Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

09.02.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4.2560 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 2324580600:03:003:0592, що розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, право власності спадкодавця на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 114753, зареєстрованим за номером 010627700430, виданим 31.10.2006 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області, та на земельну ділянку площею 0.7053 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 2324580600:03:003:0593, що розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, право власності спадкодавця на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 115201, зареєстрованим за номером 010627700431, виданим 31.10.2006 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 28 грудня 2010 року. Позов обґрунтований тим, що 28.12.2010 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку площею 4.2560 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 2324580600:03:003:0592, що розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, право власності спадкодавця на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 114753, зареєстрованим за номером 010627700430, виданим 31.10.2006 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області, та на земельну ділянку площею 0.7053 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 2324580600:03:003:0593, що розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, право власності спадкодавця на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 115201, зареєстрованим за номером 010627700431, виданим 31.10.2006 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області. Позивачка прийняла спадщину у встановленому порядку, але при підготовці документів виявилось, що кадастрові номери земельних ділянок у державних актах вказані не правильно і не співпадають з кадастровими номерами, зазначеними у витягах з державного земельного кадастру. Так, в державному акті, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 4.2560 га зазначено кадастровий номер 2324580600:03:003:0346, а відповідно до витягу з державного земельного кадастру кадастровий номер 2324580600:03:003:0592. Також, у державному акті, який право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 0.7053 га зазначено кадастровий номер 2324580600:03:003:0165, а відповідно до витягу з державного земельного кадастру кадастровий номер 2324580600:03:003:0593. Те, що дійсні кадастрові номери зазначених земельних ділянко відповідають даним Витягів з державного земельного кадастру підтверджено довідкою Відділу Держгеокадастру. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено в оформленні спадщини через розбіжність кадастрових номерів у правовстановлюючому документі у Витягах державного земельного кадастру. У звязку з неможливістю оформити спадщину у позасудовому порядку, позивач звернулась до суду. Ухвалою судді від 12.02.2018 року за даним позовом відкрито загальне позовне провадження. В підготовче засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не прибула, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі і участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направила, в особі секретаря сільської ради [PERSON] надала заяву від 14.03.2018 року про визнання позову, просить розглянути справу без участі сільської ради. Відділ Держгеокадастру в судове засідання представника не направив, надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Згідно з частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] помер 28.12.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть І-ЖС № 182163 від 01.01.2010 року. [PERSON] є дочкою померлого, що підтверджено свідоцтвом про народження позивачки VI-УР № 0315151 від 13.05.1968 року та свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-ЖС № 370481 від 04.10.1986 року, відповідно до якого позивачка змінила прізвище «Гліган» на «Болдурська». Відповідно до витребуваних судом копій матеріалів спадкової справи, [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріальної контори прийняла спадщину після смерті [PERSON], відомостей про інших спадкоємців матеріали нотаріальної справи не містять. Постановою нотаріуса від 15.09.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжність кадастрових номерах земельних ділянок. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 114753 від 31.10.2006 року, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4.2560 га, кадастровий номер 2324580600:03:003:0346. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 115201 від 31.10.2006 року, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.7053 га, кадастровий номер 2324580600:03:003:0165. У Витягах з Державного земельного кадастру № НВ-2303461562017 та НВ-23034611652017 від 06.09.2017 року зазначено, що земельна ділянка площею 4.2560 га має кадастровий номер 2324580600:03:003:0592, земельна ділянка площею 0.7053 га має кадастровий номер 2324580600:03:003:0593. Як підтверджено довідками Відділу у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, земельна ділянка площею 4.2560 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЗП № 114753 від 31.10.2006 року має дійсний кадастровий номер 2324580600:03:003:0592, земельна ділянка площею 0.7053 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії ЗП № 115201 від 31.10.2006 року має дійсний кадастровий номер 2324580600:03:003:0593, кадастрові номери вказані у державних актах є недійсними. Як розяснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на переконання суду, позивачем було доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини у позасудовому порядку через помилку у правовстановлюючих документах, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved