Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював прохідником 5-го розряду дільниці підготовчих робіт ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля». Наказом підприємства №40/к від 11 січня 2015 року був звільнений з ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі 3-х місячного середнього заробітку. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні в сумі 17170,42 грн. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 219,42 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь 17170,42 грн. невиплаченої заробітної плати, 8579,20 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 12 січня 2016 року по 05 лютого 2016 року, а також 1000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 22339,40 грн. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду письмову заяву про зміну позовних вимог, в якій просив стягнути з ДП «Волиньвугілля» в свою користь 9435,06 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 12 січня 2016 року по 12 березня 2016 року та 1000 грн. витрат на правову допомогу. Також, просив справу розглядати у його відсутності, змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити (а.с.32). Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов не визнав, вважає вини відповідача у невиплаті заробітної плати немає, оскільки ДП «Волиньвугілля» не є розпорядком коштів, всі кошти на виплату даних нарахувань надходять із Держбюджету (а.с.33-34). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки [PERSON] та копії наказу №04/К від 11 січня 2016 року позивач був звільнений з ДП «Волиньвугілля» 11 січня 2016 року, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України (у звязку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору) (а.с.4). Відповідно до довідки ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» №120/7.25/0119 від 25 січня 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становила 219,42 грн. (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що лише 14 березня 2016 року відповідач виплатив всі суми, що належали позивачу при його звільненні. Таким чином, суд задоволює позов і стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 9435,06 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 січня 2016 року (наступний день після звільнення) по 12 березня 2016 року (день, який передує дню виплати заборгованості) включно, з розрахунку 219,42 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]М.) х 43 (робочі дні за вищевказаний період). Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 1000 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.8-10). Також, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved