Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

08 січня 2020 року на адресу суду надійшов вказаний позов. Як підставу позову позивач зазначає, що він після досягнення повноліття навчається у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. З наведених підстав та з посиланням на приписи ст.199 СК України, позивач просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 від усіх його доходів до закінчення навчання у ВНЗ. Також позивач у судовому засіданні просить суд, з посиланням на приписи ст.196 СК України, стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 43 243,18 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити Відповідач у письмовому відзиві позовні вимог визнав в частині сплати аліментів у розмірі 1/6 від його заробітку. Позовні вимоги стосовно стягнення пені заперечив, оскільки вважає, що йому вона нарахована неправомірно, а заборгованості по сплаті аліментів він не має. Таку позицію відповідача підтримав його представник у судовому засіданні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2004 року №2-8360 2004р. постановлено стягувати з відповідача на користь [PERSON] (матері позивача) аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання цього судового рішення судом був виданий виконавчий лист, який в подальшому примусово виконувався органами державної виконавчої служби (а.с.13-14). З матеріалів справи слідує, що 02 січня 2020 року позивач досяг повноліття, а отже стягнення аліментів на його утримання припинилося (а.с.10). Натомість, як слідує з довідки Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки від 11 жовтня 2019 року №10/3263, позивач є студентом першого курсу факультету інформаційних систем, фізики та математики денної форми навчання за державним замовлення освітнього ступеня «бакалавр». Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с.12). Надаючи правову оцінку вимогам позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з продовженням навчання, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Матеріалами справи підтверджується, що позивач продовжує навчання після досягнення повноліття та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. При цьому, відповідач не заперечує проти надання такої допомоги, а отже визнає, що своїм станом може її надавати. Визначаючи конкретний розмір аліментів, які слід присудити, суд виходить з приписів ст.200 СК України, у якій визначено, що Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В свою чергу, у частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши відомості про відповідача, враховуючи наявність у нього постійного місця роботи, а також перебування на утриманні іншої малолітньої дитини, виходячи із засад справедливості сімейного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частки всіх його доходів і заробітку, оскільки саме такий розмір аліментів буде помірний для відповідача. У зв`язку з цим, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом частково. Стосовно вимог про стягнення пені за заборгованістю по сплаті аліментів, які нараховувалися на користь позивача до досягнення ним повноліття, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16 сформовано таку правову позицію. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Використовуючи вищенаведені правила для обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу довідку-розрахунок від 13 грудня 2019 року №1835, яка складена державним виконавцем Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області Павлович О.О., в межах виконавчого провадження №2462510 (а.с.19-23). У вказаній довідці чітко відображений хід нарахування та сплати аліментів починаючи з вересня 2010 року по травень 2018 року. При цьому складена довідка дозволяє суду здійснити обрахунок за правилами, як це передбачено у вищенаведеній позиції ВП ВС, тобто за кожен місяць сплати аліментів окремо, з визначенням остаточної суми шляхом додавання визначених сум. Так, у четвертому стовбці довідки-розрахунку відображені суми аліментів, яка підлягає стягнення у розрізі кожного місяця, у наступному стовбці - сума сплачених боржником аліментів за цей місяць, а далі - заборгованість за кожним конкретним періодом на кінець відповідного місяця. Такий детальний розрахунок дозволяє суду встановити, конкретний розмір заборгованості за кожен період сплати аліментів, станом на кінець відповідного місяця, що відповідає підходу, який висловлений у вищенаведеній позиції ВП ВС. Враховуючи правило ч.1 ст.196 СК України стосовно того, що розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості, фактично, розмір нарахованої пені відповідає розміру заборгованості станом на кінець кожного місяця зі сплати аліментів, тобто сумам, які наведені у шостому стовбці довідки-розрахунку, оскільки з дня початку нарахування аліментів за кожен місяць окремо, до дня повного погашення відповідачем заборгованості зі сплати аліментів минуло більше ніж 100 днів. Виконавцем сума заборгованості за кожен окремий період сукупно підраховувався у восьмому стовбці довідки-розрахунку, а точніше додавалися значення шостого та восьмого стовбця минулого періоду і це значення переносилося у восьмий стовбець поточного періоду, що дозволяє визначити загальний розмір пені зі сплати аліментів. З наведених підстав слід дійти висновку, що всього за період з вересня 2010 по травень 2018 року відповідачу нараховано пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 43 243,18 грн., що відповідає 100% заборгованості за несплату аліментів, яка вказана в останньому значенні восьмого стовбця довідки-розрахунку (а.с.23). Саме цей розмір пені зі сплати аліментів суд вважає обґрунтованими та належним, а отже задовольняє позовні вимоги в цій частині. Посилання відповідача та його представника на те, що довідка-розрахунок державного виконавця є неналежною, судом до уваги не беруться, оскільки стороною відповідач не надано суду відповідного контррозрахунку, або доказів того, що відповідач сплачував аліменти протягом вересня 2010 - травня 2018 року вчасно та у повному обсязі. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачував судового збору у розмірі 840,80 грн., як особа звільнена від його сплати, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial