Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

07 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення надміру виплаченої суми щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 10275,79 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 15.10.2014 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради (далі - Управління) звернулася [PERSON] (далі - відповідач) з заявою про призначення грошової допомоги. Допомога була призначена з 15.10.2014 по 14.04.2015 у розмірі 442,00 грн., з 14.04.2015 по 15.10.2015 у розмірі 442,00 грн., 24.04.2015 по 23.10.2015 у розмірі 442,00 грн., з 24.10.2015 по 23.04.2016 у розмірі 442,00 грн., з 15.04.2016 по 14.10.2016 у розмірі 442,00 грн. В результаті проведеної перевірки даних, наданих заявником, встановлено, що відповідач надала неправдиву інформацію про житлові приміщення, які перебувають у її власності та було виявлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину має житло за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS]. Таким чином, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» №505 від 01 жовтня 2014 року грошова допомога відповідачу взагалі не повинна була призначатися. Враховуючи зазначене, виникла переплата допомоги з 15.10.2014 по 30.09.2016 у розмірі 10275,79 грн., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Логінов Д.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, однак пояснила, що при зверненні за допомогою їй не було роз'яснено, що вона повинна повідомити про відсутність нерухомого майна саме в неї, а не у членів її сім'ї, як це зазначено в заяві. Суд, вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 15.10.2014 відповідач ([PERSON] - до реєстрації 20.01.2015 шлюбу мала прізвище [PERSON]) звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті ради із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується копією відповідної заява, яка міститься в матеріалах справи. У зазначеній заяві відповідач не зазначила про наявність в неї житла на території України. Згідно копії довідки №1210000069 від 15 жовтня 2014 року встановлено, що відповідач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення. Крім того, 18.02.2015, 12.05.2015, 04.11.2015,15.04.2016 відповідач зверталася до позивача із заявами про продовження їй виплат щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується копіями відповідних заяв, які містяться в матеріалах справи та у вказаних заявах, зазначила, що зміни, що впливають на призначення грошової допомоги відсутні, чоловік власного житла не має. Згідно копії довідок від 06 жовтня 2016 року встановлено, що відповідачу Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради була нарахована з жовтня 2014 року по вересень 2016 року (включно) допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 10275,79 грн. Відповідач в судовому засіданні визнала, що нею було отримано від позивача щомісячну адресну допомогу, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 10275,79 грн. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта встановлено, що на праві приватної власності відповідачу з 23.04.2014 належить 1/3 частка будинку [ADDRESS] та 1/9 частка квартири [ADDRESS]. Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до п.11 вищезазначеного порядку, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідач добровільно вказану суму позивачу не повернула. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved