overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

07 березня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона з відповідачем з 12 вересня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 3 років тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 327169, виданого 12 вересня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 12 вересня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №692. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Норенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

07 березня 2017 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 11.07.2012 року. Посилався на те, що 11 липня 2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 12 852 грн. 99 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1 807 грн. 64 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 9 957 грн. 11 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 588 грн. 24 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 11 липня 2012 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 12 852 грн. 99 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1 807 грн. 64 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 9 957 грн. 11 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 588 грн. 24 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

07 березня 2017 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 20.04.2012 року. Посилався на те, що 20 квітня 2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 068 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 3 100 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 10 128 грн. 94 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 550 грн. 65 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 788 грн. 98 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 20 квітня 2012 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 068 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 3 100 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 10 128 грн. 94 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 550 грн. 65 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 788 грн. 98 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

07 березня 2017 року позивач предявила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 21 жовтня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 949. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, що привело до того, що в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. З лютого 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно п. 10 Постанови Пленуму проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

07 березня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2008 року виконкомом Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки припинені, через втрату взаєморозуміння між подружжям та різними поглядами на життя. З 2016 року мешкають окремо, має іншу сімю. Посилаючись на викладене, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2008 року виконкомом Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 04. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №089664 (а.с. 8). Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні копії свідоцтва про народження дитини серії І-ЖД №165241 сторони від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], яка народилася 08 лютого 2009 року. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися з 2016 року, сумісне господарство не ведеться, позивач має іншу сімю. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог про зміну прізвища на дошлюбне відповідачка не заявляла. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

07 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем [PERSON], 26 вересня 2011 року у виконкомі Обавської селищної ради Мукачівського району, Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони є різними по характеру людьми, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, а тому шлюб існує тільки формально. Від даного шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення в підготовчому судовому засіданні, а також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 26 вересня 2011 року у виконкомі Обавської сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 12 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], а.с.4). Шлюб між ними носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують більше трьох років. Отже, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

07 березня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двої їх спільних дитей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком двох дітей позивача: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 червня 2012 року, копією свідоцтва про народження дитини: серії [NUMBER] від 03 січня 2013 року та не заперечується відповідачем. Діти знаходяться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою квартального комітету комітету №6 від 26 лютого 2018 року №118423. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

07 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №14. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Постійні конфлікти створювали негативну атмосферу в сімї та впливали на виховання сина. Всі намагання зберегти сімю не дали позитивного результату. На теперішній час сім'я фактично розпалась, протягом року не підтримують подружніх стосунків, хоча проживають разом. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до\~ ч. 2 ст. 247\~ ЦПК\~ України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.\~ Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. залишити за нею у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

07 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою в якій зазначає, що за час спільного проживання її батьків [PERSON] та [PERSON] в цивільному шлюбі [INFO] народилася вона. Із-за того, що вказаний шлюб не було зареєстровано, в свідоцтві про її народження в графі батько було записано [PERSON]. 25 жовтня 2002 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] померла її мати, а [INFO] - батько, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарських будівель і споруд на [ADDRESS] Маючи намір прийняти спадщину звернулася до нотаріуса, однак через відсутність документів на підтвердження родинних стосунків із [PERSON] не має можливості це зробити. У зв'язку з цим просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON], [INFO], уродженцем с. Теклине Камінь-Каширського району. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи проти заяви не заперечує і просить розгляд справи провести без її участі, про що подала відповідну заяву. У зв'язку з відсутністю заперечень проти заяви, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст. ст. 200, 206 ЦПК України, враховуючи наявність для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення заяви. Судом установлено та стверджено паспортом громадянина України (а.с. 4), що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Гута-Камінська Камінь-Каширського району, що також вбачається із свідоцтва про народження, де її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. 25 жовтня 2002 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що вбачається із свідоцтва про одруження (а.с. 7), після чого змінила прізвище на [PERSON]. Згідно довідки Клітицької сільської ради Камінь-Каширського району від 05 березня 2018 року №336 (а.с. 10) [PERSON], [INFO], проживав у другому шлюбі із [PERSON], який не був офіційно зареєстрований. За час проживання у цьому шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON], яка постійно була зареєстрована і проживала разом із матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] до дня їх смерті. З цього вбачається розбіжність прізвища батька заявника [PERSON], яке записане у її свідоцтві про народження та прізвища останнього, яке є в дійсності - [PERSON], що ставить під сумнів їх родинні зв'язки. Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту, що [PERSON] є батьком [PERSON] має для заявника юридичне значення, а саме для прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті [INFO] (а.с. 9). Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що дійсно заявник є дочкою [PERSON], який з дня народження доглядав її і виховував та помер в будинку, де вони спільно проживали. З досліджених документів, які знаходяться при справі, та показань свідків суд дійшов висновку, що [PERSON] є батьком [PERSON] Задовольняючи заяву, із заінтересованої особи суд судових витрат не стягує, оскільки, згідно ст. 294 ч.7 ЦПК України, такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved