Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог, просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 12 березня 2005 року Калинівською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис №\~04, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох їхніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 12 березня 2005 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Протягом спільного життя вони намагалися побудувати міцні сімейні відносини та вести спільне господарство. Однак, останнім часом між ними почали виникати суперечки, під час яких вони ображали один одного, іноді в присутності дітей. Вони не можуть дійти згоди щодо вирішення повсякденних питань. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2016 року. З цього часу спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Їхні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється. Враховуючи, що [PERSON] має нерегулярний та мінливий дохід, вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному, просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів на двох їхніх дітей: сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, щомісячно, не заперечував, про що надав суду відповідну письмову заяву. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 12 березня 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Калинівською селищною радою Броварського району Київської області, актовий запис №\~04. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони із червня 2016 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо за різними адресами. Їхні малолітні діти: син [PERSON] і дочка [PERSON] проживають з матірю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] від виконання батьківських обовязків не ухиляється, однак постійно, щомісячно матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу він не надає. Зазначені вище обставини сторони в суді визнали. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що із червня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд вважає, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] постійно матеріальної допомоги позивачу на утримання двох малолітніх дітей не надає, узгодження сторонами в суді розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] і в частині стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При подачі до суду даного позову за вимогу про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Виходячи з наведеного, із відповідача на користь позивача та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 551 грн. 20 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved