Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем, на обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], у зв'язку із чим відкрилася спадщина, яку вона отримати не може, оскільки в документах, що підтверджують їхні родинні відносини з померлою, є розбіжності в написанні їх прізвищ. Просила встановити факт, що [PERSON] є її рідною матір'ю. Крім того, вона не може оформити спадщину, оскільки на час смерті матері хоч і проживала разом з нею, але не була офіційно зареєстрована у її будинку. На теперішній час вона вирішила отримати свідоцтво про право на спадок, у зв'язку з чим виникла необхідність встановлення факту спільного проживання. Учасники процесу до судового засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст. 211,ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Так, відповідно до ст.293, 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 7); Довідкою Успенської сільської ради Сумської області від 23.11.2017 року підтверджується факт, що [PERSON] з квітня 2002 року по [INFO] року проживала без реєстрації місця проживання в с. Успенка Буринського району Сумської області разом зі своєю матір'ю [PERSON] (а.с.12). Крім того, судом встановлено, що у посвідці про народження серія [NUMBER] ПІП заявниці російською мовою вказано «[PERSON]», її батьками вказані «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.10). Із свідоцтва про одруження [NUMBER], складеного російською мовою, вбачається, що громадянин [PERSON] і громадянка [PERSON] одружились 28.01.1960 року і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.11) Аналізом вказаних документів суд набуває висновку, що розбіжності у написанні прізвищ заявниці у вищевказаних документах тапрізвища її померлої матері у свідоцтві про смерть були допущені через неуважність посадових осіб та через невірний переклад прізвищ на українську мову. Відповідно положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. В зв'язку з викладеним суд вважає, що у справі достатньо доказів та підстав для встановлення факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] з 2002 року по день смерті [PERSON], яка сталася [INFO] року, та встановлення факту, що [PERSON] була рідною матір'ю заявниці [PERSON]

Outcome: approved