Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

08 липня 2014 року позивач звернулася до суду просить витребувати із чужого незаконного володіння майно, а саме: земельні ділянки які належать позивачу на праві власності згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0, 1095 га і 0,2500 га на яких знаходиться нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], та зобов'язати відповідача звільнити земельні ділянки. Позивач посилається на те, що після смерті її дядька [PERSON] дісталася спадщина на земельні ділянки згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по [ADDRESS]. 26.06.2013 року згідно рішень суду позивач зареєструвала право власності на земельні ділянки відповідно до державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства. На спірних земельних ділянках, які належать позивачу на праві власності розташований будинок, господарські споруди, а саме: гараж, два сараї, погреб, басейн, асфальтне замощення. Дані земельні ділянки займає відповідач [PERSON] Позивач зверталась до відповідача з вимогою про звільнення земельних ділянок. Також позивач зверталась до міліції та голови Софіївської районної ради , але всі намагання були марними. При зверненні до голови Запорізької сільської ради, він порадив позивачу звернутися до суду. Із за того, що відповідач [PERSON] незаконно займає земельні ділянки , позивач не може користуватися вільно на свій власний розсуд будівлями, які знаходяться на земельних ділянках. [PERSON] , має своє помешкання та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але проживає у будинку, який розташований на земельних ділянках, які належать позивачу. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує на задоволенні позову наполягає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримує, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, вважає дії позивача незаконними. Представник третьої особи Демченко Л. М (представник Запорізької сільської ради) у судовому засіданні посилається на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, позивача, та відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Як встановлено судом, що земельні ділянки згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по [ADDRESS], належали на праві власності [PERSON], який помер [INFO] року. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого він заповідав все своє майно, яке буде належати йому на день смерті в тому числі житловий будинок розташований в [ADDRESS] та належні йому земельні ділянки (паї) згідно державних актів ДП № 029396та ДП № 077478 виданих на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації від 07.06.2002 року № 213-р від 14.11.2003 року, № 374-Р [PERSON] (а.с. 53). [PERSON], яка доводиться племінницею [PERSON], прийняла спадщину після смерті дядька. Право власності на спірне майно зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з реєстру прав власності (а.с. 54, 55). Реєстрація права власності [PERSON] на земельні ділянки, згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по [ADDRESS] проведена на підставі рішення Софіївського районного суду від 02 квітня 2013 року (а.с. 147). Дана державна реєстрація ніким не оспорена і не скасована. Право власності [PERSON] на земельні ділянки не припинено. Згідно зі ст.. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації. На спірних земельних ділянках, які належать позивачу на праві власності розташований будинок, господарські споруди, а саме: гараж, два сараї, погреб, басейн, асфальтне замощення. Дані земельні ділянки займає відповідач [PERSON] Позивач зверталась до відповідача з вимогою про звільнення земельних ділянок, про що свідчить письмове звернення до відповідача (а.с. 100). Також позивач зверталась до міліції з заявою про притягнення відповідача до відповідальності, на підставі того, що вона проживає незаконно за адресою: [ADDRESS] (а.с. 102) та голови Софіївської районної ради з аналогічною заявою (а.с.104) , але всі намагання були марними. При зверненні до голови Запорізької сільської ради, він порадив позивачу звернутися до суду (а.с.106) . Відповідач [PERSON], згідно наданих заперечень, вказує, що позивач запропонувала її сім»ї проживати у будинку який розташований за адресою: [ADDRESS], на що відповідач погодилась на цю пропозицію. І з того часу вона проживає у даному будинку, який розміщений на спірних земельних ділянках (а.с. 132) . Таким чином, відповідач, проживаючи у житловому будинку розташований за адресою [ADDRESS] займає земельні ділянки, які належать на праві власності [PERSON], яка вселилася до будинку з дозволу [PERSON], але на даний час користується ним без відповідної правової підстави, і відповідно спірними земельними ділянками. Враховуючи те, що [PERSON] не набула право власності на земельні ділянки відповідно до діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач користується спірними земельними ділянками без відповідної правової підстави та відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України зобов'язана повернути земельні ділянки, згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] є законним власником земельних ділянок, згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по [ADDRESS], право власності позивача на земельні ділянки не припинено та державна реєстрація не оспорена і не скасована, суд вважає, що [PERSON], проживаючи у спірному будинку, протиправно позбавляє позивача права власності на спірні земельні ділянки та обмежує її у володінні та користуванні земельними ділянками. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 397,00 грн. на користь [PERSON].

Outcome: approved