Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На підставі договору дарування від 11 червня 2014 року власником житлового будинку стала дочка [PERSON] - [PERSON] За цією адресою також зареєстрована [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON], та по 13 липня 2016 року були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на те, що позивачами були понесені витрати на утримання будинку, його ремонт та на оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили стягнути в рахунок витрат за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів на користь [PERSON] за період з листопада 2013 року по червень 2014 року з кожного відповідача по 59 грн. 76 коп., та на користь [PERSON] за період з липня 2014 року по липень 2016 року з [PERSON] - 268 грн. 78 коп., з [PERSON] - 306 грн. 13 коп., з [PERSON] - за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року - 829 грн. 56 коп., а також стягнути витрати на утримання будинку згідно товарних чеків за період з вересня 2015 року по жовтень 2016 року на користь [PERSON] з [PERSON] та з [PERSON] - по 1237 грн. 03 коп. з кожного та з [PERSON] - 5579 грн. 78 коп. (а.с. 146, 147). Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року, яка набрала законної сили 17 квітня 2017 року, провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів за період з листопада 2013 року по серпень 2015 року та витрат з утримання житлового будинку згідно товарних чеків за період з вересня 2015 року по червень 2016 року, - закрито. Після цього, позивачка [PERSON] знову уточнила позовні вимоги та просила стягнути на свою користь витрати за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів: з [PERSON] та з [PERSON] - по 184 грн. 68 коп. з кожного, з [PERSON] - 526 грн. 66 коп., витрати на утримання будинку та земельної ділянки: з [PERSON] та з [PERSON] - по 60 грн. 80 коп., з [PERSON] - 5163 грн. 00 коп. Позовні вимоги [PERSON] залишено без змін. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. [PERSON] пояснила, що відповідачка [PERSON] є її рідною сестрою, а [PERSON] і [PERSON] - її племінниками, тому вона вважає їх членами своєї сім'ї, які на підставі ст. 156 ЖК України повинні нести витрати на утримання будинку і прибудинкової території та проведення ремонту. Також зазначила, що в будинку зареєстровані та постійно проживають її батьки [PERSON] та [PERSON] Підтвердила, що відповідачі у 2015-2017 роках в будинку не проживали, але зберігаються деякі речі [PERSON] Відповідачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] і [PERSON], позов не визнала, посилаючись на те, що вони в будинку не проживають, а тому не повинні нести витрати на ремонтні роботи, які проводяться власником будинку [PERSON], та членами сім'ї якої вони не являються. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. На підставі договору дарування від 11 червня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Очаківської державної нотаріальної контори Чорною Л.С., зареєстрованим в реєстрі № 380, [PERSON] подарував, а позивачка [PERSON] прийняла у дар житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13, 14). Як вбачається з копії будинкової книги, відповідачі були зареєстровані за вказаною вище адресою: відповідачка [PERSON] - з 25 лютого 2009 року, відповідач [PERSON] - з 18 грудня 2006 року, відповідачка [PERSON] - з 15 листопада 2006 року, малолітня дитина останньої [PERSON] - з 03 червня 2016 року. Також в будинку зареєстровані та проживають з 18 квітня 1975 року колишній власник будинку [PERSON] та [PERSON], які є батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15-19). Рішенням Очаківського міськрайонного суду від 12 травня 2016 року, яке набрало законної сили 04 липня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] визнані такими, що вратитили право користування зазначеним житловим будинком (а.с. 139-142). Вказаним судовим рішенням встановлено, що будинок ніколи не був місцем постійного проживання для [PERSON], а [PERSON] проживала в ньому лише кілька місяців у 2013 році та вони не є членами сім'ї нового власника будинку - [PERSON] Також судом встановлено, що договір користування житловим будинком між новим власником будинку [PERSON] та відповідачами не укладався. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вищевказані обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 13 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зняті з реєстрації за вищевказаною адресою, що підтверджується відмітками у будинковій книзі та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 151 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачений обов'язок власника по забезпеченню схоронності жилого будинку, проведення за свій рахунок поточного та капітального ремонту, утримання в порядку прибудинкової території. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку, при цьому повнолітні члени сім'ї зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та проведенню ремонту. Згідно зі ст. 160 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч. 2, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підтвердження витрат на утримання будинку та проведення ремонту позивачкою [PERSON] надано копії товарних чеків та накладних про придбання нею у період з липня 2016 року по жовтень 2016 року будівельних матеріалів та обладнання на загальну суму 8256 грн. 39 коп. (а.с. 51, 53-59, 136). Згідно розрахунку позивачки, вона розподілила вказані витрати на всіх зареєстрованих в будинку осіб та на себе. Доводи позивачки про обов'язок відповідачів, як членів її сім'ї, приймати участь у цих витратах суд вважає безпідставними, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не є власниками зазначеного житлового будинку, не користуються ним та не проживають у ньому, а тому підстави вважати, що вони є членами сім'ї [PERSON], відсутні. Відомостей про укладення між сторонами будь-яких угод щодо участі у витратах, понесених на ремонт житлового будинку, матеріали справи не містять. Крім того, надані позивачкою товарні чеки та накладні щодо придбання будівельних матеріалів та обладнання не містять інформації про те, кому вони видані та не підтверджують факт використання придбаних товарів для ремонту саме цього будинку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачкою та її представником не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження обов'язку відповідачів відшкодувати витрати на утримання житлового будинку, а тому позовні вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити. Разом з тим, суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення витрат на вивезення твердих побутових відходів, оскільки дані витрати нараховуються на число зареєстрованих в будинку осіб, а тому ці особи мають нести витрати на оплату послуги. При цьому, надані позивачкою квитанції про сплату даної комунальної послуги містять суперечливі відомості щодо кола зареєстрованих у будинку осіб або мають незастережені виправлення (а.с. 20-38). За таких обставин суд приймає до уваги довідку комунального підприємства Очаківської міської ради «Очаківський комбінат комунальних підприємств» від 16 лютого 2017 року № 118 про фактичне нарахування та сплату послуги, відповідно до якої кількість осіб, на яких проводилось нарахування послуги, змінювалось (а.с.112, 113). Так, з вказаної довідки вбачається, що у період з листопада 2013 року по травень 2014 року послуга нараховувалась на дві особи, якими згідно встановлених судом обставин, є постійні мешканці будинку [PERSON] та [PERSON], а тому підстави для стягнення з відповідачів на нарахованих сум відсутні. На користь колишнього власника будинку [PERSON] слід стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 7 грн. 47 коп. послуги лише за червень 2014 року. На користь [PERSON] слід стягнути з [PERSON] та з [PERSON] по 94 грн. 38 коп. (15,73 грн. х 6 міс.) з кожного, в рахунок відшкодування витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів за період з лютого 2016 року по липень 2016 року. З [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на сплату даної послуги за період з лютого 2016 року по грудень 2016 року, нарахованої на неї та її малолітню дитину [PERSON] у розмірі 346 грн. 06 коп. (15,73грн. х 2 х 11 міс.), за вирахуванням сплати, проведеної нею згідно квитанції від 20 січня 2017 року у розмірі 126 грн. 84 коп., (а.с. 106), тобто 219 грн. 22 коп. Позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір: [PERSON] - у розмірі 14 грн. 40 коп., [PERSON] - 625 грн. 60 коп.- Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме: з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] - по 00 грн. 60 коп. з кожного; з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 9 грн. 60 коп. з кожного; з [PERSON] на користь [PERSON] - 22 грн. 19 коп.

Outcome: partial