Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

08.07.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який страждає на хронічне психічне захворювання: важку розумову відсталість та є інвалідом першої групи з дитинства, що підтверджується довідкою №628141 до акта огляду медико-соціальної експертної комісії міжрайонної психіатричної МСЕК №2. Дане захворювання [PERSON] призводить до того, що він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує як медичного нагляду, лікування, так і постійної сторонньої допомоги, контролю. Заявник, як мати, фактично здійснює опікунство над сином, надає йому постійну допомогу у веденні господарства, здійснює постійне повне його обслуговування, має належні житлово-побутові умови для догляду за ним, за адресою їх проживання: [ADDRESS] , тобто реалізацію ним його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. [PERSON] призначена пенсія по інвалідності, але для її отримання необхідне встановлення над ним опіки та призначення опікуна, так як він досяг повноліття, і в силу хвороби не може самостійно забезпечити здійснення своїх немайнових та майнових прав і інтересів. Матеріальні витрати заявника полягають у тому, що їй необхідно доправляти сина до лікаря-психіатра, придбавати ліки, одяг. В зв`язку із викладеним, заявник [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , який народився [INFO] в м. Синельникове Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , недієздатним; встановити над [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , яка є його матір`ю. До початку проведення судового засідання заявник [PERSON] надала суду заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи без її присутності. Представником заінтересованої особи - Водяницькю Л .Г. надано суду заяву про відсутність заперечень та розгляд справи за відсутності представника виконавчого комітету. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до копії Довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №628141 Обласного центру «Медико-соціальної експертизи», оригіналу медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] . встановлено, що [PERSON] , [INFO] , при первинному огляді 03.07.2019 року, має інвалідність з дитинства, безстроково, першої групи Б, без встановлення чергового переогляду. Щодо умов та характеру праці, вказано, що [PERSON] не може виконувати ніякі види праці. Потребує постійного (контрольованого) стороннього нагляду та догляду (а.с.6). В матеріалах справи знаходиться висновок Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради судово-психіатричної експертизи №123 від 24.09.2019 року, яким встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 28-29). Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Сім`ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а ч. 4 даної статті визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданою 25 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5) встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а довідкою, виданою Синельниківським міським комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора-1» від 08.01.2019 року, підтверджено, що [PERSON] , 1972 року народження, та [PERSON] , 2001 року народження, є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З викладеного вище встановлено, що заявник [PERSON] є кровним членом сім`ї, а саме матір`ю [PERSON] . Згідно до положень ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. В зазначеній статті окреслено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною до яких віднесено, що недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою несе її опікун (стаття 1184 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року, останнім надано суду подання щодо доцільності призначення громадянки [PERSON] , опікуном над хворим сином [PERSON] , [INFO] . Беручи до уваги те, що [PERSON] , як особа, яка потребує опіки, фактично проживає за однією адресою із заявником [PERSON] , яка є його матір`ю, і яка просить суд призначити її опікуном, опіку можливо встановити за адресою їх реєстрації, а саме: [ADDRESS] , що узгоджується із положенням ч. 1 ст. 62 ЦК України. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею ст. 67 ЦК України передбачені права та обов`язки опікуна, а саме: опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, має право вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного. Статтею 68 ЦК України закріплено, що опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов`язуватися від його імені порукою. Згідно ч. 1 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передавати його за договором в управління іншій особі. Згідно ст. 74 ЦК України, якщо у особи, над якою встановлено опіку, є майно, що знаходиться в іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна. Опіка над майном встановлюється також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, беручи до уваги наявність психічного захворювання особи, яка визнається судом недієздатною, а саме [PERSON] , яке він має з дитинства, суд вважає необхідним та обґрунтованим визначити максимальний строк дії рішення суду у даній справі, після набрання ним законної сили, який становить два роки, що не суперечить вимозі ч. 6 ст. 300 ЦПК України. Роз`яснити учасникам справи, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення дворічного строку дії рішення суду, яке набрало законної сили (ч. 7 ст. 300 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved