Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

09.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею [PERSON]право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) за дублікатом сертифікату (оригінал сертифікату серії [NUMBER]) на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий 16.07.2018 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації № 394/А-2018 від 02.07.2018 року та зареєстрований 30.07.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [NUMBER], що належала [PERSON], яка померла [INFO] року. В поданому до суду позові представник позивача посилається на те, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді згаданого права на земельну частку (пай). Спадкове майно позивач прийняв в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, що зумовило звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 13.08.2018 року провадження у справі відкрито. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, згідно якій вони позов підтримали повністю та просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, вказавши, що проти позовних вимог позивача не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання представником відповідача позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 1981 року, позивач «[PERSON]» народилась [INFO] року і її мати російською мовою значиться як «[PERSON]» (а.с. 8). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.05.2018 року, [PERSON], 23.04.1983 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON], актовий запис № 266 (а.с. 9), шлюб між якими був розірваний 25.06.1996 року, актовий запис № 229, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області від 30.08.2000р., прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] (а.с. 10). 05.08.2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 05 серпня 2006 року, актовий запис № 353 та копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 02 жовтня 2006 року (а.с. 6, 11). В газеті «Арциизькі Вісті» від 07.06.2018 року № 22, розміщено оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 14,4 умовних кадастрових гектарах, серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Арцизької РДА № 353 від 17.07.1996 року, реєстраційний [NUMBER] від 30.07.1996р. на ім'я [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до копії розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 02.07.2018 року № 394/А-2018, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації на ім'я [PERSON] визнано недійсним у зв'язку з його втратою. Відділу в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON], замість втраченого - [PERSON] (а.с. 12). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на підставі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації від 17 липня 1996 року № 353 та зареєстрованого 30 липня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с. 13). Як вбачається з копій довідок, виданих виконкомом Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області від 13.06.2018 року № № 444, 445, [PERSON], яка померла [INFO] року була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS]. Дійсно [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], після смерті якої [PERSON] фактично користувалась земельною часткою (паєм), розміром 14,4 га, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 30.07.1996 року на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації № 353 від 17.07.1996 року, зареєстрованого 30.07.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с. 14, 15). Як вбачається з копії довідки, виданої Відділом в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08.08.2018 року № 59/132-18, вартість земельної частки (паю) розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах, з урахуванням індексації станом на 01.01.2018 року складає 280805,43 грн. (а.с. 18). Позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Арцизького районного нотаріального округу Одеської області Бучацького В.Я. із заявою про прийняття спадщини на вищевказане право на земельну частку (пай), однак, позивачу роз'яснено, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 16). Як вбачається з повідомлення Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області від 13.09.2018 року № 1539/01-16, Інформаційних довідок зі спадкового реєстру, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадкова справа не заводилась. Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) на землях колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» с. Роща Арцизького району Одеської області, розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) після смерті [PERSON], але їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначене майно у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що мати позивача (спадкодавець) померла до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями ЦК України 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно пункту 3.1. Листа ВВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном, у зв'язку з чим спадщину після її смерті прийняла. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги померлої [PERSON] та крім того, вона після смерті матері фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, отже своїми діями фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавиці. На зазначені обставини вказувала позивач та вони були визнані та не оспорювались відповідачем, у зв'язку з чим вони доказуванню не підлягають. Таким чином, судом установлено, що після смерті спадкодавця позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном та прийняла спадщину. У зв'язку з наведеним суд вважає, що своїми діями позивач фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на вищезазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст. 5, п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р., ст. ст. 529, 549 ЦК України 1963 р.,

Outcome: approved