Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

07 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 07 серпня 1999 року був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти проживають разом із нею. Вказує, що старший син - [PERSON] досяг повноліття та відповідач припинив виплату аліментів на його утримання, але на теперішній час [PERSON] є студентом 1 курсу ДДМА, що потребує додаткових матеріальних витрат. У зв`язку із викладеним, просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 07 травня 2020 року до закінчення сином навчання, однак не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на час навчання його сина [PERSON] .. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1999 року. 13 листопада 2001 року їх шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10 - 12). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00024122006 виданого 02 жовтня 2019 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьком зазначений [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України(а.с.3, 3 з.б.) Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2008 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку доходу (а.с.7). Згідно із реєстраційною карткою [PERSON] та [PERSON] проживають разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до витягу із Демографічного реєстру, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.5). Згідно із копією залікової книжки № 12752593 виданою на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній навчається на 1-му курсі Донбаської державної машинобудівної академії на факультеті «Машинобудування», спеціальність «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології», денна форма навчання, дата вступу 01 вересня 2019 року(а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] на час звернення [PERSON] до суду виповнилося повних вісімнадцять років та він потребує матеріальної допомоги, оскільки проживає разом із своєю матір`ю та молодшим неповнолітнім братом, та у зв`язку з навчанням на денному відділенні Донбаської державної машинобудівної академії, не працює та не має доходу. Відповідач [PERSON] в свою чергу, може надавати матеріальну допомогу, оскільки він є працездатним, стан здоров`я задовільний. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням суду [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на молодшого сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд може визначити розмір аліментів на повнолітню дочку, сина, в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно ст. 182 СК України, враховує його матеріальне становище і стан здоров`я, а також матеріальне становище та стан повнолітнього сина, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення сином 23-х років. Відповідач визнав позов та погодився на стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] має повних 18 років, продовжує навчання, проживає разом із матір`ю [PERSON] , відповідач позов визнав у повному обсязі, суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на користь позивачки, на утримання сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання сином, але не більш як до досягнення ним 23-х років. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч. 6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі ст. ст.182, 191, 198-201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved