Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

10.06.2015 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14.06.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Далі в позові зазначила, що через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сімї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сімї, а тому збереження сімї є неможливим, бо буде суперечити інтересам кожного з них та їх дітей. Спору щодо розподілу майна на даний час немає. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечує (а. с. 20). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, згідно довідки відділення поштового звязку, поштові відправлення два рази повернуто до суду за закінченням терміну зберігання (а. с. 19, 23). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення № 7020201902742 відповідач був 16.07.2015 року належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.24). Згідно довідки Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи за № 2327/1651 від 11.06.2015 року, гр. [PERSON], [INFO], з 15.12.2005 року зареєстрований за адресою: [INFO] за паспортом громадянина України серія СА № 779950, виданим Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області від 30.06.1998 року (а. с. 13). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує представник позивача в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 14 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 23, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 097784, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 14 червня 2003 року (а. с. 9). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 007828, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 08.07.2005 року (а. с. 10) та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 203124, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 08.10.2012 року (а. с. 11). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися. Встановлено, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Позивачка вважає, що буде недоцільним вжиття з боку суду заходів для примирення подружжя. Зважає на те, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Сторони дійшли згоди, що діти будуть проживати разом із позивачем [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Під час розгляду справи судом сторони не виявили, будь-яким шляхом, бажання зберегти подружні відносини. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивачку [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя та інтересам їх спільних дітей. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його для подальшого іменування, про що зазначила в позові. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved