Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Антонова Т.Є. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Позивач 17 червня 2020 року звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Антонової Т.Є. від 17 червня 2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк вона пропустила з поважних причин, оскільки з липня 2019 року і по травень 2020 року позивач через важкий перебіг хвороби була прикутою до ліжка. Після смерті її чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] , [INFO] у неї загострилися хронічні хвороби, вона не могла пересуватися самостійно і потребувала стороннього догляду, тому строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини нею пропущений з поважної причини. Тому позивач просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності. Відповідач Дніпровська міська рада проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві, в якому зазначила, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Вважає, що наведена у позові причина пропуску строку для звернення до нотаріальної контори, а саме: тривала хвороба, хоча і є поважною, проте, вона не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій та позивач могла звернутися до нотаріальної контори через представника або направити заяву поштою. Окрім того, з матеріалів позову вбачається наявність заповіту на ім`я [PERSON] . Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Антонова Т.Є. у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 1999 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 11). 20 квітня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким усе належне йому майно, де б воно було і з чого б не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, заповів [PERSON] (а.с. 24). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 10). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 січня 1999 року [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності Ѕ частина квартири [ADDRESS] (а.с. 17), право власності на яку у встановленому законом порядку було зареєстровано в МБТІ (а.с. 17 оберт). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 28 лютого 2005 року Другою дніпропетровською держнотконторою, [PERSON] належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] (а.с. 15), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» (а.с. 16). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Антонової Т.Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). Відповідно до виписки із медичної карти [PERSON] , вона з травня 2019 року по липень 2020 року перебувала на тривалому лікуванні (а.с. 40). Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Після смерті [PERSON] позивач повинна була на протязі шести місяців звернутися до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але цього нею зроблено не було. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом при видачі постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії роз`яснено [PERSON] , що вона має право звернутися до суду із позовом для вирішення питання по суті, тому позивач звернулася з цим позовом до суду. Позивач зазначає, що вона є людиною похилого віку та у період з липня 2019 року по липень 2020 року з частою періодичністю перебувала на лікуванні, що підтверджується доказами, наданими до матеріалів справи. Таким чином, зазначені позивачем обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Щодо зазначення відповідачем у відзиві про наявність на ім`я [PERSON] заповіту, який за життя було складено [PERSON] , померлим [INFO] , суд враховує приписи ч. 1 ст. 1241 ЦК України і враховує, що позивач є непрацездатною дружиною померлого спадкодавця, тому їй, незалежно від змісту заповіту, залишеного померлим [PERSON] , належить обов`язкова частка у спадщині, за таких обставин, суд не приймає зазначене заперечення. Згідно з положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Крім того, ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України визначено, що у разі неприйняття спадкоємцями спадщини орган місцевого самоврядування після спливу одного року з часу відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, яке переходить у власність територіальної громади. Згідно з чинним законодавством повноваженнями представляти територіальну громаду наділена Дніпровська міська рада. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. (а.с. 1). Враховуючи, що відповідач по справі територіальна громада в особі Дніпровської міської ради є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено, тому суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved