Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

08.06.2018 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до Дарницького районного центру зайнятості в м. Києві про встановлення факту припинення трудових відносин з фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - ФОП [PERSON]) та зобов'язання внести до її трудової книжки наступні відомості: трудові відносини з ФОП [PERSON] припинені 18.05.2018 в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо-переміщених осіб». Позов обґрунтований такими обставинами. З травня 2009 р. [PERSON] працювала продавцем в магазині «[INFO]» у ФОП [PERSON] в смт. Старобешеве Донецької обл. У зв'язку з проведенням бойових дій на території Донецької та Луганської областей позивач змушена була виїхати з смт. Старобешеве. Через терміновість виїзду та обставини воєнного характеру позивач не мала можливості належним чином розірвати трудові відносини з роботодавцем, оскільки на момент виїзду магазин було знищено внаслідок удару касетної бомби, керівництво магазину також виїхало з Донецької обл., і станом на дату подання позову зв'язок із ним втрачено. Таким чином трудові відносини були фактично припинені з серпня 2014 р., про що свідчать індивідуальні відомості про застраховану особу. Позивач переїхала до м. Києва, де вона має статус внутрішньо переміщеної особи, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.09.2016 № 3002023133. З метою працевлаштування позивач звернулася в товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (далі - ТОВ «Епіцентр К»), але у прийнятті на роботу їй було відмовлено з посиланням на те, що її трудові відносини з попереднім роботодавцем офіційно не оформлені. 18.05.2018 позивач подала до Дарницького районного центру зайнятості нотаріально посвідчену заяву про припинення трудових відносин з ФОП [PERSON] та просила внести відомості про припинення трудових відносин до її трудової книжки, однак у задоволенні її заяви було відмовлено. Отже внаслідок відсутності у трудовій книжці запису про припинення трудових відносин з попереднім роботодавцем позивач не може реалізувати своє конституційне право на роботу. Ухвалою від 14.06.2018 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропонувавши відповідачу надати відзив на позовну заяву. Ухвалою від 19.07.2018 суд за клопотанням позивача замінив первісного відповідача належним відповідачем - Київським міським центром зайнятості, та залучив до участі у справі як співвідповідача ФОП[PERSON] Відповідач в особі Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості подав письмовий відзив на позов, у якому заявив про невизнання позову пославшись при цьому на такі обставини. Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників не передбачено внесення центрами зайнятості запису до трудової книжки про звільнення. Законодавством передбачено подання нотаріально посвідченої заяви про припинення трудових відносин до центру зайнятості лише для набуття статусу безробітного. Будь-яка особа має право звернутися до відділення Пенсійного фонду з відповідною заявою та отримати виписку на підставі даних Державного реєстру застрахованих осіб, у якій буде зазначено дату розірвання трудових відносин з роботодавцем - ФОП. Відтак дана ситуація не відноситься до компетенції роботи центрів зайнятості, а дії працівників Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості не суперечать нормам чинного законодавства, а рішення прийняті на підставі та у відповідності до законів України. Відповідач ФОП [PERSON], місцезнаходження якого зареєстроване на тимчасово окупованій території України, про розгляд справи повідомлявся в порядку, встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк ФОП [PERSON] не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов. Від ТОВ «Епіцентр К» письмових пояснень та будь-яких клопотань до суду не надійшло. Зважаючи на викладене суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності з положенням частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. З 05.05.2009 [PERSON] працювала у магазині «[INFO]» на посаді продавця на підставі трудового договоруз ФОП [PERSON], що підтверджується записом у її трудовій книжці (а.с. 6-13). З позовної заяви вбачається, що у серпні 2014 р. внаслідок збройного конфлікту та проведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей виникла ситуація, яка загрожувала життю та здоров'ю позивача, у зв'язку з чим вона змушена була виїхати з смт. Старобешеве. Позивач не мала можливості розірвати трудові відносини з роботодавцем у встановленому законом порядку, оскільки на момент виїзду приміщення магазину було знищено внаслідок удару бомби, а керівництво магазину також виїхало за межі Донецької обл. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.09.2016 № 3002023133 [PERSON] постійно проживала в м. Старобешеве Донецької обл. та 27.08.2014 перемістилась з тимчасово окупованої території в м. Київ, де проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). За даними виписки з Державного реєстру застрахованих осіб до липня 2014 р. включно ФОП [PERSON] здійснював нарахування і сплачував єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за працівника [PERSON], а з серпня 2014 р. такі нарахування і сплати припинилися (а.с. 5). Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001 за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 18.05.2018, запис в реєстрі № 593, [PERSON] повідомляє про припинення нею трудових відносин з ФОП [PERSON] (а.с. 15) Водночас позивач не має змоги виконати вимоги зазначеної вище норми закону щодо направлення роботодавцю заяви про припинення трудових відносин, оскільки рішенням ДП «Укрпошта» від 27.11.2014 на виконання Указу Президента України від 14.11.2014 №875/2014 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р припинено прийняття та доставка поштових відправлень на територію Донецької та Луганської областей, що знаходяться на не підконтрольній Україні території. Отже на підставі викладених у позовній заяві доводів і оцінки наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про доведеність факту припинення трудових відносин позивача з ФОП [PERSON] Зважаючи на те, що відсутність у трудовій книжці позивача запису про розірвання трудових відносин порушує її конституційні права, зокрема, право на працю, суд вважає вимогу про встановлення факту припинення трудових відносин обґрунтованою і задовольняє її. Вирішуючи вимоги [PERSON] про зобов'язання Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості внести до її трудової книжки відомості про припинення трудових відносин з ФОП [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, передбачено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичні особи, які використовують найману працю, роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою (пункт 2.21-1 Інструкції). Підпункт е пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників дійсно покладає на орган державної служби зайнятості населення обов'язок вносити записи до трудових книжок працівників, але це положення стосується лише періоду одержання працівником допомоги по безробіттю. Відповідно до пунктів 14, 15, 16 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 за № 260, записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Відтак ні Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, ні Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, не покладають на органи державної служби зайнятості повноваження вносити записи про прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників, які перебувають у трудових відносинах з суб'єктами підприємницької діяльності. Отже з огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що в даному випадку Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості, відмовляючи позивачу у внесенні запису до трудової книжки, здійснювала свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а отже своїми діями права позивача не порушила. На підставі викладеного,

Outcome: partial