Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

08 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку, кадастровий номер 2321880100:12:003:0007, розташовану за адресою: м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, площею 0,0636 га, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку; та на земельну ділянку, кадастровий номер 2321880100:12:003:0008, розташованої за адресою: м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, вул. Чубаря, площею 0,0134 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в звязку з тим, що 01.12.2014 року помер його батько [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,0636 га, кадастровий номер 2321880100:12:003:0007, та земельної ділянки загальною площею 0,0134 га, кадастровий номер 2321880100:12:003:0008, що розташовані за адресою: м. Гуляйполе, вул. Чубаря, Гуляйпільський район, Запорізька область. Заповіту [PERSON] не склав. Далі в позові зазначив, що є спадкоємцем першої черги як син спадкодавця, інших спадкоємців за законом немає. Він прийняв спадщину, відкриту після смерті батька, у встановленому законодавством порядку, шляхом звернення до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом. У встановлений законом строк, 09.06.2015 року, він звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було надано відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що надані спадкоємцем державні акти про право власності на земельну ділянку ЗП № 020436 та ЗП № 020439 містять незастережне виправлення та не можуть бути прийнятими як правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки. Просить суд, визнати за ним, як за спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно земельну ділянку, кадастровий номер 2321880100:12:003:0007, розташовану за адресою: м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, площею 0,0636 га, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку; та на земельну ділянку, кадастровий номер 2321880100:12:003:0008, розташованої за адресою: м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, вул. Чубаря, площею 0,0134 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності в звязку з зайнятістю на роботі, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а. с. 65). Представник відповідача в судове засідання не зявився, надали через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохають проводити розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують, підтримують їх в повному обсязі (а. с. 62). Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялася про розгляд справи належним чином, заяв чи клопотань до суду не подала. Представник третьої особи: відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області в судове засідання не зявився, надали через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохають розглядати справу без їх участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує ( а.с. 64). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши обставини справи, представлені докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд\~приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 01.12.2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 305983, виданого 03.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯИ № 393459, виданого 05.05.1955 року районним ЗАГС м. Гуляй-поле Запорізької області, спадкодавець [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с. 10). Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON], яким не було складено заповіту на спадкове майно. Відповідно до інформації, наданої на запит суду приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON], померлого 03 грудня 2014 року, була заведена спадкова справа за № 23/2015 на підставі звернення до нотаріальної контори спадкоємця за законом [PERSON] від 23 лютого 2015 року. Крім [PERSON] інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, немає (а.с. 29-31). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому: земельну ділянку, кадастровий номер 2321880100:12:003:0007, розташовану за адресою: м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, площею 0,0636 га, цільове призначення: для обслуговування жилого будинкущо підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 020439, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 556, виданим начальником Гуляйпільського районного відділу Земельних ресурсів [PERSON] 16.10.2003 року (а.с. 8); та на земельну ділянку, кадастровий номер 2321880100:12:003:0008, розташованої за адресою: м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області, вул. Чубаря, площею 0,0134 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 020436 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 558 (а.с. 7). Вищевказані державні акти містять незастережене виправлення, а саме: закреслене значення: «Гуляйпільська сільська рада» в графі, яка містить адресу розташування земельної ділянки: м. Гуляйполе, вул. Чубаря, Гуляйпільського району, Запорізької області (а.с. 7, 8). Внаслідок цього, 09.06.2015 року постановами приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с. 11, 12). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321880100:12:003:0007 0,0636 га та [NUMBER]: 12:003:0008 0,0135 га, загальна вартість ділянки площею 0,0636 га склала 24620,00 грн., для ділянки площею 0,0134 га 494,00 грн. (а.с. 13-14). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 859 від 08.07.2015 року, житловий будинок № 36 з надвірними будівлями та спорудами в м. Гуляйполе по вулиці Чубаря Гуляйпільського району, успадковано позивачем [PERSON] (а.с. 37). Суд задовольняючи позов виходить з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Стаття 181 ЦК України передбачає, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 1 ст. 131 ЗК України передбачене право громадян та юридичних осіб України, а також територіальних громад та держави, набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнанням прав. Приймаючи до уваги, що внаслідок того, що державні акти на право власності на земельні ділянки містять незастережені виправлення, а саме: закреслене значення: «Гуляйпільська сільська рада» в графі, яка містить адресу розташування земельної ділянки: м. Гуляйполе, вул. Чубаря, Гуляйпільського району, Запорізької області, порушується право позивача на прийняття та належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, за право на спадщину вказані земельні ділянки ніхто не сперечається, будинок, до якого належать вищевказані земельні ділянки, успадковано позивачем, про що видано свідоцтво право на спадщину за законом, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], відділ Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами. Питання щодо судового збору позивачем не порушувалось.

Outcome: approved