Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

08.09.2014 року [PERSON] звернувся в суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, до закінчення ним навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є його батьком. Шлюб між його батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу він проживає разом із матір'ю. Він навчається у Міжнародному науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая у м. Краматорську, є студентом п'ятого курсу, денної форми навчання, на платній основі, строком навчання з 05.06.2014р. по 30.11.2015р. Матір не може надавати йому матеріальну допомогу в достатньому розмірі, оскільки змушена годувати, сплачувати комунальні витрати та кредит. Просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частку від усіх видів доходу щомісячно, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Третя особа в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним, про що свідчить підтвердження про вручення документів у тому числі й сповіщення про час судового розгляду, яке виконане у порядку, визначеному ст.11 Конвенції про правову допомогу і правові відношення по цивільним, кримінальним, сімейним справам, укладеної у Мінську 22 січня 1993 року. Суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, з тих підстав, що відповідач при допиті у якості відповідача не пояснив суду та не надав доказів з яких підстав він не може бути присутнім у судовому засіданні. Суду не надав пояснень про причини його неявки до суду. Його плани бути присутнім у суді нічим не підкріплені. Враховуючи положення ст.77 ЦПК України, де йдеться про те, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, а у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони на інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача, який був допитаний компетентним судом й надав суду заперечення проти позову та письмові докази в обґрунтування заперечень проти позову. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.189 СК України, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 СК України. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що згідно контракту №72К-2014 від 05.06.2014р., [PERSON] навчається у Міжнародному науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая у м. Краматорську, є студентом п'ятого курсу, денної форми навчання, на платній основі, строком навчання з 05.06.2014р. по 30.11.2015р., за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Магіст» за галуззю та спеціальністю «Право. Правознавство». Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є відповідач - [PERSON]. Як убачається з позову відповідач, матеріальну допомогу на утримання сина надавав за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 09.2012р. з 28.07.2011р. по 30.06.2014р. Сторони у добровільному порядку не уклали договір про сплату аліментів на дитину. Аналізуючи матеріальне становище позивача, виходячи з наданих суд позивачем доказів, суд приходить до висновку, що дитина потребує допомоги батька. Платник аліментів, а саме: [PERSON] відповідно до письмових заперечень позов не визнав та суду пояснив, що він працює перебуває на посаді інженера по нагляду за будівництвом у Державному унітарному підприємстві Ямало-Ненецького автономного округу «Управління з будівництва газопроводів та газифікації автономного округу», отримує заробітну плату у розмірі окладу 25783,00 рублів. Знімає житлове приміщення за договором найму №45/2015 від 01.04.2015р. та мешкає за адресою: [ADDRESS], яке оплачує за власний рахунок. Він дійсно є батьком позивача [PERSON] На теперішній час з свого заробітку проводить виплати за виконавчими листами двом неповнолітнім дітям від іншого шлюбу, має іпотечне зобов'язання перед банком, також надає матеріальну допомогу своїм батькам похилого віку, які проживають в зоні АТО у м. Артемівську Донецької області. За рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 09.2012р. надавав матеріальну допомогу (сплачував аліменти на утримання сина [PERSON].) з 28.07.2011р. по 30.06.2014р. на час його навчання, які сплачені у повному обсязі. На теперішній час він не може сплачувати аліменти на користь позивача через всі зобов'язання, які в нього маються, тому просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вивчивши докази по справі, суд вважає, що він може надавати допомогу своєму сину. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, позивача, третьої особи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 1/8 частини від його доходу, до закінчення позивачем навчання. Суд вважає, що цей розмір аліментів, виходячи з доходу та матеріального становища батька буде сприяти забезпеченню потреб сина. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивача повинен бути з 08.09.2014 року, тобто з дня пред'явлення позову /а.с.1/. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: partial