Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

08.08.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 25 листопада 1989 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у виконкомі Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області. 14.11.2011 року рішенням Марїнського районного суду їх шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі, а саме - 11.10.2004 року вони придбали за договором купівлі-продажу нежилу будівлю-овочесховище № 2 основною площею 2233,7 кв.м., загальною площею 3033,7 кв.м. із градирнею літ. Г-1 та огорожею №1, розташовану по вул. Ахтирського, 19 в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. 20.05.2005 року сторони придбали за договором купівлі-продажу нежилу будівлю-овочесховище основною площею 1413,7 кв.м, загальною площею 1413,7 кв.м., розташованої по вул. Ахтирського, 21 в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 03.10.2005 року Красногорівською міською радою, відповідачу [PERSON] належить домоволодіння №20, яке складається із жилого будинку літ. А-1 з прибудовою літ. А-1, загальною площею 169,3 кв.м, жилою площею 100,4 кв.м., підвалу літ. Ап, навісу літ. ан, огорожі №1, №2, розташованого по вул. Прокофєва в м. Красногорівка Марїнського району Донецької області. Також на підставі рішення Марїнського районного суду Донецької області від 20.03.2007 року за відповідачем [PERSON] визнано право власності на приміщення торговельних магазинів літ. А-1 загальною площею 146,7 кв.м, основною площею 136,1 кв.м., приміщення торгівельних магазинів літ. Б-1 загальною площею 196,7 кв.м, основною площею 195,0 кв.м., галереї літ. В-1, розташованих по вул. Восточна, 8-а в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. Оскільки право власності юридично зареєстроване за відповідачем, він вважає себе єдиним власником всього зазначеного нерухомого майна. Після фактичного припинення шлюбних стосунків позивач залишилась проживати разом з їх з відповідачем спільним сином в будинку № 20 по вул. Прокофєва в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області, а відповідач змінив місце мешкання. Таким чином, вона фактично користується лише їх будинком, а відповідач користується всіма іншими об'єктами нерухомості, а саме: здає ці приміщення в оренду, отримуючи, таким чином, щомісячно чималий дохід. Позивач вважає, що вона являється співвласником вищезазначених обєктів нерухомого майна, оскільки придбані вони були під час перебування у шлюбі. Просить визнати за нею право власності на частину зазначених обєктів нерухомості. 09.12.2013 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява в якій просив залишити у власність [PERSON] домоволодіння № 20 по вул. Прокофєва в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області, вартістю 1462813,29 грн., сходовий марш, вольєр для собаки, решітки віконні, двері металеві, чистку для взуття вуличну, флюгер на кришу, на загальну вартість 23050 грн.; італійську меблю на загальну вартість 51800 грн.; кухню вбудовану, кухонний мякий уголок, стіл кухонний, тумбу під ТВ, шафу - купе, прихожу, вбудований гарнітур для котельні, стіл компютерний, тумбочку під ТВ, гардеробну кімнату, на загальну вартість 77000 грн.; плиту газову, пральну машину, телевізор Panasonic, телевізор Samsung, посудомийну машину, супутникове телебачення, Інтернет, ліжко Ліберті, компютер, відеокамеру Panasonic, мякі меблі (диван, крісло), посуд (сервізи, кришталь, столові прибори), домофон, ворота, паркан з цегли на загальну вартість 63810 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь 839236,70 грн., що складає 1/2 частину від загальної вартості домоволодіння та майна, придбаного під час шлюбу. Стягнути з [PERSON] на його користь суму, що була сплачена за кредитом, витраченим на будівництво домоволодіння, а саме 296000 грн., що складає 1/2 частину від сплаченої суми за кредитом під час фактичного припинення шлюбних відносин та 21000 швейцарських франків, що є 1/2 частки заборгованості перед банком за цим кредитом на теперішній час. Стягнути з [PERSON] на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн. 20.07.2016 року Марїнським районним судом Донецької області було винесено заочне рішення, яким було повністю задоволені позовні вимоги [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. 09.02.2017 року від представника відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. 27.04.2017 року ухвалою суду було скасовано заочне рішення по справі 237/3940/13-ц та справу було призначено до розгляду в загальному порядку. 02.02.2018 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. У судове засідання, яке було призначено на 18.05.2018 року зявилися позивач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві, а позовні вимоги за зустрічним позовом необхідно залишити без розгляду у звязку із визнанням представником відповідача первісного позову. Так, відповідно до копії рішення Марїнського районного суду Донецької області від 14 листопада 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 листопада 1989 року виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 144. Згідно договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого 11.10.2004 року Красногорівською державною нотаріальною конторою за р. № 2785, [PERSON] купив нежитлову будівлю-овочесховище № 2 основною площею 2233,7 кв.м., загальною площею 3033,7 кв.м із градирнею літ. Г-1 та огорожею №1, розташовану по вул. Ахтирського, 19 в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. Згідно договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого 20.05.2005 року Красногорівською державною нотаріальною конторою за р. № 1333, [PERSON] купив нежитлову будівлю-овочесховище основною площею 1413,7 кв.м., загальною площею 1413,7 кв.м, розташованої по вул. Ахтирського, 21 в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 03.10.2005 року виконавчим комітетом Красногорівської міської ради, [PERSON] є власником домоволодіння № 20, яке складається із жилого будинку літ. А-1 з прибудовою літ. А-1, загальною площею 169,3 кв.м, жилою площею 100,4 кв.м, підвалу літ. Ап, навісу літ. ан, огорожі №1, №2, розташованого по вул. Прокофєва в м. Красногорівка Марїнського району Донецької області. Згідно рішення Марїнського районного суду Донецької області від 20.03.2007 року за [PERSON] визнано право власності на приміщення торговельних магазинів літ. А-1 загальною площею 146,7 кв.м, основною площею 136,1 кв.м, приміщення торгівельних магазинів літ. Б-1 загальною площею 196,7 кв.м, основною площею 195,0 кв.м, галереї літ. В-1, розташованих по вул. Восточна, 8-а в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. Відповідно до ч. 1 cт. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до cт. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до cт. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до cт. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до cт. 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Викладені обставини дають підстави вважати, що спірне майно придбано сторонами під час перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому за позивачем та відповідачем можливо визнати право власності на частину нерухомого майна, придбаного сторонами під час перебування у шлюбі. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, 60, 69, 71 СК України, суд

Outcome: approved