Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

08.08.2017 року начальник Служби в справах дітей Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Думан Е. звернулася з позовом до суду в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. 15.12.2017 року предстаник позивача П'ятка К.М. звернулася із уточнюючою заявою в якій просила при вирішенні справи взяти до уваги уточнюючі вимоги щодо стягнення алміентів з відповідачів на користь опікунів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач в заявленому позові покликається на те, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька малолітньої, [PERSON] в актовому записі про народження записані за вказівкою матері, згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Малолітні [PERSON] та [PERSON] з 03 серпня 2016 року перебувають на первинному обліку служби у справах дітей та згідно розпорядження Галицької районної державної адміністрації від 09.08.2016 року за № 539 їм надано статус дітей позбавлених батьківського піклування, на підставі рішення Галицького районного суду від 23.06.2016р. та влаштовано під опіку гром. [PERSON] та [PERSON], відповідно до розпорядження Галицької РДА. Впродовж року, після прийняття судом рішення про відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батьків без позбавлення їх батьківських прав, відповідачі жодного разу не поцікавилися життям та утриманням своїх дітей, не зверталися до служби у справах дітей про бажання спілкуватися з ними. 14 липня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районна державна адміністрація розглянула питання можливості та доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей, які на засідання комісії не зявилися. Комісія ухвалила рішення про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей, про що викладено у висновку від 14.07.2017 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не створили належних умов для утримання та гармонійного розвитку дітей, безвідповідально ставляться до своїх батьківських обов'язків, не співпрацюють з соціальними працівниками, соціальні послуги не призводять до позитивних результатів. Обовязків по вихованні та утриманні дітей відповідачі не виконують протягом тривалого часу, не здійснили жодних дій щодо створення умов виховання своїх дітей, за час перебування дітей зовсім не цікавилися їх життям та здоровям, та не звертались у службу щодо бажання брати участь ук вихованні своїх малолітніх дітей, а тому служба прийняла рішення про звернення з даним позовом до суду. Позивач просить суд постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на їх утримання в користь опікунів. В судове засіданні представник служби у справах дітей Галицької райдержадміністрації не зявилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує щодо стягнення аліментів та просить задовольнити їх позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи, оскільки відповідачі були повідомлені про розгляд справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання на виклики не з'являлися по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, про що видно з поштовизх повідомлень про отримання викликів суду. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені докази по справі, в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає повністю до задоволення. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.12-13). Відомості про батька щодо малолітньої [PERSON] в актовому записі про народження записані за вказівкою матері, згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Насташинської сільської ради 19.08.2016 року (а.с.13). З копії рішення Галицького районного суду від 23.06.2016 року видно, що малолітніх дітей відібрано від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Дітей залишено в розпорядженні служби у справах дітей Галицької РАД (а.с.9-10). З 03 серпня 2016 року малолітні діти перебувають на первинному обліку служби у справах дітей та згідно розпорядження Галицької районної державної адміністрації від 09.08.2016 року їм надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.11, 14). Згідно розпорядження Галицької районної державної адміністрації за № 568 від 23.08.2016 року встановлено опіку над малолітньою [PERSON], призначивши її опікуном [PERSON] (а.с.15). А згідно розпорядження Галицької районної державної адміністрації за № 550 від 17.08.2016 року встановлено опіку над малолітньою [PERSON], призначивши її опікуном [PERSON] (а.с.16). Протягом року, після прийняття судом рішення про відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батьків без позбавлення їх батьківських прав, відповідачі жодного разу не поцікавилися життям та утриманням своїх дітей, не зверталися до служби у справах дітей про бажання спілкуватися з ними, не створили жодних умов для проживання дітей за місцем їх реєстрації у [ADDRESS]. За час перебування дітей під опікою жодного разу не відвідали їх за місцем перебування, не цікавились їх життям, здоров'ям та утриманням. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а статтею 12 Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьків-ських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, надано судам роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У визначений судом строк відповідачами не подано письмових заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували заперечення відповідачів проти позову. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини від 14 липня 2017 року, вирішено за можливе і доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Оцінивши досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] повністю усунулись від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дочок, зовсім не цікавляться їхнім здоров'ям, життям, зовсім не берутьучасті у забезпеченні дітей добробуту та у забезпеченні їх фізичного, духовного і морального розвитку, що відповідно до ст. 164 ч.1 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення прав щодо малолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачів на користь опікунів підлягає до задоволення і з [PERSON] та [PERSON] на користь опікуна - [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі по 1/4 частки від заробітку з кожного щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, та стягнути аліменти з [PERSON] на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в доход держави. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved