Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

07 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 13\~серпня 1973 року він є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Толстого, 61. Відповідач є його онуком, який 24 грудня 2007 року був зареєстрований у зазначеному будинку з його згоди. З березня 2009 року відповідач у будинку не проживає, він забрав свої особисті речі і виїхав з будинку, з ним відповідач на зв'язок не виходить, місце його перебування йому невідоме. Батько відповідача проживає в Сінельниковському районі, фактичне місце проживання сина йому не повідомляє. На його адресу надходять листи з різних банків адресовані відповідачу, які його розшукують, а нього вимагають сплатити борги відповідача, оскільки він зареєстрований у зазначеному вище будинку. У звязку з цим, позивач просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 61 на вул.\~Толстого в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 18). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого, з урахування письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач на підставі договору купівлі-продажу від 13 серпня 1973 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3018, є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул.\~Толстого, 61 (а.с.\~6-7). У вищезазначеному будинку зареєстровані позивач, його дружина [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO], що вбачається з довідки Голови квартального комітету № 27 м.\~Новомосковська Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року, копією домової книги для прописки громадян, які проживають [INFO] на вул. Толстого в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області та з відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 5, 8-9, 15). Відповідач в зазначеному будинку № 61 на вул.\~Толстого в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області не проживає з березня 2009 року по червень 2016 року, що підтверджується актами від 28 червня 2016 року та від 06 жовтня 2016 року, складеними Головою квартального комітету № 27 м. Новомосковська Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 24). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає з березня 2009 року, тобто більше одного року, в будинку під № 61 на вул.\~Толстого в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved