Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

09 жовтня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: достроково стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит № КД-5104 від 08.05.2018 року станом на 30.09.2018 року у загальній сумі 61 245,23 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.05.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про вступ до Кредитної спілки. Заяву було розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] членом кредитної спілки. При цьому, як зазначає позивач, в той же день 08.05.2018 року відповідачем було сплачено вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що в свою чергу надало йому членство у Кредитній спілці «Істок». 08.05.2018 року [PERSON] подав заяву на отримання кредиту, за результатами розгляду якої було прийнято рішення про надання споживчого кредиту відповідачу [PERSON] . Таким чином, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №КД-5104 від 08.05.2018 року та надано кредит в сумі 30 000,00 грн., строком на 13 календарних місяців, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом та платою за користування кредитними коштами у сумі 40,27 грн., щоденно. Крім того, як зазначає позивач, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 08.05.2018 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №КД-5104 ДП1, згідно умов якого відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Як стверджує позивач, з його боку були виконані умови договору та надані кошти, а Позичальник їх отримав. Але Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув. А тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка утворилась станом на 30.09.2018 року по кредитному договору в розмірі: 29 681,10 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 15 544,99 грн. - заборгованість за платою, 0,12 грн. - заборгованість по відсотках, 12 019,02 грн. - сто відсотків річних, 4 000,00 грн. - штраф, а всього заборгованість становить 61 245,23 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Водночас в матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій він просить слухати дану справу за його відсутності та зазначає, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.05.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про вступ до Кредитної спілки, яку було розглянуто та згідно протоколу засідання правління КС «Істок» № 98 від 08.05.2018 року - прийнято рішення про прийом [PERSON] членом кредитної спілки. 08.05.2018 року [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, про що свідчать відповідні прибуткові касові ордери № [NUMBER] , № [NUMBER] , таким чином, набувши членства у Кредитній спілці «Істок». При цьому, як вбачається, 08.05.2018 року [PERSON] подав заяву на отримання кредиту, за результатами розгляду якої, було прийнято рішення про надання йому споживчого кредиту, що підтверджується протоколом засідання кредитного комітету КС «Істок» від 08.05.2018 року . Так між КС «Істок» (далі - Кредитор) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Договір про споживчий кредит № КД-5104 від 08.05.2018 року (далі - Кредитний договір) за яким Позичальнику надано кредит в сумі 30 000,00 грн. строком на 13 календарних місяців, до 27 травня 2019 року, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом та платою за надання кредиту у сумі 40,27 грн., щоденно (п.п. 1.1, 2.5 Кредитного договору). Крім того, як вбачається, 26.06.2018 року між [PERSON] та КС «Істок» було укладено Додатковий договір № 1 до Договору про споживчий кредит № КД-5104 від 08.05.2018 року, відповідно до умов якого плата за надання кредиту становить 161,09 грн. Даний кредитний договір та Додаткова угода до нього, підписані [PERSON] , що підтверджує те, що він погодився на умови надання кредиту та ознайомлений з ними. Крім того, згідно п. 2.4 даного Кредитного договору, кредит надається готівкою через касу Кредитора або шляхом перерахування на рахунок за письмовою заявою Позичальника. Так, надання зазначених кредитних коштів Позичальнику підтверджується видатковим касовим ордером від 08.05.2018 року на суму 30 000,00 грн., який підписаний Позичальником (одержувачем коштів). Водночас, 08.05.2018 року між КС «Істок» (далі - Кредитор) та [PERSON] (далі - Поручитель) було укладено Договір поруки №КД-5104 ДП1, згідно умов якого Поручитель та Позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. Як вбачається, даний Договір підписаний [PERSON] , а отже останній ознайомлений із його умовами та погодився з ними. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, сторони договору визначили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель та інші особи, які дали поруку по кредитному договору, відповідають перед кредитором солідарно, нарівні з Позичальником, за повернення суми кредиту та нарахованих згідно умов кредитного договору зобов`язань, відшкодування збитків, у відповідності до ст.ст. 553-559 ЦК України. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1 статті 559 ЦК України). Суд приходить до висновку, що порука [PERSON] припинилась так як починаючи з 26.08.2018 року на підставі Додаткового договору №1 до Договору про споживчий кредит №КД-5104 від 08.05.2018 року була збільшена плата за надання кредиту до 161,09 грн. щоденно, проте відповідні зміни до договору поруки в частині збільшення плати за кредит не вносились. Поручитель не був ознайомлений з такою умовою. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення чергової суми кредиту. При цьому, судом встановлено, що нарахування плати з користуванням кредитом розпочинається з дня фактичного отримання Позичальником грошових коштів в касі Кредитора або з дня відправки Кредитором коштів на рахунок, вказаний Позичальником у письмовій заяві, та здійснюється щомісячно виходячи з фактичної кількості днів у місяці до дня повного погашення Кредиту (п. 2.6 Кредитного договору). Крім того, п. 4.7 даного Кредитного договору визначає відповідальність сторін та наслідки за порушення умов цього договору, зокрема: дострокове повернення Позичальником кредиту з підстав та порядку, передбаченому в п. 6.2.2 Договору; сплату Позичальником штрафу у розмірі 1000 грн. за порушення кожного платежу, згідно Графіку платежів; повернення Позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором, згідно ст. 625 ЦК України (п.п. 4.7.1-4.7.3 Кредитного договору). При цьому, п. 6.2.2 Кредитного договору встановлено, що у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш, як на один календарний місяць кредитор набуває права вимагати від Позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих Кредитору, внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення Кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору. Як встановлено судом, позивач виконав зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти. В той же час Позичальник належним чином не виконував свої зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу за договором про надання споживного кредиту, що станом на 30.09.2018 року становить: 29 681,10 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 15 544,99 грн. - заборгованість за платою, 0,12 грн. - заборгованість по відсотках, 12 019,02 грн. - сто відсотків річних, 4 000,00 грн. - штраф, а всього заборгованість становить 61 245,23 грн. Позичальник в судове засідання не з`явився, не надав суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. В той же час з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем та проходить службу на підставі контракту до закінчення особливого періоду. Згідно зі ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено п.15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час. Зважаючи на те, що [PERSON] є військовослужбовцем, на якого поширюються пільги, встановлені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відсотки, плата за кредит та штрафні санкції нараховані за період з 08 травня 2018 року по 30 вересня 2018 року, що охоплюється існуючим в Україні особливим періодом, а відтак підстави для стягнення з [PERSON] на користь КС «Істок» зазначених сум відсутні. Отже, оскільки [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі суми позики, що становить 29 681,10 грн. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial