Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

08.04.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 07.09.2006 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К2НОАК00390019, згідно умов якого, відповідачу було надано кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 19 668,00 доларів США, а також у розмірі 8 734,00 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 0,88% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 05.09.2013. З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], та [PERSON] були укладені договори поруки, згідно яких поручитель та боржник за несвоєчасне або неналежне виконання зобов'язань несуть солідарну відповідальність. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.02.2015 у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 96 840,03 доларів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.02.2015 складає 2 648 574 грн. 82 коп., позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь суму заборгованості у вказаному розмірі. Протягом розгляду справи позивач просив збільшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву, згідно якої просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 14.12.2015 на загальну суму 112 971,78 доларів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.12.2015 складає 2 695 506 грн. 67 коп. 07.10.2015 через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача [PERSON] до позивача ПАТ «КБ «Приватбанк», в якому просить визнати договір поруки №К2НОАК00390019/1 від 07.09.2006, укладений між нею та ПАТ «КБ «Приватбанк». Вимоги мотивує тим, що ПАТ «КБ «Приватбанк» не пред'явив до поручителя вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором протягом шести місяців з дня настання строку виконання договору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечив, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити у його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що порука [PERSON] є припиненою, оскільки шестимісячний строк, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав сплинув. За вказаних підстав також просила задовольнити зустрічний позов. Суд, заслухавши думку представника позивача та представника відповідача [PERSON], на підставі ст. 169 ЦПК України, визнавши причини неявки відповідачів [PERSON] та [PERSON] неповажними, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача [PERSON], з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, 07.09.2006 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К2НОАК00390019, згідно умов якого, відповідачу було надано кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 19 668,00 доларів США, а також у розмірі 8 734,00 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 0,88% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 05.09.2013. ( а.с.64-66) З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 07.09.2006 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №К2НОАК00390019/1, згідно умов якого передбачено, що у відповідності з цим договором поручитель зобов'язаний солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. (а.с.67-68) Крім того, з метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 07.09.2006 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №К2НОАК00390019/2, згідно умов якого передбачено, що у відповідності з цим договором поручитель зобов'язаний солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. (а.с.66-67) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 2.2.4 вказаного кредитного договору, позичальник зобов'язаний погашати кредит в порядку, сумі та строки, передбачені п.1.1, 2.3, 3 цього договору. Відповідно до п.2.2.2 вказаного кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1., 3.2. даного договору. Відповідно до п.2.2.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити Банку винагороду і комісію відповідно до п.1.1 і п.6.2. даного договору. Разом з тим, взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, зокрема: з погашення суми кредитів, процентів відповідачем [PERSON] не були виконані, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість за кредитним договором станом на 14.12.2015 становить 112 971,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (1долар=23,86) складає 2 695 506 грн. 67 коп., у тому числі: 18 095,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 341 751 грн. 95 коп.- заборгованість за кредитом, 22 686,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 541 290 грн. 82 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3856,81 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 92 023 грн. 49 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 68333,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1 630 440 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. (а.с.140-145) Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Та обставина, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту, відсотків та пені за кредитним договором в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 112 971,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (1долар=23,86) складає 2 695 506 грн. 67 коп. обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги до поручителів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.2, 4 договорів поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором та відповідає перед Банком в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Відповідно до п.6 вказаних договорів поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі п'ять календарний днів з моменту отримання вимоги, зазначеної у п.5 цього договору. Повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом ( за адресою, що вказана у договорі) чи надано особисто поручителю. Разом з тим, належних та достатніх доказів, які б підтвердили направлення та отримання поручителями [PERSON] та [PERSON] повідомлення про невиконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором і необхідності їх виконання поручителями суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У відповідності до п.11 договорів поруки дія цих договорів закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору. Оскільки договорами поруки строк їх дії в розумінні ч.2 ст. 252 ЦК України не встановлено, а визначено повним виконанням, суд вважає, що до правовідносин сторін підлягає застосуванню наведене вище положення другого речення ч.2 ст. 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно роз'яснень Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Аналогічна позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду України у справі №6-53цс14 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.1.1. кредитного договору щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у суму 406,51 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості останній черговий платіж був здійснений 16.04.2009. Відповідно до п.12 договорів поруки порука за цими договорами припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Враховуючи викладене, у ПАТ «КБ «Приватбанк» виникло право вимоги дострокового погашення заборгованості за кредитним договором до відповідачів з 16.04.2014. Як встановлено судом, позивач протягом дії договору поруки не звертався з позовом до поручителів [PERSON] та [PERSON] З даним позовом позивач звернувся до суду, згідно штемпеля на конверті 08.04.2015, тобто через 11 місяців 22 дні від дня настання строку виконання основного зобов'язання, визначеного кредитним договором та договором поруки, а саме 16.04.2014. Іншого судом не встановлено. Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з положень ч. 4 ст.559 ЦК України, Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012, суд дійшов висновку, що на час пред'явлення позову до суду в квітні 2014 року порука [PERSON] та [PERSON] вважається припиненою, оскільки шестимісячний строк, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав - сплинув 16.04.2014. Позивачем суду інші дані та докази не надані, іншого договором поруки між сторонами не визначено та судом не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає у зв'язку з його безпідставністю. Що стосується вимог зустрічного позову, суд вважає що останні не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлений факт припинення поруки відповідачів [PERSON] та [PERSON] на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України. У зв'язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп., що документально підтверджено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial