Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

08 червня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до двадцяти трьох років. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що батьком її сина - [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] . Син проживає разом із нею. 12 червня 2021 року він досяг повноліття, разом з тим навчається на денному відділенні Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року. На період навчання дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати сина, тому змушена звернутися до суду з цим позовом, який просить задовольнити. Відповідачем у встановлений законом строк поданий відзив на позовну заяву, в якому позов визнає частково, а саме на 1/10 частину від його заробітку (доходу). Так, зазначив, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. До досягнення сином повноліття сплачував аліменти своєчасно, на сьогодні заборгованості не має. Водночас, тривалий час має суттєві проблеми зі здоровієм, йому встановлений діагноз: дегенаритивно-дистофічне ураження хребта з довгим больовим синдромом та ураженням нижньої кінцівки. Наразі потребує термінового хірургічного втручання, та не має можливості нормального працевлаштування. Отже позбавлений можливості отримувати стабільний і постійний дохід, та надавати допомогу синові у бажаному розмірі. Вказав на те, що його матеріальне становище є вкрай скрутним, він не має офіційного місця роботи, має слабке здоров`я, у нього відсутнє будь-яке нерухоме майно. Крім цього, просив суд звернути увагу на те, що дитина проходить навчання на безоплатній формі навчання за рахунок місцевого бюджету, що вказує на те, що позивачка не несе витрати на оплату його навчання. У поданій 20 серпня 2021 року відповіді на відзив позивачка заперечувала щодо викладених відповідачем обставин у відзиві на позовну заяву, вказала на те, що [PERSON] вводить суд в оману, оскільки він разом зі своєю дружиною займається торгівельною діяльністю, а саме закупівлею тварин сількогосподарського призначення. До того ж, цього літа їздив разом зі своєю дружиною відпочивати до Туреччини, що також вказує на його задовільний матеріальний стан. Крім цього, зазначила, що не погоджується з посиланнями відповідача на те, що має захворювання та потребує хірургічного втручання, оскільки належних доказів ним не надано. Так, матеріали справи не містить довідку вузько профільного лікаря, а лише надана довідка сімейного лікаря, яка носить рекомендаційний характер. Крім цього, якщо стан здоров`я несумісний з роботою, то відповідач не позбавлений можливості оформити інвалідність та з пенсії сплачувати аліменти. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснила про вищевикладене просила позов задовольнити. Пояснила, що має трьох синів 1992 року народження, 2003 року народження, та 2013 року народження. Її заробітна плата складає 10000 грн. Син [PERSON] на сьогодні тимчасово проживає разом з її матір`ю у м. Миколаєві, щоб зручно було їздити до технікуму на навчання. На утримання сина матері щомісячно надає три тисячі гривень. Зазначила, що син хоча і навчається на бюджетній формі, проте стипендію не отримує. На сьогодні позбавлена можливості самостійно утримувати сина [PERSON] , а тому просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду свого представника, який просив задовольнити позов частково, а саме стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/10 частини, посилаюсь на незадовільний стан здоров`я його довірителя та причини зазначені у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження від 21 червня 2003 року 21 червня 2003 року, серії [NUMBER] , відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно з довідкою Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій від 02 червня 2021 року №194 [PERSON] навчається на першому курсі, форма навчання денна, за спеціальністю 076 Підприємство, торгівля та біржова діяльність, термін навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року. Навчається за рахунок місцевого бюджету (регіональне замовлення) (а.с. 8). З огляду на довідку Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 07 червня 2021 року № 4-466/02-42/21 дитина [PERSON] зареєстрований разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6). Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 28 липня 2021 року № 638 відповідач проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). В якості доказу неспроможності оплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина відповідачем надані такі докази: Довідку, видану сімейним лікарем Медичного центру первинної медико-санітарної допомоги Мішково-Погоріліської сільської ради від серпня 2021 року № 925, згідно з якою [PERSON] заходиться на Диспансерному обліку в Амбулаторії ЗПСМ с. Пересадівка з діагнозом: дегеративно-дистрофічне ураження хребта, грижа диска L-4 L5довгий больовий синдром, невропатія нижньої кінцівки. Хворий на теперішній час потребує лікування з наступним хірургічним втручанням (а.с. 27). На підтвердження вказаному, відповідачем надана копія результату медичного дослідження (а.с. 28), копія запису у медичній книжці (а.с. 29). Водночас, вказана довідка сімейного лікаря носить рекомендаційний характер, в свою чергу матеріали справи не містять висновок спеціаліста, а саме хірурга або ортопеда-травматолога щодо необхідності хірургічного втручання. Крім цього, вищезазначена довідка видана у серпні місяці, проте станом 28 жовтня 2021 року рекомендація лікаря не виконана, хірургічне втручання не проводилось. Статусу інваліда відповідач не має. А отже є працездатною особою. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02 серпня 2021 року № 268560199 у відповідача відсутнє майно. У вказаному реєстрі є співпадіння за прізвищем, ім`ям, по батькові. (а.с. 32-33). Разом з тим, як вбачається із долучених до матеріалів справи фотокарток із соціальних мереж та що не заперечувалось представником відповідача, відповідач [PERSON] , незважаючи на незадовільний стан здоров`я, перебував на відпочинку за кордоном, що, на думку суду, свідчить про достатню матеріальну забезпеченість. Як на доказ виконання батьківських обов`язків щодо вчасної сплати аліментів на утримання сина до досягнення ним вісімнадцяти років [PERSON] посилається на довідку Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області від 06 серпня 2021 року №18790 відповідно до якої виконавче провадження закінчено, в зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Аліменти боржником сплачувалися щомісячно та на момент досягнення дитиною повноліття, а саме станом на [INFO] , заборгованість відсутня (а.с. 57, 58). Однак в судовому засіданні було встановлено, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів, яка була погашена через вжиття заходів державним виконавцем. В судовому засіданні також було встановлено, що на утриманні позивачки, окрім [PERSON] , який продовжує навчання, перебувають ще два сина, один з яких неповнолітній, інший, хоча і повнолітній, має хронічні захворювання. Крім цього, як вбачається з пояснень позивачки син відповідача має таке ж саме захворювання, що і відповідач. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина 2 статті 182 СК України). Враховуючи, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та з огляду на денну форму навчання не працює, стипендію не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, позивачка має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та не може самостійно утримувати повнолітнього сина, відповідач є батьком [PERSON] , особою працездатного віку, який інвалідності та інших утриманців не має, має достатній рівень доходів, обставини, що спростовують зазначене відсутні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесенні рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved