Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

07.10.2013 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 28.12.2012 року о 13-40 він керував автомобілем марки ЗАЗ TF 699P Lanos державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER]. Керуючи вказаним автомобілем на підставі довіреностей ВРІ 577869, ВРК 708549, на ділянці 460км+100м автошляху «Знаменка-Луганськ-Ізваріно» він став учасником ДТП, винним в якій був визнаний водій [PERSON], який керував автомобілем марки DAF TE 95 XF, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, перелік яких було зазначено в довідці ДАІ від 28.12.2012 року № 452632. Після ДТП [PERSON] пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» № АВ-0959857 та в телефонному режимі був зареєстрований страховий випадок. У виїзді страхового комісара на місто ДТП відповідачем було відмовлено. 29.12.2012 року позивач звернувся в Донецькій філіал ПрАТ «СК «Перша» та начальником відділу врегулювання Кондращенко І.І. був оглянутий автомобіль позивача після ДТП, в результаті чого були зафіксовані отримані в ДТП механічні пошкодження, які відповідали тим що були зазначені в довідці ДАІ. Цього ж дня позивачем була подана заява з доданими документами для отримання від відповідача страхового відшкодування. 29.04.2013 року представник відповідача листом повідомив про прийняття рішення про виплату позивачу страхового відшкодування, але копія рішення позивачу не направлялась. Того ж дня на рахунок позивача були зараховані грошові кошти в сумі 7165,30 грн. у рахунок страхового відшкодування, однак ця сума не дозволила в повному обсязі компенсувати витрати, необхідні для відновлювального ремонту автомобіля позивача після вказаної ДТП. 16.05.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про звернення відповідача для встановлення обставин вказаної ДТП на адресу відповідного підрозділу ДАІ МВС з наміром отримання довідки про ДТП по формі, затвердженій наказом МВС України № 389 от 04.07.2011 року, а також схеми ДТП і у випадку отримання вказаних документів просив надати їх копії. Також у зазначеній заяві він просив надати копію розрахунку суми страхового відшкодування, копію рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити страхове відшкодування в повному обсязі нанесеної матеріальної шкоди в наслідок ДТП. Відповідно до відмітки поштового відділення, зазначену заяву відповідач отримав 27.05.2013 року, однак до теперішнього часу відповідь на заяву не надана, страхове відшкодування у повному обсязі не виплачено, тому 03.07.2013 року позивач звернувся до оцінювача п/п [PERSON], яким було проведено експертизу від 08.08.2013 року. Відповідно до висновків експертної оцінки колісного транспортного засобу від 08.08.2013 року № 39 вартість відновлювального ремонта автомобіля позивача ЗАЗ TF 699P Lanos державний номер [NUMBER] складає 13 964,16 грн. Таким чином, різниця між вартістю відновлювального ремонту, визначеного експертизою, та сумою фактично відшкодованої шкоди відповідачем складає 6528,86 грн., яку у добровільному порядку відповідач не сплачує, тому позивач просить стягнути цю суму у судовому порядку у рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Також позивач зазначив, що оскільки відповіді від відповідача на його заяву від 16.05.2013 року він не отримав, тому окрім звернення до експерта-оцінщика, він 09.07.2013 року звернувся із заявами до Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України (далі МТСБУ), що було отримано 12.07.2013 року та до Національної комісії з державного регулювання в галузі ринків фінансових послуг (далі Нацкомфінпослуг), що було отримано 12.07.2013 року. Листом від 20.09.2013 року МТСБУ проінформувало позивача, що вирішення спору з страховиком підлягає розгляду в судовому порядку. Листом від 12.08.2013 року № 7527/13-12 Нацкомфінпослуг проінформувало позивача, що за результатами розгляду його заяви від 09.07.2013 року встановлені порущення страховиком законодавства в сфері фінансових послуг в частині визначення розміру відшкодування витрат, повязаних з пошкодженням транспортного засобу; невиконання страховиком обовязку направлення письмового повідомлення про прийняте протягом трьох робочіх днів з дня прийняття вказаного рішення; невиконання страховиком обовязку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, при наявності документів, вказаних в ст.35 ЗУ від 01.07.2004 року № 1961-ІV, повідомлення про ДТП, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про проведення страхового відшкодування та його виплати; невиплати пені за кожний день прострочки виплати страхового відшкодування з вини страховика. Також позивач вказав, що відповідно до вимог п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача підлягає стягненню на його користь пеня в розмірі 826,44 грн. Крім того, позивач вказав, що неправомірними діями відповідача йому було нанесено моральну шкоду, яку він оцінює в 5 000 грн. та просить також стягнути з відповідача окрім матеріальної шкоди та пені. Також просив стягнути з відповідача судові витрати, які були ним понесені на проведення вищевказаної експертизи, а саме в сумі 650 грн. та стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору при зверненні з позовом до суду, а саме в сумі 229,60 грн. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, також в своїй заяві уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача визнану ним в письмовому запереченні на позов від 31.01.2014 року суму матеріальної шкоди в розмірі 5392,73 грн., однак згоден на виплату саме цієї суми при умові, що відповідач також виплатить суму пені за кожний день прострочення виплати страхового відшкодування із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла протягом період, за який нараховуватиметься пеня, а саме у період з 01.07.2013 року по 12.02.2014 року) в сумі 437 грн., та виплатить понесені ним судові витрати на проведення експертизи в розмірі 650 грн. та на оплату судового збору в розмірі 229,60 грн. Представник відповідача поштою 31.01.2014 року надав письмове заперечення на позов, в якому визнав позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення з ПрАТ «СК «ПЕРША» недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 5392,73 грн., в іншій частині вимог позивача просив відмовити. Пояснив, що дійсно 28.12.2012 року о 13-40 по автошляху «Знаменка-Луганськ-Ізваріно» відбулася ДТП за участю позивача, який керував автомобілем марки ЗАЗ TF 699P Lanos державний номер [NUMBER] та водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «Перша» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/0959857, який керував автомобілем марки DAF TE 95 XF державний номер [NUMBER]. За фактом настання вказаної ДТП 29.12.2012 року із відповідним повідомленням до ПрАТ «СК «ПЕРША» звернувся позивач у справі, а 02.04.2013 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Отримавши повідомлення про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності ПрАТ «СК «ПЕРША» у строки, що передбачені п.34.2 ст.34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» направило свого працівника для здійснення огляду пошкоджень транспортного засобу позивача. Працівником ПрАТ «СК «ПЕРША» Кондращенко І.І. було складено Акт огляду транспортного засобу позивача від 29.12.2012 року та складено калькуляцію вартості відновлювіального ремонту транспортного засобу позивача за № ІК-12-3257 від 22.03.2013 року відповідно до якої вартість відновлювального ремонту складає 13 068, 03 грн., тому ПрАТ «СК «ПЕРША» на користь позивача було виплачене страхове відшкодування в розмірі 7165,30 грн., яке розраховане виходячи зі вказаної калькуляції та з урахуванням франшизи в розмірі 510 грн., тобто дійсно позивачу недоплачене страхове відшкодування в сумі 5392,73 грн., яке ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» не заперечує виплатити позивачу саме в цьому розмірі. Проти відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн. заперечував, оскільки ця вимога позивача є необґрунтованою та незаконною. На доведеність вказав, що чинним законодавством покладено обов'язок відшкодування моральної шкоди на страховика потерпілій особі лише у випадку, якщо вона полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя або у душевних стражданнях, внаслідок протиправної поведінки щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, а в інших випадках моральна шкода відшкодовується винною особою. В судове засідання, призначене на 12.02.2014 року, представник відповідача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи належним чином, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини. 28.12.2012 року о 13-40 позивач керував автомобілем марки ЗАЗ TF 699P Lanos державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER]. Керуючи вказаним автомобілем на підставі довіреностей ВРІ 577869, ВРК 708549, на ділянці 460км+100м автошляху «Знаменка-Луганськ-Ізваріно» позивач став учасником ДТП, винним в якій був визнаний водій [PERSON], який керував автомобілем марки DAF TE 95 XF державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, перелік яких було зазначено в довідці ДАІ від 28.12.2012 року № 452632. Цивільно-правова відповідальність винного в зазначеній ДТП водія [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/0959857. 29.12.2012 року із відповідним повідомленням за фактом настання вказаної ДТП до ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» звернувся позивач у справі також пізніше звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування від 02.04.2013 року. Отримавши повідомлення про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» у строки, що передбачені п.34.2 ст.34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» направило свого працівника для здійснення огляду пошкоджень транспортного засобу позивача. Працівником ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» Кондращенко І.І. було складено Акт огляду транспортного засобу позивача від 29.12.2012 року та складено калькуляцію вартості відновлювіального ремонту транспортного засобу позивача за № ІК-12-3257 від 22.03.2013 року відповідно до якої вартість відновлювального ремонту складає 13 068, 03 грн. ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» 29.04.2013 року листом повідомило про прийняття рішення про виплату позивачу страхового відшкодування, копія рішення позивачу не направлялась. Того ж дня на рахунок позивача були зараховані грошові кошти в сумі 7165,30 грн. у рахунок страхового відшкодування, тобто недоплата страхового відшкодування, відповідно до вказаного Акту та калькуляції вартості відновлювального ремонту, з урахуванням вирахування франшизи, передбаченої полісом страхування, складає 5392, 73 грн. Відповідачем не заперечується у його письмових поясненнях, наданих в його запереченні на позов від 31.01.2014 року, а позивач при уточненні позовних вимог погодився з розрахованою відповідачем сумою недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 5392,73 грн. та не заперечує проти її сплати відповідачем саме у цьому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає, що встановлені вище обставини та відповідні їм правовідносини визнані сторонами, спору з приводу цих обставин між сторнами не виникає, тому відсутня необхідність у їх додатковому доказуванні, на підставі чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 5392,73 грн. Відповідно до п.35.3 ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Судом встановлено, що 16.05.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про звернення ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» для встановлення обставин вказаної ДТП на адресу відповідного підрозділу ДАІ МВС з наміром отримання довідки про ДТП по формі, затвердженій наказом МВС України № 389 от 04.07.2011 року, а також схеми ДТП і у випадку отримання вказаних документів просив надати їх копії. Також у зазначеній заяві він просив надати копію розрахунку суми страхового відшкодування, копію рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити страхове відшкодування в повному обсязі нанесеної матеріальної шкоди в наслідок ДТП. Відповідно до відмітки поштового відділення, зазначену заяву відповідач отримав 27.05.2013 року, однак до теперішнього часу відповідь на заяву не надана, страхове відшкодування у повному обсязі не виплачено. Судом встановлено, що на підставі відсутності будь-якого реагування з боку ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» на вказану вище заяву позивача від 16.05.2013 року, він 09.07.2013 року звернувся із заявами до Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України (далі МТСБУ), що було отримано 12.07.2013 року та до Національної комісії з державного регулювання в галузі ринків фінансових послуг (далі Нацкомфінпослуг), що було отримано 12.07.2013 року. Листом від 20.09.2013 року МТСБУ проінформувало позивача, що вирішення спору з страховиком підлягає розгляду в судовому порядку. Листом від 12.08.2013 року № 7527/13-12 Нацкомфінпослуг проінформувало позивача, що за результатами розгляду його заяви від 09.07.2013 року встановлені порущення страховиком законодавства в сфері фінансових послуг в частині визначення розміру відшкодування витрат, повязаних з пошкодженням транспортного засобу; невиконання страховиком обовязку направлення письмового повідомлення про прийняте протягом трьох робочіх днів з дня прийняття вказаного рішення; невиконання страховиком обовязку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, при наявності документів, вказаних в ст.35 ЗУ від 01.07.2004 року № 1961-ІV, повідомлення про ДТП, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про проведення страхового відшкодування та його виплати; невиплати пені за кожний день прострочки виплати страхового відшкодування з вини страховика. Оскільки позивач не отримав від ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» зазначених в його заяві документів, він був змушений в липні 2013 року звернутися до експертів з приводу проведення додаткової експертизи із визначенням реальних збитків, понесених ним у зв'язку із пошкодженням його транспортного засобу в ДТП. Частиною 2 п.1 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Позивачем надано всі докази, що вказана експертиза, за проведення якої відповідно до наданої квитанції, позивачем було сплачено 650 грн., була повторно проведена з вини відповідача, а також на підставі порушеного права позивача на отримання документів відповідно до п.35.3 ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому витрати з її проведення необхідно стягнути з відповідача у повному обсязі на користь позивача. Відповідно до п.35.1 ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.36.5 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що позивач звернувся 29.12.2012 року із повідомленням за фактом настання вказаної ДТП до ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША». Заяву про виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами про виплату страхового відшкодування позивач надав відповідачу 02.04.2013 року. Частково страхове відшкодування в розмірі 7165,30 грн. позивачу було сплачено відповідачем 29.04.2013 року. Отже позивач, відповідно до вимог та встановлених строків, що передбачені ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виконав всі необхідні дії зі свого боку для отримання відповідного страхового відшкодування від страховика, проте ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» до теперішнього часу страхового відшкодування позивачу у повному обсязі не сплатило, що не заперечується відповідачем у письмових поясненнях в запереченні на позов від 30.01.2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, а саме за період з 01.07.2013 року (після спливу 90-денного строку для виплати відповідачем страхового відшкодування з моменту подання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування від 02.04.2013 року з необхідними документами) по 12.02.2014 року (на час розгляду справи, тобто фактичної виплати суми недоплаченого страхового відшкодування). Відповідно до постанови № 209 від 06.06.2013 року ставка НБУ становить 7%. Відповідно до постанови № 315 від 09.08.2013 року ставка НБУ становить 6,5%. Пеня за період з 01.07.2013 року по 09.08.2013 року (39 днів прострочки) складає 80,67 грн. (сума недоплаченого страхового відшкодування 5392,73 грн. * 2 * 7). Пеня за період з 10.08.2013 року по 12.02.2014 року (186 днів прострочки) складає 357,24 грн. (сума недоплаченого страхового відшкодування 5392,73 грн. * 2 * 6,5). Загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, як з винної особи, на користь позивача становить 437,91 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати при зверненні до суду в розмірі 229,60 грн.

Outcome: approved