Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

07 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за депозитним договором №307231/36119/3-15 від 09.02.2015 року у розмірі 4718,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.07.2015 року становить 100332,50 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 09 лютого 2015 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір банківського вкладу, що підтверджується договором-заявою №307231/36119/3-15 від 09.02.2015 року. Загальна сума вкладу становила 4718 доларів США 00 центів, відповідно до умов Договору на суму вкладу нараховувалися відсотки у розмірі 8,50% річних. 05 травня 2015 року позивачем була подана заява до банку про повернення 09 травня 2015 року банківського вкладу. 12 травня 2015 року договір банківського вкладу закінчився і кошти з вкладу, згідно умов договору банківського вкладу, були перераховані на поточний рахунок №26203003457902 (рахунок для звернення суми вкладу). 09 червня 2015 року позивач повторно звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення коштів з поточного рахунку. У відповідь він отримав усну відмову у поверненні вкладу через відсутність грошей в касі банку. Станом на 22 червня 2015 року депозитний вклад за Договором №307231/36119/3-15 від 09.02.2015 року в розмірі 4718 доларів США 00 центів, позивачу не повернуто, а утримується на поточному рахунку, у звязку з чим, останній вимушений звернутись до суду. У судове засідання позивач не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду письмову заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Встановлено, що 09 лютого 2015 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» договір банківського вкладу, що підтверджується договором-заявою №307231/36119/3-15 від 09.02.2015 року (арк.с.4). Факт внесення позивачем на депозитний рахунок Банку суми грошових коштів у розмірі 4718 доларів США 00 центів підтверджується квитанціями: №11 від 09 лютого 2015, №05 від 10 лютого 2015 року, №57 від 16 лютого 2015 року, №15 від 23 лютого 2015 року, №65 від 10 березня 2015 року, №54 від 23 березня 2015 року, №2 від 27 квітня 2015 року, №12 від 29 квітня 2015 року, №25 від 29 квітня 2015 року, №40 від 30 квітня 2015 року (арк.с.11-13). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч.1 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до п.1,2 договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» №307231/36119/3-15 від 09.02.2015 року, вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.1.00.34579.01 у сумі 640,00 доларів США на строк з 09 лютого 2015 року по 09 травня 2015 року. За час користування коштами вкладу Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 8,50% річних, нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у Банку №2638.9.00.34579.01. Пунктами 4 та 6 договору передбачено, що вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, за згодою Банку у порядку та на умовах, передбачених п.п.3.1-3.4 основних умов. Після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 основних умов. Відповідно до п.5.2 основних умов (із змінами,внесеними згідно із наказом №918-о від 11.11.2014 року), у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобовязаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобовязаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. У зазначеній письмовій заяві Вкладник обовязково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звертався до відповідача із заявами про виконання Банком умов договору депозитного вкладу та повернення йому грошових коштів, проте, грошові кошти повернуті не були (арк.с.9,10) Також встановлено, що згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №171 від 17 вересня 2015 року в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» з 18 вересня 2015 року діє тимчасова адміністрація. Спеціальним законом, що регулює виведення неплатоспроможних банків з ринку, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у п. п. 6, 16 ст. 2 якого дані такі визначення: ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Проте, відповідач, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини того, що саме з 12 травня 2015 року, коли закінчився договір банківського вкладу, в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» почала діяти тимчасова адміністрація, таких доказів він не надав суду. Тому, суд приходить до висновку, що позивач має право на задоволення вимоги вкладника. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1,2 статті 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Встановлено, що станом на 07 липня 2015 року, за офіційним курсом НБУ 1 долар США становив 21,265897 грн., у звязку з цим, сума заборгованості складає 100332 грн. 50 коп. (4718,00 доларів США х 21,265897 грн.). Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за депозитним договором №307231/36119/3-15 від 09.02.2015 року підлягає стягненню сума 100332 грн. 50 коп. Інші посилання відповідача є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається останній, не ґрунтуються на законі. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1003 грн. 32 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved