Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

07.12.2018 року АТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , заборгованості у сумі 322940,79 грн. за кредитним договором №54-028-852-2-18-г від 23.03.2018 та судові витрати в розмірі 4844,12 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.03.2018 між публічним акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №54-028-852-2-18-Г, згідно з яким відповідачу надано грошові кошти в розмірі 221600 гривень на строк з 23.03.2018 до 22.03.2021 включно, зі сплатою 10,00 процентів річних. З метою забезпечення виконань зобов`язання [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №54-028-852-2-18-П від 23.03.2018, згідно якого [PERSON] поручається перед позивачем за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли на підставі кредитного договору та будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому. Проте, відповідач - [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 03.12.2018 р. становить 322940,79 грн. і складається з наступного: - 199874,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 6726,4 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 16620,00 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; - 99720,00 грн. - штраф за кредитним договором. Заявою від 02.07.2019 повідомлено суд про часткове погашення боргу під час розгляду справи, а тому просить суд стягнути з відповідачів 221532,27 грн. та складається з залишкової суми заборгованості за кредитом 121801,91грн., залишок нарахованих та несплачених процентів 10,81грн. та штрафу за кредитним договором 99720,00грн. Відповідачі не скористалися правом подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 21.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 11.02.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Кульбій-Кухар Ю.В., яка діє на підставі довіреності від 31.10.2018 /арк..спр.50/ в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, що повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи, відзиву на позовну заяву ними подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечував розгляду справи Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 23.03.2018 між публічним акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №54-028-852-2-18-Г, згідно з яким відповідачу надано грошові кошти в розмірі 221600 гривень на строк з 23.03.2018 до 22.03.2021 включно, зі сплатою 10,00 процентів річних /арк.спр.4/. З метою забезпечення виконань зобов`язання [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №54-028-852-2-18-П від 23.03.2018, згідно якого [PERSON] поручається перед позивачем за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли на підставі кредитного договору та будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому /арк.спр.16-17/ Проте, відповідач - [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 03.12.2018 р. становить 322940,79 грн., яка складається з наступного: - 199874,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 6726,4 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 16620,00 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; - 99720,00 грн. - штраф за кредитним договором. Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем суду розрахунком /арк.спр. 5/. Позивачем скеровувалася відповідачу вимога щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, копія якої міститься в матеріалах справи /арк.спр.24/, проте позивачем жодних дій не вчинено. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно зі ст.1048 Цивільного кодексу України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо повернення отриманої ним суми кредитних коштів. Оскільки відповідачем [PERSON] сплачено частково кошти позивачу, то з огляду на викладене з [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором. Суд встановив, що з метою забезпечення виконань зобов`язання [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №54-028-852-2-18-П від 23.03.2018, згідно якого [PERSON] поручається перед позивачем за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли на підставі кредитного договору та будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно з ч. 4 ст. 559 цього Кодексу порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за основним договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Суд встановив, що 05.12.2018 позивачем скеровано [PERSON] та [PERSON] вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором №54-028-852-2-18-Г від 23.03.2018, проте жодних дій ними вчинено не було. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом із тим, під час розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи, однак, не зазначались сторонами та стосувались предмету доказування. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову частково, оскільки у процесі розгляду справи відповідач [PERSON] сплатив заборгованість в частині та залишок становить 221 532,72 грн. Зазначене випливає із заяви від 02.07.19 представника банку (арк. спр.74). Крім того, в силу дії ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати у розмірі 4844,12 грн.

Outcome: partial