Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

09.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований на належній йому земельній ділянці по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначив, що на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 07.11.2014 року, він отримав всі права і обов'язки забудовника спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] року. 23.11.2015 року він отримав у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0609 га, яка розташована по [ADDRESS] 26.02.2016 року, він, як особа - забудовник, звернувся до державного реєстратора Балаклійського районного управління юстиції Харківської області з заявою про проведення реєстрації права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Рішенням №28571491 від 03.03.2016 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно йому було відмовлено у державній реєстрації прав і обтяжень на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, оскільки серед наданих документів була відсутня виписка із погосподарської книги. Звернувшись до Балаклійської міської ради з проханням надати виписку із погосподарської книги, йому було повідомлено, що на території міста Балаклія ведення погосподарської книги нормами діючого законодавства не передбачалось та не передбачається в даний час, тому у виконавчого комітету Балаклійської міської ради відсутні підстави та можливість надати державному реєстратору запитувану виписку з погосподарської книги. Позивач зазначає в позові, що вимушений звернутись до суду з цим позовом, бо відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримку позовних вимог. Представник відповідача Балаклійської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Рішення по справі просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальних відносинах; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування цієї статті є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Тобто позивачем у позовах про визнання права власності може бути лише особа, яка вже є власником нерухомого майна. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності може виникати за первісними і похідними підставами. За первісними підставами право власності на житловий будинок виникає вперше або незалежно від волі попередніх власників: новостворене майно (ст.331 ЦК), переробка речі (ст.332 ЦК), безхазяйна річ (ст.335 ЦК), набувальна давність (ст.344 ЦК), набуття права власності в разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності (ст.345 ЦК), реквізиція (ст.353 ЦК), конфіскація (ст.354 ЦК). За похідними підставами право власності на житловий будинок виникає за волею попереднього власника (цивільні правочини, спадкування за законом і за заповітом). Практичне значення такого поділу полягає в тому, що за похідних підстав виникнення права власності на житловий будинок завжди потрібно враховувати можливість існування прав на це майно інших осіб - невласників (наприклад, орендаря, заставодержателя, суб'єкта іншого обмеженого речового права). Позивач, звертаючись до суду із позовом, може скористатись конкретним способом захисту свого порушеного права, який визначений ст.16 ЦК, або договором чи спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. З наданих суду документів, приєднаних до позовної заяви встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 07.11.2014 року отримав всі права і обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2015 року, індексний номер [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0609 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS] Право власності на вказану землю зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису [NUMBER] від 10.11.2015 року (а.с.13-14). [PERSON] звернувся із позовом до суду на підставі статті 392 ЦК, яка не застосовується до цих правовідносин, оскільки зазначена стаття захищає порушене право власника майна, а [PERSON] таким не являється. Визнання в судовому порядку права власності на нерухоме майно за загальним правилом є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою його виникнення. З вищенаведеного вбачається, що позивач неправильно обрав спосіб захисту своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на обставини справи, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , а тому вважає вимоги позивача не обґрунтованими та не доведеними, в зв'язку з чим не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed