Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

07 травня 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, який в процесі розгляду справи був уточнений до відповідачів [PERSON], ПАТ «ПРОСТО-Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 14 листопада 2013 року на перехресті вул. Хвильового - Тичини м. Львова відповідач [PERSON] керуючи власним автомобілем [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі не дав переваги в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], який наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, який по інерції зіткнувся з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок даної ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] Між відповідачами [PERSON] та ПАТ «ПРОСТО-Страхування» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0922094, який на момент настання ДТП був дійсним. Відповідачем ПАТ «ПРОСТО-Страхування» частково відшкодовано вартість матеріальної шкоди, що завдана позивачам в частині вартості транспортного засобу, за винятком вартості придатних залишків автомобіля після ДТП, та вартості перебування транспортного засобу на охоронюваній автостоянці в розмірі 1965 грн. Оскільки, добровільно відповідачі відмовляються виплати шкоду, просять стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь 5581,40 грн. матеріальної шкоди, на користь позивачки [PERSON] 6000 грн. моральної шкоди, на користь позивача [PERSON] 4000 грн. моральної шкоди, стягнути з відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування» на користь позивачів 1965 грн. матеріальної шкоди , а саме перебування транспортного засобу на охоронюваній автостоянці, та стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позивачі та їх представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити з мотивів, що зазначені в поданому до суду позові. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Представник відповідача зокрема вказував на те, що відповідачем [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0922094, який на момент настання ДТП був дійсним, відтак сума шкоди підлягає стягненню з відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування». Представник відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування» в судове засіданні не з'явився однак подав заперечення на позовну заяву в яких частково визнали позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «ПРОСТО-страхування» 540,32 грн. вартості за охоронювану стоянку, в задоволенні решти позовних вимог до ПАТ «ПРОСТО-страхування» просили відмовити, справу просили слухати без участі представника ПАТ «ПРОСТО-страхування». За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування» на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2013 року, 14.11.2013 року о 07:40 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг, а саме вул. Хвильового - Тичини в м. Львові, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, який від удару перевернувся та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив п. 16.11 ПДР України та п. 2.1 дод. 1 ПДР України. Даною постановою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2012 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ПРОСТО-Страхування» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0922094, який на момент настання ДТП був дійсним. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем ПАТ «ПРОСТО-страхування» за заявою позивача [PERSON] було проведено часткову виплату страхового відшкодування по факту ДТП за виключенням придатних залишків автомобіля після ДТП. Відповідно до Звіту № 10861-зал. від 14 січня 2014 року вартість придатних залишків транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER] після ДТП становить 3902,33 грн. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] пояснили, що сума вартості придатних залишків транспортного засобу «ВАЗ» в розмірі 3902,33 грн. була розрахована станом на 14 січня 2014 року, та становила близько 300 доларів США, відтак з врахуванням росту курсу долара США відносно гривні станом на день ухвалення рішення дана сума становить 5581,40 грн. Однак суд вважає, що до стягнення підлягає сума в розмірі 3902,33 грн. а тому позов в цій частині слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана, джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що автомобіль позивача [PERSON] отримав технічних пошкоджень, внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача [PERSON] який керував транспортним засобом марки ВАЗ д.н. [NUMBER], суд вважає, що право вибору особи, яка буде відшкодовувати шкоду належить позивачу, а відтак вартість придатних залишків слід стягувати саме з відповідача [PERSON] Крім цього, що стосується вимоги позивачів про стягнення з ПАТ «ПРОСТО-страхування» 1965 грн. за перебування їх транспортного засобу на охоронюваній автостоянці, на думку суду така підлягає задоволенню, оскільки згідно висновків експертного автотоварознавчого дослідження автомобіль [NUMBER] підлягає ремонту, та за своїм технічним станом, з метою його збереження не міг зберігатися на стоянці без охорони. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. В судовому засіданні позивачі навели міркування, з яких вони виходили, визначаючи розмір моральної шкоди. Зокрема те, що внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача [PERSON], їм було заподіяно тілесні ушкодження, крім цього внаслідок добровільної відмови відповідачами відшкодувати завдані збитки, вони зазнали цілу низку негативних наслідків морального характеру, порушився звичний ритм їх життя вони не могли належним чином користуватися своїм майном, що було пошкоджено внаслідок неправомірних дії відповідачів. За таких обставин, із врахуванням характеру і тривалості страждань позивачів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача [PERSON] 4000 грн. та в користь позивача [PERSON] 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Крім цього з врахуванням вищенаведене, в силу дії ст. 88 ЦПК України вважаю, що відповідача [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 313,60 грн. сплаченого судового збору та з відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування» слід стягнути в користь [PERSON] 173,60 грн. сплаченого судового збору та 70 грн. судового збору в доход держави.

Outcome: partial