Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

09.08.2021 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачем. Позивач створила всі необхідні умови для нормального розвиту, життя та навчання дитини. У дитини є все необхідне для повноцінного, гармонійного та всебічного розвитку. Батько дитини - [PERSON] жодного разу не відвідував дитину; вихованням та матеріальним утриманням доньки не займається; не піклується про стан її здоров`я; не створює належних умов для проживання та розвитку дитини; не проявляє до дитини турботи та піклування, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. Відзив на позов не надав. Представник третьої особи письмово просила розглядати справу без її участі, позов підтримує. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 30 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 7, 9). Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2012 року шлюб, зареєстрований 30 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 77, між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою голови ОСББ «Гідропаркова 15» (а.с. 13). Позивач створила всі необхідні умови для нормального розвиту, життя та навчання дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 16 березня 2021 року (а.с. 10). Батько дитини - [PERSON] жодного разу не відвідував дитину; вихованням та матеріальним утриманням доньки не займається; не піклується про стан її здоров`я; не створює належних умов для проживання та розвитку дитини; не проявляє до дитини турботи та піклування, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Донька сторін [PERSON] , [INFO] , є ученицею 7-Б класу КЗО «НВК № 106» ДМР. Відповідно до характеристики зі школи мати учениці приділяє належну увагу навчанню та вихованню, цікавиться результатами навчання, регулярно відвідує батьківські збори. Батько учениці участі у вихованні дитини не приймає, в школі жодного разу не був, з учителями не спілкувався (а.с. 12). Згідно виписки з амбулаторної картки, всі питання, пов`язані зі здоров`ям [PERSON] вирішуються з дозволу та у присутності матері [PERSON] . Батька [PERSON] на прийомі з дитиною не було (а.с. 23). Своїм висновком Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 15.09.2021 року № 3/9-115 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-25). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1). не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2). ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3). жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5). вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6). засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо його дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Донька сторін [PERSON] неповнолітня, проживає зі своєю матір`ю (а.с. 10), відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини з дня подання позову, тобто з 09.08.2021 року. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, повністю доведені та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved