overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та Фатеєєва Дмітрія Сергійовича, [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 368,40 грн. та 450,30 грн., до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення знаходження у відпустці за дитиною. Судові витрати покласти на відповідача. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов в частині стягнення аліментів на дітей та просили його задовольнити. Суду пояснили, що батько дітей виїхав в державу Їзраїль, працевлаштувався та взмозі надавати дітям матеріальну допомогу. Позивач відмовилась від позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання на період знаходження у відпусці по догляду за дитиною, відмова прийнята судом. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, пояснив, що батько дітей згоден виплачувати аліменти на дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2000 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] Дмітрія Сергійовича, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 20.08.2015 року шлюб розірвано. Факт проживання дітей з позивачкою підтверджується довідкою ОСББ «Старт» № 344 від 02.06.2016 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Згідно\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може\~\~визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи щодо матеріального становища сторін та дитини, потреби дитини, сімейний стан сторін, можливість батька надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та Фатеєєва Дмітрія Сергійовича, [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір в розмірі 551,20 грн. Витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 500 грн., зважаючи на розумність цих витрат, їх відповідність складності, обсягу, характеру наданої правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис №242 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 липня 2004 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

08 червня 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про відмову від позову до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. У судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] та представник останнього заяву підримали і просили її задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] проти задоволення вказаної заяви не заперечували. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. З матеріалів справи вбачається відсутність будь-яких підстав для неприйняття відмови від позову, відповідно така відмова може бути прийнята судом. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, третя особа [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. При цьому необхідно продовжити судовий розгляд справи в частині позовних вимог [PERSON] до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, третя особа [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

08 червня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 вересня 2014 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, тому позивачка вважає, що їх сім'я розпалась, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 30 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 274. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що сімейне життя не склалося, постійно виникають сварки, два місяці проживають окремо. Просила розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2014 року (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Однак, шлюбні стосунки припинені близько двох місяців, сторони проживають окремо, сім'я фактично розпалася. Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, шлюбні стосунки не підтримають, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в розмірі 551, 20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

08 червня 2016 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка вказує на те, що з 12 жовтня 2012 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 12 жовтня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

08 червня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 25.01.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2\~900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 23\~742,79 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2\~900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 30.04.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 23\~742,79 грн., яка складається з: -2\~898,54 грн. заборгованість за кредитом; -16\~387,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2\~850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -1\~106,80 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 15 листопада 2008 року у Бутенківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєстрував шлюб із відповідачем, актовий запис № 14. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили з червня 2017 року та тривалий час не проживають разом з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сім'я розпалася, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю та прохала залишити їй після розлучення прізвище «[PERSON]». Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з червня 2017 року та тривалий час проживають окремо один від одного, мають спільну доньку [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній. Ухвалою Кобеляцького районного суду від 06 липня 2017 року сторонам надавався строк для примирення терміном шість місяців для збереження сім'ї, однак за цей час сторони не примирилися. Отже шлюб, зареєстрований 15 листопада 2008 року у Бутенківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу - «[PERSON]». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Аніса, в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що з 30 грудня 2008 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №892. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] Анісівну, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 30 грудня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №892 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] Анісівну, [INFO] (а.с.11). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, встановленого законодавством України, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просила з відповідача стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], просила залишити без розгляду. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбу від якого мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у зв'язку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу в заочному порядку. Приймаючи до уваги позицію позивача та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 4). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2017 року і до повноліття дитини. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved