Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

08 серпня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з 16.07.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірваний на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2014 року. Вказує, що від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що син проживає разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. В той же час зазначає, що їй однієї важко самостійно забезпечити сина усім необхідним, а відповідач перестав дбати за їх спільною дитиною, не приділяє достатньо уваги та матеріального утримання сина /інколи купує одяг/. Вона переконана, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком обох батьків. На підставі усього вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом. Позивач за в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, мотиви своєї незгоди з позовом виклав у письмовому відзиві від 19.09.2019 року, у якому вказав, що він постійно надає допомогу своєму синові [PERSON] , приймає активну участь у його вихованні та утриманні. При цьому допомога надається регулярно в добровільному порядку. Стверджує, що коли син відвідував дошкільний навчальний заклад, батько - відповідач по справі постійно сплачував членські взноси та витрати пов`язані з відвідуванням садочка, що підвереджує відповідними квитанціями. Відповідач зазначає, що виключно він забезпечує дитину одягом та взуттям, на протязі року постійно придбає шкільні прилади. Відповідач вказує, що не надає допомогу саме позивачу у грошовій формі, оскільки по-перше, має побоювання, що гроші, які він буде надавати, будуть витрачатись [PERSON] не за цільовим призначенням, по-друге, він сам забезпечує дитину усіма необхідними речами, сплачує за навчання, по-третє, позивач залишає на тривалий час дитину на проживання та утримання матері відповідача, і саме мати відповідача та відповідач утримують дитину. Всі ці обставини вказують на те, що [PERSON] має на меті виключно отримання грошей для витрачання у власних інтересах, в той же час, вважає, що в такому разі дитина залишиться без належного утримання, яке він забезпечує на даний час. На підставі вищевикладеного, стверджує, що доводи позивача, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог не відповідають дійсності та не підтверджені будь-якими доказами, а розмір аліментів, який заявлений позивачем є значно завищений. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, щодійсно позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2011 року, який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2014 року. /л.с.7/. Від зареєстрованого шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . /л.с.6/. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1414 від 04.10.2016, виданої виконавчим комітетом Випасненської сільської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою місця проживання позивача /згідно її паспортних даних/, а саме: [ADDRESS] . /л.с.4,8/. У відповідності до довідки № 2877 від 08.08.2019, виданої виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, [PERSON] є мешканкою [ADDRESS] . До складу її сім`ї входить: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . /л.с.9/ Позивач у своєму позові вказує на обов`язок обох батьків утримувати дітей, та того, що батько, який здоровий та працездатний ухиляється від виконання вказаного обов`язку. Проте, вказані ствердження спростовуються копіями квитанцій про сплату відповідачем та його дружиною витрат пов`язаних з відвідуванням садочка та членських внесків /батьківської плати/, витрат на придбання одягу та канцелярських виробів. Згідно довідки № 1370 від 16.09.2019 року, виданої виконавчим комітетом Авангардівської сільської ради, [PERSON] мешкає без реєстрації в [ADDRESS] . Склад сім`ї: дружина - [PERSON] , 1985 року народження та донька - [PERSON] , 2009 року народження. Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.12.2019 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2218 гривні, до 6 років - 1779 грн. Варто зауважити, що суд не погоджується з доводами відповідача, викладеними у його відзиві про те, що позивач, у разі отримання грошових коштів /аліментів/ від відповідача ймовірно може використовувати їх не за цільовим призначенням, оскільки його «побоювання» жодним чином не підтверджені належними та допустими доказами. Факт того, що будинок, у якому проживає та зареєстрована позивач не належить їй на праві власності, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, жодним чином не свідчить про не знаходження на її утриманні сина, та суттєвого відношення до справи не має. Доводи відповідача про те, що дитина тривалий час проживає біля матері відповідача, яка допомагає в утриманні їх спільного сина, та лише тільки вона разом з відповідачем утримують малолітнього - [PERSON] , 2012 року народження не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, матеріалами справи не підтверджені. Більш того, враховуючи доведений факт надання матеріальної допомоги з боку відповідача у вигляді витрат на оплату пов`язаних з потребами сина відповідно його віку свідчить лише про спроможність подальшого надання допомоги у грошовому еквіваленті на утримання сина, що передбачено нормами законодавства. Судом не вбачається розмір аліментів, що просить стягнути з відповідача позивач на утримання сина значно завищеним, оскільки він нижчий рекомендованого законом встановленого мінімуму для дитини відповідного віку, та лише частково більший за гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Враховуючи усе вищевикладене,виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини - [PERSON] , [INFO] , її потреби, тому суд приходить до висновку про доцільність в даному випадку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2118 грн, щомісяця, починаючи з 08 серпня 2019 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] , а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved