Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

08.11.2017 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач звернувся до АТ «Кредит Банк», яке в подальшому відступило право вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс», з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим 31.05.2005 року було укладено кредитний договір №А010001, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 18\~224,54 дол. США строком до 30.05.2012 року зі сплатою процентів в розмірі 14% річних. Банк свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач в порушення умов договору не проводив оплату у повному обсязі, в порядку і термін передбачені договором, в звязку з чим утворилась заборгованість. 10.09.2012 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» 86\~424,27 грн. заборгованості за кредитним договором №А010001 від 31.05.2005 року, 3\~480,65 грн. 3% річних за прострочення грошового зобовязання, 1\~282,25 грн. судових витрат, що разом становить 91\~187,17 грн. Не зважаючи на наявне рішення суду, у звязку із порушеннями зобовязань за спірним кредитним договором станом на 27.10.2017 року відповідач має заборгованість в розмірі 131\~348,87 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 74\~434,54 грн., заборгованість з комісії 840,00 грн., нараховані відсотки згідно кредитного договору 56\~074,33 грн. Оскільки відповідач не виконує належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з нього 56\~074,33 грн. нарахованих відсотків згідно кредитного договору. 13.11.2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження по даній справі. 12.04.2018 року представник позивача адвокат [PERSON] через канцелярію суду надала відзив, в якому просила суд залишити позов банку без задоволення мотивуючи тим, що банк пропустив строки позовної давності. Крім того, зазначила, що банк просить стягнути відсотки за кредитним договором, які вже були стягнуті рішенням суду, а також те, що вказані відсотки значно перевищують суму заборгованості, що є неприпустимим. 23.04.2018 року позивач через канцелярію суду надав відповідь на відзив відповідача, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що обставини, на які відповідач посилається в своєму відзиві не відповідають дійсності, а строк позовної давності при зверненні до суду позивачем дотримано, оскільки правовідносини між боржником та кредитором вичерпуються після повного погашення кредиту. 09.07.2018 року представник відповідача адвокат [PERSON] через канцелярію суду надала заперечення на відповідь на відзив, в яких просила суд залишити позов банку без задоволення мотивуючи тим, що новий кредитор за договором відступлення права вимоги не стає стороною кредитного договору, до нього переходить лише право вимагати від боржника виконання зобовязання у відступленому розмірі, а за такого позивач може вимагати від відповідача повернути лише грошову суму в розмірі 86\~424,27 грн., яка вже стягнута рішенням суду та по якій вже відкрито виконавче провадження. 17.07.2018 року позивач через канцелярію суду надав додаткові пояснення, в яких просив суд надані заперечення на відповідь на відзив відхилити за необґрунтованістю, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник до судового засідання не зявилися, через канцелярію суду представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Кредит Банк», з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим 31.05.2005 року було укладено кредитний договір №А010001, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 18\~224,54 дол. США строком до 30.05.2012 року зі сплатою процентів в розмірі 14% річних. 17.11.2005 року рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Кредит банк (Україна)» змінило своє найменування на ВАТ «Кредобанк». 26.11.2009 року ВАТ «Кредобанк» змінило своє найменування на ПАТ «Кредобанк». 06.10.2010 року ПАТ «Кредобанк» відступило право вимоги за спірним кредитним договором ТОВ «Кредекс Фінанс». Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач в порушення умов договору не проводив оплату у повному обсязі, в порядку і термін передбачені договором, в звязку з чим утворилась заборгованість. 10.09.2012 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» 86\~424,27 грн. заборгованості за кредитним договором №А010001 від 31.05.2005 року, 3\~480,65 грн. 3% річних за прострочення грошового зобовязання, 1\~282,25 грн. судових витрат, що разом становить 91\~187,17 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.10.2018 року, заборгованість відповідача складає 131\~348,87 грн., а саме: - заборгованість по основній сумі кредиту 74\~434,54 грн; - заборгованість з комісії 840,00 грн; - нараховані відсотки згідно кредитного договору 56\~074,33 грн. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням наявного рішення суду позивач просив стягнути з відповідача нараховані відсотки згідно кредитного договору в розмірі 56\~074,33 грн. з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Разом із цим, під час судового розгляду представником відповідача подано заяву в якій він просить суд застосувати при вирішенні спору наслідки спливу строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 258 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Враховуючи, що строк виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором №А010001 є 30.05.2012 року, що визначено кредитним договором та рішенням суду, яке набрало законної сили, то трирічний строк на звернення до суду за захистом порушеного права кредитодавця шляхом стягнення заборгованості 30.05.2015 року. Однак, ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося до суду з даним позовом звернулось лише 02.11.2017 року (тобто після спливу трьох років з дня виникнення права на пред'явлення такого позову), що підтверджується відбитком штампу відділення поштового зв'язку на поштовому конверті. Будь яких поважних причин для поновлення цього строку під час розгляду справи не встановлено. Крім того, в силу ст. ст. 512 516 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. З системного аналізу зазначених норм слідує висновок про те, що за договором відступлення права вимоги новий кредитор не стає стороною кредитного зобовязання, до нього переходить лише право вимагати від боржника виконання зобовязання у відступленому розмірі, якщо інше не передбачено законом або договором. Крім того, до таких правовідносин застосовують положення ст. 625 ЦК України, щодо стягнення збитків від інфляції та 3% річних за прострочку виконання грошового зобовязання. Як вбачається з копії договору відступлення права вимоги від 06 жовтня 2010 року та додатку №7 до нього, попередній кредитор відступив новому кредиторові право вимагати від боржника сплату грошової суми розміром 86424 гривні 27 копійок. Право на стягнення відсотків, за період після укладення договору відступлення, передбачено не було. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, суд дійшов висновку що позов ТОВ «Кредекс Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed