Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

07 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його суму боргу за договором позики від 22.10.2017 року у розмірі 100\~000 грн. та судові витрати, понесені ним за звернення до суду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2017 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] був укладений договір позики, який був написаний власноруч відповідачем по справі, згідно якого, він передав у борг суму 100\~000 гривень, та який відповідач зобов`язалась йому повернути через 2 місяці, тобто після 22.12.2017 року. Свої зобов`язання відповідач [PERSON] не виконала, борг не повернула. Він, як в усній так і в письмовій формі звертався до відповідача з питання повернення грошей, але відповідач ігнорує його звернення, та в усній формі повідомила, що розписка це не документ, згідно якого вона повертати борг. Відповідач звертався з заявою до відповідача про вимогу повернути йому борг, яка була надіслана на адресу відповідача 07 травня 2018 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2018 вказана цивільна справа розподілена судді Радченко Л.А. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2018 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 15.08.2019 на підставі розпорядження в. о. керівника апарату Артемівського міськрайонного суду № 430 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з відставкою судді Радченко Л [PERSON] згідно рішення ВРП від 16.07.2019 та справа передана для розгляду судді Шевченко Л.В. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду донецької області від 19.08.2019 вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Топчийов Є.В. в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову та просили його задовільнити. Позивач [PERSON] надав суду пояснення про те, що відповідач [PERSON] попросила у нього в борг 100\~000 гривень, він дав їй в борг вказану суму, але попросив написати розписку, при цьому були присутні її чоловік та запросили свідка на ім`я [PERSON] . Гроші передав саме їй, приніс в пакету гроші, які до цього ним були отримані в банку в якості ви нагороди за поранення. Він віддавав 5 пачок в банківській упаковці по 200 грн. В одній пачці було 20000 грн. Гроші їй були потрібні для купівлі товару, а саме вона мала їхати в Одесу за цитрусовими. Він просив повернути її гроші, але до теперішнього часу гроші йому так ніхто і не повернув. Через вказані обставини, у нього не відбулась угода з купівлі будинку. До Пасхи 2018 року він попросив повернути йому гроші, але [PERSON] їх не повернула. Вони хотіли придбати будинок, але угоду не змогли укласти у зв`язку з тим, що відповідач позику не повернула. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Негодуйко Г.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що договір позики грошей з [PERSON] вона не укладала, грошей від [PERSON] не отримувала. Гроші від [PERSON] отримував [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , а вона тільки написала розписку, бо той не вміє писати. Просить в задоволенні позову просить відмовити. [PERSON] також повідомила, що [PERSON] попросив в неї розписку, бо він хотів її показати своїй матері щоб підтвердити, що гроші віддав знайомій людині. Ми знаємо один одного давно. [PERSON] не вважає себе належним відповідачем по справі. Вона заперечує, що гроші взяла для себе, вказує, що гроші брав в борг [PERSON] , який був допитаний в судовому засіданні 04.10.2019 року у якості свідка, пояснив суду про те, що [PERSON] він знає майже три роки, вони добре один одного знають, разом відпочивали та випивали. Коли він витратив багато грошей на ремонт автомобіля, Карпинський йому запропонував зайняти грошей, поїхав кудись та через деякий час привіз червоний пакет в якому було 100\~000 грн. різними купюрами по 200 грн. 100 грн., 50 грн. Пройшло два місця, і він запропонував написати йому розписку, а оскільки він писати не вміє, то розписку написала замість нього [PERSON] . Він разом з Карпинським їздив в Добропілля за яблуками. Вказану суму грошей він взяв в нього особисто. Свідок також пояснив, що він готовий віддавати гроші, пропонував віддати йому 30000 грн., але той відмовився, бо хоче отримати одразу всю суму. На такі пояснення свідка [PERSON] повідомив, що гроші давав особисто [PERSON] і хоче, щоб йому повернули всі гроші , а тому просить позов задовольнити. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтями\~1,\~2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що згідно з розпискою від 22 жовтня 2017 року [PERSON] взяла в борг гроші у [PERSON] в сумі 100\~000 (сто тисяч) гривень. Зобов`язується повернути через 2 місяці. Паспорт [NUMBER] , виданий 11.10.2006 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області (арк.с.5). Відповідно до заяви від 07.05.2018 року (а.с.3), яка направлена поштою 07.05.2018 року, позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, ? незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Саме до такого зводиться правові позиції, висловлені Верховним Судом України в постановах: від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13, від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. Так, постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Для того щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527?545 Цивільного кодексу України). За змістом статті 526 Цивільного кодексу України належне виконання зобов`язання це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Однією з умов належного виконання зобов`язання є його виконання належними суб`єктами. Частина перша статті 510 Цивільного кодексу України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У частині 1 ст. 527 Цивільного кодексу України сформульовано загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний особисто виконати зобов`язання, а інша сторона (кредитор) повинна особисто прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ч. 2 ст. 527 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання належним боржником або прийняття виконання належним кредитором визнається і у випадках здійснення цих дій уповноваженими особами. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] мали місце договірні відносини, тобто із розписки, підписаної [PERSON] 22 жовтня 2017 року, чого вона не заперечує та не оспорює, вбачається, що вона взяла на себе зобов`язання повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000 грн. через 2 місяці, що підтверджується оригіналом розписки від 22.10.2017 року, наданої для огляду в судовому засіданні (а.с.5). Встановлюючи справжню правову природу укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про укладення договору позики, оскільки договір містить зазначення, що відповідач отримав позику, зазначена дата отримання коштів, а також дата повернення грошових коштів. Відтак [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів за розпискою від 22 жовтня 2017 року. 07.04.2018 року [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено письмову заяву, про повернення позики в розмірі 100000 (сто) тисяч гривень шляхом надіслання рекомендованого листа через Українське Державне підприємство поштового звязку «Укрпошта». Даний рекомендований лист було вручено особисто отримувачу 20.04.2018 року (а.с.3-4). Всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі надані докази, суд вважає, що позивач правомірно вимагає повернення суми позики та на підставі викладеного, вважає, що [PERSON] не виконала умов договору позики від 22.10.2017 р. і до даного часу не виконує його умови, тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Враховуючи,\~що позовні\~вимоги були\~задоволені в\~повному обсязі,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~необхідно стягнути\~сплачений при\~поданні позовної\~заяви судовий\~збір в\~розмірі 1000,00\~грн.,\~сплата якого\~підтверджується платіжним\~дорученням від\~07.05.2018(арк.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved