Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

08.02.2021\~року позивач\~ [PERSON] звернулась\~до Тисменицького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на 2/3\~частки квартири\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~з підстав\~належності 1/3\~частки за\~ свідоцтвом\~про право\~власності на\~житло виданого\~06.06.1994\~виконкомом Тисменицької\~міської ради\~та 1/3\~частки з підстав спадкування по закону після померлої [INFO] [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 06.06.1994р. виконкомом Тисменицької міської ради. Отримуючи дане свідоцтво про право власності на житло у ньому її дівоче прізвище записано українською мовою « [PERSON] » тобто так, як було записано у паспорті громадянина СРСР російською мовою « [PERSON] », написання різне, а звучання однакове. Хоча згідно її свідоцтва про народження її прізвище українською записано « [PERSON] ». У паспорті громадянина України її прізвище записано так, як у свідоцтві про народження « [PERSON] ». 25.11.1997 вона одружилася з [PERSON] та своє дівоче прізвище з « [PERSON] » змінила на « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на зазначену квартиру її прізвище (на той час дівоче) записано як « [PERSON] », а не так як у свідоцтві про шлюб « [PERSON] », то вона не має змоги підтвердити належності їй спірної квартири у відповідній частці. Крім того зазначає, що її мама, [PERSON] , розірвавши шлюб 02.02.1977 з батьком [PERSON] , змінила прізвище на дівоче « [PERSON] », а 23.01.1988р. мама, [PERSON] , одружилась з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] мама, [PERSON] , померла. [PERSON] , за якою рахується 1/3 частки в спірній квартирі, є її бабою по маминій лінії. [INFO] бабця [PERSON] померла. Після смерті бабці відкрилася спадщина на належне їй майно. Вказує, що спадкоємцем першої черги по закону за правилом представлення є вона, [PERSON] , оскільки її мама, а бабина дочка [PERSON] померла ще в 2003 році, інших спадкоємців від першої до третьої черг не має. Відповідачка [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки з часу народження проживала разом із спадкодавцем, яка є її прабабусею, до відкриття спадщини, а її дочкою. Спадщину після смерті бабці [PERSON] вона прийняла у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини. Для оформлення спадкових прав завернулась до приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу Колтуна Бориса Михайловича. Однак, постановою №4/02-31 від 27.01.2021р. він відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині неможливості встановлення ступеню спорідненості та рекомендував звернутись до суду. Ухвалою судді від 11.02.2021 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, 09.03.2021 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати участі позивача, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій позов визнала, просила розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до вимог ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно з положеннями ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.\~1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Положеннями ч. 1 ст.1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~свідоцтва про\~право власностіна житло виданого 06.06.1994 виконкомом Тисменицької міської ради квартира за адресою: [ADDRESS] , належить в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7). В даному свідоцтві прізвище позивача записано « [PERSON] », однак відповідно до свідоцтва про народження від 06.01.1972 року серії [NUMBER] (а.с. 5) вона [PERSON] . Також, згідно з свідоцтвом про одруження виданого 25.11.1997 серії [NUMBER] [PERSON] одружилась із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Отже, всі наведені докази свідчать про належність [PERSON] 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS] , за свідоцтвом про право власності на житло виданого 06.06.1994 виконкомом Тисменицької міської ради, в якому вона вказана як [PERSON] . Також, [PERSON] , за якою рахується 1/3 частки в спірній квартирі, є бабою позивача по маминій лінії. Остання [INFO] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 09.10.2019 Тисменицьким РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с. 12). Після смерті баби відкрилася спадщина на належне їй майно. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги по закону за правилом представлення є позивач [PERSON] , оскільки її мама, а бабина дочка [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26.01.2021 Тисменицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 11), інших спадкоємців від першої до третьої черг не має. Спадщину після смерті бабці [PERSON] позивач прийняла у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини, згідно з довідкою виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 18.11.2020 №1199. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки з часу народження проживала разом із спадкодавцем до відкриття спадщини, крім того вона є її правнучкою, а дочкою позивача, однак вона позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, тобто відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч.1ст.182\~ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З матеріалів справи встановлено, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, позивач, що є спадкоємцем за законом, звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке їй не видано, оскільки не можливо встановити ступінь її споріднення із спадкодавцем через відсутність підтверджуючих документів про це. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є онукою спадкодавця і єдиним спадкоємцем за законом, так як відповідач визнавши позов відмовилась від своїх спадкових прав, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане майно, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. З урахуванням вищевикладеного позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved