Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

09.01.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні. 02.11.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено судовий наказ, яким з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.09.2018 року і до повноліття дитини. Позивач зазначає, їх донька має здібності та отримує відмінні оцінки та для подальшого розвитку дитина додатково навчається у Херсонському академічному ліцеї імені О.В.Мішукова Херсонської міської ради при Херсонському державному університеті, відповідач погодився приймати участі у даному навчанні, але на даний час не виконує свій обов`язок щодо участі у таких витратах. Крім того, дитина проходила лікування у лікаря офтальмолога, а визначений судом розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання неповнолітньої доньки, в добровільному порядку відповідач додаткову матеріальну допомогу не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 8675 грн. Ухвалою від 01.02.2019 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала просила вимоги задовольнити, розглянути подану позовну заяву за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони з 23.07.2004 року перебували у шлюбі (а.с.7), який розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 22.02.2016 року, набрало законної сили 03.03.2016 року (9). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8), яка на даний час проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.14). 02.11.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено судовий наказ, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.09.2018 року і до повноліття дитини (а.с.16). Надання додаткових освітніх послуг у Херсонському академічному ліцеї імені О.В.Мішукова Херсонської міської ради при Херсонському державному університеті підтверджується договором №04-11/07/18 від 28.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та Херсонським академічним ліцеєм імені О.В.Мішукова Херсонської міської ради при Херсонському державному університеті, характеристикою від 28.11.2018 року (а.с.15, 17). Сплата за навчання підтверджується квитанцією від 03.09.2018 року на суму 1300,00 грн., квитанцією від 22.11.2018 року на суму 3000,00 грн. (а.с.18-19). Лікування дитини підтверджується договором №012 від 12.06.2013 року, договором №256 від 28.04.2015 року, квитанціями експрес оптіка, інформаційні згоди на проведення рефракційної терапії, консультативний огляд офтальмолога (а.с.20-28). 13.08.2019 року позивач подала до суду заяву, у якій просила при ухваленні рішення врахувати квитанції №0.0.1267906716.1 від 15.02.2019 року на суму 2300,00 грн. та №0.0.1322049424.1 від 11.04.2019 року на суму 2000,00 грн. При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 року № 6-20478св09). Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Крім того, суд при вирішенні суми стягнення додаткових витрат на дитину, враховує добровільно сплачену відповідачем суму додаткових витрат, під час розгляду даної справи, яка складає 4300,00 грн. Суд вважає, що позовна вимога про стягнення додаткових витрат на дитину є обґрунтованою, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину у сумі 4375,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави 768,40 грн.

Outcome: approved