Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2016 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,91 га, що знаходиться на території Ворожбянської міської ради Білопільського району та належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину. Син померлої та її брат [PERSON] згоден на те, щоб за нею в порядку спадкування було визнано право власності на всю земельну ділянку. На даний час вона має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, у звязку з чим звернулась до нотаріальної контори, але нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку відмовилась у звязку з тим, що її мати [PERSON], прийнявши у спадщину спірну земельну ділянку, не здійснила реєстрацію права власності на цю земельну ділянку на себе. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд її позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 07 листопада 2016 року відкрито провадження за вказаним вище позовом. За заявою [PERSON] ухвалою суду від 28 грудня 2016 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено [PERSON] 11 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 25 червня 2016 року, яку мотував тим, що він і його сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги померлої і мають рівні права на спадщину, яка залишилася після матері. 11 січня 2017 року відкрито провадження за зустрічним позовом та зустрічний позов обєднаний з первісним позовом. У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, свій позов просить задовольнити, позов [PERSON] визнає та проти його зодоволення не заперечує. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання також не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, свій позов просить задовольнити, позов [PERSON] визнає частково, а саме: не заперечув проти визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки. Представник відповідача за первісним позовом - Ворожбянської міської ради в судове засідання не з'явився, міський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позовов [PERSON] - повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], та [PERSON] була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про укладення шлюбу [PERSON], свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (а. с. 6, 7, 10, 34, 69). 25 червня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 8). Також судом встановлено, що за свого життя [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] Спадщина, на яку було видане свідоцтво, складалась із земельних ділянок загальною площею 3,91 га, з яких: земельна ділянка пай №32, кадастровий номер 5920610300:01:002:0123; земельна ділянка пай №32,01, кадастровий номер 5920610300:01:002:0124. Земельні ділянки розташовані на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області та належали померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-СМ №031454, виданого 14 липня 2000 року (а. с. 9, 20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі на вказані вище земельні ділянки. За життя [PERSON] склала зповіт, який посвідчений заступником міського голови Ворожбянської міської ради з питань діяльності виконавчих органів [PERSON] 13 лютого 1998 року за №84, яким належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та все майно, що там буде знаходитися на день її смерті, заповіла своєму сину [PERSON], третій особі по справі (а. с. 35). Спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 25 червня 2016 року, була заведена державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори 08 грудня 2016 року за №377/2016 за заявами [PERSON], позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом, та [PERSON], відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом (а. с. 49-50). У своїй заяві [PERSON] зазначив, що він приймає спадщину після матері, як за заповітом, так і за законом. Таким чином позивач [PERSON] та [PERSON] згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України вважаються такими, щосвоєчасно прийняла спадщину після смерті матері. На даний час [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити свої спадкові права на вище вказані земельні ділянки, однак у зв'язку з тим, що їхня мати [PERSON], прийнявши у спадщину спірні земельні ділянки, не здійснила реєстрацію права власності на них на себе та останні залишились значитись за її покійним чоловіком [PERSON], зробити цього в позасудовому порядку вони не можуть. Таким чином, виникла ситуація, при якій через смерть спадкодавця та не здійснення ним реєстрації права власності на земельну ділянку, спадкоємці не можуть набути право власності на це майно у порядку спадкування через нотаріальну контору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У відповідності із ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (ст. 1268, 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи після [PERSON], яка померла 25 червня 2016 року, заведеної за заявами [PERSON] та [PERSON], останній не відмовлявся від прийняття спадщини за законом та за заповітом, угода щодо зміни розміру часток спадщини за законом між [PERSON] та [PERSON] не укладалася. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] мають рівні права на спадщину не охоплену заповітом, яка залишилася після смерті їхньої матері [PERSON], і вони мають її спадкувати у рівних частинах. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, а зустрічну позовну заяву [PERSON] - повністю та визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 3,91 га, з яких: земельна ділянка пай №32, кадастровий номер 5920610300:01:002:0123; земельна ділянка пай №32,01, кадастровий номер 5920610300:01:002:0124, що розташовані на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: partial