overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

08 листопада 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з лютого 2016 року, мешкають окремо. Від шлюбу дітей не мають. Однак, відповідач ухиляється від добровільного розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.21). Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення (а.с. 25). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 247927, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини сторони не підтримують з лютого 2016 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище Каганюк. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

08 листопада 2016 року представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що померла 13 червня 2015 року в селі Смолянка Куликівського району Чернігівської області [PERSON] доводиться [PERSON] рідною матірю. У судовому засіданні представник заявника та заявник заяву підтримали та просили задовольнити. Представник Смолянської сільської ради до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, у письмовій заяви просив справу розглядати за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ №259275 від 15 червня 2015 року, [PERSON] померла 13 червня 2015 року (а.с. 4). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,35 га, що розташована на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №262402 від 18.02.2005 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЯ № 155355 батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 24 жовтня 1960 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-УР № 084778. Після реєстрації одруження присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується матеріалами справи та показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] З пояснень заявника та рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 29.06.2016, яким йому визначений додатковий строк для прийняття спадщини померлої [PERSON], убачається, що встановлення факту родинних відносин [PERSON] необхідно для прийняття спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

08 листопада 2016 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області було винесено рішення по справі за позовом МВС України та Національної академії Національної гвардії України до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. 06.01.2017 року до суду надійшла заява прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону, який просить винести додаткове рішення по справі, яким зазначити, стягнути з [PERSON] на користь військової прокуратури Харківського гарнізону судові витрати по справі в розмірі 2061,77 грн. Сторони в судове засідання не з'явились, їх присутність не є обов'язковою.. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 07 серпня 1993 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Макіївка у Донецькій області, актовий запис № 1830. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з січня 2017 року спільне життя з відповідачем припинене, причиною розпаду сімї є різні погляди на подружнє життя. Сімя розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, згідно якої просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 07 серпня 1993 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1830. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 407. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме про те, що [PERSON], який помер 23 травня 2017 року був його батьком. Встановлення даного факту заявнику необхідно для успадкування майна померлого за заповітом, у звязку із тим, що за наявними документами неможливо довести факт родинних відносин із ним, зокрема, в свідоцтві про народження заявника, імя батька зазначено «Фелікс», про те в свідоцтві про смерть імя батька заявника зазначено «Пилип». З огляду на викладене, [PERSON] просить його заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник вимоги викладені у заяві підтримав. Заінтересована особа [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо задоволення вимог [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 23 травня 2017 року в с. Гончариха Старосинявського району Хмельницької області підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про народження заявника, де його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про одруження [PERSON] (імя записано російською мовою «Филлип»), де його дружиною значиться [PERSON], копією заповіту від 11.07.2005 року, в якому [PERSON] заповів земельну ділянку своїм синам [PERSON] та [PERSON], витягами із погосподарських книг по домоволодінню №20 по вул. Центральній в с. Гончариха Старосинявського району де зазначено, що заявник і заінтересована особа [PERSON] проживали разом із головою двору [PERSON], а в подальшому головою двору став значитись [PERSON], копією військового квитка виданого на імя [PERSON], довідкою виданою Старосинявською селищною радою від 30 червня 2017 року №508, де підтверджується факт проживання [PERSON] у будинку №20 по вул. Центральній в с.Гончариха Старосинявського району, довідкою №712 від 18 вересня 2017 року виданою тим самим субєктом про те, що [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він відповідно до договору дарування від 12.09.2012 року є власником на праві приватної власності трикімнатної квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані його батько - [PERSON], [INFO], та брат - [PERSON], [INFO], які вже більше десяти років не проживають за зареєстрованим місцем проживання. Реєстрація відповідачів у даній квартирі створює позивачу незручності, а саме, заважає [PERSON] повноцінно користуватись житловим приміщенням, тому що він не зобов'язаний узгоджувати із [PERSON] та [PERSON] в майбутньому угоди щодо користування і розпорядження квартирою. Крім того, не виключено, що через певний час відповідачі повернуться в квартиру та можуть вимагати надати їм місце для проживання. Позивач в судове засідання не з'явився, однак 10.11.2017 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності у зв'язку із зайнятістю на роботі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 20). Відповідачі у судове засідання не з'явились, проте 10.11.2017 року подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечили проти їх задоволення (а.с. 21-22). За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернувуся до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 17 травня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної державної адміністрації, м. Київ, про що зроблено актовий запис №585. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 травня 1994 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної державної адміністрації, м. Київ, Україна, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №585 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на сина в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Від представника позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності від 03.11.2017, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також просить змінити заявлені позовні вимоги, а саме: стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. Від відповідач [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. В заяві також зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. Судом встановлено, що рішенням Теплицького районного суду від 08.06.2017 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6-7). В сімї народився син - [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони по справі. Син проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, дитина має нормальний стан здоровя, відповідач являючись її батьком, має нормальний стан здоровя, є працездатний, позовні вимоги визнає, тому враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1492 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], вказавши, що домовленості між нею та відповідачем про участь останього в утриманні дітей не досягнуто, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, має дохід оскільки працює нелегально в приватних підприємців, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дітей в розмірі 900 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що між сторонами у виконкомі Шиманівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 17.07.2011 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1 (а.с.5). Від шлюбу народились сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьками яких є сторонни по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 6-7). Діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою Шиманівської сільської ради № 231 від 02.112017(а.с.8), знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працює нелегально у приватних підприємців. Інформації щодо поганого стану його здоров'я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, діти мають нормальний стан здоров'я, відповідач являючись їх батьком, має нормальний стан здоров'я, є працездатний, тому враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1492 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно і до повноліття дітей. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Пулемецької сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS], згідно з технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна від 28 вересня 2017 року. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] в с. Пулемець Шацького району Волинської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, збудований 1963 року, розташований по [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами позивачу. [PERSON] прийняла спадщину у визначений судом додатковий строк. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Однак [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2017 року за №160/02-31. Спадкоємців обов'язкової частки не встановлено. Тому [PERSON] просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач Пулемецька сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Пулемецька сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, щодо задоволення позову не заперечує. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на ім'я [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Тому судовий збір в сумі 504,05 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved