Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

07 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала в селі Залишани Поліського району Київської області. За життя вона не складала заповіт. На праві особистої приватної власності [PERSON] мала домоволодіння в [ADDRESS] та земельну ділянку, яка знаходиться на території Залишанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На вказане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи, вказаний будинок мати позивача отримала у спадщину після смерті своїх батьків. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори. Частину спадкового майна, а саме: земельну ділянку, вона вже успадкувала. У зв'язку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може встановити право власності позивача на спадкове домоволодіння, вона змушена звертатись з даною заявою до суду. Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майн, що залишилось після смерті її матері [PERSON], 1951 р.н., а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою - [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно. Позивач направила до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідачі також направили до суду заяву про те, що позов визнають та просять розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], яке видано Виконкомом Залишанської сільської ради Поліського району Київської області. Згідно свідоцтва про народження матір'ю позивача [PERSON] є [PERSON]. Із свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що дошлюбним прізвищем [PERSON] було прізвище [PERSON]. У довідках Залишанської сільської ради вказано, що згідно по господарської книги № 1 [PERSON] дійсно належав житловий будинок по [ADDRESS] та те, що їй дійсно виділялась земельна ділянка під забудову розміром 0,2500 га в с. Залишани Поліського району. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 5,8095 га для веденя товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори № 43/02-31, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1971 році, а решту наявних біля нього господарських будівель і споруд - в період з 1982 по 2005 роки, колодязь був побудований окремо у 1960 році. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. У зв'язку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що будинок з надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] дійсно належав на праві приватної власності [PERSON] У зв'язку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем [PERSON] на вищевказане нерухоме майно. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Судовий збір був сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved