Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

08.01.2015 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та просить суд: 1. Визначити частки [PERSON], який помер [INFO] року в м. Шостка Сумської області, та [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Шостка Сумської області, у праві спільної сумісної власності на майно у вигляді квартири [ADDRESS], кожного - в розмірі по 1/3 частки даної квартири. 2. Встановити факт належності на праві власності за життя [PERSON], який помер [INFO] року в м. Шостка Сумської області, та [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Шостка Сумської області, кожному по 1/3 частці квартири [ADDRESS]. 3. Визнати за [PERSON], право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS], в порядку успадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року в м. Шостка Сумської області, та матері [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Шостка Сумської області. Позовні вимоги мотивуються тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. За своє життя [PERSON] мав на праві спільної сумісної власності разом зі своєю дружиною [PERSON] та позивачем в рівних частинах квартиру [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1999 року, виданого органом приватизації - в/о «Десна». Згідно вказаного Свідоцтва про право власності на житло, спірна квартира належить позивачу та його батькам на праві сумісної власності у рівних частках. Але вони своєчасно не здійснили державну реєстрацію права власності на спірну квартиру у відповідному Державному реєстраційному органі. Жодного заповіту за своє життя [PERSON] не складав. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належну у йому на праві спільної сумісної власності на частину спільної квартири. На момент смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали за однією адресою дружина [PERSON] та позивач, що підтверджується довідкою ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» № 1145 від 23.10.2014 р. Позивач увесь час з 06.06.1977 року проживав та був зареєстрований разом з матір'ю та батьком. Мати позивача [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та [INFO] року померла. За своє життя [PERSON], мала на праві спільної сумісної власності разом зі своїм чоловіком [PERSON] та позивачем в рівних частинах вказану спірну квартиру за відповідним свідоцтвом та також жодного заповіту за своє життя не складала. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належну їй на праві спільної сумісної власності частину спірної квартири. Позивач в строк, визначений законодавством України, 18.11.2014 року, звернувся до [PERSON], приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Була відкрита 18.11.2014 року спадкова справа № 48/2014, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38930453. Однак, нотаріус на підставі п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, постановою про відмову у чиненні нотаріальної дії від 17.12.2014 року відмовив у видачі вказаного Свідоцтва у зв'язку з відсутністю реєстрації у встановленому порядку (в електронному реєстрі прав власності, що є підставою для звернення до суду. Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], та [PERSON], в тому числі і у вигляді часток спірної квартири. Крім позивача, спадкоємцем першої черги спадщини, що відкрилась після померлих батьків є рідна сестра позивача, [PERSON], яка 11.11.2014 року надала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, р.№ 2278, що підтверджується відповідною копією. Відповідно Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об'єкта нерухомості, складеного 24.12.2014 року оцінювачем підприємцем [PERSON], ринкова вартість спірної квартири становить 170500 гривень. А відповідно вартість 2/3 частини квартири становить 113667 гривень. Сторони просять розглянути справу без їх участі, про що надали відповідні заяви, позивач підтримує позов в повному обсязі, а представник відповідача Шосткинської міської ради проти позову не заперечує. Суд вважає можливим слухати справу буз участі сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1999 року, виданого органом приватизації - в/о «Десна», згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спірне житло належить на праві сумісної власності у рівних частках, копії свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON], копію технічного паспорту на квартиру з якого вбачається, що загальна площа спірної квартири становить 44.6 кв.м., а жила 30.3 кв.м., копію свідоцтва про шлюб померлих та копію свідоцтва про народження позивача та копію його паспорта, довідку ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт», з якої вбачається, що позивач дійсно зареєстрований та проживає у спірній квартирі та разом з ним по день смерті кожного з його батьків були зареєстровані та проживали разом з позивачем, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від18.11.2014 року, копію заяви позивача до нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на Спадщину від 18.11.2014 року, копію заяви [PERSON] від 11.11.2014 року приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON], про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, р. № 2278, постанову приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON], від 17.12.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, звіт про оцінку ринкової вартості об'єкту нерухомості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач має право першої черги на спадкування за законом, оскільки є сином померлих батьків, зареєстрований і проживав разом з батьками по день їх смерті. Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мін'юсту України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно статті 1226 ЦК України «частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах», а в даному випадку така частка не визначена та згідно законодавства України у разі смерті одного із співвласників частка померлого може бути визначена судом за позовом спадкоємця. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів справи позивач не має змоги оформити право на спадщину за законом на спірне майно у зв'язку з відсутністю державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що є підставою для звернення до суду. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.10 ст. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Наказу МЮ України за №7/5 від 07.02.2002 правонаступницьким документом, для реєстрації права власності є рішення суду про визнання права власності. Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок позивача.

Outcome: approved