Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

08 жовтня 2020 року до суду КС «Партнер» в особі голови правління Кредитної спілки «Партнер» Грузіної О.Ю. подано позовну заяву, в якій вона, посилаючись на ст. ст. 509, 525-526, 530, 553-554, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про споживчий кредит № 119/18 від 21 серпня 2018 року в сумі 6787,90 гривень, а саме 3466, 61 гривень - залишок боргу за кредитом; 1587, 98 гривень - нараховані проценти станом на 08.10.2020 року; 1733, 31 гривні - нарахований штраф згідно з п. 7.3. Договору та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 21 серпня 2018 року між Кредитною спілкою «Партнер» та членом Кредитної спілки «Партнер» [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 119/18. Згідно з п. 1.1. Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10 000 гривень. Отримання грошових коштів підтверджується видатковим ордером № 247 від 21.08.2018 року. Відповідно до п. 2.1. Договору кредит відповідачу було надано строком на 549 днів, тобто до 21 лютого 2020 року включно. Згідно з п. 3.5. Договору позивач та відповідач домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка платежів, який є додатком № 1 до Договору. Окрім того, згідно з п. 5.1.3 Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом, згідно до графіка платежів. Відповідно до частини б) п. 5.4.3. Договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку, якщо відповідач затримав сплату частини кредиту або процентів на строк, що перевищує один календарний місяць. На день подання позовної заяви про стягнення боргу за Договором, сума боргу за кредитом становить 3466,61 гривень, за процентами - 1587,98 гривень, що в сумі складає 5054,59 гривень. Останній платіж відповідачем було здійснено 09.12.2019 року в сумі 500 гривень ( в тому числі 322,99 гривень на погашення простроченої суми кредиту та 177,01 гривень на погашення простроченої суми процентів). Після цього платежу в рахунок погашення кредиту та процентів ніяких надходжень не було. Зобов`язання відповідача за Договором були забезпечені Договором поруки № 119/18-п від 21 серпня 2018 року, укладеного між позивачем та [PERSON] . У відповідності до п.1.1 Договору поруки № 119/18-п від 21 серпня 2018 року відповідач взяла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати за виконання зобов`язань відповідача. Позивач намагався врегулювати спірні питання до передання спору в суд, неодноразово звертався до відповідачів з проханням здійснити оплату поточної заборгованості по основній сумі кредиту та нарахованих процентах за користування кредитом. На адресу обох відповідачів 01.08.2019 року, 06.11.2019 року, 27.01.2020 року були надіслані рекомендовані листи з вимогами про погашення простроченої суми основного боргу та процентів, однак жодних дій з погашення боргу вчинено ними не було. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не бажає добровільно погасити існуючу поточну заборгованість по отриманому кредиту та проценти за його використання, а відповідач [PERSON] не бере на себе зобов`язання перед позивачем відповідати по зобов`язанням відповідача, позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 23 жовтня 2020 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 18 листопада 2020 року. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року відкладено судовий розгляд справи на 16 грудня 2020 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, [PERSON] не надала. Клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшла. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2018 року між Кредитною спілкою «Партнер» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 119/18 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно з п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 10 000 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Як зазначено у п. 2.1 цього Договору, кредит надається строком на 549 днів від дати отримання позичальником кредиту. Відповідно до п. 2.8. Договору кредит надається на умовах періодичної сплати процентів і періодичної сплати рівних часток основної суми кредиту, які розраховуються шляхом ділення загальної суми наданого кредиту на кількість періодів користування кредитом. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 55 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. За змістом п. 3.5. Договору сторони домовились, що надання і погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Відповідно до п. 4.1. Договору зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується порукою: [PERSON] . За змістом пункту 7.3. Договору позичальник, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за цим Договором, у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення суми кредиту та процентів за його користування в судовому порядку, зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості у судовому порядку. Судом також встановлено, що між Кредитною спілкою «Партнер» (кредитодавець) та [PERSON] (поручитель) 21 серпня 2018 року було укладено договір поруки № 119/18-п. Згідно з п. 1.1 умов Договору поруки, поручитель поручається перед кредитодавцем в обсязі та на умовах, встановлених договором за належне виконання боржником обов`язків (зобов`язань), що виникають із кредитного договору № 119/18 від 21 серпня 2018 року, укладеного між кредитодавцем та боржником, згідно якого боржник отримує кредит в сумі 10 000 гривень строком на 18 місяців, та зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені умовами кредитного договору. Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя настає в тому разі, якщо боржник не виконує або неналежним чином виконує своє грошове зобов`язання. Відповідно до п. 2.2 Договору поруки у разі порушення боржником грошового зобов`язання боржник і поручитель несуть перед кредитодавцем солідарну відповідальність. Пунктом 2.3 Договору поруки передбачено, що поручитель відповідає по зобов`язанням боржника в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та відшкодування збитків, завданих кредитодавцю внаслідок невиконання, або неналежного виконання з боку боржника умов кредитного договору. Відповідно до п. 3.1.1. Договору поруки кредитодавець має право у разі невиконання боржником грошового зобов`язання, забезпеченого порукою, пред`явити вимогу поручителю шляхом направлення вимоги про погашення боргу поручителю (вимога вважається пред`явленою поручителю, якщо кредитодавець надіслав її поштою за адресою (місцем проживання) поручителя, вказаною в п. 7 договору) та/або пред`явлення до поручителя позову до суду. За правилом п. 3.4.1 договору поруки поручитель зобов`язується виконати за боржника грошове зобов`язання шляхом перерахування суми заборгованості, вказаної кредитодавцем у вимозі про погашення боргу, на рахунок вказаний у пункті 7 договору або внесенням в касу кредитодавця протягом 10 робочих днів з дня пред`явлення вимоги. Згідно з п. 6.1 Договору поруки строк дії цього договору становить вісімнадцять місяців з дати набуття чинності договором. Таким чином, станом на 21 лютого 2020 року строк дії договору поруки припинився. Згідно з ч. 1 ст. 553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За правилом ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. А тому і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються. Відповідно й жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. З огляду на викладене та положення ч.4 ст.559 ЦК України, п.6.1, п.6.3.1 Договору поруки № 119/18-п від 21 серпня 2018 року, порука за договором № 119/18-п від 21 серпня 2018 року є припиненою в зв`язку із закінченням строку поруки. Відповідно до видаткового касового ордеру від 21 серпня 2018 року [PERSON] отримано 10 000 гривень основної суми кредиту по договору № 119/18 від 21 серпня 2018 року. З Графіку платежів, який є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 119/18 від 21 серпня 2018 року, видно, що повернення основної суми кредиту повинно здійснюватися щомісячними платежами на суму 555,56 гривень основної суми та нарахованих процентів, починаючи з 16.09.2018 року. Останній платіж по поверненню основної суми кредиту повинен бути внесений 21 лютого 2020 року на суму 555,48 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу, Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наданого позивачем графіку розрахунків за договором № 119/18 від 21 серпня 2018 року видно, що щомісячні платежі по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом позичальником вносились нерегулярно з порушенням узгодженого сторонами графіка розрахунків. Всього сплачено основної суми кредиту на загальну суму 6533,39 гривень. Сума простроченого боргу за кредитом становить 3466,61 гривень. До сплати нараховано процентів за користування кредитом на суму 5088,16 гривень за період з 31.08.2018 року по 21.02.2020 року ( в межах строку дії договору). Фактично сплачено процентів за цей період на суму 4701,61 гривень. Сума простроченого боргу за процентами становить 386,55 гривень. З таких обставин, враховуючи, що з наведених вище підстав договір поруки № 119/18-п від 21 серпня 2018 року є припиненим, то стягненню на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 119/18 з відповідача [PERSON] в розмірі 5586,47 гривень, яка складається з залишку боргу за кредитом в сумі 3466,61 гривень, нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 386,55 гривень, нарахованого штрафу відповідно до п.7.3 кредитного договору в сумі 1733,31 гривень. Відмовляючи у іншій частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача процентів в сумі 1201,43 гривень, нарахованих за період з 21.02.2020 року по 08.10.2020 року, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18). Таким чином, у позивача після спливу строку кредитування, тобто після 21.02.2020 року, припинилося право нараховувати проценти за кредитом, а виникло право застосувати положення частини 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 гривня, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 5586,47 грн. х 100: 6787,90 грн. = 82,3 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2102 х 82,3:100 = 1729,95 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Outcome: partial