Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

08.01.2014 року до Краматорського суду надійшла заява [PERSON], зацікавлені особи Колективне підприємство «АРТ», Універсальна біржа «ПРИМУС» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування позову заявник зазначив, що 30.01.2002 року він придбав у власність відповідно до договору купівлі-продажу № 182 у КП «АРТ» нежиле цокольне (полу підвальне) приміщення у будинку [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що він мав намір на відчуження свого майна, він звернувся до нотаріальної контори. Під час перевірки документів, нотаріусом було виявлено помилку у договорі купівлі-продажу, а саме в номері та даті договору: замість «№ 8916 від 02 грудня 1997 року» вказано «№ 6916 від 02 грудня 1999 року». Просить суд встановити факт належності йому договору купівлі-продажу № 182 від 30 січня 2002 року, який укладено відповідно договору купівлі-продажу № 8916 від 02 грудня 1997 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Герасименко О.В., не заперечував протии задоволення заяви. Представник зацікавленої особи Універсальної біржи «Примус», в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить витяг з реєстру поштових відправлень. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 30.01.2002 року між [PERSON] та Коллективним підприємством «АРТ» укладено договір купівлі-продажу № 182, відповідно до якого [PERSON] придбав у КП «АРТ» нежиле цокольне (полу підвальне) приміщення у будинку [ADDRESS]. Вказане приміщення належало КП «АРТ» на підставі договору купівлі-продажу № 6916 від 02 грудня 1999 року, який засвідчено приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в БТІ м.Краматорська за № 466 (а.с.4). На запит суду приватним нотаріусом [PERSON] було повідомлено, що договір купівлі-продажу № 6916 від 02 грудня 1999 року нею засвідчено не було. Однак, нею було засвідчено договір купівлі- продажу № 8916 від 02 грудня 1997 року. Відповідно до вказаного договору КП «АРТ» належить нежиле цокольне (полу підвальне) приміщення у будинку [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований в БТІ м.Краматорська за № 8916 (а.с.23-25). Вислухавши думку заявника, представника зацікавленої особи, проаналізував зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Тому суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу № 182 від 30 січня 2002 року належить [PERSON], як покупцю по договору. Згідно ч.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я ,по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved