Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

08 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є її онукою, яка була зареєстрована в будинку з 25.04.2018 року, однак у ньому не проживає, оскільки виїхала за кордон до інної держави, тому просить визнати її такою що втратила право на користування вищевказаним житловим приміщенням. Рух справи у суді Позовну заяву подано до суду 08 вересня 2021 року. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 19 липня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05.10.2021 року на 10.30 годину. Позивач у судове засідання не з`явилась, в заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, 30.11.2021 року на електронну пошту Волноваського районного суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутністю. З позовом згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази у справі, які надані в розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Нормативно-правове обґрунтування, фактичні обставини встановлені судом та позиція суду. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України . Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з положень статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 12.02.1990 року. (а.с.12). Згідно витягу № 61, виданого «ЦНАП» Волноваської міської ВЦА 30.08.2021, вбачається що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.08.2021 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , але фактично не проживає за місцем реєстрації з 25.04.2018 року. (а.с. 10) Висновки за результатами розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є онукою позивача, яка зареєстрована, однак більше року без поважних причин не проживає в належному позивачу на праві власності будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-прожажу будинку від 12.02.1990 року, витягом № 61 від 30.08.2021 та актом про не проживання особи від 30.08.2021 року. За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 908,00 гривень. На підставі ст.ст. 316, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved