overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

08.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 5196,42 грн, мотивуючи вимоги тим, що 01.07.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних протягом терміну дії картки (до 31.07.2015 року). Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання без поважних причин не прибув. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 01.07.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних протягом терміну дії картки (до 31.07.2015 року). Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.12.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 5196,42 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту - 1648,17 грн, несплачені проценти 1251,81 грн, пеня 2296,44 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 5196,42 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

08.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 25 % з усіх видів його заробітку (доходу) на її утримання у звязку з навчанням. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав частково. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] ( а.с.2). Відповідно до довідки Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця від 31.08.2016 року №120/8-709, [PERSON] навчається на першому курсі медичного факульту Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (очна форма навчання). Термін закінчення навчання 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, що відповідач є працездатним, має на утриманні неповнолітню дитину та інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, з моменту звернення до суду, на період її навчання в Національному медичному університеті ім. О.О.Богомольця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

08.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що дитина проживає з позивачем, а відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків по утриманню дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду письмові пояснення, в яких не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття та просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Дані обставини визнанні сторонами по справі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України \~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене та позицію сторін по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

08.12.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.06.2007 року, від якого у них народилася дитина- син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого вони з20 червня 2012 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, а тому просила суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 22 червня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 280, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.4). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

08.12.2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області та просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері [PERSON], право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,12 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, що належала [PERSON], яка померла 30 січня 2014 року, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, що не дає можливості одержати у відділі Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю. Позивачі [PERSON], [PERSON]\~ до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 2,12 га, що підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 067149\~ від 19.09.2001 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 367645 від 31.01.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з 77, [PERSON], померла 30.01.2014 року. Спадкоємцями після її смерті є доньки, позивачі по справі, [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серія І-ЧЭ № 707052 від 04.06.1965 року і серії І-МР № 506245 від 30.11.1967 року, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК України вони являються спадкоємцями за законом першої черги та які прийняли спадщину шляхом проживанням разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а позивач [PERSON] ще і шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Постановами приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 17.11.2016 року за № 2500/02.31 і 24.11.2016 року за № 2541/02.31 позивачам [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину\~ за законом на земельну ділянку, у звязку з відсутністю кадастрового номеру. Інших спадкоємців не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

\~\~\~\~\~ 08.12.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.12.2008 року відділом РАЦС Вільногірського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 158, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились в квітні 2013 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] на судовий розгляд справи не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON], в судові засідання на 23.12.2016 року та 18.01.2017 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від нього не надходило, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України,\~вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2008 року. \~ Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились в квітні 2013 року, сумісне життя останніх не склалось. \~\~\~\~\~\~ В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

08.12.2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 19.05.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого 13.08.2012 року народився син [PERSON]. З липня 2015 року вони з відповідачем однією родиною не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. 19.12.2016 року позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивачка до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 712, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки директора ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя Дьяченко [PERSON], [INFO] мешкає разом із матірю [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

08.12.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 вересня 2007 р., від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 14 вересня 2007 р., від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

08.12.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі № 75 в будинку № 258 по бул. Шевченка в м. Маріуполі Донецької області, з тих підстав, що її онук - відповідач у справі [PERSON], зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак з 2014 року в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, речей відповідача у квартирі не має. Відповідач у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімається, у звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] доводиться їй сином. Їй відомо що [PERSON] був зареєстрований у квартирі позивачки, за адресою: бул. Шевченка, 258, кв. 75 м. Маріуполь, але з 2014 року за вказаною адресою не проживає, оскільки переїхав на постійне проживання до Західної України, речей відповідача у спірній квартирі немає. [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка, суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки та знає її тривалий час. Їй відомо, що у квартирі № 75 в будинку № 258 по бул. Шевченка в м. Маріуполі Донецької області, належній позивачці, зареєстрований відповідач [PERSON], але він з 2014 року за вищевказаною адресою не проживає, крім того, навідуючи оселю позивачки, речей відповідача не зустрічала. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на житло № 24898 від 17.10.1994 року /а.с. 4/ та свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7-200 /а.с. 5/ позивачці [PERSON] належить квартира № 75 в будинку № 258 по бул. Шевченка в м. Маріуполі Донецької області, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим МКП «Маріупольське БТІ» № 22050846 від 03.032009 року /а.с. 5/. З особового рахунку № 65403 вбачається, що [PERSON] зареєстрований у квартирі 75 в будинку № 258 по бул. Шевченка в м. Маріуполі Донецької області /а.с. 6/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у квартирі 75 в будинку № 258 по бул. Шевченка в м. Маріуполі Донецької області, оскільки понад один рік там не проживає, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

08.12.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 01 вересня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем народилося двоє дітей - сини [PERSON], [INFO] та Назар, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, у зв'язку з чим між сторонами на протязі останніх п'яти років припинилися шлюбні відносини, у кожного із сторін позову на теперішній час фактично є інші сім»ї. Зокрема позивач бажає укласти шлюб із чоловіком з яким вона проживає сім'єю на протязі останніх п'яти років, але у зв'язку із наявністю зареєстрованого шлюбу із відповідачем укласти інший шлюб позивач не має можливості. Спільні діти мешкають разом з позивачкою. Позивачка вважає, що поновлення шлюбних відносин з відповідачем неможливе. Спір щодо поділу майна, яке було набуто в період шлюбу, відсутній. В позові позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, та проводити судове засідання без її участі. Відповідач також надав до суду заяву в якій просив проводити судове засідання без його участі, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивача (а.с.6) - свідоцтво про шлюб (а.с. 7) - свідоцтво про народження дітей (а.с.8,9) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

08.12.2016 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрофірма «Україна» звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з вищезазначеною скаргою. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 12.10.2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косіновим І.В. прийнято до виконання виконавчі провадження: 1) ВП № 47082830 про стягнення з СВК «Агрофірма »Україна» на користь [PERSON] вартості паю в розмірі 613289,30 грн. та судових витрат в розмірі 3775,80 грн. за виконавчим листом № 325/58/14-ц, виданого 30.03.2015 року Приазовським районним судом Запорізької області; 2) ВП № 52407009 про стягнення з СВК «Агрофірма »Україна» на користь [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 281875,68 грн. та три проценти річних у розмірі 22470,90 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання, витрат по сплаті судового збору в розмірі 3044,00 грн. за виконавчим листом № 325/275/16-ц,виданого 28.09.2016 року Приазовським районним судом Запорізької області. 12.10.2016 року провадження об'єднанні та створено зведене виконавче провадження ЗВП № 52648739. Постановою ВП № 52407009, яка містить дату винесення 11.11.2016р., старший державний виконавець ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Косінов І.В. встановив наступне: Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2016 зупинено виконання заочного рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 14.04.2016. 24.10.2016 ним винесено постанову про зупинення виконавчого провадження,

Outcome: approved