Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

08.04.2013р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2004 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] Стверджує, що сімейне життя у нього з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння щодо ведення спільного господарства і виховання дитини. З цього приводу між ними постійно виникали сварки та скандали. Зазначає, що через таку поведінку відповідачки змушений покинути місце постійного проживання та переїхав до місця проживання своїх батьків в інший населений пункт. Вказує, що з вересня 2014 року їх шлюб існує лише формально, проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Миритись і залишатись в такому шлюбі не бажає. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, однак надіслав заяву, в якій вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка була своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явилася і не повідомила про причину своєї неявки, а також не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Встановлено, що сторони 12.02.2004р. уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №01. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час (понад півтора року) проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги. Вказані обставини підтверджуються: заявою позивача; свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved