Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

09.10.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2010 р.н., в розмірі 1% за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів по теперішній час в сумі 8010,00 грн. (що не більше суми заборгованості, яка становить 14\~879,00 грн.). В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 16.10.2019 було відкрито виконавче провадження за судовим наказом у справі № 639/6970/19 від 03.10.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , 2010 р.н., аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] . Державним виконавцем було обчислено розрахунок заборгованості по аліментам, про що повідомлено відповідачу. Однак, останній не виконує належним чином свої обов`язки по сплаті аліментів, у зв`язку з чим за період з 03.10.2019 по 04.09.2020 утворилася та постійно присутня заборгованість по сплаті аліментів. Отже позивач, посилаючись на сімейне законодавство, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1% за кожний день прострочення, але не більше 100% заборгованості. При обчисленні загальної суми пені позивачем враховано розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо та проведено розрахунок за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%, що в загальній сумі складає 14\~879,00 грн. за період з жовтня 2019 по вересень 2020 року. Проте, оскільки законодавством передбачено граничний розмір пені, який не може перебільшувати 100% заборгованості, то позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів саме в розмірі 8010,00 грн. У зв`язку з викладеним позивач, вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, 03.10.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано судовий наказ по справі № 639/6970/19, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.10.2019 та до досягнення дитиною повноліття [INFO] . На підставі вищевказаного судового наказу від 03.10.2019 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16.10.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.6). У відповідь на клопотання [PERSON] начальником Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові надано відповідь про рух виконавчого провадження і вжиті заходи (а.с.7-9). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 04.09.2020 року, виданого державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] не в повному обсязі сплачував аліменти за судовим наказом № 639/6970/19 у період з 16.10.2019 по вересень 2020 року включно, у зв`язку з чим загальна заборгованість з урахуванням часткового її погашення, станом на 04.09.2020 склала 14\~879,75 грн. Зокрема з даного розрахунку вбачається, що в липні, серпні та вересні 2020 року відповідачем аліменти не сплачувались, у зв`язку з чим заборгованість за кожний з цих місяців становить 2543, 75 грн. (а.с.5). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.11.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2085 (дві тисячі вісімдесят п`ять) грн 53 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Зі змісту рішення вбачається, що вказана сума пені розрахована судом за період з жовтня 2019 року по червень 2020 року (а.с.25-30). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Положеннями ч. 4 ст. 77 ЦПК України визначено, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з\~ч.\~1\~ст.196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до\~ч.\~4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України, що суд врахував при встановленні доведеності вини відповідача. Згідно наведеного позивачем розрахунку, остання розраховує заборгованість за період з жовтня 2019 по вересень 2020 року, зазначивши при цьому, що вона провела розрахунок з урахуванням попереднього звернення на суму 6868, 75 грн., яку вона відняла від суми, яка утворилась 14879, 75 грн., отже різниця склала 8011, 00 грн. (а.с.3). Однак, суд зазначає, що розрахунки пені по несплаті аліментів на сина до досягнення ним повноліття, надані позивачем, не узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Разом з тим суд, враховуючи наявність рішення суду, яке набрало законної сили, і яким стягнуто з відповідача пеню до червня 2020 року, вважає за можливе розрахувати пеню лише за період з липня 2020 року по 9 жовтня 2020 року (день звернення позивача до суду), тобто в межах позовного періоду та зважаючи на відсутність даних щодо подальших сум наявної заборгованості. Суд виходить з того, що згідно наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам, остання становила в липні 2020 року - 2543, 75 грн., в серпні 2020 року - 2543, 75 грн., у вересні 2020 року - 2543, 75 грн. Таким чином з урахуванням відсутності будь-яких сплат з боку відповідача за вказаний період, суд визначає загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів в сумі 3 001,92 грн. та проводить її розрахунок наступним чином: За липень 2020 року: (31 день серпня + 30 днів вересня + 9 днів жовтня) х 25,44 (1% від суми заборгованості 2 543,74 грн.) = 1780,80 грн.; За серпень 2020 року: (30 днів вересня +9 днів жовтня) х 25,44 (1% від суми заборгованості 2 543,74 грн.) = 992,16 грн.; За вересень 2020 року: 9 днів жовтня х 25,44 (1% від суми заборгованості 2 543,74 грн.) = 229,96 грн. Загальний розмір пені: 1780,80 грн.+ 992,16 грн.+ 229,96 грн.= 3 001,92 грн. Так, враховуючи надані позивачем докази та зазначені нею обставини, судом встановлено факт наявності заборгованості зі сплати аліментів за відповідачем, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] , що свідчили б про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості, отже наявні передбачені законом підстави для стягнення з відповідача неустойки(пені). Судом проведено розрахунок, на підставі якого визначено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 3 001 гривня 92 копійки. Враховуючи викладене,\~позов[PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Разом з тим, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена. Враховуючи викладене та

Outcome: partial