Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

08 липня 2015 р. позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, вказавши наступне. 31 серпня 2014 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями за адресою: вул. Вербова, буд. 9, с. Сенькове Купянського району Харківської області, та присадибної земельної ділянки площею 0, 49 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, на якій розташований вказаний будинок. Спадщину позивачі прийняли. Позивач [PERSON] спадщину фактично прийняв, оскільки проживав у спадковому будинку, здійснював володіння та користування будинком, а [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини. За життя батько склав заповіт, який посвідчений 25 грудня 2001 року в Сеньківській сільській раді Купянського району Харківського області, відповідно до якого заповів все своє майно позивачам в рівних частках. Іншіх спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщини після смерті батька немає. Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом після смерті їхнього батька їм в Купянській державній нотаріальній конторі не видали, так як нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, так як вони втрачені, а Державний акт на право власності на землю, який був виданий Сеньківською сільською радою Купянського району Харківської області від 01 квітня 1997 року на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 49 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, не може бути прийнятий нотаріусом, оскільки земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок фактично є присадибною ділянкою, що надається для будівництва індивідуального житлового будинку, тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом, щодо земельної ділянки позовні вимоги не заявляються. В судове засідання позивачі не зявилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги позову підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Представник відповідача також в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановленні такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження позивачів [PERSON] та [PERSON], їхнім батьком зазначений [PERSON] (а.с. 5, 6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу прізвище позивачки «Стасюк» було змінено на «Прилуцьку» (а.с. 5). 31 серпня 2014 року помер їхній батько- Стасюк [PERSON], який на день відкриття спадщини проживав за адресою: [INFO]. Згідно довідки, виданої головою Сеньківської сільради від 15 квітня 2014 р. за № 176, [PERSON] на день своєї смерті, 31 серпня 2014 р., був постійним мешканцем с. Сенькове Купянського району Харківської області і був зареєстрований у житловому будинку № 9 по вул. Вербовій в с. Сенькове. На момент його смерті разом з ним був зареєстрований його син [PERSON] (а.с. 11). Спадкодавець залишив заповіт від 25 грудня 2001 року, посвідчений в Сеньківській сільській раді Купянського району Харківського області, відповідно до якого заповів все своє майно позивачам в рівних частках (а.с. 7). До складу спадкового майна входять такі обєкти нерухомого майна як житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Сенькове, вул. Вербова, буд. № 9, та земельна ділянка, на якій розташований будинок, площею 0, 49 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-054212, виданого 01 квітня 1997 року головою Сеньківської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення від 30 березня 1994 р. за № 4 на імя [PERSON], йому передавалась у приватну власність земельна ділянка площею 0, 49 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 8). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Купянське бюро технічної інвентаризації» від 28 травня 2015 року власником житлового будинку в с. Сенькове по вул. Вербовій, буд № 9 є [PERSON] на підставі двох правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Сеньківської сільської ради Купянського району Харківської області від 17 червня 2002 року, зареєстрованого в реєстровій книзі № 33 за р. № 5030 ? частина; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Купянською державною нотаріальною конторою 05 серпня 2002 року за р. № 1-4166 після померлої 24 листопада 2002 року його дружини та матері позивача [PERSON] [PERSON] по ? частині кожному, а згідно укладеної між ними угоди про розподіл спадкового майна чоловікові померлої перейшла у власність ? частина будинку (а.с. 10). Згідно до технічного паспорту на житловий будинок (інвентаризаційна справа № 363), виданого КП «Купянське бюро технічної інвентаризації» 26 травня 2015 р., [PERSON] значиться як замовник технічної інвентаризації (а.с.13-15). Отже на день смерті [PERSON] йому належав на праві власності вищевказаний будинок в цілому. Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок, яке видане виконкомом Сеньківської сільської ради Купянського району Харківської області 17 червня 2002 року, зареєстроване в КП «Купянське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 33 за р. № 503, було втрачено, у звязку з чим позивачі подавали оголошення в газету (а.с. 21-24). З постанови державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори від 08 травня 2015 року вбачається, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті їх батька - [PERSON], померлого 31 серпня 2014 року, на житловий будинок та на земельну ділянку площею 0, 49 га, на якій розташований житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, оскільки вони втрачені (а.с. 6). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 „ Про судову практику у справах про спадкування „ згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальним правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, після смерті їхнього батька [PERSON], по ? частині за кожним.

Outcome: approved