overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

07 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 22 жовтня 2005 року, мотивуючи тим, що між ними постійно виникають сварки з приводу неприйняття позицій іншого з подружжя, ведення спільного господарства. Від шлюбу дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання двічі, 18.10.2016 р. і 14.11.2016 р. без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2005 року. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Зі змісту позовної заяви видно, що сторони не проживають разом з лютого місяця 2016 року, оскільки між ними виникають сварки з приводу неприйняття позицій іншого з подружжя, а також ведення спільного господарства. Відповідач отримавши судову повістку не скористався своїм правом приймати участь у судовому засіданні та в разі невизнання вимог надавати докази щодо їх спростування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

07 жовтня 2016 року до суду надійшла заява завідуючої відділенням № 10 КЗ СОР «Перша обласна спецлікарня м.Ромни» Щербань Валентини Петрівни, заінтересована особа: [PERSON], орган опіки та піклування Глухівської райдержадміністрації про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], до психіатричного закладу без його згоди у зв'язку із наявністю у нього ознак тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» Щербань В.П. заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що [PERSON] поступив на лікування до закладу 06 жовтня 2016 року. Був доставлений за направленням лікаря-фтізіатра по заяві, та у супроводі своєї матері [PERSON] . [PERSON], хворіє з дитинства, внаслідок свого психічного стану не може розуміти значення своїх дій і не може керувати ними та дати усвідомлену згоду на лікування не спроможний. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] та орган опіки і піклування Глухівської райдержадміністраці не з'явилися, про день і час розгляду повідомлені належним чином. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/6570 від 06.10.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає з'явитися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді: «Глибокої розумової відсталості з порушенням поведінки «(F 73.1), внаслідок чого не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Вважає, що враховуючи висновок комісії лікарів, не довіряти якому в нього підстав не має, лікування [PERSON] буде лише на його користь. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

07 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Надеждівка, вул. Гагаріна, 3. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.10.2016р. о 19 год. 09 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.10.2016р. о 19 год. 09 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, занепокоєна. Предявляє багато численні скарги, які трактує маячно. Висловлює маячні ідеї відносини, збитку. Мнестично дезорієнтована. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

07 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Новомосковський р-н, с. Миколаївка, вул. Коцюби, 29. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.10.2016 р. о 18 год. 04 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.10.2016 р. о 18 год. 04 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра амбулаторії. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий підозрілий, неохайний. Повідомляє, що чує чоловічі „голоси в голові, які заважають йому спати. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

07 жовтня 2016 року Ленінським районним судом м. Харкова було винесено заочне рішення (вступна та резолютивна частина), яким позовні вимоги [PERSON], [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість матеріальної шкоди у розмірі 53 319 грн. 30 коп., витрати на проведення оцінки у розмірі 705 грн. 60 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., суму судового збору у розмірі 1240 грн. 20 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., суму судового збору у розмірі 689 грн. В судове засідання сторони не з'явилися, про день слухання справи були сповіщені належним чином, у зв'язку з чим на підставі ч. 3 ст. 220 ЦК України суд вирішив за можливе ухвалити додаткове рішення у їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, 07 жовтня 2016 року представник позивачів надав суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги та додатково просив стягнути з відповідача на користь позивачів витрати на відправку телеграми по 206 грн. на кожного. До заяви представником був наданий оригінал квитанції на суму 412,03 грн., де зі зворотньої сторони стоїть відмітка відділення для телеграм «Телекомсервіс» № 11. Однак, у резолютивній частині заочного рішення суду від 07.10.2016 року суд не вирішив питання про стягнення з відповідача на користь позивачів витрати на відправку телеграми у сумі по 206 грн. на кожного. Таким чином, суд приходить до висновку стосовно ухвалення додаткового рішення за вищевказаною справою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

07 жовтня 2016 року орган опіки та піклування Ворожбянської міської ради звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною мешканку м. Ворожба [PERSON] та призначити їй опікуна в особі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства у звязку із психічним захворюванням, у звязку з чим не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. У судове засідання представник органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради [PERSON] не з'явилася, направила заяву про проведення судового засідання без її участі, заяву підтримує повністю. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання також не зявилася, направила суду заяву про проведення судового засідання без її участі, заяву підтримала, просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном останньої. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 29 липня 1969 року в м. Ворожба Білопільського району (а. с. 4, 5). Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], які померли відповідно 15 січня 2005 року та 17 серпня 2016 року (а. с. 5, 7, 8). Із виписки із медичної картки від 17 лютого 2000 року вбачається, що [PERSON] з 1977 року встановлено діагноз олігофренія в стадії імбецильності (а. с. 10). Відповідно до довідки Сумської ВТЕК серії ВТЕ-19 №070130 від 02 липня 1991 року [PERSON] встановлена 2 група інвалідності бестроково (а. с. 9). Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №430 від 03 листопада 2016 року [PERSON] виявляє ознаки важкої розумової відсталості (виражена імбецильність). За своїм психічним станом остання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 30 -31). З подання органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради від 30 вересня 2016 року №719 вбачається, що опікуном [PERSON] необхідно призначити [PERSON], яка тривалий час доглядає і опікується [PERSON], оскільки вона немає родичів (а. с.18). З наданих суду документів щодо сімейного та майнового стану [PERSON] вбачається, що остання є повнолітньою, дієздатною особою, має задовільний стан здоров'я, позитивно характеризується за місцем проживання, має гарні умови для проживання, а тому здатна створити всі належні умови для проживання [PERSON] та її гідного існування (а. с. 11-17, 39-41). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатною і призначити її опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

07 жовтня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 01 вересня 2008 року у розмірі 27794 грн. 79 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає\~задоволенню. Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5500 грн. 00 коп., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 07 вересня 2016 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 27794 грн. 79 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 18687 грн. 81 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 1959 грн. 28 коп.; заборгованості за пенею за прострочення зобовязання 4297 грн. 95 коп.; заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу 1050 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 1299 грн. 75 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

07 жовтня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 03.10.2012 року у розмірі 22581 грн. 21 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає\~задоволенню. Судом встановлено, що 03 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 серпня 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 22581 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1667 грн. 73 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 16261 грн. 99 коп.; заборгованості за пенею за прострочення зобовязання 3100 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 1051 грн. 49 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до розрахунку заборгованості останій платіж на погашення заборгованості було здійснено 29.01.2014 року, а ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості 07 жовтня 2016 року. Тобто, посилання представника відповідача [PERSON] стосовно спливу позовної давності є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

07 жовтня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01 листопада 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 20\~579,36 грн., що складається з заборгованості за кредитом 5 052,04 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 12\~724,01 грн., заборгованості за пенею та комісією 1 347,15 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 956,16 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 листопада 2013 року на загальну суму 20\~579,36 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved