Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

08 вересня 2020 року, згідно поштового відправлення, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] в порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що будинок належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] . Окрім того, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка фактично успадкувала Ѕ частку спірного житлового будинку після свого брата [PERSON] , померлого [INFO] , який у свою чергу фактично прийняв спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , проте не оформив своїх спадкових прав. Проте, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. Ухвалою від 11 вересня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 09 листопада 2020 року витребувано з Терехівської сільської ради Чернігівського району та області інформацію щодо членів колгоспного двору та матеріали спадкових справ. Ухвалою від 11 грудня 2020 року витребувано копії погосподарських книг та додатково інформацію щодо реєстрації осіб за адресою [ADDRESS] . Ухвалою від 18 січня 2021 року залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 12 березня 2021 року до суду з позовом звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просили визнати за ними право власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] за кожним як за членом колишнього колгоспного двору. Позов мотивували тим, що житловий будинок по [ADDRESS] та області відноситься до категорії колгоспного двору. Позивачі є членами колгоспного двору, а отже мають право на відповідну частку у ньому. Ухвалою від 16 березня 2021 року позови об`єднані, залучено до участі у справі в якості належного відповідача Киселівську сільську об`єднану територіальну громаду в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району та області. Ухвалою від 07 квітня 2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] . Представником [PERSON] надано відзив на позов, в якому останній, посилаючись на сплив строку позовної давності просив відмовити в задоволенні позову. Представником [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано відзив на позов, вказуючи, що останні є членами колгоспного двору, що підтверджується доданими документами та мають право на частку в майні колгоспного двору, а саме по ј частині кожний. Також представником [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано відповідь на відзив, вказуючи, що останні як члени колгоспного двору мали рівні частки у житловому будинку [ADDRESS] , незважаючи на те, що свідоцтво про право власності як голові колгоспного двору було видано на ім`я [PERSON] .. У відповіді на відзив зазначено, що життя з [PERSON] не склалось, а отже позивач [PERSON] разом з дітьми вимушена була переїхати, що не може позбавити їх право на частку у майні. З дня отримання повістки до суду в лютому 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дізнались про порушення свого права власності. За таких підстав представником вказано, що позивачами не пропущено строк звернення до суду. Ухвалою від 29 квітня 2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. Представником [PERSON] надані заперечення на відповідь на відзив, в яких йдеться посилання на застосування трирічного строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача та відповідача [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування в повному обсязі, вказуючи, що будинок придбаний батьком померлого [PERSON] , а отже не може відноситись до колгоспного двору. Відповідачі намагались успадкувати житловий будинок після померлого [PERSON] , з приводу чого отримали довідку у сільській раді, а отже були обізнані про те, що будинок є колгоспним та належав [PERSON] в цілому. Просив відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності, посилаючись на постанову Пленуму ВСУ та судову практику з урахуванням практики ЄСПЛ. \~ \~ \~ \~Відповідач Киселівська сільська рада не забезпечили явку свого представника в судове засідання, відзиву на позов не надали. В матеріалах справи мається заява про розгляд справи у відсутності представника. \~ \~ \~ \~Представник відповідачів-позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просила визнати за позивачами як за членами колишнього колгоспного двору по ј частині спірного житлового будинку, вказуючи, що зазначений житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», [PERSON] був колгоспником як і позивачка [PERSON] .. Позивач [PERSON] разом з дітьми проживала у зазначеному будинку до 1994 року. В подальшому вона вимушена була з дітьми покинути будинок та припинила спілкування з родичами чоловіка. Після смерті [PERSON] вона намагалась вирішити питання щодо спадкування, однак мати її колишнього чоловіка була проти. Свідоцтво про право власності на будинок вона не бачила. Після отримання позовної заяви [PERSON] , позивач разом з дітьми дізналась про порушення їх прав, після чого і звернулась з відповідним позовом до суду про визнання права власності. Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Завалієв А.А. не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~ Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За правилами частин першої та третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до частини 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , що володів будинком на підставі свідоцтва про право власності від 14 липня 1990 року (а.с.17). Видане свідоцтво на ім`я [PERSON] як на голову колгоспного двору ніким не оспорювалось та є чинним на час розгляду справи. Судом досліджені копії аркушів з погосподарських книг за 1986-1991 роки по господарству [ADDRESS] та області, відповідно до записів яких зазначений житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір». [PERSON] як слідує з записів працював у колгоспі та був колгоспником, а отже належав до членів колгоспу. Також в погосподарській книзі до 01.01.1991 року зазначені [PERSON] дружина, що працювала свинаркою у колгоспі, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В подальшому станом на 01.01.1991 зазначений [PERSON] , колгоспник. Також надана картка прописки, відповідно до якої зареєстрованими за адресою [ADDRESS] значаться [PERSON] з 31.03.1977 до дня смерті, [PERSON] , колгоспниця, з 17.02.1986 з зазначенням запису зняття з реєстрації в 1998 році, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . ( а.с.135-137) Як слідує з наданої довідки Терехівської сільської ради № 378 від 30.11.2020, згідно по господарської книги № 7 за [NUMBER] , особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: голова колгоспного двору - [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] . ( а.с.121) У відповідності до довідок Киселівської сільської ради Чернігівського району та області № 388, 389, 390, 391 від 21.12.2020, станом на 15.04.1991 за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , станом на 07.01.2008 був зареєстрований [PERSON] який помер; на даний час ніхто не зареєстрований і не проживає; були зареєстровані батько - [PERSON] , який знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю, дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] в книзі за 1991-1995 роки не записані та у карточці мається запис олівцем, що вибули до с.Петрушин.( а.с.131-134) Відповідно до довідки № 442 від 07.04.2008, виданої виконкомом Терехівської сільської ради, [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] з 17.02.1986 по 31.03.1998, діти проживали разом з нею. ( а.с.182) На підтвердження родинних відносин з [PERSON] надані копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу [INFO] , про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу. ( а.с.210-212) Твердження представника позивача-відповідача [PERSON] , що спірний житловий будинок належав [PERSON] не підтверджено належними на допустимими доказами, оскільки не надано відповідного правовстановлюючого документу про набуття у власність [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] та області. Відсутній запис про останнього і в погосподарській книзі. Надана копія технічного паспорту не є правовстановлюючим документом на підтвердження права власності. Як слідує з довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 14.06.1990. З копії наданого свідоцтва про право власності від 14.06.1990, яке є в розпорядженні КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації», слідує, що останнє видано на підставі рішення виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів № 141 від 08.06.1990, про те, що [PERSON] як голові колгоспного двору належить житловий будинок в [ADDRESS] . ( а.с.16-21) Також, як слідує з досліджених матеріалів копії спадкової справи 14.06.1990 було видане свідоцтво на житловий будинок в [ADDRESS] , власником якого також був [PERSON] . ( а.с.48) Враховуючи досліджені докази, а саме погосподарські книги, надані довідки сільської ради, свідоцтво про право власності, що було видане на голову колгоспного двору та є чинним на час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що житловий будинок по [ADDRESS] та області належав до суспільної групи «колгоспний двір». Головою зазначеного колгоспного двору був [PERSON] , членами колгоспного двору були його дружина [PERSON] , та неповнолітні на той час діти: син [PERSON] , дочка [PERSON] , оскільки останні станом на 15 квітня 1991 року не втратили частку у майні колгоспного двору. \~ \~ \~ \~Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право власності на житловий будинок було видане [PERSON] проте і [PERSON] , як член колгоспного двору та її неповнолітні діти мали частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме кожний по ј частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , про що 09.01.2008 року Виконкомом Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 02 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до довідки, що видана Киселівською сільською радою станом на 07.01.2008 по [ADDRESS] та області був зареєстрвоаний [PERSON] , який помер [INFO] ( а.с.132) З матеріалів спадкової справи № 779/2008, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , слідує, що спадщину після його смерті прийняла [PERSON] , яка звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, що мається в матеріалах спадкової справи, [PERSON] був сином [PERSON] . Свідоцтва про права на спадщину в матеріалах справи відсутні.( а.с.117-119) [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до наданої копії спадкової справи № 15/2011, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Також в матеріалах справи мається довідка Терехівської сільської ради щодо реєстрації разом з спадкодавцем на день смерті її сина [PERSON] , що також прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 23.03.2005, остання все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Спадкоємцю [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] та на земельні ділянки. ( а.с.85-93) Таким чином [PERSON] та [PERSON] успадкували в рівних частинах по 1/8 частки у житловому будинку по [ADDRESS] , право на які набула як спадкоємець [PERSON] після померлого сина [PERSON] [PERSON] постановою державного нотаріуса № 1130/02-31 від 09.07.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не надано. [INFO] помер [PERSON] , про що 18.03.2011 року виконкомом Терехівської сільської Чернігівського району Чернігівської області зроблений актовий запис № 04. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на 1/8 частку фактично успадкованого після смерті [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Спадкоємцем на його майно за законом є його сестра [PERSON] , яка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини встановлені матеріалами спадкової справи № 423/2001, які містять в тому числі копії свідоцтва про народження та про одруження на підтвердження зміни прізвища. Видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] . ( а.с.111-116) У відповідності до копії свідоцтва про смерть, [INFO] померла [PERSON] , про що 17.01.2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зроблено актовий запис № 280 (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина, яку у встановленому законом порядку прийняла її дочка [PERSON] , звернувшись до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, що слідує з копії матеріалів спадкової справи № 1/2019, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] . Таким чином, [PERSON] успадкувала 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] після померлої [PERSON] , яка її успадкувала після померлого [PERSON] , а також [PERSON] успадкувала 1/8 частину після померлої [PERSON] , що загалом складає ј частину. Постановою приватного нотаріуса № 324/02-31 від 30.07.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не надано. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Враховуючи, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину та існування спору про право питання щодо визнання права власності в порядку спадкування підлягає вирішенню в судовому порядку. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в тому числі : на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як за спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , та на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як за спадкоємцем за законом першої черги після померлої [INFO] [PERSON] . Оскільки суд прийшов до висновку, що спадкодавцю [PERSON] належала ј частина спірного житлового будинку, що інша частина заявлених позовних вимог задоволенню не підлягає. В даному випадку не має значення хто здійснював поховання померлого та поніс у зв`язку з цим витрати. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Початок перебігу позовної давності пов`язується насамперед з певними обставинами ( фактами) які свідчать про порушення прав особи ( ст.261 ЦК України) Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивний (сам факт порушення права) так і суб`єктивний (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. В даному випадку про порушення їх законного права власності на житловий будинок позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дізнались лише після подачі позову [PERSON] до суду, в якому вона просили визнати право власності на весь житловий будинок в порядку спадкування. В довідці, яка була видана 07.04.2008 [PERSON] про її зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] з 17 лютого 1986 року по 31 березня 1998 року для пред`явлення до нотаріальної контори, не зазначається про порушення прав позивачів на вказаний житловий будинок. В даному випадку частка у майні колгоспного двору належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в силу закону. Цивільним законодавством не передбачено обмеження строку, у який власник може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку або звернутись до суду за захистом свого права, а тому підстави для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин відсутні. На зазначене вказав Верховний Суд у справі № 520/442/17 від 03 червня 2020 року. Враховуючи наведене слід визнати право власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як за членами колишнього колгоспного двору, по ј частині за кожним житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Таким чином,\~позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: partial