Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

08.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], померла 24.06.2015 року, є матірю [PERSON], РНОКПП [NUMBER], місце проживання: 68600, [ADDRESS], визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 5/72 часток житлового будинку з господарськими\~ будівлями та надвірними спорудами, що входять до складу квартири №6, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Грецька, буд. 20, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його матері [PERSON]. 24.06.2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 5/72 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що входять до складу квартири № 6, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Грецька, буд. 20. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутні документи, що підтверджують родинний звязок спадкодавця зі спадкоємцем та відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 5/72 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кірова, буд. 20 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №1109, виданого 05.11.2007 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Одеської області. Розпорядженням [PERSON] міського голови «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїлі Одеської області» від 19.02.2016 року № 57 вулицю «Кірова» перейменовано у вулицю «Грецька». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 419634 від 25.06.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 24.06.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 5/72 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Грецька, буд. 20. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49457461 від 13.10.2017 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 24.06.2015 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється син [PERSON], що підтверджено записом акта про народження №2683 від 27.11.1956 року складеного бюро запису актів громадянського стану м. Одеса, записом акта про одруження №57 від 11.02.1964 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Філонова» та показаннями, допитаної в якості свідка [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено записом про реєстрацію місця проживання в будинковій книзі на обєкт нерухомості розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Грецька (колишня назва Кірова), 20. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] №531/02-14 від 13.10.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні документи, що підтверджують родинний звязок спадкодавця зі спадкоємцем та відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], померла 24.06.2015 року є матірю [PERSON], РНОКПП [NUMBER], місце проживання: 68600, [ADDRESS]. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved