Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

07.12.2019 АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просять: визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування кв. [ADDRESS] ; зняти їх з реєстраційного обліку в примусовому порядку. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 16.10.2007 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено іпотечний договір, згідно якого останні передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру по [ADDRESS] і відповідно до ст.ст. 37, 38 ЗУ «Про іпотеку» позивач набув права на вказане нерухоме майно. З 19.06.2019 позивач є власником зазначеної вище квартири. Однак у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, їх реєстрація в квартирі перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися власним майном, чим порушуються його права як власника квартири. Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, проте, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для користування квартирою, відповідачі продовжують користуватися нею. Тому, з метою захисту своїх майновий прав, змушені звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертались, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, надала заява про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дітей. Ухвалою суду від 19.03.2020, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено іпотечний договір для забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за кредитним договором № 2402/1007/88-023 від 16.10.2007, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку банку двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Новозаводської районної ради м.Чернігова 30.01.2006 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 26.01.2006 року за №47, зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Чернігівського МБТІ 17.02.2006 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10454845 від 20.04.2006 року, договору купівлі-продажу частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Деркач Н.Б. 21.04.2006 за реєстр. № 4-129, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Чернігівського МБТІ 27.04.2006 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10511392 від 27.04.2006 року (а.с. 5-6) 25.05.2020 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №2402/1007/88-023 від 16.10.2007 (а.с. 14-31) У свою чергу, 15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором (а.с. 32-41) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10) АТ «Альфа Банк» з 19.06.2019 року є одноособовим власником кв. [ADDRESS] відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», тобто після звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №11724 від 11.10.2019 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). 12.11.2019 позивач направляв лист відповідачам з вимогою виселитись та знятись з реєстрації, однак питання в добровільному порядку не вирішене (а.с. 11-13). Суд виходить з того, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 379, 382 ЦК України, об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. Однією із підстав припинення права власності, згідно зі ст. 346 ЦК України є відчуження майна. За правилом п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Оцінюючи надані по справі докази, беручи до уваги те, позивач являється законним власником помешкання за адресою: [ADDRESS] , відповідачі відмовляються добровільно звільнити житлове приміщення, що перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомими майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються права та інтереси позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про примусове зняття відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі, суд доходить наступного. Згідно із ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відтак рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, яке набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття їх з реєстраційного обліку спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду . Тому, позовна вимога про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в примусовому порядку задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial