Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

09 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є власником будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Відповідач не проживає за адресою реєстрації з 2008 року, його місце знаходження позивачу не відоме. Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу перешкоди у користуванні і розпорядженні її майном. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (перебування). Однак у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.03.2008 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2008. Згідно з довідкою виконавчого комітету Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 05.11.2020 та довідкою Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 01.12.2020 на запит суду відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 21.09.2009 по теперішній час. З акту обстеження, складеного 03.11.2020 депутатом Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області Деревмикіним С.В. у присутності свідків, що є сусідами: [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] з 2008 року за місцем реєстрації не проживає, перебуває за межами України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає у належному позивачу на праві приватної власності будинку без поважних причин з 2008 року, тобто понад встановлений строк, протягом якого зберігається право користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідача у будинку, що належить позивачу, обмежує її права власника, а відтак позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 840,80 гривень судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved