Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

08.01.2020 року до суду звернувся позивач ТОВ „ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача [PERSON] 30.01.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 31.01.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 12.03.2020 року. 02.03 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0136/82/0157456, в сумі 41049 грн.. (сорок одна тисяча сорок дев`ять) грн. 87 коп., яка складається з наступного: - 15776.69 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6821.57 сума заборгованості за відсотками; - 18451.61 сума заборгованості за пенею; А також суму заборгованості за кредитним договором № 010/0136/82/0129649 в сумі 13612 грн. 79 коп., яка складається з наступного: -13612 грн. 79 коп., сума заборгованості за основною сумою боргу -0 грн.. сума заборгованості за відсотками -0 грн., сума заборгованості за пенею. Та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 014/0136/82/0157456 від 26 серпня 2014 року та № 010/0136/82/0129649 від 03 січня 2014 року. Між АТ«Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги до відповідача з договорами №014/0136/82/0157456 і№ 010/0136/82/0129649. 25.04.2017 року між АТ ««Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20170425 у відповідності до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає від АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі Боржників (Портфель заборгованості) Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в попередньому реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3,2 Договору та з моменту підписання стороною реєстру боржників, складаних за формою, наведеною в Додатку № 2 до договору. Відповідно до реєстру Боржників до договору відступлення права вимоги №20170425 від 25.04.2017 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 014/0136/82/0157456, від 26 серпня 2014 року в сумі 41049 грн. (сорок одна тисяча сорок дев`ять) грн. 87 коп., яка складається з наступного: - 15776.69 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6821.57 сума заборгованості за відсотками; - 18451.61 сума заборгованості за пенею; А також за кредитним договором № 010/0136/82/0129649 від 03.01.2014 року в сумі 13612 грн. 79 коп., яка складається з наступного: - 13612 грн. 79 коп., сума заборгованості за основною сумою боргу - 0 грн.. сума заборгованості за відсотками - 0 грн., сума заборгованості за пенею. Відповідно до п. 2.3 Договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «КІБ» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані в реєстрі Боржників. Та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Згідно п. 2.5 договору відступлення права вимоги АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення договору відступлення права вимоги, кредитні договори та договори забезпечення є дійсними. На виконання п. 27 Договору відступлення права вимоги, згідно вимог с. 512-514 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитних договорах, АТ «КІБ» направило повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» . Згідно з умовами кредитних договорів позичник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі, в строк і на умовах, передбачених договорами.. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитними договорами, що й стало підставою звернення до суду. Відповідач згідно наданого відзиву на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази того , що заборгованість за кредитними договорами № 014/0136/82/0157456, від 26 серпня 2014 року № 010/0136/82/0129649 від 03.01.2014 року, стороною яких є відповідач передана АТ «КІБ». Витяг з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 року не може бути врахований судом, оскільки він не оформлений належним чином, а саме не містить підпису уповноважених на те осіб та не завірений печаткою. Тому не може бути належним і допустимим доказом доказів про отримання ним кредитних коштів, які просить стягнути позивач. Розрахунок заборгованості за кредитом не є доказом видачі і отримання кредиту, а є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, яка повинна бути підтверджена первинними документами, а надані позивачем документи не є первинними документами. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим і не підтвердженим ніякими належними доказами. Він заперечує проти задоволення позовних вимог оскільки кредитні карти були нав`язані йому банком при оформленні дебетової картки для отримання заробітної плати на підприємстві, де він деякий час працював. Крім того в той час він користувався іншими кредитними картками, сума кредиту за якими складала менший розмір, звідки він знімав незначні суми як правило оплачував продукти харчування та робив недорогі покупки та завжди своєчасно повертав кредитні кошти банку. Крім того останній платіж за укладеними кредитними договорами він здійснив у квітні 2016 року, а позивач звернувся до нього із позовом лише в грудні 2019 року, тобто після спливу строку позовної давності Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що: між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 014/0136/82/0157456 від 26 серпня 2014 року та № 010/0136/82/0129649 від 03 січня 2014 року, що підтверджується копією договору про надання фінансових коштів та послуг в сфері страхування, а також копією анкети-заяви для отримання кредиту готівкою, які містять істотні умови кредитного договору та підписані сторонами. Таким чином між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] , виникли правовідносини на підставі укладених кредитних договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 25.04.2017 року між АТ«Райфайзен банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги до відповідача з договорами №014/0136/82/0157456 і№ 010/0136/82/0129649. Копія договору відступлення права вимоги № 114/33 міститься в матеріалах справи. Тому доводи відповідача, що позивач не надав доказів укладення договору відступлення права вимоги між АТ«Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» є безпідставними. 25.04.2017 року між АТ ««Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ „ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20170425 у відповідності до умов якого АТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає від АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі Боржників (Портфель заборгованості), що підтверджується копією договору Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в попередньому реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3,2 Договору та з моменту підписання стороною реєстру боржників, складаних за формою, наведеною в Додатку № 2 до договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦК України - Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 214 ЦК України - До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до реєстру Боржників до договору відступлення права вимоги №20170425 від 25.04.2017 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 014/0136/82/0157456, від 26 серпня 2014 року в сумі 41049 грн.. (сорок одна тисяча сорок дев`ять) грн. 87 коп., яка складається з наступного: - 15776.69 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6821.57 сума заборгованості за відсотками; - 18451.61 сума заборгованості за пенею; А також за кредитним договором № 010/0136/82/0129649 від 03.01.2014 року в сумі 13612 грн. 79 коп., яка складається з наступного: - 13612 грн. 79 коп., сума заборгованості за основною сумою боргу - 0 грн.. сума заборгованості за відсотками - 0 грн., сума заборгованості за пенею. Відповідно до п. 2.3 Договору відступлення права вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «КІБ» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані в реєстрі Боржників. Та набуває прав грошових вимог АТ «КІБ», включаючи право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Згідно п. 2.5 договору відступлення права вимоги АТ «КІБ» гарантує, що на дату укладення договору Права Вимоги, Кредитні договори та договори забезпечення є дійсними. Доводи відповідача про те, що витяг з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги не містить підписи уповноважених осіб, тому є неналежним доказом суд вважає безпідставними. оскільки витяг з реєстру боржників, а не реєстр боржників, може не містити підписи уповноважених осіб, які підписали реєстр боржників в цілому. Витяг належним чином посвідчений представником позивача тому є належним і допустимим доказом. Крім того відповідно до ч 1 ст. 317 ЦК України - Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. До позовної заяви додані копії кредитного договору та анкети - заяви відповідача на отримання кредитних коштів, тобто новому кредиторові передані первісним кредитором документи, які засвідчують права, що передані новому кредиторові. Таким чином позивач є належним позивачем і його права вимоги до відповідача підтверджені належними доказами. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підписавши кредитний договір та заяву - анкету , отримавши кредитні кошти, що в відповідачем не заперечується свідчить про те, що відповідач мав намір укласти даний договір та був згоден з усіма його умовами. Так як до пред`явлення позову про стягнення з нього заборгованості не оскаржував зазначений договір, не ставив питання про визнання недійсним договору в цілому чи окремих його умов, які вважав порушенням його прав як споживача, що свідчить, що всі умови укладеного кредитного договору відповідачем були прийняті. А користування кредитними коштами свідчить згоду відповідача з у кладеними кредитними договорами. Тому доводи відповідача що кредитні картки йому були нав`язані банком поза його волею суд вважає безпідставними, оскільки відповідач не був зобов`язаний активувати кредитні картки та користуватись кредитними коштами, що перераховувались на дані картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач своїх обов`язків за кредитними договорами щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість в відповідача за кредитним договором № 014/0136/82/0157456, від 26 серпня 2014 року складає 41049 грн. (сорок одна тисяча сорок дев`ять) грн. 87 коп., яка складається з наступного: - 15776.69 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6821.57 сума заборгованості за відсотками; - 18451.61 сума заборгованості за пенею; Заборгованість в відповідача за кредитним договором № 010/0136/82/0129649 від 03.01.2014 року складає 13612 грн. 79 коп., яка складається з наступного: - 13612 грн. 79 коп., сума заборгованості за основною сумою боргу - 0 грн.. сума заборгованості за відсотками - 0 грн., сума заборгованості за пенею. Доводи відповідача, що розрахунок заборгованості проведений неправильно ніякими доказами не підтверджені. Як не підтверджені і доводи того, що відповідач користувався іншими кредитними картками з меншим кредитним лімітом, оскільки будь-які докази н підтвердження цих доводів до відзиву на позовну заяву не надані. Доводи відповідача про те, що розрахунок заборгованості не є підтвердженням переведення йому кредитних коштів є безпідставними, оскільки в розрахунку заборгованості вказані і суми внесені відповідачем на погашення заборгованості за кредитом, що є підтвердженням і перерахування на картковий рахунок позивача кредитних коштів і користування відповідачем кредитними коштами. Судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі укладеного договору. Позивач письмово повідомляв відповідача за указаною ним в договорі адресою про зміну кредитора. Таким чином у позивача з часу укладання договору про відступлення права вимоги перейшло право вимоги за укладеним вище кредитним договором до відповідача на суму заборгованості, яка виникла на час укладання договору про відступлення права вимоги. Відповідно позовні вимоги до відповідача підлягають задоволенню. Доводи відповідача, що позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій суд також вважає безпідставними виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 256 ЦК України - Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначений Загальний строк позовної давності який складає три роки. Судом встановлено, що до позивача право вимоги за договором про уступку вимоги перейшло 25.04.2017 року. Тому у позивача саме з даної дати виникла право вимоги до відповідача, оскільки позивач не є первісним кредитором за договором. Відповідно трирічний строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки для нового позивача він розпочинається з 25.04.2017 року, і на час передачі права вимоги у попереднього кредитора також не був пропущений строк позовної давності за вимогами до відповідача. Таким чином підстав для застосування строку позовної давності суд не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» - У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За договором № 014/0136/82/0157456, від 26 серпня 2014 року сума заборгованості за основною сумою боргу складає 15776.69, сума заборгованості а пенею складає 18451 грн., 61 коп., Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за пенею в сумі 7888. 35 грн. В задоволенні стягнення решти заборгованості за пенею за даним кредитним договором суд вважає за потрібне відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] , підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі з розрахунку: 44098.4грн. Х 1921.00 грн., : 54662.66 = 1549.74 грн., оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Outcome: partial