та підписав дану заяву разом з умовами надання банківських послуг. Позивач виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. У разі невиконання зобовязань за договором відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, нараховується штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.11 договору, банк має право вимагати дострокове виконання боргових зобовязань в цілому чи встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх обовязків за договором. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, що привело до того що утворилася заборгованість станом на 31.03.2018 року в розмірі 93 140,87 грн., що складається із заборгованості за кредитом 8 374,59 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 79 654,81 грн., заборгованість за пенею та комісією 200,00 грн., а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу фіксована частина та 4 411,47 грн. штрафу процентна складова. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань і заборгованості не погашає, що є порушенням прав позивача. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. А тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 93 140,87 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17.05.2018 року враховуючи предмет та підстави позову, клопотання позивача, відповідно до вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання ухвали подати заяву із запереченням щодо розгляду в порядку спрощеного провадження та п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідач [PERSON] отримав вищевказану ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами, а також виклик до суду (а.с.50, 56), а також відповідачу направлявся виклик за адресою його реєсрації, однак повернувся без вручення. Так, станом на 31.10.2018 року відзиву на позовну заяву суду відповідач не подав, заперечення щодо розгляду в спрощеному порядку подано теж не було, будь-яких клопотань та заяв від сторони подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань щодо розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав, хоча як вбачається із поштових повідомлень про отримання документів та викликів до суду, знав про розгляд справи щодо нього. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.09.2011 року між сторонами був укладений кредитний Договір за № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.9-32). З копії заяви-анкети позичальника вбачається, що [PERSON] погодився на умови договору кредитування (а.с.7). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року допустив виникнення заборгованості по кредиту в сумі 93 140,87 грн., що складається: тіло кредиту 8 374,59 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 79 654,81 грн., заборгованість за пенею та комісією 200,00 грн., а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг 4 911,47 грн., що підтверджується розрахунком за кредитним договором (а.с.5-6). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.09.2011 року та те, що відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. (платіжні доручення, а.с.1). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 610-612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved