Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

10.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» та [PERSON] з позовними вимогами про солідарне стягнення матеріальної шкоди у розмірі 33286,68 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2013 року о 16:50 год. на автодорозі Романів - Лісна Рудня - Межирічка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Octavia (державний номер [NUMBER]) під керуванням водія [PERSON] та припаркованого автомобіля Renault Kangoo (державний номер [NUMBER]), власником якого є [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Kangoo (державний номер [NUMBER]), згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 25.09.2013 року, становить 32736,68 грн. Вина водія [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 10.10.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до полісу №АЕ/0670488 від 01.12.2012 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля Skoda Octavia (державний номер [NUMBER]) була застрахована ПрАТ «СК «Лафорт». У судове засідання 17.06.2014 року сторони не з'явились. Позивач [PERSON] 21.05.2014 року та 17.06.2014 року подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та без участі її представника і одночасно повідомила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] був присутній у судовому засіданні 17.02.2014 року та 25.03.2014 року, однак пояснень по суті позовних вимог суду не надавав, оскільки розгляд справи у зв'язку з нез'явленням представника відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» у вказані дні не проводився. Відповідач - ПрАТ «СК «Лафорт» повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином за зареєстрованою адресою місцезнаходження товариства, а також шляхом направлення судових повісток на адресу розпорядника майна ПрАТ «СК «Лафорт» - Дяченка С.В. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та ухвалення рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Після дослідження письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2013 року о 16:50 год. на автодорозі Романів - Лісна Рудня - Межирічка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Octavia (державний номер [NUMBER]) під керуванням водія [PERSON] та припаркованого автомобіля Renault Kangoo (державний номер [NUMBER]), власником якого є [PERSON] Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 10.10.2013 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 6). Відповідно до частин 3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, обставини того, що 20.09.2013 року о 16:50 год. на автодорозі Романів - Лісна Рудня - Межирічка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Octavia (державний номер [NUMBER]) та Renault Kangoo (державний номер [NUMBER]), а також те, що автомобілем Skoda Octavia керував водій [PERSON] (відповідач), у даній справі суд вважає встановленими та такими, що не підлягають додатковому доказуванню. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 92, складеного експертом Кудинським В.С. 25.09.2013 року, та калькуляції, наведеної у додатку №3 до висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Kangoo (державний номер [NUMBER]) становить 32736,68 грн. (а.с. 10-21). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda Octavia (державний номер [NUMBER]) була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» на строк з 13.12.2012 року до 13.12.2013 року, що підтверджується копією Полісу №АЕ/0670488 від 01.12.2012 року (а.с. 8, 43). Відповідно до пункту 9.5 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пункту 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №566 від 09.07.2010 року обов'язковий ліміт відповідальності страховика за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Вказаний розмір відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» визначено і у пункті 4 Полісу № АЕ/0670488 від 01.12.2012 року. 01.10.2013 року позивач [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Лафорт» із заявою про отримання страхового відшкодування, але вказана заява була проігнорована відповідачем - ПрАТ «СК «Лафорт» та була повернута позивачу по причині «закінчення терміну зберігання» (а.с. 22, 25). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, відповідає за заподіяну нею шкоду у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), якщо останньої недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (преамбула Закону). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, судом встановлено, що фактичний розмір шкоди, заподіяної позивачу діями відповідача [PERSON] становить 32736,68 грн. і не перевищує обов'язковий ліміт відповідальності страховика за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих (50000,00 грн.), визначений як законодавством, так і договором страхування (Полісом №АЕ/0670488 від 01.12.2012 року). Отже, згідно з положеннями статті 1194 ЦК України, на відповідача [PERSON] не може бути покладено обов'язок відшкодування шкоди чи її частини, враховуючи, що встановленого розміру страхової виплати цілком достатньо для повного відшкодування завданої позивачу шкоди. Нормами законодавства, які врегульовують порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, не передбачено солідарної відповідальності страховика та особи, чия відповідальність застрахована, а тому правові підстави для стягнення заявленої позивачем грошової суми матеріальної шкоди в солідарному порядку з відповідачів - відсутні. За таких обставин, відповідно до вищезазначених положень законодавства та встановлених судом обставин справи, матеріальна шкода, завдана позивачу у розмірі 32736,68 грн. підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Лафорт». Суд,

Outcome: partial