Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

08 січня 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 23.06.1999 року [PERSON] залишила на її ім'я заповіт, посвідчений Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1025, яким вона все своє майно на випадок своєї смерті заповіла їй, [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка склала 33/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Цю спадщину прийняла його дружина, [PERSON]. Інші 67/100 частини домоволодіння [ADDRESS] належать [PERSON], який до спадкування жодного відношення не має й тому вона його не залучає до участі в справі. 13.06.2003 року Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 33/100 частини вищезазначеного домоволодіння, яке згідно опису в зазначеному свідоцтві складається з: домоволодіння розташованого на земельній ділянці площею 646 кв.м. по фактичному користуванні і в цілому складається з: літ. А-1 житловий будинок житловою площею 61,4 кв.м., літ. Б-1 житловий будинок житловою площею 50,6 кв.м., сараю літ. Г, сараю літ. Д, сараю літ. Е, сараю літ. Ж, сараю літ. З, убиральні літ. И, убиральні літ. К, убиральні літ. Л, душу літ. Н, убиральні літ. О, навісу літ. П, навісу літ. Р, погребу з шийкою літ. С, сараю літ. Т, № 1-20 огорожа, споруди І, ІІ - мостіння. На всі інші самочинно збудовані: прибудови, господарські будівлі та споруди (веранду літ, а4 , а та гараж літ. М) вона не просить суд визнавати право власності, адже до неї переходить тільки право власності на будівельні матеріали з яких вони складаються. Вирішенням питання про «узаконення» цих об'єктів вона буде займатись пізніше, коли разом з іншим співвласником домоволодіння буде ставити питання про виділення в натурі ідеальних часток в праві власності на вищезазначене домоволодіння. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 33/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], адже жодних родичів окрім неї немає. Тому, для оформлення своїх спадкових прав, вона протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, звернулась до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже, спадщину після смерті [PERSON], вона прийняла. Але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що після того, як вона надала наявні в неї документи на спадкове майно, виявилося, що [PERSON] за життя не встигла зареєструвати в КП «ДМБТ1» вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане їй 13.06.2003 року Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті її чоловіка, [PERSON]. Крім того, з 01.01.2013 року реєстрація права власності проводиться нотаріусом в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, в якому не передбачено реєстрації права власності на померлого громадянина. У зв'язку з вищезазначеним, вона не зможе зареєструвати на ім'я спадкодавця, видане їй свідоцтво про право на спадщину, а тому оформлення її спадкових прав в позасудовому порядку є неможливим. Прошу: визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом від 23.06.1999 року після [PERSON], померлої [INFO] року, на 33/100 частини домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці площею 646 кв.м. по фактичному користуванні і в цілому складається з: літ. А-1 житловий будинок загальною площею 85,5 кв.м. (без врахування площі самочинно збудованої веранди літ. а4 приміщення І площею 2,9 кв.м. та без врахування самочинно збудованої веранди літ. а приміщення II площею 2,5 кв.м.) та житловою площею 61,4 кв.м., складається з: сінів приміщ. 1.1 площею 6,9 кв.м., кухні приміщ. 1.2 площею 8,2 кв.м., житлової приміщ. 1.3 площею 12,2 кв.м., житлової приміщ. 1.4 площею 6,8 кв.м., житлової приміщ. 1.5 площею 3,9 кв.м., житлової приміщ. 1.6 площею 3,2 кв.м., кладової приміщ. 1.7 площею 2,1 кв.м, кухні приміщ. 2.1 площею 6,9 кв.м., житлової приміщ. 2.2 площею 5,6 кв.м., житлової приміщ. 2.3 площею 13,3 кв.м., житлової приміщ. 2.4 площею 7,3 кв.м., житлової приміщ. 2,5 площею 5,7 кв.м., житлової приміщ. 2.6 площею 3,4 кв.м, літ. Б-1 житловий будинок загальною площею 50,6 кв.м., сараю літ. Г, сараю літ. Д, сараю літ. Е, сараю літ. Ж, сараю літ. З, убиральні літ. И, - убиральні літ. К, убиральні літ. Л, убиральні літ. О, навісу літ. П, навісу літ. Р, погребу з шийкою літ. С, сараю літ. Т, душу літ. Н, огорожі: № 1-8,11-13,15,16,18,19, водоколонок № 9,10,17, зливної ями №14, сходів №20, мостіння -1,II. У судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду лист в якому просив провести розгляд справи за його відсутності (а. с. 89). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2003 року зареєстрованого у реєстрі за № 5-1335, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яноковою І.В., на підставі заповіту посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 20.07.2000р. і зареєстрованого в реєстрі за № 2-2495, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON]. Спадкове майно складається з 33/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що розташоване на земельній ділянці 646 кв.м. по фактичному користуванню і в цілому складається з: А-1 - житловий будинок, шл. блок, цегла, житловою площею 61,4 кв.м., Б-1 - житловий будинок, глинов. обкл. цеглою, житловою площею 50,6 кв.м., Г - сарай, шл.блок, Д - сарай, цегла, Е - сарай, цегла, Ж - сарай, цегла, 3 - сарай, дерево, И - убиральня, дерево, К - убиральня, дерево, Л - убиральня, дерево, Н - душ, дерево, О - убиральня, дерево, П - навіс, Р - навіс, С - погріб з шийкою, цегла, Т - сарай, цегла, 1-20 - огорожа, І,II - споруди, мостіння. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. Відповідно до Заповіту від 23 червня 1999 року [PERSON] заповіла [PERSON] усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право. Згідно до копії технічного паспорту виготовленого станом на 11 квітня 2003 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 8-11), наявне самовільне будівництво. 19 серпня 2013 року за заявою № 1372 від імені [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу № 566/2013 після померлої [INFO] року [PERSON] (а. с. 7). 18 грудня 2013 року державний нотаріус Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Янокова І.В. винесла Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій зазначила, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2003 року зареєстроване у реєстрі за № 5-1335 не було зареєстроване ні у БТІ ні у реєстраційній службі. Отже оскільки [PERSON] не надані належним чином зареєстрований правовстановлюючий документ на 33/100 частин домоволодіння [ADDRESS], позивачці було відмовлено у вчинені нотаріальної дії і рекомендовано звернутись до суду (а. с. 7). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Судом встановлено, що у спірному домоволодінні є співвласники, наявне самочинне будівництво (що визначено у технічному паспорті та у позовній заяві), відсутній виділ часток, відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку на якій розташовані 33/100 частини спірного домоволодіння чи/або не встановлений порядок користування земельною ділянкою, наявна різниця у нумерації домоволодіння визначеного у Свідоцтві про право на спадщину та у наданій до суду копії технічного паспорту. Так, відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва (далі - закінчені будівництвом об'єкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації. Оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акту про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акту комісії про прийняття об'єкта та введення його в експлуатацію. Згідно частин 1-5 ст. 126 ЗК України документами, що посвідчують право власності на земельну ділянку, є: державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування земельною ділянкою; цивільно-правова угода щодо відчуження земельної ділянки, укладена в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтва про право на спадщину; договору оренди землі, зареєстрований відповідно до закону. Позивачем не надано до суду зазначених документів. Відповідно до ст. 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Виходячи з наведених норм матеріального права, судом встановлено, що 33/100 домоволодіння на які позивачка просить визнати право власності складаються зокрема з будинку - цілісного об'єкту нерухомості, який має в собі складову добудови, що є самовільним будівництвом і підстави, визначені законом про можливість визнання права власності на таке будівництво, відсутні. Виходячи з засад законності, розумності, враховуючи те, що у разі задоволення позову можуть бути порушені права інших осіб (співвласників домоволодіння), а також за наявності вищевикладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1253 грн. 71 коп. понесені [PERSON] віднести за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed