Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

07.11.2018 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. При цьому позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та помісячно сплачує орендну плату в розмірі 2000,00 грн. та комунальні платежі приблизно в розмірі 1300,00 грн., в той час як відповідач офіційно працює у відділенні №18 «Нова пошта» та має регулярний дохід. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини доходу щомісячно до повноліття дитини, та на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.12.2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Розяснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності не заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог. У порядку, передбаченому\~ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, \~без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останньої серії І-НО №694789. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.05.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно довідки ТОВ «М-Кіно» від 07.06.2018 року за №07/06 [PERSON] працює у ТОВ «М-Кіно» на посаді адміністратора з 15.05.2018 року та знаходиться у відпустці по догляді за дитиною до досягнення нею трьох річного віку з 16.05.2018 року. 18.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найма жилого приміщення строком до 18.12.2018 року, найомна плата 2000,00 грн. щомісячно. Згідно довідки ТОВ «Нова пошта» від 10.04.2019 року за №3065, [PERSON] працює у ТОВ «Нова пошта» з 10.07.2018 року, на теперішній час займає посаду керівника відділення та його дохід за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року склав 76398,96 грн. Відповідно до вимог\~ст. 84 СК України, право на утримання (аліменти) має один з подружжя, який є непрацездатним, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку. Згідно із\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сум. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За змістом ст. 180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно з\~ч.\~3\~ст.\~181\~СК України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом. Стаття 182 СК України\~передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням викладених обставин та з огляду на визнання відповідачем позовних вимог та того, що останнім доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, а останній добровільно матеріальну допомогу на утримання як дитини, так і її матері не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 07.11.2018 року та до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на її утримання як матері його дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно з 07.11.2018 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 30.04.2019 року. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 80, 84, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved