Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

08.02.2021 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (правонаступника ПрАТ «СК «Саламандра») до [PERSON] про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в порядку суброгації в розмірі 68274,60 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову зазначили, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, яке мало місце 08.10.2019 року в м. Миколаєві по вул. Мало Морській та вул. Севастопольській, за участю транспортного засобу «ВАЗ-2019» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «JAGUAR XJ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . На момент ДТП автомобіль «JAGUAR XJ» був застрахований у ПрАТ «СК «Саламандра». На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «Саламандра» виплатили [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 110628,00 грн. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу«ВАЗ-2019» [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон», то саме до останнього звернулися ПрАТ «СК «Саламандра» в порядку регресу. 24.03.2020 року ПрАТ «СК «Еталон» сплатило на рахунок ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» (правонаступника ПрАТ «СК «Саламандра») страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 40000 грн. Франшиза 2000,00 грн. Однак, страхової виплати виявилось не достатньо для повного відшкодування матеріальної шкоди, а тому ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулись до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації у сумі 68274,60 грн., яка була залишена відповідачем без задоволення. Окремо зазначили, що 02.01.2020 року між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК. Відповідно до Переліку переданих регресних вимог №01-20, який є невід`ємною частиною вищенаведеного договору, право вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ». Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 10.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного. 31.03.2021 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача, яким вона заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Просила залучити до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «СК «Еталон». В обґрунтування позиції зазначила, що факт ДТП та провини [PERSON] у вчиненні ДТП стороною відповідачем не заперечується. Однак, покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхуванні і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститут страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, стороною позивача не надано суду калькуляції відшкодування, за результатами розрахунку якої сума матеріальної шкоди складає саме 68274,60 грн. З огляду на викладене, вважає належним розміром відшкодування шкоди різницю між фактично заподіяною шкодою внаслідок ДТП автомобілю «JAGUAR XJ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), а саме 100000,00 грн. (відповідно до взятих на себе зобов`язань ПрАТ «СК «Еталон») з урахуванням розміру франшизи. Ухвалою суду від 07.04.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «СК «Еталон». 15.04.2021 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив представника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», якою він заперечував проти доводів сторони відповідача. В обґрунтування позиції зазначив, що відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №1412.0002517 від 05.08.2019 року, за яким було застраховано транспортний засіб «JAGUAR XJ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), ПрАТ «СК «Саламандра», правонаступником якого є позивач, виплатило на рахунок СТО страхове відшкодування без використання зносу в сумі 110628,00 грн., так як відповідно до вищенаведеного Договору, знос не враховується при настанні «страхового випадку». У зв`язку з тим, що виплати ПрАТ «СК «Еталон», до якого вони звернулися з вимогою регресу, було недостатньо, ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулися до відповідача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації в розмірі 68274,60 грн., калькуляція даної суми додана до позовної заяви. З акцентували увагу на позиції висловленої Верховним Судом України від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15, згідно якої, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням зміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). 23.04.2021 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Згідно яких, остання заперечувала щодо визначення замовником оцінки майна ПрАТ «СК «Ван клік», яке не стосується учасників ДТП та не є страховиком жодної з сторін. Повідомила, що згідно відповіді наданої ПрАТ «СК «Еталон» на її адвокатський запит, 12.11.2018 року ПрАТ «СК «Еталон» отримали вимогу про виплату страхового відшкодування №05936 від ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ». З огляду на те, що ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» набуло право вимоги лише 02.01.2020 року, тобто з моменту укладення договору факторингу, існують сумніви щодо законності вимоги ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» по відношенню до ПрАТ СК «Еталон». 12 травня 2021 року до канцелярії суду надійшли пояснення представника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», якими останній заперечував на доводи сторони відповідача. Наголосив на тому, що зауваження сторони відповідача щодо невідомої компанії замовника є недоречними, так як ПрАТ СК «ВАН КЛІК» найменування юридичної особи на українській мові. Наголосив на тому, що вимога до ПрАТ СК «Еталон» були куплена ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» в 2019 році та відноситься до Договору про надання фінансових послуг факторингу 2019 року, який не є предметом розгляду даної справи. Вимога до [PERSON] було куплена у 2020 році та відноситься до Договору про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 року. Ухвалою суду від 19.07.2021року було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» розрахунок матеріальної шкоди в сумі 68274,60 грн. 31 серпня 2021 року на вимогу вищенаведеної ухвали суду, до канцелярії суду надійшли пояснення представника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ». Якими останній пояснив, що Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (крім залізничного) «КАСКО» №1412.0002517 від 05.082019 року, визначено, що виплата страхового відшкодування,без вини водія транспортного засобу «JAGUAR XJ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) сплачується без врахування коефіцієнту фізичного зносу. Наголосив на тому, що потерпілому [PERSON] було сплачено 110682 грн. страхового відшкодування та 1500,00 грн. за евакуацію автомобіля. В подальшому ПрАТ «СК «Еталон» сплатило на їх рахунок в порядку регресу 40000,00 грн. Франшиза 2000,00 грн. Дана сума виплати була ними погоджена з ПрАТ «СК «Еталон». За такого, різниця відшкодування склала 66774,60 грн. (110628,00 - 40000,00 грн. = 72128 грн. - 3853,40 гр. (знижка на сплату страхового відшкодування надана ПрАТ «СК «Етанол»). За такого повідомив, що загальна сума відшкодування складає 68274,60 грн., що складається з наступного: 66774,60 грн. (сума страхового відшкодування) + 1500,00 грн. (витрати на евакуацію). Враховуючи наведені обставини, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 06.09.2021 року представник відповідача надала до канцелярії суду заперечення. Якими наголосила на тому, що чинним діючим законодавством не передбачено надання знижок при виплаті страхового відшкодування. Вважає, що у разі розповсюдження знижки на ПрАТ «СК «Еталон», дана знижка повинна бути застосована і до відповідача. За такого, вважає недоведеним факт погодження між ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПрАТ «СК «Еталон`суми виплати у розмірі 40000,00 грн. та наявність підстав для звернення до суду з відповідним позовом в порядку суброгації. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, 08.10.2019 року о 16:54 год. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2109» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) в м. Миколаєві на перехресті вул. Мало Морська та вул. Севастопольська, рухаючись з пр. Центрального в бік вул. Чкалова, був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою на перехресті з вул. Севастопольська, при повороті ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу «JAGUAR XJ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Вказані обставини встановлені постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2019 року, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 340,00 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На час скоєння ДТП, автомобіль «JAGUAR XJ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ), власником якого є [PERSON] , був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) КАСКО №1412.0002517 від 05.08.2019 року. В подальшому, власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з заявою про подію, яка має ознаки страхового випадку, в якій зазначив про перерахунок страхового відшкодування на рахунок СТО. На виконання умов Договору та на підставі звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 24.10.2019 року №70/10-19 від 27.01.2021 року, рахунку-фактури ЛВ-0000356 від 11.10.2019 року та Страхового акту №0024135.10.19/1 від 29.10.2019 року та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №0024135.10.19/1 від 29.10.2019 року ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 110628 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3042 від 06.11.2019 року. У відповідності до укладеного між ПрАТ «СК «Саламандра» та [PERSON] . Договору КАСКО №1412.0002517 від 05.08.2019 року виплата страхового відшкодування була здійснена без врахування коефіцієнту фізичного зносу, так як ДТП сталося не з вини [PERSON] . Також на виконання умов вищенаведеного договору та на підставі Рахунку №294 від 08.10.2019 року, квитанції №6 від 08.10.2019 року та страхового акту №0024135.10.19/1 доплата від 03.12.2019 року та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №0024135.10.19/1 доплата від 03.12.2019 року, ТОВ «Фінанс-Лайн» відповідно до Договору надання агентських послуг (технічний асистанс) №20/01.03/19 від 01.03.2019 року здійснило виплату [PERSON] витрат на евакуацію автомобіля в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14568 від 06.12.2019 року. 02.01.2020 року між ПрАТ «СК «Саламанда» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 року, за яким ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» набуло право вимог, у тому числі право одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. Актом прийому передачі документів №28-01 від 19.02.2020 року було передано оригінали документів, що підтверджують право вимоги за регресними вимогами, в тому числі за страховим випадком №0024135.10.19/1 до божника [PERSON] . Перелік регресних вимог №01-20 за період з 02.01.2020 року по 31.03.2020 року містить відомості про передачу вищенаведеної вимоги до [PERSON] . Твердження сторони відповідача, щодо звернення до ПрАТ «СК «Еталон» з регресною вимогою 12.11.2019 року, тобто до укладення вищенаведеного договору факторингу є необґрунтованим з огляду на те, що Договором від 02.01.2020 року було передано право вимоги до [PERSON] , передача регресної вимоги до ПрАТ «СК «Еталон» стосується іншого договору факторингу, який не є предметом розгляду даної справи. На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» (далі - ПрАТ «СК «Еталон»), які 24.03.2020 року виплатили ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» страхове відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 40000,00 грн. (виписка по рахунку за 24.03.2020 року). Франшиза становить 2000,00 грн. відповідно до умов Полісу №ОА/1316430, що сторонами не заперечується. Враховуючи те, що страхової виплати не достатньо для повного відшкодування понесених збитків, 27.02.2020 року ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулися до [PERSON] з письмовою вимогою №0024135.10.19/1 про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) в розмірі 68274,60 грн. Дана вимога відповідачем була проігнорована. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). ПрАТ «СК» Саламандра-Україна», правонаступником якого є ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» виконали свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою ПрАТ «СК» Саламандра-Україна» страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2020 року у справі 352/1384/18. Оскільки вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля «JAGUAR XJ» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений ПАТ СК «Еталон» позивачу розмір страхового відшкодування, з відповідача, як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у сумі складає 68274,60 грн., що складається з наступного: 110628,00 грн. (страхове відшкодування потерпілому) - 40000,00 грн. (виплата ПрАТ «СК «Еталон») = 70628 грн. - 3853,40 гр. (знижка на сплату страхового відшкодування надана ПрАТ «СК «Етанол») + 1500,00 грн. (витрати на евакуацію). Суд сприймає критично доводи сторони відповідача щодо не застосування суми знижки в розмірі 3853,40 грн. до відповідача, оскільки дане твердження спростовуються розрахунком наданим представником позивача у поясненнях від 31 серпня 2021 року за вх. №27690. Застосування знижки, тобто зменшення суми заборгованості, є правом позивача та покращує становище відповідача. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved