Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

08.01.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 01.07.2017 року у Центральному районному в місті Маріуполі відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що було зроблено актовий запис № 465175. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. З 01.11.2018 року сторони припинили шлюбні відносини з причини різних поглядів на життя та відсутність взаємного порозуміння, через що стали проживати окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28.01.2019 року відрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України,\~без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та Герман (дошлюбне прізвище Либа) [PERSON], 01.07.2017 року зареєстрували шлюб у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 527, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 465175, виданим 01.07.2017 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 766705, виданого 17.10.2017 року (а.с.5). Шлюбні відносини сторони припинили з 01.11.2018 року, з причини різних поглядів на життя, відсутність взаємного порозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved