Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

08 листопада 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Локачинського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15 квітня 1997 року помер його дядько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 3,01 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Локачинського району Волинської області. Позивач, будучи спадкоємцем за законом, звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про прийняття спадщини. Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю відповідних документів, що підтверджують родинні відносини. Строк пропустив з поважних причин, оскільки вважав, що прийняв спадщину шляхом фактичного володіння та догляду за спадковим майном, маючи на руках сертифікат на право на земельну частку (пай), позивач був переконаний, що заяви у визначений законом строк про прийняття спадщини подавати не потрібно. Просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті дядька - [PERSON], який помер 15 квітня 1997 року. 03 грудня 2018 року позивач через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Локачинського району від 11 грудня 2018 року через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 174/2018 до майна померлого [PERSON]Є, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 15 квітня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 215926 від 05 червня 2018 року (а.с. 7). Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 3,01 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Локачинського району Волинської області, що підтверджується копією довідки [PERSON] сільської ради Локачинського району Волинської області від 06 червня 2018 року (а.с.8) та довідкою відділу у Локачинському районі міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, з якої вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано спадкодавцю на підставі розпорядження Локачинської РДА від 28 лютого 1997 року № 54 ( а.с.9). Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 15 квітня 1997 року при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме - Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР). Згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено в ході судового розгляду, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, адже фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Локачинського району від 06 червня 2018 року. 23 липня 2018 року на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини у приватного нотаріуса була відкрита спадкова справа № 174/ 2018 року. Цього ж дня позивач звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3,01 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території [PERSON] сільської ради Локачинського району Волинської області, проте постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів в підтвердження родинних відносин із спадкодавцем, а також з тих причин, що позивачем у встановлений законом строк - до 15 жовтня 1997 року не було подано заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Факт родинних відносин позивача і спадкодавця підтверджується копією рішення Локачинського районного суду Волинської області від 05 вересня 2018 року, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] є племінником [PERSON], який помер 15 квітня 1997 року (а.с. 10). Позивач як спадкоємець за законом не може оформити спадщину в звязку з тим, що пропустив строк для її прийняття, які суд визнає поважними. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. Решту судових витрат в сумі 352,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved