overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

08.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Зазначає, що на даний час вони з відповідачем перебувають в шлюбі, проте нею до суду поданий позов про його розірвання. Також зазначає, що з відповідачем разом не проживають однією сім'єю п'ять років, матеріальну допомогу на утримання сина він надає нерегулярно та в недостатньому розмірі. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 05.06.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 460 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 1471 та видано свідоцтво (а.с.4). Згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу Святошинського району» від 06.04.2016 року № 02/08/2-1348 дитина проживає з позивачем за адресою : [ADDRESS] з 04.07.2006 року (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обставини, що відповідач надає допомогу на утримання дитини нерегулярно та в недостатньому розмірі та зважаючи на визнання останнім позову, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

08.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 26 квітня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають спільних малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Відносини з чоловіком погіршилися через різні погляди на сімейне життя та обовязки, сварки з цього приводу, внаслідок чого вони стали зовсім чужими людьми. З цих причин шлюбні стосунки з 1 листопада 2015 року припинено. Збереження сімї за викладених обставин вона вважає неможливим. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Глобинського районного управління юстиції 26 квітня 2005 року, актовий запис № 22. Мають малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], обидві - [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 1 листопада 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та обовязки, через втрату почуттів, взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сім»ї повагу один до одного, зобов»язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім»ї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

08.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 02.08.2008 року було укладено шлюб, від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття на користь матері дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 02.08.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а.с. - 4, відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача, доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, а.с. - 5,6. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні, що підтверджується Довідкою, а.с. - 9. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

08.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 08.10.2009 року у розмірі 1/4 щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у шлюбі з 26.06.2009 року, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції актовий запис №304. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в актовому записі про народження вказаний відповідач (свідоцтво про народження серії 1-ФП №114172 від 21.10.2009 р., актовий запис №3457 від 21.10.2009 року). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Крім того, відповідач матеріальної допомоги позивачці не надає, вихованням доньки не займається, чим порушує право на забезпечення дитини гідними умовами життя та всебічного розвитку. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача, суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.04.2016 року і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

08.04.2016 року, в суд надійшла позовна заява ПАТ «Альфа - Банк» (далі - Банк ) до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них солідарно коштів в сумі 3 284,21 дол.США, з яких: -3 235,73 дол.США - заборгованість по кредиту; - 48,48 дол.США - проценти за користування коштами в період з 27.02.2014 року по 14.02.2016року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №490080354 від 27.06.2008 року (далі-Договір), Банк надав [PERSON] кредит в сумі 13 160,17 дол.США строком по 27.06.2015 року, а також передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами. Згідно з Договором №490080354-П від 12.03.2009 року, [PERSON] виступила поручителем належеного виконання умов Договору. Умови Договору відповідачі належним чином не виконують, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку вони не сплачують, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.55) Відповідачі також не з»явилися в судове засідання, призначене на 23.06.2016 року, , причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

08.04.2016 року в суд поступила позовна заява позивача, який просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 22 492, 65 грн. та судові витрати, оскільки не виконувала умови кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог покликаються також на те, що 11.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № Р25.105.75987. Згідно з кредитним договором відповідачка отримала кредит в розмірі 21900 грн. зі сплатою 3% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 22 492, 65 грн. 31.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов договору факторингу клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредиторові, позивачу) з 31.12.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Після відступлення права вимоги відповідачем не здійснювалися оплати по кредиту. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не сплачено кредит, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача на виклик в судові засідання не з'явився, однак у своїй позовній заяві вказують на те, що у зв'язку з неможливістю представника заявника бути присутнім в судовому засіданні,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

08.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 30.08.1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, тривалий час спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, позивач [PERSON] надав заяву, згідно якої на позові наполягає, відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.17-\~\~заяви, 18, 21 - повідомлення). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~30.08.1997 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 363 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 5-7 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересах дитини і його слід розірвати. Відповідно до ст. ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. \~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

08.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору №02/002 купівлі-продажу нерухомого майна від 16.05.2002 року - гаражу №106 в автокооперативі №29 в місті Чернігів, площею 18,9 кв.м. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що сторони по справі 16.05.2002 року досягли домовленості стосовно купівлі-продажу вказаного гаражу і вказаний правочин був посвідчений Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська універсальна торгова біржа», тобто він прирівнювався до нотаріально посвідчених правочинів відповідно до Закону України «Про товарну біржу», але таке речове право позивача не може бути піддане державній реєстрації згідно вимог Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не прибув, в поданій заяві від 12.04.2016 року просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 16.05.2002 року досягли домовленості стосовно купівлі-продажу гаражу №106 в автокооперативі №29 в місті Чернігів, площею 18,9 кв.м, інвентарна вартість якого складає 5020 грн і вказаний правочин був посвідчений Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська універсальна торгова біржа», реєстраційний номер 02/002 від 16.05.2002 року в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю (а.с.4-6). Згідно положень ст.ст.655, 632, 657 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність другій стороні (покупцеві) майно чи товар, а покупець зобовязаний прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У відповідності до ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, письмовими доказами підтверджується факт домовленості сторін 16.05.2002 року щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу належного відповідачу гаражу, відбулося виконання умов договору (передача майна новому власнику), що є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

08.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 12208 грн. 91 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-32). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2016 року становить 12208 грн. 91 коп., та складається з: 998,70 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками 7452,64 грн., 2700 грн. заборгованості за пенею та комісією та 1057,57 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

08.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 42830 грн. 38 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.07.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-32). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2016 року становить 42830 грн. 38 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 21770,95 грн., заборгованості за відсотками - 17712,29 грн., 831,41 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 2515,73 грн. - штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved