Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

09 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача за довіреністю, посилаючись на ст. ст. 509, 525-527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.03.2009 року в розмірі 74849,33 гривень, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102 гривні. В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 18.03.2009 року надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписала заяву, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У порушення ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 615, 629 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 17.03.2020 року в загальній сумі 74849,33 гривень, яка складається з наступного: 0,00 гривень - заборгованість за тілом кредита, в т. ч. 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, 6401,52 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 2557,27 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 61850,10 гривень - нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - фіксована частина, 3540,44 гривень - процентна складова. Ухвалою судді від 24 квітня 2020 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 21 травня 2020 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту. Також просила зменшити розмір нарахованої пені до розміру заборгованості за тілом кредиту, оскільки її чоловік з 2016 року по 2019 рік хворів і вона витрачала всі кошти на його лікування. Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не підписувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2009 року між Публічним акціонерним товариством КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК», укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначила свої персональні дані, такі як ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання та реєстрації, номер мобільного телефону, сімейний стан. Анкета-заява містить застереження про згоду Клієнта з тим, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Банк інформує клієнта щодо розміру спершу встановленого кредитного ліміту в Пам`ятці клієнта. Крім того, анкета-заява містить також наступну інформацію про те, що позичальнику надається кредитка «Універсальна» «55 днів пільгового періоду»; кредитний ліміт - 1500 гривень; базова відсоткова за кредитом - 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. У разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень + 5 % від суми позову. До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яку було підписано [PERSON] , базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору - 2,5 % на місяць, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня (1) = (базова процентна ставка по договору) / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. за місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань становить 500 гривень + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором б/н від 18.03.2009 року станом на 17.03.2020 року становить в загальній сумі 74849,33 гривень, яка складається з наступного: 0,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, 6401,52 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 2557,27 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 61850,10 гривень - нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - фіксована частина, 3540,44 гривень - процентна складова. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч. 2 п. 1). Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1). Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 цього Кодексу правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути нараховану пеню і штрафи за несвоєчасну сплату боргу, а також заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України. Як видно із розрахунку заборгованості за кредитом, доданим до позовної заяви, заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник, що нею в поданій заяві не заперечувалося), станом на 17.03.2020 року становить 6401,52 гривень, яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту - 0,00 гривень, та із заборгованості за простроченим тілом кредиту- 6401,52 гривень, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої пені в сумі 61850,10 гривень, суд виходить з наступного. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня почала нараховуватися відповідачу з 01 жовтня 2016 року і нараховувалася до 17 березня 2020 року. Як зазначила в заяві відповідач, з зими 2016 року по жовтень 2019 року її чоловік [PERSON] хворів на тяжку онкологічну хворобу, в зв`язку з чим вона витрачала всі кошти на його лікування. На підтвердження вказаних обставин, до заяви відповідачем було долучено наступні документи: копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , з якого вбачається, що 12 грудня 1989 року Порадівською сільською радою Васильківського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 14; виписку з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] з вересня 2016 року по дату смерті - [INFO] хворів на онкологічне захворювання; копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 10 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Зазначені обставини суд вважає такими, що мають істотне значення для зменшення розміру пені, тому вважає за необхідне зменшити розмір пені з 61850,10 гривень до 6401,52 гривень, тобто до розміру заборгованості за тілом кредиту. Також суд вважає, що нарахування штрафу не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», копія якої долучена до справи, нарахування штрафу в розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій передбачено при порушенні строків платежів по любому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. У заяві позичальника зазначено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень + 5 % від суми позову, хоча відповідно до ч. 2 ст.549 ЦК України передбачено нарахування штрафу у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Таким чином, як свідчить зміст вказаної довідки та заяви позичальника, нарахування штрафу і пені передбачено фактично за одне і те ж порушення - несвоєчасне погашення заборгованості. У зв`язку з тим, що пеня є різновидом неустойки згідно визначення у статті 549 ЦК України, то суд приходить до висновку, що нарахувавши пеню, позивач реалізував своє право на неустойку за порушення зобов`язань відповідачем, тому штраф в загальній сумі 4040,44 гривень стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 2557,27 гривень, нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, проценти згідно ст.625 ЦК України за прострочений кредит розраховані, виходячи із процентної ставки 86,4 % річних. Проте, заява позичальника та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, не містять інформацію про вказаний розмір процентної ставки, нарахованих на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Не містять даних про вказаний розмір процентів згідно ст.625 ЦК України і Умови та правила надання банківських послуг, копія яких долучена до матеріалів справи. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми позивачем суду не наданий. За таких обставин суд погоджується з доведеністю тих обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобов`язання за укладеним договором про надання банківських послуг б/н від 18.03.2009 року та їх неналежне виконання, наслідком чого є наявність заборгованості станом на 17 березня 2020 року за тілом кредиту в сумі 6401,52 гривень та пені, розмір якої в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшений до суми заборгованості за тілом кредиту в сумі 6401,52 гривень, обґрунтованими у наданому розрахунку заборгованості. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.03.2009 року на загальну суму 12803,04 гривень. В іншій частині позов є недоведеним, тому задоволенню не підлягає. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 гривня, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 12803,04 грн. х 100: 74849,33 грн. = 17,11 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2102 х 17,11:100 = 359,65 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial