Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

09 липня 2019 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Грибан Ж.В. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2000 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2013 року. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. За рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 червня 2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1500 гривень щомісячно. Після досягнення дитиною повноліття відповідач в добровільному порядку кошти на утримання сина, який навчається, не надає. [PERSON] навчається в Технічному коледжі Луцького національного технічного університету з 01 вересня 2017 року на денній формі навчання, стипендії не отримує. Також в позові зазначено, що відповідач, хоч і є особою з інвалідністю 1 групи, обмежень до працевлаштування не має, працює не офіційно, отримує пенсію по інвалідності та заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини протягом часу навчання. З огляду на наведене позивач просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що він є особою з інвалідністю 1 групи, отримує пенсію в розмірі приблизно 800,00 гривень (з урахуванням вже утриманих аліментів), йому протипоказана робота з високим психологічним навантаження. Вказані обставини перешкоджають йому в пошуках постійної роботи. Проживає він разом з непрацездатною матір`ю, яка також є інвалідом. Він здійснює догляд за матір`ю. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що він не працює, його доходи становить лише пенсія по інвалідності, він погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається, в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку. Також зазначив, що крім пенсії по інвалідності, він отримує нерегулярні доходи від періодичного підробітку приблизно 4000 тисячі гривень в місяць. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с. 5, 4). Відповідно до довідки №458 від 04 липня 2019 року [PERSON] навчається в Технічному коледжі Луцького національного технічного університету з 01 вересня 2017 року на денній формі навчання. Термін навчання до 30 червня 2021 року. Форма навчання - державна (а.с.9). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, потребу повнолітньої дитини в матеріальній допомозі в зв`язку з продовженням навчання, матеріальне становище кожного з батьків. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю та фактично перебуває на її утриманні. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до копії довідки про доходи, виданій [PERSON] , який є студентом ТК Луцького НТУ, останній доходів не отримує (а.с.10). Згідно з копією довідки про доходи [PERSON] загальна сума її доходу з січня 2019 року по червень 2019 року становить 70489,23 грн. З довідки №52801 від 15 серпня 2019 року про склад сім`ї встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонеркою, що підтверджено копією пенсійного посвідчення. Також встановлено, що відповідач є особою з інвалідністю 1 групи за загальним захворюванням, отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2019 року становить 5 448 гривень. Враховуючи те, що [PERSON] є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби сина [PERSON] в матеріальній допомозі батьків. На підставі наведеного та враховуючи позиції сторін, потребу повнолітнього [PERSON] в матеріальній допомозі батька в зв`язку з продовженням навчання у вищому навчальному закладі, матеріальне становище позивача, відповідача і самого повнолітнього [PERSON] , стан здоров`я відповідача, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1500 гривень, які слід стягувати з відповідача в користь позивача на утримання сина [PERSON] щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Задоволення цих позовних вимог не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище та відповідає інтересам дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що сторони звільнені від сплати судового збору судові витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial