Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

09 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Аланд») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року справу передано за підсудністю до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яка надійшла 21 травня 2021 року. Позовна заява мотивована тим, що 14 листопада 2013 року позивачем була оформлена заява № 004-26023-141113 з ПАТ «Дельта Банк» про встановлення ліміту кредитної лінії в розмірі 10000 грн. строком на 36 днів. На початку 2015 року позивач звернулася до відділення ПАТ «Дельта Банк» в якому отримувала картку, для погашення чергового платежу, однак відділення було закрито у зв`язку з початком процедури ліквідації банку, не було жодних оголошень куди потрібно звертатися позичальникам банку та не було нових реквізитів для погашення заборгованості, тому позивач вирішила, що їй буде направлено лист з новими реквізитами. 08 жовтня 2020 року позивач отримала лист від приватного виконавця Малкової М.В. з постановою від 01 жовтня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63171691 на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С.04 вересня 2020 року за реєстровим номером 25034, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 14169,37 грн. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис незаконний, оскільки вона не отримувала жодного повідомлення від ПАТ «Дельта Банк», та від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про існування кредитної заборгованості та наміру вчинити виконавчий напис. Вважає неправомірно нараховану суму заборгованості, так як з моменту виникнення заборгованості минуло більше трьох років та нею здійснювалися платежі. Крім того, їй не відомі правові підстави погашення заборгованості за кредитним договором № 004-26023-141113 ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», оскільки договору про відступлення прав вимоги вона не отримувала. Посилаючись на вищевикладені обставини просить суд задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису № 25034, вчиненого 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25034 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 004-26023-141113 від 14 листопада 2013 року, укладеного з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 340/К від 23 березня 2018 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», заборгованості в розмірі 13669,37 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 9801,43 грн., та простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 3867,94 грн. За вчинення виконавчого напису стягнено плату в розмірі 500 грн., загальна сума, що підлягає стягненню з позивача становить 14169,37 грн. (а.с.10-11). Виконавчий напис знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 63171691 від 01.10.2020 (а.с.18-19). Статтею 18 ЦК України, визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право винило в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником, що визначено Главою 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№ 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа № 754/9711/14-ц. В ході судового розгляду відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, зокрема оригінал кредитного договору та виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, а також договори відступлення прав вимоги. Отже, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову 420,40 грн., всього 1261,20 грн., що відповідає приписам Закону України «Про судовий збір», та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved