Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

07.11.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] і просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.01.2001 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис №39. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. При цьому позивач зазначає, що дитина проживає з відповідачем, та після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач вказує, що з відповідачем у нього відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, з приводу чого по різним питанням постійно виникають сварки, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки позивач з відповідачем протягом останніх двох років не підтримують, спільне господарство не ведуть, на примирення позивач категорично не згоден, сім`я розпалась та поновлена бути не може. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. До судового розгляду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в заяві позивач позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у разі неявки відповідача за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходили. У звязку з цим суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2001 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис за № 39 і підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ №123868 (а.с. 10). За час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.12.2001 року, актовий запис №426 (а.с. 11). Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Суд, враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача. Майнового спору сторони не мають, їх сімя розпалась, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved