Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

10.04.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності . В обґрунтування вказує, що 20.02.2011 року між нею та відповідачем було укладено інвестиційний договір будівництва об'єкта нерухомості, розташованого на [ADDRESS], згідно умов якого, [PERSON] є забудовником, а [PERSON] є інвестором. Згідно п.2.1 Договору, предметом договору є участь сторін у будівництві домоволодіння з отриманням у загальну пайову власність Сторін відповідних часток у домоволодінні на умовах і в порядку, передбачених договором. Згідно п.2.4.1. за умови виконання інвестором узятих за цим договором зобов'язань, Сторони отримують у загальну пайову власність частки у домоволодінні у таких співвідношеннях: інвестор - 80 %, забудовник - 20%. Згідно п.2.4.2. протягом з робочих днів після завершення будівництва і введення в експлуатацію домоволодіння, забудовник передає інвесторові об'єкт інвестування за актом приймання-передачі, на підставі якого, інвестор спільно із забудовником оформляє право власності. На виконання п.2.4 договору, відповідач отримав від неї грошові кошти за будівництво в сумі 110 000 грн., які в подальшому відповідач частково витратив на власні потреби і не в змозі був виконувати умови договору. Тому, 22.07.2011р. між ними було укладено додаткову угоду, згідно п.2.5 якої, [PERSON] інвестувала ще 50 000 грн. в домоволодіння [ADDRESS] Згідно п.2.4.1.1 інвестор отримує частку в розмірі 100 %, а забудовник - 0%. Згідно п.3.1.3 угоди, забудовник після приймання домоволодіння в експлуатацію має сприяти інвесторові в оформленні права власності на об'єкт інвестування та на земельну ділянку. Після завершення будівництва та реконструкції об'єкту нерухомого майна, відповідач всупереч умов договору, зареєстрував в реєстраційній службі Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області право власності на домоволодіння та на земельну ділянку під ним на своє ім'я. Позивач просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] зазначений в плані літерою «А-1», загальною площею 145,6 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м., що розташований [ADDRESS] з господарчими спорудами: підвал «В», загальною площею 16,9 кв.м., підвал «Ж», загальною площею 4,8 кв.м., вбиральня «З», загальною площею 2,3кв.м., душ «И», загальною площею 2,3кв.м., сарай «К», загальною площею 7,2 кв.м., сарай «Л», загальною площею 10,8 кв.м., сарай «Н», загальною площею 8,0 кв.м., сарай «С», загальною площею 23,5 кв.м., баня «О», загальною площею 28,5 кв.м., гараж «П», загальною площею 43,5 кв.м., навіс «Р», загальною площею 26,4 кв.м., навіс «Т», загальною площею 9,3 кв.м., огорожа №1-7, водоколонка І, замощення ІІ, що розташовані на [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,1га., призначену для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 1211000000:07:164:0021, що розташована на [ADDRESS] Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Належність відповідачу домоволодіння та земельної ділянки, на праві приватної власності, підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких, [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 10.09.2013р. належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані [ADDRESS], а.с.8-10, та згідно свідоцтва про право власності від 12.06.2013р. [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,1га., що розташована на [ADDRESS], а.с.11-12, порушення відповідачем умов Договору та додаткової угоди, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини регулюються ст.ст.526,530 ЦК України - визнається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.626,629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач зареєструвавши об'єкт інвестування та земельну ділянку, що розташовані на [ADDRESS] на своє ім'я, порушив умови договору від 20.02.2011р. та додаткової угоди від 22.07.2011р., тому суд вважає можливим, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] зазначений в плані літерою «А-1», загальною площею 145,6 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м., що розташований [ADDRESS] з господарчими спорудами: підвал «В», загальною площею 16,9 кв.м., підвал «Ж», загальною площею 4,8 кв.м., вбиральня «З», загальною площею 2,3кв.м., душ «И», загальною площею 2,3кв.м., сарай «К», загальною площею 7,2 кв.м., сарай «Л», загальною площею 10,8 кв.м., сарай «Н», загальною площею 8,0 кв.м., сарай «С», загальною площею 23,5 кв.м., баня «О», загальною площею 28,5 кв.м., гараж «П», загальною площею 43,5 кв.м., навіс «Р», загальною площею 26,4 кв.м., навіс «Т», загальною площею 9,3 кв.м., огорожа №1-7, водоколонка І, замощення ІІ, що розташовані на [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,1га., призначену для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 1211000000:07:164:0021, що розташована на [ADDRESS] На підставі ст.ст. 526,530,626,629 ЦК України,

Outcome: approved