Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

09 жовтня 2014 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми наданої тимчасової допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Матір'ю дитини є [PERSON]. 29 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради з заявою на призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на малолітню доньку [PERSON] У якості додатків до заяви [PERSON] надала копію ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2013 року та повідомлення Бердянської виправної колонії у Запорізькій області № 77від 27 грудня 2013 року, згідно яких було встановлено, що [PERSON] був направлений у місця позбавлення волі строком на 2 роки та 27.12.2013р. прибув до колонії для відбування покарання. Тобто [PERSON] не мав можливості утримувати свою дитину у зв'язку з тим, що перебував у місцях позбавлення волі. 25 грудня 2013 року [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога на шість місяців з 01.12.2013р.-31.05.2014р. 13 червня 2014 року [PERSON] вдруге звернулася до управління, допомога була призначена на період з 01.06.2014р.-30.11.2014р. 08 серпня 2014 року на особистому прийомі у спеціаліста управління [PERSON] надала довідку про звільнення [PERSON], згідно якої встановлено, що він 01.08.2014 року звільнився з місць позбавлення волі. На підставі наданої довідки рішенням управління від 12.08.2014 року [PERSON] було припинено виплату з 01.09.2014 року. Сума яка підлягає поверненню за період з 01.12.2013р.-31.08.2014 року складає 2786,40грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 2786,40грн., як кошти надміру виплачені за призначеною тимчасовою державною соціальною допомогою дітям, батьки яких не мають можливості утримувати дитину (а.с.1-3). Представник позивача Котенко Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON], батьки [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2013 року задоволено подання Індустріальної МВ Кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Днiпропетровськiй області та скасувано [PERSON] 6.10.1992р.н, випробувальний термін і направлено його у місця позбавлення волі строком на 2 роки за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2011р. Строк тримання під вартою рахувати з дня затримання засудженого [PERSON] (а.с.6). З повідомлення Бердянської виправної колонії у Запорізькій області № 77 від 27 грудня 2013 року [PERSON] був направлений у місця позбавлення волі строком на 2 роки та 27.12.2013р. прибув до колонії для відбування покарання (а.с.5). 29 листопада 2013 року [PERSON] звернулася із заявою до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких не мають можливості утримувати дитину, на дитину [PERSON], [INFO]. Також з аналогічною заявою вона зверталася 13 червня 2014р. (а.с.7-9). Відповідно до п. 8 та п. 9, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 та на підставі наданих документів, 25 грудня 2013р. [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких не мають можливості їх утримувати на шість місяців, на період з 01 грудня 2013р. - 31 травня 2014р. Також була призначена 13 червня 2014р. на період з 01 червня 2014р. - 30 листопада 2014р. (а.с.10-11). З довідки про звільнення серії ЗАП № 03079 [PERSON] було звільнено від покарання 01 серпня 2014 року (а.с.12). Рішенням управління від 12 серпня 2014 року [PERSON] було припинено виплату тимчасової державної допомоги з 01 вересня 2014 року (а.с.13) Згідно п. 10 Порядку з 18 вересня 2013 року тимчасова допомога припинилася у зв'язку з тим, що дитині виповнилося 18 років. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З огляду на те, що за змістом п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 01.12.2013 року по 31.08.2014 року яка склала 2786,40 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.14).

Outcome: approved