Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

09 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що віна є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . В 2015 році на прохання відповідачки він зареєстрував її у вказаній квартирі. Відповідачка не проживає з ним за вказаною адресою, особистих речей в цій квартирі не має, участі в її утриманні та оплаті житлово-комунальних послуг не приймає. Наявність реєстрації відповідачки у помешканні створює для нього додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідачка втратила право користування вказаним житлом, просить визнати її такою. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник ЖКП «Азовжитлокомплекс» у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії особового рахунку № [NUMBER] в квартирі [ADDRESS] , крім позивача зареєстровані відповідачка [PERSON] . Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сім`ї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З довідки, виданої ОСББ «Наш Добрий Дім», вбачається, що в квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстрований та фактично проживає [PERSON] . Станом на 28 серпня 2020 року [PERSON] у вказаній квартирі не проживає. Відповідачка [PERSON] , не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку зі спірним жилим приміщенням чи поважних причин відсутності у ньому понад встановлені житловим законодавством строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд приходить до висновку про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved