Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

08.07.2016 заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. В заяві заявниця зазначає, що 04 листопада 2015 року померла її бабуся [PERSON], [INFO], народилася в с. Літник, Піщанокопського району, Ростовської області і похована на міському цвинтарі м. Донецьк. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 179 від 04 червня 2015 року виданого «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Донецька». Причиною смерті стало набряк мозку, інфаркт мозку від 17.09.2015 року з гіпертензією при церебральному атеросклерозі. Заявниця звернулася до відділу РАЦС Волноваського РУЮ для проведення державної реєстрації факту смерті, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що медичне свідоцтво про смерть видане на території яка не підконтрольна України і не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання оформлення права на спадщину. Заявниця не зявилася, а подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши письмові докази, вважає можливим розгляд справи у відсутність заявниці - [PERSON] та у відсутність представника заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції. Заслухавши свідчення свідків, дослідивши додані письмові докази до справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 10,\~11 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п.8 ч.1 ст.256\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у\~постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Допитана в судовому засіданні свідок - [PERSON] суду свідчила, що її тітка мешкає в м. Донецьк, по сусідству з [PERSON] восени вона була в тітки і тітка їй повідомила, що її сусідка [PERSON] померла 4.11.2015 року і похована на цвинтарі м. Донецька. Свідок [PERSON] суду свідчила, що заявницю знає декілька років. Познайомилася з нею коли знаходилася з донькою на лікуванні в обласній дитячій лікарні м. Донецька і підтримували стосунки. Потім [PERSON] їй зателефонувала і розповіла, що померла бабуся [PERSON] і похована в м. Донецьк. Не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною бабусею заявниці, що підтверджується копіями свідоцтв про народження на імя [PERSON], де в графі мати зазначено [PERSON], а з свідоцтва про народження на імя [PERSON] [INFO], в графі батько зазначено [PERSON], а з копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 17.06.2006 року зареєстрували шлюб, зроблено відповідний актовий запис за № 206, прізвища після реєстрації шлюбу чоловікові [PERSON], дружині [PERSON], місце реєстрації шлюбу відділ реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, а згідно копії свідоцтва про смерть на імя [PERSON], вбачається, що помер 03.01.2013 року, що є наявними у справі. З лікарського свідоцтва про смерть № 179 від 04.11.2015 року, що є наявним у справі вбачається, що видано «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Донецька». Причиною смерті стало набряк мозку, інфаркт мозку від 17.09.2015 року з гіпертензією при церебральному атеросклерозі. Доводи заявниці, що вона зверталася до ВДРА цивільного стану Волноваського РУЮ в Донецькій області, вбачається з відповіді № 03.2-25/2889 від 06.07.2016 року, що є наявною у справі і заявниці запропоновано звернутися до суду. Відповідно до ч.ч.2,3\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року\~затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Донецьк на території якого померла та похована [PERSON] Відповідно, документи про смерть видані на тимчасово окупованій території, до складу яких входить медичне свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків. Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією\~та законами України. Реалізувати своє право на оформлення спадщини не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть бабусі в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт її смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами. Відповідно до ч.4\~ст. 257-1 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню. Згідно з ч.2\~ст.259 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі\~ст. 14 ЦПК України\~рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів»\~зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Згідно \~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. За таких обставин, оскільки заявниця фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved