Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

08.02.2021 представник позивача - адвокат Бровко Руслан Миколайович, звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої просить суд визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на час розгляду справи Сумського) району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , якій належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (на час розгляду справи Сумського) району Сумської області. 20.04.2009 [PERSON] склала розписку, в якій зазначила, що отримала від позивачки грошові кошти в сумі 5500 грн за продаж вищевказаного будинку та вказала, що після отримання коштів, вона передала [PERSON] ключі від будинку та технічний паспорт на нього. 17.08.2012 [PERSON] на ім`я [PERSON] склала заповіт з метою уникнення труднощів у позивачки під час оформлення права власності на будинок. [INFO] позивачка довідалася, що [PERSON] померла та у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини звернулась до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 03.04.2020 (справа 578/148/20) позов було задоволено та встановлено тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. З метою отримання у власність відповідного спадкового майна позивач після заведення спадкової справи звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, який підлягає спадкуванню. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 09.02.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.03.2021 о 10:00 год., задоволено клопотання позивача про витребування від Сумської державної нотаріальної контори спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] 19.02.2021 до суду від Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області за супровідним листом № 597/02-14 від 13.02.2021 на виконання вимог судової ухвали від 09.02.2021 надійшла копія Спадкової справи № 656/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Представник відповідача у підготовче судове засідання не прибув. До суду через загальну канцелярію суду відповідачем подано заяву (вх. № 317/21 від 02.03.2021) про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Миропільської сільської ради (а.с.66). Позивач та його представник у підготовче засідання не прибули, представник позивача адвокат Бровко Р.М. подав до суду клопотання (вх. № 898/21 від 03.03.2021), у якому підтримав позовні вимоги та просив суд проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача (а.с. 67-68). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим на підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу без фіксування судового процесу. Можливість ухвалення рішення судом за результатами підготовчого засідання у випадку визнання позову відповідачем передбачена частиною 3 статті 200, частиною четвертою статті 206 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Як зазначено у позові, 20.04.2009 [PERSON] склала розписку, в якій зазначила, що отримала від позивачки грошові кошти в сумі 5500 грн за продаж будинку за адресою: [ADDRESS] (на час розгляду справи Сумського) району Сумської області. Крім того в розписці [PERSON] вказала, що після отримання коштів, вона передала [PERSON] ключі від будинку та технічний паспорт на нього. Як вбачається із наданої суду копії паспорту позивача, вона здійснила реєстрацію свого місця проживання в даному будинку 06.07.2009, а також дана копія містить відмітку про перейменування вулиці з Жовтневої на Миропільську. 17 серпня 2012 року [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, який розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (а.с. 56). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 51). Позивач [PERSON] не перебувала у родинних відносинах з померлою [PERSON] , яка за її життя разом з нею постійно не проживала. У лютому 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Рішенням Краснопільського районного суду від 03.04.2020 (справа 578/148/20) позов було задоволено та встановлено позивачу тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з дня набрання судовим рішенням законної сили. Дане рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 (а.с. 14-19). 12 серпня 2020 позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується витягом зі спадкового реєстру (тип реєстрації: реєстрація спадкової справи). У подальшому після заведення спадкової справи, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 08.12.2020 нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова мотивована тим, що позивачем не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, який підлягає успадкуванню. На запит нотаріуса від ДП «БТІ Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Миколаївської сільської ради, було отримано лист за №118-08/20 від 28.08.2020, про те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (на час розгляду справи Сумського) району Сумської області, зареєстровано за [PERSON] (яка є спадкодавцем по відношенню до позивача) на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1991, який зареєстровано Миропільською сільською радою в реєстрі за №108). В подальшому, нотаріус направив запит щодо видачі позивачу дублікату даного договору купівлі-продажу. На даний запит Миропільською сільською радою Краснопільського району (лист №1777/02-35 від 30.10.2020), було надано інформацію про те, що екземпляр вищевказаного договору, який мав би зберігатися у виконавчому комітеті, втрачено, а збереглася лише його копія. Таким чином враховуючи вищенаведене, на даний час позивач має у своєму розпорядженні тільки належним завірену копію вищевказаного договору купівлі-продажу (а.с. 29). Згідно довідки ДП «БТІ Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Миколаївської сільської ради №698-1-10/20 від 23.10.2020 зазначено, що згідно з інформацією, яка знаходиться в інвентаризаційній справі №А 000081836 Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, станом на 29.12.2012, право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1991, який посвідчено Миропільською сільською радою, №107 та зареєстровано: реєстр. кн. №6, стор. 55, реєстр №1086, дата реєстрації 30.12.1991 (а.с.31). Відповідно звіту про оцінку майна від 06.01.2021, замовником якої є позивач, оцінювачем встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 50,5 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 21463 грн (а.с. 33-34). Підтвердженням того, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] заводилася є наданий Сумською міською державною нотаріальною конторою Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вх. №695/21 від 19.02.2021 витяг зі спадкової справи №656/2020, заведеної 12.08.2020 (а.с.48-58). Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо їх дослідивши, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Згідно частини 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 5\~ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 1216\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~\~\~\~\~\~\~\~ Частинами 1 та 2 статті 1220\~ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), а частиною 1 статті 1221\~ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1233 ЦК України\~\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а статтею 1234 ЦК України\~\~встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до статті 1235\~ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. Згідно статті 1236 ЦК України\~\~заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 5 статті 1268\~ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Положеннями абзаців 2, 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах позивача її представник зазначав, що оригінал правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок у позивача відсутній, натомість позивач має у своєму розпорядженні належним завірену копію договору купівлі-продажу від 21.12.1991, який підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] . Судом у ході розгляду справи встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після [PERSON] , прийняла спадщину після смерті останньої та вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Відтак суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення.

Outcome: approved