Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

09.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру в Полтавській області, з залученням третіх осіб: [PERSON], Глобинської районної державної адміністрації у Полтавській області, про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування за законом, в якому прохає ( з урахуванням заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду): визнати за нею, [PERSON], право оренди в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, орендовану на підставі договору №040455300051 від 27.09.2004р. укладеного між померлим [PERSON] та Глобинською РДА у Полтавській області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.09.2004р. між [PERSON] (батько позивача) та Глобинською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки за №040455300051. В подальшому, 23.12.2011р. між вказаними сторонами було укладено додаткову угоду про зміну умов договору оренди землі та відповідно до якої Орендодавцем та Орендарем було продовжено строк дії основного договору оренди на 15 (п'ятнадцять) років з моменту державної реєстрації додаткової угоди. Дана додаткова угода була зареєстрована відділом Держкомзему у Глобинському районі 02.04.2012 р. за номером 532060004002581. 25.04.2017 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишились спадкоємці: дочка [PERSON] (позивач) та [PERSON] (дружина померлого), яка не заперечує проти визнання за позивачем права оренди на вищевказану земельну ділянку у порядку спадкування за законом. 20.11.2017 р. позивач звернулась з заявою до [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо укладання додаткової угоди до основного договору оренди зазначеної земельної ділянки з визнанням її Орендарем замість померлого [PERSON] В кінці грудня 2017 р. позивачем було отримано відповідь ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №16058/6-17 від 11.12.2017р. про те, що земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками вирішуються виключно судами й тому їй необхідно звернутись з даним питанням до суду. До судового засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] направили заяви про розгляд справи без їх участі, позов, з урахуванням заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду, підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи Глобинської РДА в судове засідання не зявився, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27.09.2004 року між [PERSON] (батько позивача) орендар та Глобинською районною державною адміністрацією - орендодавець було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Глобинському РВ ПРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.09.2004 року за № 040455300051. Відповідно до п.п. 1, 2 вказаного Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 37,56 га ріллі, яка знаходиться на території Глобинської міської ради. П. 8 Договору встановлено, що його укладено строком на 10 років. Згідно п. 40 Договору оренди землі від 27.09.2004 року, право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. В подальшому, 23.12.2011 року між Глобинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та [PERSON] (орендар) було укладено додаткову угоду про зміну умов договору оренди землі № 040455300051 від 27.09.2004 року, відповідно до п. 1 якої Орендодавцем та Орендарем було встановлено термін оренди земельної ділянки 15 (п'ятнадцять) років з моменту державної реєстрації додаткової угоди. Відповідно до п. 4 Угоди, всі інші умови договору від 27.09.2004 року, не змінені в цій Угоді, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують свої зобовязання щодо них. П. 6 Угоди регламентовано, що вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації. Угода від 23.12.2011 року про зміну умов Договору оренди землі № 040455300051 від 27.09.2004 року була зареєстрована відділом Держкомзему у Глобинському районі 02.04.2012 року за номером 532060004002581. 25.04.2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 349853 від 27.04.2017 року. Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] від 27.10.2017 року за № 1419\\0116, після померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 119\\2017. Спадкоємцями [PERSON] є дочка [PERSON] (позивач) та [PERSON] (дружина померлого), яка згідно направленої заяви не заперечує проти визнання за позивачем права оренди на вищевказану земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Інші спадкоємці за законом та спадкоємці, які мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1218 ЦК України регламентовано, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 10.11.2017 позивач [PERSON] звернулась з заявою до Глобинської районної державної адміністрації щодо укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки і визнанням її орендарем замість померлого [PERSON] Відповідно до листа Глобинської РДА №2850/01-53 від 04.12.2017р. до повноважень |Глобинської РДА не входить право укладання такої категорії договорів та зазначено про необхідність звернення з аналогічною заявою до [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області. 20.11.2017 р. позивач звернулась з заявою до [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо укладання додаткової угоди до основного договору оренди зазначеної земельної ділянки з визнанням її Орендарем замість померлого [PERSON] Згідно відповіді [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області №16058/6-17 від 11.12.2017 року земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками вирішуються виключно судами й тому їй необхідно звернутись з даним питанням до суду. Ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено припинення договору оренди землі у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Проаналізувавши зазначені норми, оцінивши докази сторін з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, у взаємному звязку та сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки строк дії договору оренди від 27.09.2004 року, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 23.12.2011 року, укладеного між [PERSON] (батько позивача) та Глобинською районною державною адміністрацією не сплив, його умовами не передбачена заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то позивач [PERSON] має право успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом вищевказаного договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує, що позивачем було заявлено дві позовні вимоги, одна з яких в подальшому була залишена без розгляду. Враховуючи викладене, з відповідача головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved