Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

09 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 26 вересня 2009 року вона і відповідач уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], спору щодо утримання дитини між ними не має, між ними досягнуто згоду і укладено аліментний договір. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав. 02.03.2018 року від нього надійшла заява, в якій відповідач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно з частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з чоловіком не склалося, шлюбні стосунки вони припинили через різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникають сварки і конфлікти, що свідчить про неможливість подальшого збереження сімї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з договором про сплату аліментів, укладеним 29.01.2018 року і посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], сторони домовились про місце проживання дитини, порядок спілкування з нею та розмір і порядок сплати аліментів на її утримання. Спору про поділ майна та виховання дитини у сторін не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. В силу статей 141, 142 ЦПК України, у звязку з визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, а інша частині покладається на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved