Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

10.06.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, укладеного між ним та [PERSON] 09.02.2005 р., завіреного нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 731, та повернення сторін в первісний стан. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що 09.02.2005 р. між ним та його братом [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за умовами якого останній взяв на себе зобовязання довічно утримувати позивача, забезпечуючи матеріально, житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання його у квартирі № 87, що розташована по вул. Грушевського, 19 в м. Первомайську Миколаївської області, надання побутових послуг, забезпечення належними лікувальними засобами. Натомість позивач передав [PERSON] у власність вказану квартиру. Останній виконував взяті на себе обовязки належним чином. 18.07.2013 р. [PERSON] помер. Відповідно до п. 3.5 Договору довічного утримання, у разі смерті набувача майна обовязки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужена за цим договором квартира. При відсутності у набувача майна спадкоємців або при відмові їх від цього договору, квартира, що відчужена з умовою довічного утримання, повертається відчужувачу. Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка частково. Однак остання не виконує зобовязання за вказаним договором, розірвати договір в добровільному порядку відмовляється. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву з клопотанням слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, але надала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України через неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між [PERSON], як відчужувачем, та [PERSON], як набувачем, 09.02.2005 р. був укладений договір довічного утримання, ВСА № 148489, посвідчений нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 730. За даним договором [PERSON] передав, а [PERSON] отримав у власність квартиру № 87, що розташована по вул. Грушевського, 19 в м. Первомайську Миколаївської області на умовах цього договору. Вказана квартира під час укладання договору належала на праві приватної власності відчужувачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 09.03.1996 року за р. № 1-597, зареєстрованого в Первомайському МБТІ за № 12180, у книзі: 57. Матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись відчужувачу, сторони оцінили у сумі 100 грн. Утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання його у вказаній квартирі, надання побутових послуг, забезпечення лікувальними засобами. Згідно з п.п. 3.5 вказаного договору, у разі смерті набувача майна обовязки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужена за цим договором квартира. При відсутності у набувача майна спадкоємців або при відмові їх від цього договору довічного утримання квартира, що відчужена з умовою довічного утримання, повертається відчужувачу. Нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] 09.02.2005 р. у звязку з посвідченням вищезазначеного договору довічного утримання накладено заборону відчуження вказаної в договорі квартири до припинення чи розірвання договору довічного утримання; зареєстровано в реєстрі за № 731; зареєстровано в реєстрі заборон відчуження та арештів майна за № 7. 04.06.2005 на підставі вказаного договору довічного утримання за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру № 87, розташовану по вул. Грушевського, 19 в м. Первомайську Миколаївської області, в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 03.09.2015 р. підстава виникнення права власності [PERSON] на квартиру № 87, розташовану по вул. Грушевського, 19 в м. Первомайську Миколаївської області, є договір довічного утримання, 730, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] На зазначену квартиру діє обтяження у виді заборони на нерухоме майно; підстава обтяження: договір довічного утримання (догляду) ВСА № 148489, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 09.02.2005 р; заборона № 7. 18.07.2013 р. [PERSON] помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області складено актовий запис № 545 від 18.07.2013 р. Відповідно до листа Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 2265/02-14 від 14.07.2015 р. за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 20.11.2013 р. була заведена спадкова справа № 443/2013. Зазначена спадкова справа містить такі заяви: заява про відмову від прийняття спадщини [PERSON] від 08.01.2014 р., заява про відклик заяви [PERSON] від 08.01.2014 р., заява про відмову від прийняття спадщини [PERSON] від 08.01.2014 р., заява про прийняття спадщини [PERSON] від 08.01.2014 р., заява щодо спільного сумісного майна подружжя [PERSON] від 08.01.2014 р. (не претендує на виділ у спільному майні подружжя). У даному листі також зазначено, що інші спадкоємці до держнотконтори не звертались. У позовній заяві позивачем вказано, що відповідачка не виконує зобовязання, передбачені договором довічного утримання, а саме: не звертає уваги на його потреби і стан здоровя, не забезпечує його харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою. Відповідачка у заяві від 02.07.2015 р. вищевикладені обставини не заперечувала, позов визнала, не заперечувала проти розірвання договору довічного утримання. Згідно зі ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Приписами п. 1 ч. 1 ст. 755\~ЦК України встановлено, що Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 756 ЦК України\~у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним\~виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Статтею 757 ЦК України передбачено правові наслідки смерті набувача, а саме: обовязки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передано відчужувачем. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved