Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

07.11.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання угоди дійсною. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 27.12.2006 року вона придбала у [PERSON], квартиру [ADDRESS]. Угода купівлі-продажу відбувалася на Товарній Біржі «Дніпроторгправозабезпечення». З відповідачем квартири вона повністью розрахувалася, та він віддав їй ключі від квартири, тому з часу укладання угоди вона мешкає у зазначеній квартирі. Після укладання угоди, відповідача вона ніколи не бачила, його місце мешкання їй не відомо. В теперішній час, вона має намір розпорядитися належною їй квартирою, тому звернулася до нотконтори, але їй було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, тому нотаріусом було в усному порядку рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою суду від 23.11.2017 задоволено клопотання позивача та витребувано в КП Криворізьке БТІ архівну довідку стосовно власника квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою публікації оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» № 98(1897) дата виходу газети 19.12.2017 року. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 08.11.2017 року, та справу було призначено до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 258-260, 274 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна № 335/06 від 27.12.2006 року [PERSON] у [PERSON], квартиру [ADDRESS], а.с. - 6. У відповідності зі ст.15 Закона України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 р. який діяв на час посвідчення угоди; Гл.2 п.1.2. Інструкції «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. - угоди укладені на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, а право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема…договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав. Відповідно до довідки виданої КП ДОР «КБТІ» квартира [ADDRESS], зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «КБТІ» в реєстраційній книзі 5/3ПВ-124-124-1324 на ім'я: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.12.2004 року Растєгаєвим В.М., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 6746, а.с. -20. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Закон «Про товарну біржу» є спеціальним Законом по відношенню до загальних норм ЦК України, тому повинен діяти, нотаріальна реєстрація договору не потрібна, як не потрібно позивачам і визнання дійсним договору купівлі-продажу, майно по якому набуто правомірно відповідно до ст.328 ЦК України, і ніким не оспорюється. З метою захисту прав позивача, зважаючи на небгрунтовані перешкоди в реалізації права позивача на розпорядження майном, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі ст.15 Закона України «Про товарну біржу»,

Outcome: approved