Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

09 серпня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі в розмірі 5\~220,00 грн.), починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Вимоги позову обгрунтовані тим, що 08.11.2019 року сторони зареєстрували шлюб та [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Як зазначає позивач, шлюб між сторонами не розірвано, однак вони проживають окремо з березня 2021 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. З дня народження сина позивач не працює, як вона зазначає в позові, та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до виповнення їй трьох років, жодних доходів не має, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги. А оскільки відповідач має офіційне місце роботи та отримує доходи, тому позивач вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу та на підставі ст.ст.77, 79, 80,84 СК України звернулась до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів на утримання дружини до виповнення дитині трьох років, однак зазначив що вказаний розмір достатньо великий. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 08.11.2019 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON] ») [PERSON] про що 08.11.2019 року складено актовий запис за №1925. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Як зазначила позивач в судовому засіданні, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до виповнення їй трьох років та не має доходів, крім соціальних виплат по догляду за дитиною. Відповідач не заперечив зазначені обставини. Крім того в судовому засіданні відповідач пояснив, що він дійсно має можливість надавати матеріальну допомогу дружині, так як отримує грошове забезпечення (є військовослужбовцем). Частина 2 статті 84 СК України визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Згідно з положеннями ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має можливість надати матеріальну допомогу дружині, яка на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, враховуючи положення розумності та справедливості, оскільки обидві сторони погодились в судовому засіданні на визначення аліментів в розмірі 3\~500,00 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог. На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial