Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

09 листопада 2018 року позивач -\~акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ Позовна заява обґрунтована тим, що 22 липня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк», назву якого замінено на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не виконувала взятих на себе обов'язків за кредитним договором, не здійснювала щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. \~\~ На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32694 грн. 52 коп., яка складається з 19667 грн. 14 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 10994 грн. 31 коп. - заборгованість зі сплати пені; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:\~500 грн. - штраф (фіксована частина), 1533 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач\~[PERSON]у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні від 23.01.2019 року позовні вимоги не визнала та пояснила, що 22.07.2010 року, під час оформлення у відділені ПАТ КБ «ПриватБанк» пенсійної картки, між та нею та Банком було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого вона отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, яка була приєднана до пенсійної картки. Взяті на себе обов'язки за кредитним договором намагалася виконувати вчасно погашаючи кредит та відсотки за його користування, але Банк почав самостійно знімати на погашення кредиту кошти, які надходили на пенсійну картку, залишаючи їй незначні суми. Кошти зняті Банком зараховувалися не на погашення кредиту, а не відомо куди, оскільки сума заборгованості щомісяця зростала. Так, у травні 2018 року Банк зняв з її картки майже всю суму субсидії, яка була надана їй на тверде томливо, залишивши на картці приблизно 200 грн., після чого вона була вимушена відмовитися від послуг АТ КБ «ПриватБанк» та перейти до іншого Банку. Вважає зазначену позивачем до стягнення суму боргу необґрунтованою, просила відмовити у задоволені позову. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. \~Матеріалами справи\~встановлено,\~що 22\~липня 2010\~року між\~публічним акціонерним\~\~товариством комерційний\~банк «ПриватБанк»\~(АТ\~КБ «ПриватБанк»)\~та [PERSON]укладено кредитний договір, за яким банк 19 березня 2013 року надав останній кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За порушення строків повернення кредитних коштів за Умовами кредитування визначена оплата штрафних санкцій. Згідно довідки за кредитним договором було надано наступні картки: картка №5211537434399932 дата відкриття 19.03.2013 року терміном дії до 08/2016 року, картка №5168755331295176 дата відкриття 15.11.2013 року терміном дії до 07/2017 року та картка №5457082230714565 дата відкриття 12.12.2013 року термін дії 12/2017 року (а.с.64). Як вбачається з виписки по кредитному рахунку відповідачем всі операції за кредитом здійснювалися саме з кредитної картки №5457082230714565. Отримання вказаної кредитної картки відповідачем не заперечувалось. \~Як вбачається\~\~з\~анкети-заяви\~[PERSON] підтвердила,\~що ознайомилася\~та згодна\~із Умовами\~та Правилами\~надання банківських\~послуг,\~а також\~Тарифами банку,\~які були\~надані їй\~для ознайомлення\~в письмовому\~вигляді,\~згодна,\~що заява\~разом із\~Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг\~і Тарифами\~становить між\~нею і\~банком договір\~про надання\~банківських послуг (а.с.8). Так, пунктом\~ 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. \~ Крім того, вищезазначеними Умовами та Правилами передбачено, зокрема: нарахування банком за користування кредитом та овердрафтом процентів в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік - п.2.1.1.12.6; у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту п.2.1.1.12.6.1; при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії ) - п.2.1.1.7.6. Відповідач висловила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг, що укладено між нею та банком, та підтверджено її підписом у цій заяві (а.с.8). Пунктом 2.1.1.12.5 Умов визначено, що погашення за кредитом за Преміальними платіжними картками без установленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: термін погашення відсотків і комісій за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а термін повернення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня строку дії договору. \~ Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються\~главою 71 ЦК України\~та загальними нормами\~Цивільного кодексу\~щодо зобов`язань. \~ Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~\~ До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ч.1 ст.1049 і ст.1050\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені\~\~ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу приписів ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконала зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 32694 грн. 52 коп., так відповідач порушила вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Заборгованість по кредитному Договору відповідачем не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22.07.2010 року станом на 28.10.2018 року сума заборгованості складає 32694 грн. 52 коп. у тому\~числі:\~19667 грн. 14 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 10994 грн. 31 коп. - заборгованість зі сплати пені; штрафи відповідно до пункту п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1533 грн. 07 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7). Факт наявності заборгованості по основному боргу підтверджується наданою банком випискою по рахунку позичальника із зазначенням дат отримання кредитних коштів та їх часткового повернення (а.с.65-74). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Саме такі висновки містяться у постановах [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц). За умовами укладеного кредитного договору сторони по справі погодили щомісячну сплату заборгованості за кредитом (частинами) та відсотків за наданим кредитом на суму залишку заборгованості. Відтак, у межах строку кредитування (строку дії картки 31 грудня 2017 року) відповідач мала, зокрема, повернути позивачеві кредитні кошти і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Після закінчення строку дії картки, починаючи з 01 січня 2018 року, відповідач мала обовязок незалежно від предявлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість. За такого позивач мав право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки лише в межах дії строку дії кредитної картки по 31 грудня 2017 року. Так, наданий позивачем розрахунок врахував збільшення процентної ставки з 01 вересня 2014 року до 34,80% річних, а з 01 квітня 2015 року до 43,20% річних та стягнення як пені, так і штрафу. За такого, розмір процентів, що підлягає стягненню становить 5130 грн. 84 коп., зокрема: - станом на 31.08.2014 року заборгованість по процентам 125 грн. 57 коп.; - за період з 01.09.2014 року по 31.12.2017 року: 4931 грн. 30 коп. х 1218 днів заборгованості х 2,5% х 12/360 = 5005 грн. 27 коп. Суд при цьому виходить із відсоткової ставки у 30% за весь період нарахування процентів та вважає безпідставним застосування позивачем зміненої (підвищеної) процентної ставки у 34,80% та у 43,20%, оскільки суду не надано доказів зміни ставок за процентами згідно із Тарифами, ознайомлення з ними відповідача або узгодження їх з відповідачем. Крім того, визначаючи розмір заборгованості та її складові слід зазначити про відсутність підстав для стягнення нарахованої Банком пені, оскільки має місце подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний випадок прострочення платежу. У той самий час, п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів за будь яким із грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф розмір якого встановлюється тарифами договору у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором) свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р. Виходячи з наведеного у задоволенні вимог про стягнення пені слід відмовити. \~\~\~Відповідно підлягає корегуванню розмір штрафу (процентної складової), нарахованого на підставі п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 5% від (5130 грн. 84 коп.) = 256 грн. 54 коп. штрафу (процентної складової). За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 5887 грн. 38 коп., що складається із заборгованості по відсотках\~за користування\~кредитом у\~розмірі 5130 грн. 84 коп., штрафи за порушення зобовязань у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 256 грн. 54 коп. (процентна складова). \~ Відповідно\~до вимог\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~[PERSON]\~накористь\~позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 317 грн. 34 коп. (5887,38 грн. х 100 : 32694,52 = 18,01%, 1762 х 18,01% = 317 грн. 34 коп.).

Outcome: partial