Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

08.12.2015 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 23.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 129. У шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO], який перебуває на її утриманні. На даний час вона разом з неповнолітньою дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, займається підприємницькою діяльністю, однак її доходів не вистачає, щоб в повному обсязі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає. Відповідач працює по тимчасових заробітках, ж чого має певний дохід, тому має можливість надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивачки аліментів, однак не в розмірі, вказаному позивачем. Зазначає, що він не працює, оскільки є інвалідом 3-тьої групи з дитинства, в звязку з чим щомісячно отримує державну соціальну допомогу. В звязку з цим просить стягувати з нього в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку. Крім того вказує, що він надавав допомогу на утримання неповнолітньої дитини шляхом висилання коштів на банківські рахунки позивача, а також надсилання дитячого харчування. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, проживали в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 23.07.2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 129 (а.с. 5); У шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Волосівської сільської ради, та з виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 881059 вбачається, що позивачка на даний час разом з неповнолітньою дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, займається підприємницькою діяльністю, однак її доходів не вистачає, щоб в повному обсязі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає (а.с. 7-8). Відповідач є інвалідом 3-тьої групи з дитинства, в звязку з чим щомісячно отримує державну соціальну допомогу, та, відповідно до вимог сімейного законодавства, зобовязаний надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини (а.с 19-23). Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. З врахуванням обставин справи, матеріального становища позивачки та платника аліментів, який має постійний дохід, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 400 грн. витрат на правову допомогу в користь позивача згідно квитанції серії АЕ № 0126 від 08.12.2015 р., та 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved