Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

09 липня 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно укладеного договору між позивачем та відповідачем №б/н від 06.09.2020 року відповідач отримала кредит у розмірі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанку. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 31.03.2020 року має заборгованість в сумі 407034,31 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 6500 грн., заборгованості за простроченими відсотками 398634,31 грн. Разом з тим, позивач просив стягнути з відповідача лише частину зазначеної заборгованості в сумі 132229,50 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 6500 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 06.09.2010 року по 30.10.2018 року 125729,50 грн., а також судові витрати. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 29 липня 2020 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та долученому до позовної заяви клопотанні просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.2-4, 56/. Тому, справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.66/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак\~ в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 вересня 2010 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 06.09.2010 року, за яким отримала кредит в сумі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.5-8, 16, 18, 46-48/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.53-54/. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банком проведено перевірку наданих документів та прийнято рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту у сумі 5000 грн., 09.04.2013 року розмір кредитного ліміту збільшено до 6000 грн., а 13.04.2013 року до 6500 грн. /а.с.16/. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний\~ погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати\~ комісії на умовах,\~ передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, виконаного станом на 31.03.2020 року, позивач вважає, що до стягнення з відповідача належить заборгованість в сумі 132229,50 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 6500 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 06.09.2010 року по 30.10.2018 року 125729,50 грн.\~ /а.с.5-8/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~ Відповідно п.п.2.1.1.5.5,\~ 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений\~ договором. Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. При цьому, згідно з абзацом 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тому, виходячи із аналізу абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Така позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у пунктах 53-55. Крім того, аналогічні положення щодо відсотків закріплені і в самому кредитному договорі. Так, п.2.1.1.12.4 Умов та правил встановлено, що відповідно до ст.212 ЦК України, у разі наявності Простроченого Кредиту (Овердрафту) строком повернення кредиту (Овердрафту) в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості /а.с.30/. Відповідно до п.2.1.1.12.6.4 Умов та правил, у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів весь Кредит (Овердрафт) вважається простроченим і нарахування з дати переводу Кредиту (Овердрафту) в статус прострочених боргових зобов`язань проводяться згідно п.п.2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості Боржник сплачує пеню в розмірі, вказаному в п.2.1.1.12.6.1 Умов. При цьому винагорода відсотки за користування Кредитом не сплачується. Таким чином, кредитним договором сторони погодили строк виконання зобов`язань за договором в повному обсязі, а отже і строк кредитування, а саме: у разі виникнення простроченого кредиту (овердрафту) - 210 днів з моменту виникнення такої заборгованості. Строк погашення заборгованості минулого місяця по кредиту та овердрафту відповідно до п.2.1.1.12.4, 2.1.1.12.7.2 Умов та правил до 25 числа поточного місяця. Аналогічна інформація щодо строків внесення щомісячних платежів міститься і в довідці про умови кредитування, виданій [PERSON] при укладенні договору до 25 числа місяця, наступного за звітним /а.с.19/. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач здійснювала платежі по погашенню заборгованості до серпня 2016 року. Платіж, який вона повинна була здійснити до 25 вересня 2016 року, нею не здійснено. Таким чином, починаючи з 26 вересня 2016 року у відповідача з`явилась прострочена заборгованість за кредитом та виходячи з умов договору, встановлених вищевказаним п.2.1.1.12.6.4, позивач, починаючи з 26 вересня 2016 року, мав право нараховувати відсотки за користування кредитом лише протягом 210 днів, тобто по 23 квітня 2017 року включно, а далі з 24 квітня 2017 року весь Кредит (Овердрафт) вважається простроченим та право позивача на нарахування відсотків припинилося. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано відсотки, які позивач просить стягнути з відповідача по 30 жовтня 2018 року включно. Тому суд вважає, що в період з 24 квітня 2017 року по 30 жовтня 2018 року відсотки в сумі 100648,40 грн. нараховано без відповідних правових підстав, а розмір відсотків, нарахованих правомірно, складає 25081,10 грн. (а.с.5-8). Таким чином, судом встановлено, що загальний розмір заборгованості відповідача складав 31581,10 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту 6500 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 25081,10 грн.). Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, починаючи з 26.09.2017 року по 02.02.2018 року, тобто після закінчення визначеного кредитним договором строку кредитування (210 днів з моменту виникнення простроченої заборгованості, в даному випадку вказаний строк закінчився 23 квітня 2017 року) в якості погашення заборгованості на рахунок відповідача надійшли кошти на загальну суму 21020 грн. Згідно виписки з особового рахунку відповідача, останнє зняття відповідачем коштів з картки (як платіж за сервісом «Оплата частинами») було здійснено у травні 2016 року, після чого на рахунок лише надходили кошти на погашення заборгованості /а.с.9-15/. Тому, з урахуванням зазначених платежів, залишок заборгованості відповідача за кредитним договором складає 10561,10 грн. (31581,10 грн. 21020 грн.), з них: заборгованість за тілом кредиту 6500 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 4061,10 грн. і вказану заборгованість слід стягнути з відповідача, частково задовольнивши заявлені позовні вимоги. В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу слід відмовити. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial