Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

09.08.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» про зміну дати, причин звільнення, скасування наказів про прийняття на роботу та звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу постановлено рішення. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області Максюти Ж.І. від 28.08.2017 року справу було повернуто до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення оскільки ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції не в повній мірі вирішив питання про судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] просив ухвалити додаткове рішення. В судове засідання представник відповідача не з*явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщались належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення, оскільки судом не в повній мірі вирішено питання про судові витрати з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції, що була чинною на день подання позовної заяви-27.04.2016 року) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Як вбачається з матеріалів об*єднаної справи, сукупним предметом позову [PERSON] є зміна дати, причин звільнення, скасування наказів про прийняття на роботу та звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом [PERSON] судовий збір не сплачував. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( станом на 27.04.2016 року розмір судового збору складав 551,20 грн.). Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об*єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з викладеного та приймаючи до уваги ту обставину, що позивачем судовий збір не сплачувався,суд приходить до висновку, що розподіл судових витрат необхідно провести наступним чином: з позивача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2\~756 грн. ( 551,20 грн. х 5 =2\~756 грн.), а з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1\~653.60 грн. ( 551.20 грн. х 3 = 1\~653.60 грн.), з урахуванням раніше стягненої суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved