Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

09 лютого 2018 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17 травня 2011 року був укладений договір приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок за умовами визначеними тарифами банку на час його укладення. Відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 31 грудня 2017 року його заборгованість перед банком становить 66 275 грн 04 коп. Оскільки в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється, АТ КБ «Приват Банк» просить його позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, його необґрунтованим, крім цього просив застосувати строки позовної давності до вимог банку. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що поданий позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 травня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику було встановлено кредитній ліміт на картковий рахунок. До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року його заборгованість становить 66 275 грн 04 коп., з яких 2 751 грн 07 коп. заборгованість за тілом кредитом, 55 991 грн 83 коп. заборгованість за відсотками, 3 900 грн 25 коп. пеня, також був нарахований штраф в сумі 3 632 грн 15 коп. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, статутом АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. До позову банком додано довідку про умови кредитування, яка підписана позичальником 17 травня 2011 року, в якій передбачені відсотки та неустойка у виді штрафу та пені. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема проценти за користування кредитними коштами, пеню та штраф. Суд, частково погоджується із наданим банком розрахунком, зокрема щодо тіла кредиту, однак при нарахуванні відсотків, суд вважає, що оскільки в довідці про умови кредитування розмір базової відсоткової ставки був передбачений 2,5 відсотка на місяць, з розрахунку 360 днів у році, у зв`язку із чим їх нарахування має бути здійснено наступним чином: -за період з 26.03.2013 року по 31 серпня 2014 року проценти з розрахунку 30% річних становлять згідно розрахунку 1086 грн 08 коп., в цій частині суд погоджується із наданим банком розрахунком; -за період з 1.09.2014 року по 21 12.2014 року проценти становлять 279 грн 69 коп. = 2 751 грн 07 коп. х30%/100%/360 днів х 122 дні. -за період з 1.01.2015 року по 31.12.2015 року проценти становлять 836 грн 78 коп. = 2751 грн 07 коп. х 30%/100%/360 днів з 365 днів. -за період з 1.01.2016 року по 31.12.2016 року проценти становлять 839 грн 08 коп. = 2 751 грн 07 коп. х 30%/100%/360 днів х 366 днів. -за період з 1.01.2017 року по 31.12.2017 року проценти становлять 836 грн 78 коп. = 2 751 грн 07 коп. х 30%/100%/360 днів х 365 днів. Загальний розмір нарахованих процентів за відповідний період становить 3 378 грн 41 коп. = 3 878 грн 41 коп. - 500 грн, (списаних банком процентів за платежем від 31.10.2014 року). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В силу ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Банком було нараховано пеню в сумі 3 900 грн, а також штраф 500 грн фіксована частина, та 5% від суми заборгованості. Сума заборгованості за пенею в межах однорічного строку спеціальної позовної давності, про що заявив представник відповідача з 9 лютого 2017 року (з моменту звернення банку до суду - 09 лютого 2018 року) по 31 грудня 2017 року становить 1 000 грн. Розмір штрафу, зокрема процентної складової становить 306 грн 47 коп. = 6 129 грн 48 коп. х 5%/100%. Таким чином загальний розмір штрафу становить 806 грн 47 коп. = 306 грн 47 коп. + 500 грн фіксована частина. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому в задоволенні вимог про стягнення штрафу слід відмовити. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року №6-1374 цс17. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позичальником не виконані зобов`язання щодо повернення кредиту, з нього на користь позивача підлягає стягненню лише сума тіла кредиту 2 751 грн 07 коп., проценти в сумі 3 378 грн 41 коп., та пеня в сумі 1 000 грн, а всього 7 129 грн 48 коп. В задоволенні вимог про стягнення штрафу слід відмовити. Судові витрати по справі становлять 1762 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково на суму 7 129 грн 48 коп., що становить 10,76 відсотка від ціни позову, судові витрати з огляду на вимоги ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог, зокрема в сумі 189 грн 59 коп. = 1 762 грн х 10,76%/100%.

Outcome: approved