overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 17 листопада 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1752. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, між ними виникають конфлікти, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо два роки, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. 17 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1752 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ФП № 059740 (а.с. 4). Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області № 1374/04-096 від 06.11.2015 року позивач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] разом із дитиною (а.с. 8) Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 12 червня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісність характерів та відсутності взаєморозуміння, проживають окремо, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сімї неможливе. Спору про розділ майна немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ЦПК України; заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надано, про причини неявки не повідомлено, заяв про розгляд справи у її відсутність не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою позивача суд постановляє заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО №432571, виданого повторно 05 листопада 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Богаченко) Крістіна Михайлівна перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2015 року, актовий запис №363. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 ч.2 СК України \~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких умовах, суд вважає, що сім'я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 23.01.2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння і довіри. Сумісне сімейне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 200849, виданого 23 січня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондарева) [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2010 року, актовий запис №49. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 342644 виданого 03 серпня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 грудня 1995 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Представник позивача у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 1995 року, актовий запис № 522 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 24.06.1995 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому Світличненською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 2, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Їхнє сімейне життя не склалося з причини різних поглядів на життя, розбіжностей характерів, інтересів та бажань, що призвело до негативної атмосфери в сімї і унеможливлює проживання разом. Сімя розпалася і існує формально. Спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Примирення між ними не можливе. Сторони проживають окремо. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. У судове засідання позивач не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, та зазначив, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також просив винести заочне рішення у разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення судової повістки. Враховуючи, що відповідачкою не було надано заяви про розгляд справи за її відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №264026 від 24.06.1995 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Світличненською сільською Радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу подружжя обирало спільне прізвище «Бідоленко»(а.с.3) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сімї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявляла клопотання про зміну прізвища тому суд вважає за можливе залишити її прізвище «Бідоленко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що подружнє життя не склалось. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надала заяву від 7.06.2016 року про слухання справи за її відсутністю. [PERSON] надав заяву від 30.10.2015 року про розгляд справи про розірвання шлюбу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Заява посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2160 (а.с. 9). Відповідачка в судове засідання не зявилась, 28 грудня 2015 року надала суду заперечення проти позову. Зазначає, що зі змістом позовної заяви вона категорично не згодна. Спільне життя вбачає можливим в інтересах майбутньої дитини, оскільки вона перебуває на 12 тижні вагітності, в доказ чого надіслала висновок ультозвукового обстеження та медичну довідку клініки «Адоніс». Оскільки на даний час проходить обстеження в жіночій консультації № 1 для того, щоб стати на облік, а це потребує певного часу, довідку з даного закладу надасть пізніше. Вчинок чоловіка щодо подання позовної заяви про розірвання шлюбу не розуміє, як і його поведінку останнім часом, оскільки він з'являється дома рідко. Вона бажає, щоб була повноцінна родина, має сімейні цінності та ставить їх перед усе, чітко розуміє свої зобов'язання перед майбутньою дитиною, розірвання шлюбу вважає неможливим (а.с. 13-21). Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2010 року, про що свідчить актовий запис № 604 зроблений Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 04 квітня 2016 року, за клопотанням представника позивача, витребувана з жіночої консультації № 1, яка розташована за адресою: 65009, м.Одеса, вул.Піонерська, 14 належно завірену копію індивідуальної карти вагітності і породіллі - форма № 111/0, яка заведена на [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 26 квітня 2016 року адміністрація Комунальної установи «Пологовий будинок № 5» направила копію індивідуальної карти вагітної та породіллі № 1387/89 на ім'я [PERSON], із якої вбачається, що особа вагітна. Одночасно повідомлено, що [PERSON] госпіталізована 06.04.2016 року у відділенні патології вагітних КУ «Пологовий будинок № 5 з діагнозом: Вагітність ІІ, 27 тижнів, низка плацентація, загроза пологів до строку, де і знаходиться по теперішній час (а.с. 38-46). Відповідно до частини 2 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. При таких обставинах, немає підстав для розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], тому позов [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачем з 05 вересня 2009 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 327. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з 01 серпня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стали втрата взаємоповаги, довіри один до одного, почуття любові. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейні стосунки та виховання дітей. Позивач зазначає, що з серпня 2015 року він виїхав зі спільного з відповідачкою місця проживання, та на теперішній час проживає окремо. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явилися, надавши заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки позивач не займається вихованням спільних дітей, у шлюбі був невірним. Просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 вересня 2009 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №327, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу відповідачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2013 року, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Разом з чим зазначає, що протягом останніх місяців сімейне життя поступово погіршувалось, кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач та його представник позов визнали та проти розірвання шлюбу не заперечували, їм було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 14 грудня 2013 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2670. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину, доньку, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 487,20 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19 січня 2007 року. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу у них є одна дитина: неповнолітнія донька Олександра, [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 січня 2007 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №4 (а.с.3). Від даного шлюбу у них є одна дитина: неповнолітнія донька Олександра, [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved