Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

09 вересня 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 29460,16 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 16.05.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №12230, згідно якого позичальнику було надано 32000 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 травня 2023 року, на споживчі цілі, зі сплатою 56% річних, процентна ставка є фіксованою. Однак відповідач скориставшись кредитними коштами належним чином не виконує зобов`язання по сплаті кредитних платежів та відсотків, в зв`язку з чим заборгованість перед АТ «Ощадбанк» за Договором №12230 від 15.05.2018 року станом на 03.09.2019 року становить 29460,16 грн., з яких: 24533,38 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 4656,25 грн. - заборгованість за процентами, 245,02 грн. - пеня, 13,18 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту, 12,33 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача в користь Банку заборгованість за договором про споживчий кредит №12230 від 16.05.2018 року у сумі 29460,16 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. Відзив на позов суду не подано. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір про споживчий кредит №12230, згідно якого позичальнику було надано 32000 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 травня 2023 року, на споживчі цілі, зі сплатою 56% річних, процентна ставка є фіксованою . На виконання п. 2.1 Договору Банк надав Позичальнику Кредит на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Одержання відповідачем коштів підтверджується Меморіальним ордером № 12230 від 16 травня 2018 року. Згідно п. 3.3.3 Договору [PERSON] зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 533,33 гривень та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок Основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з червня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок. Термін остаточного повернення Кредиту не пізніше 15 травня 2023 року. Відповідно до п.п. 4.3.1-4.3.4 Договору, Позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання. У строки обумовлені цим Договором повернути Кредит в сумі 32000.00 гривень, своєчасно сплатити проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. У випадку порушення умов цього Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі Збитки та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору. Підпунктом 4.2.2 п. 4.2. Договору сторони погодили, що при виникненні простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому прядку. Згідно п. 8.1- 8.3. Договору, завдані Банку збитки Позичальник зобов`язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штраф і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном. Сукупна сума неустойки (пені, штрафу), нарахована за порушення зобов`язань Позичальника на підставі Договору, не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за цим Договором. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню Основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, та/або сплати комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.ч. 2, 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як встановлено судом, [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості по кредиту та згідно розрахунку заборгованості за договір про споживчий кредит №12230 від 18.05.2018 року, сума заборгованості станом на 03.09.2019 року становить 29460,16 грн., з яких: 24533,38 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 4656,25 грн. - заборгованість за процентами, 245,02 грн. - пеня, 13,18 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту, 12,33 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Таким чином, відповідач не виконав зобов`язання у строк, передбачений договором всупереч ст.530 Цивільного кодексу України, тому відповідачем прострочено виконання зобов`язання перед кредитором. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів погашення заборгованості. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по договору про споживчий кредит №12230 від 18.05.2018 року в сумі 29460,16 грн. підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. На підставі ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved