Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

10.01.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідно до розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації «Про затвердження акту державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта» №884 від 30.09.2008 року та мов договору управління житловим комплексом №22/12-К від 22.12.2008 року, укладеного між замовником будівництва багатоквартирного будинку ТОВ «Інтер-ВВ» та ТОВ «Світ побуту», позивачу було передано в управління для здійснення функцій з утримання та експлуатації, а також функцій з надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень житловий комплекс по [ADDRESS] В управління позивачу даний будинок був переданий 22.12.2008 року, про що було складено Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу в управління. На підставі даного договору та відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач по квітень 2012 року включно був виконавцем житлово-комунальних послуг по будинку [ADDRESS]. 07.05.2012 року зазначений багатоквартирний будинок було передано на баланс ОСББ «Краківська 15-17». Квартира [ADDRESS] належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності серії САС №407931 від 06.04.2009 року. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг і відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року в редакції постанови КМУ №45 від 24.01.2006 року з наступними змінами та доповненнями, зобов'язана оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з управління житловим комплексом [ADDRESS] та про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території від 06.04.2009 року, згідно з яким позивач як управитель взяв на себе зобов'язання забезпечити відповідача житлово-комунальними послугами у встановлений договором строк. Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. ТОВ «Світ побуту» відповідно до встановлених вимог забезпечувало житлово-комунальними послугами споживачів по будинку [ADDRESS] по квітень 2012 року. А відповідно до довідки про нарахування та оплату по особовому рахунку станом на момент подання заяви заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги перед ТОВ «Світ побуту» за період з 01.02.2012 року по 30.04.2012 року включно складає 2322,94 грн. Позивач зазначає, що відповідач порушив умови укладеного із позивачем договору та вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В подальшому позивач збільшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням положень ст. 625 ЦК України щодо 3% річних та індексу інфляції у загальному розмірі 2511,72 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що з відповідачем був укладений договір про надання житлово-комунальних послуг, однак відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати наданих послуг не виконала, тому виник борг. Ніяких ліцензій позивач не має, оскільки не є виробником послуг, а є виконавцем цих послуг. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, а також додатково пояснив суду, що відповідно до наявних в матеріалах справи даних основним видом економічної діяльності позивача є управління нерухомим майном, а не надання житлово-комунальних послуг. Позивач не надав копії свого статуту чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Крім того, представник відповідача вказує на те, що згідно чинного законодавства України тільки голова РДА може видавати розпорядження, а не сама Дніпровська РДА, як це зазначено у розпорядженні №884 від 30.09.2008 року. Тим більше у вказаному розпорядженні йдеться про ТОВ «Інтер-ВВ», а ТОВ «Світ побуту» не має до нього жодного відношення. Також представник вказує, що не може бути такої правової конструкції як передача будинку з балансу в управління, як це зазначено у акті приймання-передачі від 22.12.2008 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний окремо та в сукупності всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що за змістом виски з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом економічної діяльності ТОВ «Світ побуту» є управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту з 2003 року (а.с. 3). Згідно довідки з ЄДРПОУ, видом діяльності ТОВ «Світ побуту» за КВЕД є управління нерухомим майном (а.с. 78). Відповідно до п. 2.2.1 Статуту ТОВ «Світ побуту», предметом діяльності товариства є, зокрема, виконання функцій житлово-експлуатаційної контори по комплексному обслуговуванню та експлуатації житлового та нежитлового фонду, надання комунальних та інших послуг, тощо (а.с. 4-5, 106-107). Згідно розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №884 від 30.09.2008 року «Про затвердження акту державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта», затверджено акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - житлового будинку з підземним паркінгом на [ADDRESS] згідно з додатком. На замовника будівництва - ТОВ «Інтер-ВВ» покладено обов'язок зареєструвати будинок в БТІ. Крім того, як вбачається з додатку до розпорядження, експлуатація вказаного будинку покладена, в тому числі, на ТОВ «Світ побуту» (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2008 року між ТОВ «Інтер-ВВ» та ТОВ «Світ побуту» був укладений договір управління житловим комплексом №22/12-К за змістом якого, ТОВ «Інтер-ВВ» зобов'язалось передати житловий комплекс по [ADDRESS] в управління для здійснення функцій з утримання та експлуатації, а також функцій з надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень ТОВ «Світ побуту», а ТОВ «Світ побуту» зобов'язалось прийняти на себе вище означені функції (а.с. 9). На виконання вказаного договору між сторонами був складений акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу в управління від 22.12.2008 року (а.с. 11-13). Відповідно до свідоцтва про право власності, квартира [ADDRESS] належить на прав приватної власності [PERSON] (а.с. 16). 06.04.2009 року між ТОВ «Світ побуту» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з управління житловим комплексом [ADDRESS] та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за змістом якого, ТОВ «Світ побуту» забезпечує ефективне управління житловим комплексом [ADDRESS] та його прибудинковою територією, спрямоване на забезпечення сприятливих та безпечних умов проживання в ньому власників (наймачів), належне утримання загального майна комплексу, виступає посередником між ресурсозабезпечувальними організаціями при наданні комунальних послуг шляхом укладання договорів з ЗАТ «Київенерго» на теплопостачання та підігрів води, на постачання електричної енергії, з ВАТ «Київводоканал» на постачання холодної питної води та води на підігрів, з організаціями по обслуговуванню ліфтів, вивозу твердих побутових відходів, на технічне обслуговування обладнання будинку (теплових вузлів, приладів обліку, датчиків пожежної та газової безпеки та інше), обслуговування внутрішньобудинкових мереж за рахунок власника, а також здійснює іншу діяльність для досягнення цілей цього договору. При цьому, власник, зокрема, зобов'язався вносити плату не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, у безготівковій формі на поточний рахунок управителя (а.с. 17-18). Згідно довідки ТОВ «Світ побуту» №1896/13 від 11.12.2013 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], [INFO] року народження (зареєстрована за адресою: [ADDRESS], зміна прізвища з [PERSON] та [PERSON] на підставі укладення шлюбу), на підставі свідоцтва про право власності САС №407931 від 06.04.2009 року, БТІ №45761 в книзі: 595-36 від 15.04.2009 року (а.с. 14). У суду відсутні будь-які сумніви стосовно того, що [PERSON] та [PERSON] є однією й тією ж самою особою і [PERSON] є належним відповідачем у справі враховуючи також те, що згідно даних ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві, місце проживання [PERSON], [INFO] року народження, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Як вбачається зі змісту довідок про нарахування та сплату по особовому рахунку №[NUMBER] [PERSON] борг за надані комунальні послуги становить 2322,94 грн. (а.с. 15, 128). Детальний опис заборгованості по особовому рахунку №[NUMBER] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] викладений у розрахунку (а.с. 144), який відповідає розпорядженню виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №2380 від 15.12.2011 року «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (а.с. 121-126). Відповідно до ст. ст. 64, 67, 68 ЖК УРСР, наймачі повинні своєчасно та в повному обсязі вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктами 7, 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, встановлено, що власники та наймачі квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Скориставшись своїм правом позивач просить суд стягнути з відповідача також 3% річних від простроченої суми у розмірі 130,71 грн. та індекс інфляції у розмірі 58,07 грн. Розрахунок 3% річних та індексу інфляції (а.с. 129-130) наданий позивачем, перевірений судом та відповідає дійсності, тож з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості у розмірі 2322,94 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 130,71 грн. та індекс інфляції у сумі 58,07 грн., а всього 2511,72 грн. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що укладений між ТОВ «Інтер-ВВ» та ТОВ «Світ побуту» договір управління нерухомим майном мав у відповідності до положень ст. 1031 ЦК України бути посвідчений нотаріально, інакше він вважається нікчемним, оскільки главою 70 ЦК України передбачені предмет, умови та сторони по договору управління майном, які не мають спільних рис з договором укладеним між ТОВ «Інтер-ВВ» та ТОВ «Світ побуту», а схожість назв договорів не свідчить про необхідність нотаріального посвідчення. Згідно положень ст. 1, п. 6 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Управитель має право звертатися до органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та до суду в межах повноважень, визначених законом та договором, для забезпечення належного виконання умов договору виробниками, виконавцями та споживачами. Управитель зобов'язаний вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Отже, посилання представника відповідача на те, що позивач у справі не є належним не заслуговують на увагу. Також суд зазначає, що наявна в матеріалах справи копія рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2014 року зі змісту якого вбачається, що на час постановлення вказаного рішення балансоутримувачем будинку [ADDRESS] було ТОВ «Інтер-ВВ», не є підставою для відмови у позові, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги стягується позивачем як управителем майна, що відповідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги». На підставі викладеного,

Outcome: approved