Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

08 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.08.2011 року між фізичною особою-підприємцем та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, який зареєстрований в [PERSON] міському центрі зайнятості. 01.07.2014 року [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність та виїхав за межі Донецької області. 17.07.2014 року на адресу відповідача позивачка направила заяву про своє звільнення за власним бажанням. До теперішнього часу заява залишилась без задоволення. На теперішній час відповідач за місцем реєстрації не проживає, на телефоні дзвінки не відповідає. В звязку з припиненням відповідачем підприємницької діяльності, позивачка позбавлена можливості працювати та отримувати за це заробітну платню. Також, в силу відсутності відповідача, позивачка не має можливості звільнитися у встановленому законом порядку, що позбавляє позивачку можливості працевлаштуватися на іншу роботу. Протягом останнього року позивачка неодноразово намагалася розшукати відповідача. Позивачка просить суд задовольнити позовні вимоги, розірвати трудовий договір та зобовязати [PERSON] міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір з 17.07.2014 року, а також просить судові витрати покласти на відповідача [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] міського центру зайнятості в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, проаналізувавши зібрані в справі докази, враховуючи думки сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 22.08.2011 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений трудовий договір, зареєстрований 22.08.2011 року за № 05251101352 у [PERSON] міському центрі зайнятості. (а.с.8). Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] 22.08.2011 року була прийнята адміністратором до фізичної особи-підприємця [PERSON] за трудовим договором, який був зареєстрований в [PERSON] міському центрі зайнятості. (а.с.10) Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. \~ Згідно з Наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, У разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті\~Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених\~Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Згідно із п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КЗпП України)», при цьому у графі 4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «Трудовий договір(номер) знято з реєстрації(дата)»; внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчуються його печаткою. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1168 від 29.10.2009 року «Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю», у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов'язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначені строки провести передбачений законодавством розрахунок. Відповідно до п. 5 Постанови, зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, передбачених пунктом 4 цієї постанови, проводиться за умови подання фізичною особою: примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: - надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; - проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Відповідно до п. 6 Постанови, державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у пункті 5 цієї постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівникові. Відповідно до п. 7 Постанови, за зверненням працівника, який не був присутній під час зняття трудового договору з реєстрації, посадова особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів з дня такого звернення робить відповідну відмітку у виданому йому примірнику трудового договору та засвідчує у трудовій книжці запис про звільнення з роботи, внесений фізичною особою. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак зняти трудовий договір з реєстрації у [PERSON] міському центрі зайнятості позивач не має можливості, оскільки місце знаходження відповідача не відоме. Разом з тим суд приймає до уваги, що, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти його з реєстрації і захистити своє порушене право. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що на теперішній час трудові відносини між сторонами припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана з вини відповідача, оскільки він не з'являється до служби зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача про зняття з реєстрації трудового договору підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду. (а.с.1) На підставі викладеного та

Outcome: approved