Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

09 листопада 2015 року, після проведення повторного автоматизованого розподілу справ, справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - орган опіки і піклування Сокирянської міської ради Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав передана на розгляд судді Цицак В.Л. Підставою звернення із позовом позивач [PERSON] зазначає ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню та утриманню дітей. У позовній заяві вказує, що [PERSON] не піклується про здоров'я та моральний, фізичний, духовний розвиток дітей, їх навчання та підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, ніякої участі в їх вихованні не бере, а також не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що підтверджується наявною заборгованістю по сплаті аліментів. Зазначає, що діти проживають із нею за кордоном, забезпечені належними умовами проживання та виховання; вона та її чоловік несуть усі витрати щодо навчання, виховання, розвитку дітей та підтримання їх здоров'я. Просить суд позов задоволити, позбавити [PERSON] батьківських прав. В матеріалах справи знаходиться заява позивача - [PERSON] від 28.09.2015р., в якій остання просить проводити попереднє та всі інші судові засідання у її відсутності; позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити (а.с. 74). Відповідач - [PERSON], будучи неодноразово повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судові засідання не з'явився, жодних заяв чи клопотань не подав, заперечень на позовну заяву не надав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - органу опіки і піклування Сокирянської міської ради Чернівецької області Телешман І.В. подав заяву про розгляд справи без участі представника Сокирянської міської ради Чернівецької області (а.с. 105-106, 109-110). Свідок [PERSON] в судовому засіданні 03.12.2015р. повідомила, що її сестра - позивач [PERSON] розлучилася з відповідачем [PERSON] у 2009-2010рр. та, уклавши у 2013році другий шлюб, виїхала у середині 2013року з дітьми за кордон. Дозвіл на виїзд дітей за кордон у 2013році строком на 2 роки надав відповідач [PERSON] Свідок вважає, що дозвіл останнім був наданий з врахуванням інтересів дітей, в тому числі з врахуванням умов проживання, рівня освіти за кордоном тощо. Повідомила, що у вересні 2015року позивач [PERSON] приїжджала в Україну з наміром отримати дозвіл на перетин кордону дітьми на наступний термін, однак досягнути домовленості із відповідачем [PERSON] не змогла, дозволу не отримала та змушена була звернутися до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Свідок [PERSON] розповіла, що за період шлюбу та після його розірвання відповідач [PERSON] не зловживав алкогольними напоями, наркотичними засобами; дітей не бив, жорстоко з ними не поводився, про залучення ним дітей до праці, жебракування їй не відомо; до кримінальної відповідальності відповідач не притягувався. Після розірвання шлюбу та до виїзду позивача з дітьми за кордон відповідач [PERSON] навідував дітей інколи раз в тиждень, інколи раз в місяць. Вважає, що відповідач [PERSON] завжди проявляв більший інтерес до старшої дитини - сина [PERSON]. Повідомила, що з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей, однак, наскільки відомо свідку, останній їх не сплачує та має значну заборгованість. Повідомила також, що, як їй відомо, у відповідача значна заборгованість по кредитах, які від оформляв у різних банках. Постійного місця праці у відповідача [PERSON] немає, має лише тимчасові заробітки. На даний час відповідач створив другу сім'ю, з якою проживає в м. Сокиряни Чернівецької області, проте свідок із відповідачем не спілкується. Від сестри - позивача [PERSON] чула, що відповідач інколи спілкувався із дітьми за допомогою соціальних мереж; обіцяв приїхати в гості, привезти подарунки, однак за весь час перебування дітей за кордоном не приїжджав, як їй відомо, подарунків не передавав. Наскільки відомо свідку, останній раз відповідач виходив на контакт із дітьми до травня 2015року. Чи відомо відповідачу [PERSON] про актуальний на даний час телефонний номер сестри та точну адресу (назва вулиці, будинку), за якою проживають діти, вона не знає. За період з 2013 по 2015 роки діти на Україну не приїжджали, приїжджала лише її сестра. При цьому, зазначила, що діти знають, що в них є батько, який живе в Україні; однозначно ствердила, що син [PERSON] бажає спілкуватися із батьком, а донька [PERSON], яка з огляду на вік та час який пройшов з моменту виїзду за кордон, погано пам'ятає батька, припускає, що теж бажала б спілкування, якби був контакт із батьком. Показала, що їй відомо, що по питанню позбавлення відповідача батьківських прав було винесено висновок, комісія розглядала дане питання за заявою її сестри, однак більш детально з цього приводу свідок нічого пояснити не могла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 03.12.2015р. повідомила, що її донька - позивач [PERSON] розлучилася з відповідачем [PERSON] у 2009-2010рр. та, уклавши у 2013році другий шлюб, виїхала у середині 2013року з дітьми за кордон. Дозвіл на виїзд дітей за кордон у 2013році надав відповідач [PERSON], спочатку на один місяць, а потім - на два роки. За період з 2013р. по 2015р. діти з матір'ю - позивачем [PERSON] приїжджали один раз, у 2013році, коли надавався другий дозвіл на виїзд дітей за кордон. Повідомила, що у вересні 2015року позивач [PERSON] приїжджала в Україну з наміром отримати дозвіл на перетин кордону дітьми на наступний термін, однак не отримавши дозволу, звернулася до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки боїться, що приїхавши з дітьми в Україну, не зможе їх забрати назад у Польщу без згоди батька [PERSON] За період перебування сторін у шлюбі між ними були конфлікти, зумовлені, зокрема, безвідповідальним ставленням відповідача [PERSON] до праці, розтратою сімейних коштів тощо. При цьому, свідок повідомила, що відповідач [PERSON] ніколи жорстоко не поводився з дітьми, не бив їх. Після розірвання шлюбу та до виїзду позивача з дітьми за кордон відповідач [PERSON] інколи навідував дітей та спочатку передавав гроші-аліменти на утримання дітей. Як стало відомо свідку недавно, ці гроші надавала відповідачу його мати. На даний час відповідач аліменти не платить, має значну заборгованість як по аліментах, так і за іншими зобов'язаннями, зокрема, кредитними; відповідач [PERSON] не має місця постійної праці, перебивається тимчасовими заробітками. З 2015року свідок [PERSON] із відповідачем [PERSON] не спілкується; знає, що останній живе в м. Сокиряни Чернівецької області, створив іншу сім'ю, має дитину. На даний час свідок не чула про те, що відповідач [PERSON] спілкується із дітьми чи з її донькою. Повідомила, що відповідачу відоме місце проживання дітей, однак чи відома точна адреса (вулиця, номер будинку) або актуальний номер телефону позивача або дітей - не знає. Вважає, що якби відповідач [PERSON] хотів, то мав би можливість спілкуватися із дітьми, оскільки її донька - позивач [PERSON], розповідає дітям, що в них є батько в Україні, має його фото. Вважає, що відсутність спілкування - це провина відповідача [PERSON], зумовлена відсутністю інтересу в останнього до дітей. Підтвердила, що діти знають, що батько живе в Україні та старший син [PERSON], який краще за молодшу сестру [PERSON] пам'ятає батька, бажає з батьком спілкуватися, про що згадував в розмові із свідком та переживає, що оскільки в батька інша сім'я, друга дитина, останній може втратити до нього інтерес. Показала, що їй відомо, що по питанню позбавлення відповідача батьківських прав її донька зверталася в орган опіки та піклування, подала заяву та документи, що підтверджують місце проживання, навчання та стан здоров'я дітей; чи збирались інші документи органом опіки та піклування - їй не відомо. Свідок [PERSON] надав суду заяву від 09.12.2015р., в якій зазначив, що висновок міської опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 25.05.2015р. він підписував, однак підготовкою документів та самого висновку безпосередньо не займався, по справі нічого пояснити не може та просить справу розглядати без його участі (а.с. 152). Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він, як працівник Сокирянської міської ради Чернівецької області, займався підготовкою висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 25.05.2015р. Зазначив, що висновок було надано на основі документів, поданих [PERSON], а саме: її заяви, копії паспорту та свідоцтв про народження дітей, довідок про місце проживання [PERSON] та дітей, акту про житлово-побутові умови сім'ї [PERSON], рішень суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а також розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] Повідомив, що пояснення у [PERSON] не відбиралися, його ставлення до дітей та думка щодо поданої [PERSON] заяви не з'ясовувалася. [PERSON] був повідомлений про засідання органу опіки та піклування, яке відбулося 25.05.2015р., проте на таке не з'явився. Міська опікунська рада не відкладала розгляд питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав на інший день, висновок було прийнято 25.05.2015р., даний висновок до відома [PERSON] не доводився, останньому не надсилався. Заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.11.2010р. по справі № 2-2339/10 (а.с.10). Під час перебування у шлюбі в стороні народилось двоє дітей - син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області 07.05.2007р., та донька [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Сокирянського районного управління юстиції 02.12.2008р. (а.с.11-12). 09 грудня 2010року Сокирянським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист у справі № 2-2391/10р про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей. Як вбачається із розрахунків розміру заборгованості по виплаті аліментів від 23.04.2015р. № 361/02/5, від 08.06.2015р. № 465/02-13/2, від 02.10.2015р. № 842/02/2 та від 02.12.2015р. № 1969/02/14/5 у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 01.12.2015р. становить 29553, 90 грн. (а.с. 14-15, 87, 126). При цьому, згідно листа ВДВС Сокирянського районного управління юстиції № 1986/02-14/ від 27.12.2015р. вбачається, що відповідач [PERSON] у період з 02.11.2010р. по 01.01.2013р. сплачував аліменти частково; у період з лютого 2013р. по грудень 2013р. з заробітної плати відповідача утримувалися аліменти та погашалась раніше утворена заборгованість. Згідно наданої ВДВС Сокирянського районного управління юстиції інформації на даний час відповідач не працевлаштований, майно та кошти, на які можна звернути стягнення, у нього відсутні; в порушенні кримінальної справи щодо відповідача [PERSON] за несплату аліментів відмовлено (а.с.137, 157-158). Судом встановлено, що 24 травня 2013року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], про що зроблено актовий запис № 32, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим ВРАЦС реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області 24.05.2013р. (а.с.16). Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] разом із малолітніми дітьми на даний час проживає в с. Шимішув Республіки Польща в будинку, що належить її чоловіку [PERSON], та перебуває на його утриманні (а.с. 17-18). Діти - [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], вихованням яких займається мати, навчаються в школі в Шимішовє; (а.с. 19-20) та перебувають в Польщі під постійною лікарською опікою з 2014р. (а.с.21-22). Згідно висновку від 25.05.2015р. № 01-08/630 міської опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO].н., щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], затвердженого рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області № 60 від 27.05.2015р., з метою забезпечення соціального захисту малолітніх, права на здоровий розвиток дітей, створення належних умов для психологічної адаптації, навчання та виховання, вважати за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків (а.с. 23-24). Вищезгаданий висновок було надано на підставі наступних документів: заяви [PERSON], копії паспорта заявниці та свідоцтв про народження дітей; копії рішення суду про розірвання шлюбу від 02.11.2010р.; копії рішення суду про стягнення аліментів від 24.11.2010р.; акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 30.04.2015р.; розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів № 361/02/5 від 23.04.2015р., що підтверджується листом Сокирянської міської ради Чернівецької області від 07.12.2015р. № 01-07/1390 (а.с.138-151). Однією із підстав за яких батько може бути позбавлений судом батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст. 150 СК України, згідно якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як зазначено в Узагальненні Верховного Суду України практики розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008р. суду слід витребовувати від органу опіки та піклування письмовий висновок відповідно до ч. 5 ст. 19 СК, а також суд може допитати представника цього органу в судовому засіданні. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що позивач [PERSON] не надала суду доказів, які б підтверджували свідоме та умисне ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Суд бере до уваги, що під час проживання дітей на території України батько із дітьми спілкувався, по мірі можливості надавав кошти на утримання, при цьому, ніколи не був із дітьми жорстокий та не експлуатував їх, що підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] За останні два роки (час проживання дітей за кордоном) батько намагався спілкуватися із дітьми та не можна ставити у вину відповідачу [PERSON] обмежене спілкування, оскільки судом встановлено, що позивач виходить на контакт із відповідачем за необхідності, а її родичі не спілкуються із [PERSON] взагалі, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, обмежене спілкування зумовлено також й тим, що відповідачу [PERSON] не відома точна адреса та координати дітей; останні проживають в іншій країні, що також утруднює можливість батька бачитися із дітьми. Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що дійсною підставою для звернення із позовом є недосягнення сторонами згоди щодо документального оформлення дозволу на виїзд їх спільних дітей за кордон на наступний термін, оскільки дія попереднього дозволу закінчилась в 2015році. При цьому, побоювання позивача [PERSON] базуються лише на її припущеннях; суду не надано доказів, що відповідач умисно перешкоджав чи перешкоджатиме виїзду дітей за кордон у майбутньому, у разі якщо діти приїдуть в Україну. Більше того, враховуючи покази свідка [PERSON], відповідач діяв свідомо та з урахуванням в першу чергу інтересів дітей, надаючи позивачу [PERSON] у 2013році дозвіл на виїзд дітей за кордон. У разі ж відмови відповідача надати дозвіл на виїзд дітей за кордон - позивач не позбавлена права звернутись за захистом своїх прав та прав дітей в судовому порядку, однак це не підстава для позбавлення відповідача батьківських прав. Судом також не встановлено інших підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України, для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд враховує, що згідно показів свідків [PERSON] та [PERSON], діти, особливо син [PERSON], [INFO] народження, бажають спілкуватися із батьком. Щодо несплати відповідачем [PERSON] аліментів на утримання дітей та наявності заборгованості, то це не є самостійною підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд враховує, що така заборгованість виникла у зв'язку із відсутністю у відповідача [PERSON] будь-якого майна та коштів, інших джерел постійних доходів, що підтверджується як листом ВДВС Сокирянського районного управління юстиції № 1986/02-14/ від 27.12.2015р. (а.с. 137), так і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Суд відхиляє висновок від 25.05.2015р. № 01-08/630 міської опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO].н., щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], затверджений рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області № 60 від 27.05.2015р., оскільки такий, на думку суду, є однобічним, наданий без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Зокрема, як вбачається із листа Сокирянської міської ради Чернівецької області від 07.12.2015р. № 01-07/1390 (а.с.138-151) та показів свідка [PERSON], висновок базується лише на заяві та документах, поданих позивачем [PERSON], без врахування позиції відповідача [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] в даному випадку не співмірне із інтересами як дітей, так і батька, а відтак, в задоволенні позову слід відмовити. Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 19, 150, 164 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», з врахуванням Узагальнення Верховного Суду України практики розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008р.,

Outcome: dismissed