Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

07 вересня 2017 року позивачка подала до суду позовну заяву про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком 17 по вул. Пушкіна м. Охтирка внаслідок відсутності понад півтора роки за зареєстрованим місцем проживання; зобовязати відділ з питань держаної реєстрації Охтирської міської ради зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання в [INFO] протягом встановленого законом строку. Позовні вимоги мотивує тим, що вона (позивачка) є власником будинку № 17 по вул. Пушкіна м. Охтирка Сумської області, який успадкувала після смерті свого батька [PERSON] В даному будинку зареєстрований [PERSON] Відповідач з самого початку реєстрації за вищевказаною адресою не проживав, після смерті батька, який помер 31.10.2015 р. в даному будинку ніхто не проживає. Непроживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин дають підстави для визнання відповідача в судовому порядку таким, що втратив право користування ним. В звязку з чим позивачка звернулася до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому\~ЦПК України, причин неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, справа розглядається в порядку заочного провадження. Представник третьої особи - виконавчого комітету Охтирської міської ради в особі Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. В судове засідання сторони не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені. В звязку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справита без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно\~ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Частиною першою\~статті 156 ЖК УРСР\~передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої\~статті 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~\~постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.\~ \~\~За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.\~\~ Разом з цим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~\~будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~\~цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по вул.. Пушкіна, 17 м. Охтирка Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2017 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87173862 від 16.05.2017 р. Встановлено, що [PERSON] не є членом сімї власника житла [PERSON], оскільки відповідно до частини четвертої\~статті 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки, до числа яких відповідач не відноситься. Крім того, відповідач не проживає постійно разом з позивачем та не веде з позивачем спільне господарство. Угоди між сторонами щодо порядку користування спірним жилим будинком укладено не було. Також судом встановлено, що [PERSON] не проживає у будинку по вул. Пушкін, 17 м. Охтирка Сумської області. Дана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Охтирської міської ради № 59 від 19.06.2017 р., відповідно до якої [PERSON] з 31.10.2015 р. фактично не проживає за адресою [INFO]. Реєстрація [PERSON] за даною адресою створює перешкоди у користуванні та розпорядженні власником [PERSON] своїм майном. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація особи за місцем проживання це лише внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце\~\~проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто реєстрація особи за певною адресою сама по собі не є підтвердженням її права на користування житлом, оскільки таке право виникає та може бути підтверджене на інших підставах, таких як право власності, сімейні відносини, оренда та ін. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, тому на підставі\~ст.ст. 383, 391 ЦК України необхідно визнати [PERSON]\~ таким, що втратив\~\~ право користування житловим приміщенням. Що стосується вимог позивача про зобовязання Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання втратившим права користування житловим приміщенням. Відтак вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасними. Згідно ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивач необхідно стягнути судові витрати по справі в сумі 960 грн. (640 грн. за подання позовної заяви + 320 грн. за подання апеляційної скарги). На підставі викладеного, ст. ст. 16, 319, 321, 383, 391 ЦК України,

Outcome: partial