Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

07 грудня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.09.2006 р. між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за договором № КМ 100/Дп-06/1105 у сумі 10 996,07 грн. з урахуванням відсотків, неустойки, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 1 - 3). Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись до суду із заявами про розгляд справи за його відсутності, якими також не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2006 р. між сторонами було укладено договір № КМ 100/Дп-06/1105, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2 000,00 грн. під 0,1151 % за кожен день користування коштами строком до 19.09.2007 р. (а.с. 8). Відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у нього перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 10 996,07 грн. з урахуванням відсотків, неустойки та інфляційних відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 5 - 7), а саме: - основна заборгованість - 1 829,75 грн.; - відсотки - 3 090,91 грн.; - неустойка - 1 781,75 грн.; - інфляційні та 3 % річних - 4 293,66 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні приведеної норми. Відповідно до кредитного договору в разі порушення відповідачем зобов'язань, покладених на нього договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За правилами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків, неустойки та інфляційних в сумі 10 996,07 грн. У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат у сумі 214,60 грн. (а.с. 15).

Outcome: approved