Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

07 серпня 2012 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до КС «Паралель» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми заборгованості, відшкодування інфляційних втрат та 3% річних та стягнення моральної (немайнової) шкоди, що спричинена відповідачем, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе договірних зобов’язань. В судове засідання представник позивача [PERSON], належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду справи, не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зі змісту позовної заяви вбачається, що в порядку спадкування майна померлого чоловіка [PERSON] до [PERSON] перейшли грошові вклади спадкодавця до кредитної спілки «Паралель». Відзначив, що до КС «Паралель» [PERSON] вклав 30000 (тридцять тисяч) гривень за договором №2 від 13 січня 2009 р. і додатково суми у розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 17.03.2009 р. та 1463,30 (одну тисячу чотириста шістдесят гривень тридцять копійок) гривень 14.05.2009 року, а загальний розмір нарахованих відсотків складає 18179, 58 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят дев’ять гривень п’ятдесят вісім копійок) гривень, з яких було сплачено 3371,10 (три тисячі триста сімдесят одна гривня десять копійок) гривень, тобто залишок за відсотками склав 14808,48 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісім гривень сорок вісім копійок) гривень. Також спадкодавець уклав з відповідачем додаткові депозитні договори, загальна сума внесків за якими склала 169169,90 грн. Строк повернення наведених грошових коштів, визначений відповідними договорами, сплив, однак на письмову заяву [PERSON] щодо виплати вкладених коштів разом із відсотками відповідач не відреагував. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права вкладника, [PERSON] просить суд визнати неправомірною бездіяльність кредитної спілки «Паралель» щодо невиконання нею прийнятого на себе обов’язку з повернення внесків, стягнути з кредитної спілки «Паралель» суму вкладу на користь [PERSON] – грошові кошти (Внесок та невиплачені проценти) у сумі 227134 грн. 93 коп., стягнути з відповідача 3% річних у сумі 16744 грн. 16 коп. та інфляційні втрати у сумі 32302 грн. 38 коп., а в загальному розмірі матеріальні збитки в сумі 49046 грн. 54 коп., стягнути на користь позивача у повному обсязі з відповідача в рахунок відшкодування спричиненої моральної (немайнової) шкоди у грошовому виражені суму 5470 грн. 00 коп. Відповідач кредитна спілка «Паралель», належним чином сповіщена про час та місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомила про причини неявки. Від неї не надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи, у зв'язку з чим за письмовою згодою представника позивача розглядає справу за відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України від 20 грудня 2001 року N 2908-III «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом 3 ч.1 ст. 21 Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Наявними в матеріалах справи документальними доказами підтверджено, що кредитна спілка «Паралель» з 21 березня 2007 року значиться зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно Статуту є юридичною особою. 28 грудня 2007 р. між фізичною особою [PERSON] (Вкладник) та юридичною особою кредитною спілкою «Паралель» (надалі – Відповідач) укладений депозитний договір № 3. Відповідно до п. 1.1 Договору № 3 від 28 грудня 2007 р. Відповідач відкриває члену кредитної спілки депозитний рахунок № 3 в гривні. Член кредитної спілки вносить на депозитний внесок до кредитної спілки на умовах зворотності та платності в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень, на строк 12 місяців, тобто до 28 грудня 2008 року, зі сплатою відсотків 24 річних, на умовах визначених договором. Згідно із п. 2.2 Договору № 3 від 28 грудня 2007 р. допускається додаткові внески коштів на поповнення депозитного рахунку. На виконання даних пунктів договору вкладнику було внесено на депозитний рахунок 30 000 (тридцять тисяч) гривень 28 грудня 2007 р., по 1000 (тисячі) гривень 31 січня 2008 року, 29 лютого 2008 року, 28 березня 2008 року, 2350 (дві тисячі триста п’ятдесят) гривень 08 липня 2008 р. та 3000 (три тисячі) гривень 04 листопада 2008 р., що підтверджується додатками до Договору № 3 від 28 грудня 2007 р. та квитанціями до прибуткового касового ордеру (копії у додатках). 30 грудня 2008 р. між Вкладником та Відповідачем був укладений депозитний договір № 34. Відповідно до п. 1.1 Договору № 34 від 30 грудня 2008 р. (копія у додатках) Відповідач приймає від Вкладника внесок на депозитний рахунок у вигляді грошових коштів в сумі 32350 (тридцять дві тисячі триста п’ятдесят гривень 00 копійок) гривень, з правом поповнення внеску на умовах строковості, зворотності та платності на строк, початком якого є дата внесення внеску в кредитну спілку, а закінченням – 30 грудня 2009 р. Пунктом 1.2 даного договору встановлено процентну ставку по Внеску у розмірі 28 відсотків річних. Сплата визначеного внеску підтверджується додатком до Договору № 34 від 30 грудня 2008 р. та квитанцією до прибуткового касового ордеру (копії у додатках). 13 січня 2009 р. між Вкладником та Відповідачем був укладений депозитний договір № 2. Відповідно до п. 1.1 Договору № 2 від 13 січня 2009 р. (копія у додатках) Відповідач приймає від Вкладника внесок на депозитний рахунок у вигляді грошових коштів в сумі 30000 (тридцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, з правом поповнення внеску на умовах строковості, зворотності та платності на строк, початком якого є дата внесення внеску в кредитну спілку, а закінченням – 13 січня 2010 р. Пунктом 1.2 даного договору встановлено процентну ставку по Внеску у розмірі 28 відсотків річних. Вкладником внесено на депозитний рахунок 30 000 (тридцять тисяч) гривень 13 січня 2009 р., 1360 (одну тисяча триста шістдесят) гривень 17 березня 2009 р. та 1463,30 (одну тисячу чотириста шістдесят гривень тридцять копійок) гривень 14 травня 2009 року, що підтверджується додатками до Договору № 2 від 13 січня 2009 р. та квитанціями до прибуткового касового ордеру (копії у додатках). 13 січня 2009 р. між Вкладником та Відповідачем укладений депозитний договір № 2 п. Відповідно до п. 1.1 Договору № 2 п від 13 січня 2009 р. (копія у додатках) Відповідач приймає від Вкладника внесок на депозитний рахунок у вигляді грошових коштів в сумі 30000 (тридцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, з правом поповнення внеску на умовах строковості, зворотності та платності на строк, початком якого є дата внесення внеску в кредитну спілку, а закінченням – 13 липня 2010 р. Пунктом 1.2 даного договору встановлено процентну ставку по Внеску у розмірі 28 відсотків річних. Вкладником було внесено на депозитний рахунок 30 000 (тридцять тисяч) гривень 13 січня 2009 р., 1360 (одну тисяча триста шістдесят) гривень 17 березня 2009 р. та 1463,30 (одну тисячу чотириста шістдесят гривень тридцять копійок) гривень 14 травня 2009 року, що підтверджується додатками до Договору № 2 п від 13 січня 2009 р. (копії у додатках). 13 січня 2009 р. між Вкладником та Відповідачем укладений депозитний договір № 2. Відповідно до п. 1.1 Договору № 2 від 13 січня 2009 р. (копія у додатках) Відповідач приймає від Вкладника внесок на депозитний рахунок у вигляді грошових коштів в сумі 30000 (тридцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, з правом поповнення внеску на умовах строковості, зворотності та платності на строк, початком якого є дата внесення внеску в кредитну спілку, а закінченням – 13 січня 2011 р. Пунктом 1.2 даного договору встановлено процентну ставку по Внеску у розмірі 28 відсотків річних. Вкладником було внесено на депозитний рахунок 30 000 (тридцять тисяч) гривень 13 січня 2009 р., 1360 (одну тисяча триста шістдесят) гривень 17 березня 2009 р. та 1463,30 (одну тисячу чотириста шістдесят гривень тридцять копійок) гривень 14 травня 2009 року, що підтверджується додатком до Договору № 2 від 13 січня 2009 р. та квитанцією до прибуткового касового ордеру (копії у додатках). Судом встановлено, що договори залучення внеску на депозитний рахунок укладені у письмовій формі, підписані уповноваженою на це посадовою особою КС «Паралель» та особисто [PERSON] Зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, тому на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов’язковими для виконання. 23 червня 2011 року [PERSON] помер. У відповідності до положень ст.ст. 1218, 1228 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. За життя 07 вересня 2007 року [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно, що буде належати йому на момент смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, він заповів [PERSON], [INFO]. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON]; після смерті чоловіка вона успадкувала належний померлому житловий будинок № 39 по вулиці Шопена в м. Макіївка, про що видане свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи наведені обставини до [PERSON] перейшли права та обов’язки вкладника у правовідносинах, що мали місце між померлим [PERSON] та КС «Паралель». Відповідно до роз’яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»: Закон України «Про захист прав споживачів» розповсюджується також на договірні правовідносини, що виникли із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення особистих побутових потреб громадян (в тому числі з надання кредитів, відкриття та ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, прийняття та зберігання цінних паперів та ін.) Між Спадкодавцем та Відповідачем на підставі Договору № 3 від 28.12.2007 р., Договору № 34 від 30.12.2008 р., Договору № 2 від 13.01.2009 р. (до 13.01.2009 р.), Договору № 2 п від 13.01.2009 р., Договору № 2 від 13.01.2009 р. (до 13.01.2011 р.) (надалі – Договори) склались споживчі правовідносини щодо надання послуг зі зберігання грошових коштів на депозитному рахунку (див. пункти 1.1 Договорів). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на захист своїх прав, належну якість обслуговування, відшкодування збитків, спричинених неякісною продукцією, на звернення до суду за захистом своїх прав. Під терміном «продукція» згідно п. 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» розуміються у тому числі послуги. Фактичними даними по справі підтверджено, що 24 травня 2012 р. [PERSON] зверталась із заявою до Відповідача про виплату внеску із відсотками. Дана заява була зареєстрована у журналі кредитної спілки 24.05.2012 р. 11 липня 2012 р. на адресу [PERSON] надіслана довідка, відповідно до якої Спадкодавець вклав 30000 (тридцять тисяч) гривень за договором №2 від 13.01.2009 р. і додатково суми у розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 17.03.2009 р. та 1463,30 (одну тисячу чотириста шістдесят гривень тридцять копійок) гривень 14.05.2009 року, а загальний розмір нарахованих відсотків складає 18179, 58 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят дев’ять гривень п’ятдесят вісім копійок) гривень, з яких було сплачено 3371,10 (три тисячі триста сімдесят одна гривня десять копійок) гривень, тобто залишок за відсотками склав 14808,48 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісім гривень сорок вісім копійок) гривень. В судовому засіданні встановлено, що вкладені грошові кошти із відсотками позивачу дотепер не повернуті. Згідно зі ст. 526 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України) зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обігу чи інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є невиконання чи виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов’язання правовими наслідками є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на захист своїх прав, належну якість обслуговування, відшкодування збитків, завданих неякісною послугою, на звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний виплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Оскільки укладеними між спадкодавцем та відповідачем договорами встановлений інший розмір відсотків річних на суму вкладу, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення на її користь 3 відсотків річних не ґрунтуються на законі. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком суми заборгованості за депозитними договорами: розмір вкладів – 169 169,90 грн., розмір відсотків за вкладами – 57 965,03 грн., інфляційна складова боргу – 32 302,38 грн., а в загальному розмірі 259 437,31 грн. Оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає, що з вини відповідача порушено виконання договірних зобов’язань, внаслідок чого позивачу спричинена майнова шкода, в зв’язку з чим позовні вимоги про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми заборгованості та інфляційних втрат підлягають задоволенню. Суд відмовляє [PERSON] в задоволенні вимог щодо стягнення з КС «Папалель» 3 % річних від простроченої заборгованості, оскільки дані вимоги не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема: в душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв’язку з протиправною поведінкою відносно неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом на підставі ч. 3 ст. 23 ЦК України в залежності від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини порушника, з урахуванням інших суттєвих обставин. Право споживача фінансових послуг на відшкодування немайнової шкоди також закріплене ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». З матеріалів справи вбачається, що моральна шкода позивачу завдана внаслідок невиплати в установлені договорами строки грошових вкладів. [PERSON] не надала об’єктивних доказів на підтвердження існування причинного зв’язку між погіршенням стану її фізичного та психічного здоров’я та порушенням виконання договірних зобов’язань з боку відповідача. З огляду на наведене, з урахуванням встановлених фактичних обставин по справі, суд визначає завдану позивачеві моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., яка є належною до стягнення з КС «Паралель» в повному обсязі на користь [PERSON] Під час вирішення питання щодо розміру спричиненої позивачу моральної шкоди суд вважає необґрунтованою правову позицію позивача про доцільність застосування до спірних правовідносин позивачем норм ЦК України 1963 року, що втратив чинність, оскільки укладення депозитних договорів та дії позивача з повернення грошових коштів мають місце за дії ЦК України 2003 року, правові норми якого у встановленому законом порядку неконституційними не визнавались та є діючими. У частині 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджена відповідною квитанцією сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 110,20 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що позивача частково звільнено від сплати судового збору, недоплачена ним сума в розмірі 2594,38 - 110,20 = 2 484,17 грн., судовий збір з немайнової складової позову – 107,30 грн., підлягає стягненню з КС «Паралель» на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial