Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

07.12.2018 позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони проживали в шлюбі, який розірвано 29.08.2011, від даного шлюбу мають сина [PERSON], 21.02.2006 р. н., який проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У звязку з цим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серія І-КГ №019185 від 07.03.2006 р., позивач та відповідач є батьками [PERSON], який народився 21 лютого 2006 року (а. с. 5). Відповідно до довідки, виданої Новософіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області 06.12.2018 №02-13/1146 [PERSON], її син [PERSON], проживає разом з матірю та знаходиться на повному її утриманні (а. с. 4). Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища сторін, приймаючи до уваги що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, виходячи з принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду (07.12.2018) і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Outcome: approved