overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

09.10.14 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 2373 грн. 09 коп., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, яка користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 2373 грн. 09 коп. за період з 30.06.2010 року по 15.08.2012 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не з'явилася, причину своєї неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне. За адресою [ADDRESS] проживає відповідач, яка користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] виконувала не в повному обсязі, в зв'язку з чим виник борг у сумі 2373 грн. 09 коп. за період з 30.06.2010 року по 15.08.2012 року. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

09.10.14 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 4114 грн. 96 коп., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 4114 грн. 96 коп. за період з 22.03.2013 року по 31.07.2014 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне. За адресою [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER]. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] виконував не в повному обсязі, в зв'язку з чим виник борг у сумі 4114 грн. 96 коп. за період з 22.03.2013 року по 31.07.2014 року. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

09.10.1988року сторони зареєстрували шлюб у Летичівському районному відділі ЗАГСУ Хмельниької області, актовий запис № 76, від якого мають повнолітню дочку [PERSON] та неповнолітню дочку [PERSON],20.11.1999року народження. Посилаючись на те, що відповідач протягом останніх 10-ти років грає в азартні ігри і застосувує відносно неї насилля, у звязку з чим вони проживають окремо з 2012року, [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання вона заявила про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не зявився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив, причину неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо з 2012 року, 26.02.2016року їм був наданий строк для примирення і після його сплинення вони не помирились, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач будь-яких заперечень проти її вимог не висловив. Спору щодо місця проживання доньки не має. За встановалених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, його необхідно розірвати з підстав, наведених в позовній заяві. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

09.10.1994 року Дачненською сільською Радою Біляївського району Одеській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 45. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом року їх подружні стосунки з відповідачкою не підтримуються, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги визнає та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

09.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 57. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом двох років їх подружні стосунки з відповідачкою не підтримуються, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги визнає та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

09.10.2010 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юситиції, актовий запис № 553. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2012 року причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу, просить залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2012 року, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

09.10.2013р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«1.Стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] борг за розпискою в сумі 72 000,00 (сімдесят дві тисячі) гривень. 2.Стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 5 184,00 гривень - три відсотки річних за час прострочення сплати боргу. 3.Стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] витрати у розмірі 771,85 гривень судового збору. 4.Стягнути з Відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 гривень.» (а.с.1-2) Свої вимоги мотивує тим, що 12.04.2011р.,відповідачка взяла у нього в борг кошти в сумі 72 000-00 грн., які зобов»язалася повернути протягом місяця. По даний час гроші не повернуті, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представниика позивача - [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути на підставі наявних доказів.(а.с.26) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 18.12.2013р., причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

09.10.2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року у неї народилась дитина. Батько дитини, [PERSON] відмовився визнавати своє батьківство. Вказує, що під час реєстрації народження в органах ДРАЦС запис про батька дитини проводився за її прізвищем, а ім'я та по батькові дитини було записано за її вказівкою - [PERSON]. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.06.2014 року позов в частині вимог щодо встановлення батьківства залишено без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 17.04.2014 року, відповідач [PERSON] являється батьком останньої. (а.с. 45) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

09.10.2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у неї народилась дитина. Батько дитини, [PERSON] відмовився визнавати своє батьківство. Вказує, що під час реєстрації народження в органах ДРАЦС запис про батька дитини проводився за її прізвищем, а ім'я та по батькові дитини було записано за її вказівкою - [PERSON]. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 1/4 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.06.2014 року позов в частині вимог щодо встановлення батьківства залишено без розгляду. Сторони в судове засідання не з'явились, проте подали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 17.04.2014 року, відповідач [PERSON] являється батьком останньої. (а.с. 45) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

09.10.2013 року, а уточнивши позовні вимоги 19.12.2013 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«Визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням (квартирою) за адресою : [ADDRESS].» (а.с.а.с.2-4,25-28) Свою вимогу мотивує тим, що у вищевказаній квартирі, яка є неприватизованою, зареєстровані він, відповідачка та [PERSON]. Протягом 8-ми років, відповідачка у квартирі не проживає, її речей у квартирі немає, квартирою не цікавиться, витрат по сплаті житлово - комунальних послуг не несе, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов підтримав та просить постановити заочне рішення.(а.с.53) Інші учасники також не з»явилися в попередні судові засідання, причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

09.10.2013 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № ZPXRRX03090390 від 09.09.2007 року відповідач отримала кредит в сумі 2436 грн. зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості, однак порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 23.09.2013 року склала в сумі 28553,26 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 2240,48 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 11316,04 грн., заборгованість по комісії в сумі 656,48 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 12504,39 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1335,87 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 28553,26 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 285,53 грн. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач за адресою реєстрації: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Цвітна буд. 4 корп. А кв.28 не проживає, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідач, місце знаходження якого невідоме, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

09.10.2013 року позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 33012 грн. 92 коп. за укладеним кредитним договором від 25.05.2007 року, а також судових витрат Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 33012 грн. 92 коп. та провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи сповіщен належно, про відкладення розгляду справи не зверталися. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н від 25.05.2007 року за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 0 грн., 16.06.2007 року кредитний ліміт встановлено у вигляді 500 грн., 18.06.2007 року кредитний ліміт встановлено у вигляді 500 грн., 13.09.2007 року кредитний ліміт встановлено у вигляді 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своєчасно не сплатив позивачу грошові кошти для погашення кредиту у зв'язку з чим, станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість у розмірі 33012 грн. 92 коп., що підтверджується розрахунком. Відповідно до ст.ст. 1048-1052 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved