Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

09.02.2021 до Борівського районного суду Харківської обл. надійшла заява КУ Піско-Радьківський психоневрологічний інтернат, в якій останній просить визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харків, з 15 грудня 2018 р. Як на підстави заявлених вимог заявник посилається на наступні обставини. [PERSON] поступив до КУ Піско-Радьківський психоневрологічний інтернат по путівці від Департаменту соціального захисту населення Харківської облдержадміністрації та знаходився на повному державному утриманні (наказ №165 від 12.06.2008). Раніше виховувався у Шевченківському дитячому будинку-інтернаті. 15 грудня 2018 р. він самовільно покинув територію інтернату приблизно о 13.00 год. і до теперішнього часу місце його знаходження невідомо. Адміністрація інтернату 22 грудня 2018 р. подала заяву на розшук до Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської обл. Протягом всього часу (з грудня 2018 р. по грудень 2020 р.) пошук не дав позитивного результату. Про місце перебування [PERSON] немає відомостей набагато більше року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для зняття його з спискового складу КУ Піско-Радьківського психоневрологічного інтернату. Представник КУ Піско-Радьківський психоневрологічний інтернат в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву належить задовольнити, оскільки відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України «Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування». Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд розглядає справу про визнання фізичної особи безвісно відсутньою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Крім того, дані факти та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6), відповідно до копії Довідки до акту огляду МСЕК, [PERSON] є інвалідом дитинства (а.с.7). Згідно копії заяви КУ Піско-Радьківський психоневрологічний інтернат просить Борівський ВП Ізюмського ВП ГУНП Харківської обл. установити місце знаходження їхнього підопічного [PERSON] (а.с.8). З копії повідомлення Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. вбачається, що [PERSON] оголошено у державний розшук та заведено ОРС №7218013 від 01.01.2019 (а.с.9). [PERSON] направляється до Піско-Радьківського психоневрологічного інтернату на повне державне утримання, що підтверджується копією путівки №236 (а.с.10). З 18.12.2018 був знятий з усіх видів забезпечення вибувший у невідомому напрямку [PERSON] , що підтверджується копією витягу з наказу №359 від 17.12.2018 по КУ Піско-Радьківський психоневрологічний інтернат (а.с.11). 15.12.2018 зник підопічний [PERSON] - самовільно покинув територію інтернату, внаслідок чого були організовані його пошуки, які ніяких результатів не дали, що підтверджується копією доповідної від 15.12.2018 (а.с.12). Згідно ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved