Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

08.07.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 13.02.2015 року уклало з [PERSON] Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4\~611 грн. 81 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між собою кредитний договір. Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором та угодою, надав відповідачу кредит. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не надав своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно Умов, тобто порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту та відсотками, за що відповідачу були нараховані штрафні санкції. Станом 18.06.2019 року відповідач має заборгованість в сумі 11\~937 грн. 08 коп., яка складається\~із: 3\~696 грн. 42 коп. заборгованості за кредитом; 1\~524 грн. 82 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом; 5\~748 грн. 82 коп. нарахованої пені та комісії; 866 грн. 89 коп. штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11\~837 грн. 08 коп. за кредитним договором № б/н від 13.02.2015 року та судові витрати. Ухвалою суду від 09.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження на підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 13.08.2019 року відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом час такі документи суду не подані. [PERSON] також в порядку ст. 128 ЦПК України повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України, яке наявне в матеріалах справи. Ухвалою суду від 18.09.2019 року вирішено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 13.02.2015 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4\~611 грн. 81 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що Генеральна угода разом Умовами та правилами, Тарифами складають між собою кредитний договір. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до кредитного договору відповідач щомісяця повинен був сплачувати кредит, однак такі обов`язки за договором не виконує; не повертає отримані у позивача грошові кошти, відсотки, за що нараховані пеня, комісія і штрафні санкції. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 18.06.2019 року сума заборгованості складає 11\~937 грн. 08 коп., з яких: 3\~696 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом; 1\~524 грн. 82 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5\~748 грн. 95 коп. заборгованість за пенею та комісією; 866 грн. 89 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідачем не надано доказів сплати/погашення заборгованості, також він не оспорював і не спростовував наданого позивачем розрахунок заборгованості. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 13.02.2015 року, оскільки встановлено, що він має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 7\~257 грн. 51 коп. Заборгованість за відсотками розрахована виходячи з розміру простроченої заборгованості за кредитом; розмір відсоткової ставки зазначений у договорі, а тому суд погоджується з таким розміром. Разом із тим, вимоги позивача про стягнення неустойки за неналежне виконання умов договору, на думку суду, підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Умовами спірного кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожен день прострочення. Договором передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, зокрема, за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобов`язань. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 417 ЦПК України є обов`язковою для судів. Згідно із ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що позивач не надав розрахунку пені, оскільки наданий розрахунок заборгованості містить загальну суму комісії та пені, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені та комісії слід відмовити, стягнувши лише штраф, передбачений п. 2.2 Генеральної угоди. Отже,\~загальна заборгованість\~відповідача перед позивачем за невиконання умов кредитного договору б/н від 13.02.2015 року станом на 18.06.2019 року, яка підлягає стягненню, складає 6\~088 грн. 13 коп., з яких: 3\~696 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом; 1\~524 грн. 82 коп. заборгованість за відсотками; 866 грн. 89 коп. штраф. За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 988 грн. 02 коп.

Outcome: partial