Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

08 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КМБІ», у якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 1700 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2017 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу двічі надсилалася ухвала суду про відкриття провадження у справі за адресою місцезнаходження юридичної особи, проте конверти повернулися на адресу суду у звязку з закінченням терміну зберігання. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у звязку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін\~за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КМБІ» було укладено усний договір щодо поставки товару на загальну суму 1700 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «КМБІ» 10 жовтня 2017 року позивачу було надано рахунок-фактуру № 695 на оплату товару (а/с 13). На підставі наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «КМБІ» позивачу\~ рахунку-фактури № 695 від 10 жовтня 2017 року, позивач перерахувала кошти в сумі 1700 грн. на рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією від 11 жовтня 2017 року (а/с 9). Як зазначила позивач, за усною домовленістю між сторонами після сплати коштів відповідач зобовязався до 19 жовтня 2017 року поставити їй товар. Проте, свої зобовязання за договором відповідач не виконав та не поставив товар згідно замовлення, у звязку з чим 24 жовтня 2017 року позивач надіслала на адресу відповідача заяву, у якій просила повернути сплачені нею кошти в сумі 1700 грн. (а/с 10). Відповідач кошти позивачу не повернув. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що\~послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.\~Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки матеріалами справи доведено, що позивач сплатила на рахунок відповідача 1700 грн. за товар, який їй не був поставлений, чого відповідач не спростував, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved