Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

09.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про надання дозволу на тимчасовий виїзд [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за кордон без дозволу (згоди) батька [PERSON] до повноліття дітей. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є двоє дітей. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем. Позивач вийшла заміж вдурге. Чоловік позивача постійно проживає та працює у Республіці Польщі. Він отримує високу заробітну плату. Добре ставиться до позивача та її дітей. Зв'язок з відповідачем позивач не підтримує. А тому не має змоги отримати згоду на виїзд дітей за кордон, де діти проижвають та навчаються. У судове засідання позивач не з'явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів [PERSON] Представник позивача в ході судового розгляду справи навів доводи викладені у позовній заяві в обґрунтування позову, просив позов задоволити, зазначивши, що діти виїхали за кордон вперше з дозволу батька, засвідченого нотаріально. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи подала клопотання про проведення судового розгляду справи у її відсутності, та надала письмові пояснення, зазначивши, що чинним законодавством не передбачено обов'язок органів опіки та піклування давати висновок з приводу надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Також слід врахувати у даній ситуації право батька на спілкування з дітьми і вирішити даний спір іншим шляхом. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем. На даний час позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Діти навчаються у Гімназії №9 ім. майора Хієроніма Декутовскєго з 2013 року, що стверджється довідкою, виданою спеціалістом у справах канцелярії [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Враховуючи те, що батько надав добровільно дозвіл на попередній виїзд дітей за кордон, діти вже навчаються за кордоном, тому слід надати дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон, строком до закінчення навчального року. У наданні дозволу на виїзд [PERSON] слід відмовити, оскільки дитина досягла 16 річного віку.

Outcome: approved