Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

07.11.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про порушення своїх прав як власника квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зі сторони її сина [PERSON] , так як останній більше 20 років не проживає у вказаному житловому приміщенні, участі в утриманні та обслуговуванні квартири не бере, житлове приміщення залишив добровільно. Факт відсутності відповідача за вищевказаною адресою створює для позивача проблеми щодо оформлення субсидії, що порушує її права як власника вказаної квартири. Відтак вважає, що відповідач втратив право на користування її житлом. Ухвалою суду від 15.11.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просив суд позовні вимоги задовольнити, вказав що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності до положень ст.ст.280-281 ЦПК України, суд 23.01.2020 року, за згодою представника позивача, протокольною ухвалою суд постановив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження відповідача [PERSON] серії [NUMBER] від 29.04.1974 року, вбачається, що його матір`ю є позивач по справі [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Ізяславської міської ради від 29.10.2019 року №5039 встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] , зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять: син [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 07.09.2012 року №35426664 та свідоцтвом про право власності на житло від 13.01.1999 року, дублікат якого видано 07.09.2012 року. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Допитані в судовому засіданні окремо один від одного свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, підтвердили, що з 80-х років знайомі з позивачем та її синами. Підтвердили, що останній раз бачили відповідача в 1993 1994 роках, після того як [PERSON] , як зазначають останні, поступив до військового училища в м.Рязань, Росія, через що залишив добровільно вказану квартиру. Факт відсутності відповідача за вказаною адресою з 1998 року підтверджено актом від 30.10.2019 року, який складений депутатом міської ради [PERSON] , в присутності вищезазначених свідків. Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~самостійно покинув\~та не\~проживає понад\~один рік\~за місцем\~своєї реєстрації\~у квартирі,\~яка є\~власністю позивача,\~а тому\~суд вважає,\~що він\~втратив право\~на користування\~вказаним жилим\~приміщенням з підстав, передбачених ст.405 ЦК України. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК кожна\~сторона зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~За наведених\~обставин вимоги\~позивача доведені\~належними та\~допустимими доказами,\~в зв`язку\~з чим\~підлягають до\~задоволення. Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, суд вважає необхідним в силу ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved