Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

09 серпня 2019 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що 01.09.2006 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін склалося невдало із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, сімейні відносини та ведення домашнього побуту. З часом вони втратили порозуміння між собою. За таких обставин у них зникло почуття поваги та любові один до одного і це стало основною причиною розпаду їхнього шлюбу. З травня 2018 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного побуту, мають роздільні бюджети та проживають в різних місцях. Зараз кожен з них живе своїм життям, своїми інтересами і в подальшому на примирення вони не згодні. Подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 26.09.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання. 10.02.2020 року позивач [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу, справу просив розглядати без його присутності. 10.02.2020 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, зазначила, що підтримує позовні вимоги, щодо майнового спору питання буде вирішено в окремому провадженні, питання щодо стягнення аліментів буде вирішено в найближчий час. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача вбачається, що кожен з подружжя живе своїм життям, своїми інтересами, подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного побуту, мають роздільні бюджети та проживають в різних місцях. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved