overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

09\~\~ жовтня\~ 2018 року [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом\~ до [PERSON]\~ про розірвання\~ шлюбу через\~ втрату почуття\~ любові та поваги один\~ до\~ одного, відтак, на її\~ думку,\~ їх сімя\~ не може бути\~ збережена. Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у\~ справі\~ відкрито, її розгляд\~ ухвалено проводити у\~ порядку\~ загального\~ позовного провадження,\~ у\~ звязку з\~ чим розпочато\~\~ підготовче\~ провадження та\~ призначено\~ підготовче засідання о 08 год. 20 хв. 06 листопада 2018 року / а. с. 11 /. Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року проведення підготовчого засідання відкладено до 29 листопада 2018 року / а.с.16 /. Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON]\~ закрито, її\~\~ розгляд призначено у\~ відкритому судовому засіданні на 09 січня 2019 року / а. с. 26 /. Ухвалою суду від 09 січня 2019 року\~ через\~ першу неявку, належним\~ чином повідомленого,\~ відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладено до 29 січня 2019 року / а. с. 32 /. Позивач\~ [PERSON] у судове засідання не зявилася,\~ надавши суду клопотання\~ про\~ підтримання позову та розгляд справи у\~ її\~ відсутність. При цьому,\~ не заперечувала проти проведення заочного розгляду\~ справи / а.с.14/. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку на\~\~ підставі наявних у ній доказів / а. с. 36 /. Перевіривши фактичні\~ обставини\~ справи, наявними в ній\~ доказами, у\~ їх\~ сукупності\~ та\~ взаємозвязку, суд,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

09\~жовтня 2018\~року \~позивач [PERSON]\~звернулась \~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеному житловому приміщенні зареєстрована також її донька [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2014 року в квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, в утриманні квартири участі не приймає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі, яка належить їй на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном. А тому просить суд визнати [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], такою, що втратила право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування квартири від 19.03.2007 року, посвідченого 19 березня 2007 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 1-391 (а.с.10-11) У вказаному житловому приміщенні зареєстрована також донька позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 14.03-08/15293 від 23.08.2018 (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що відповідач більше чотирьох років фактично не проживає у житловому приміщенні, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає. Реєстрація відповідача у вказаному житловому приміщенні, створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належним їй майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Оскільки відповідач не проживає у вказаній квартирі більше чотирьох років, її необхідно визнати такою, що втратила право на користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 травня 2016\~року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через подружні зради відповідача, відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили у травні 2018 року, а з 06 серпня 2018 року спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання дитини та спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 13). 08 листопада 2018 року позивач усунула зазначені недоліки (а.с. 16, 17). Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.\~21-22). У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 26, 27). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2016 року, про що виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 7 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). 17 листопада 2016 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, наданим суду в копії (а.с. 8). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з травня 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Римар». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2012 року у Наумівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ №074281. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки з позивачем залишається проживати неповнолітня дитина, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва до відповідача з позовною заявою про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. 26.10.2018 р. ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва цивільнц справц було предано за підсудністю на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва. 02.01.2019 р. ухвалою Центрального районного суду було прийнято позовну заяву до розгляду. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином через офіційний веб-сайт суду, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 14 серпня 2015 року. З січня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду до відповідача позовну заяву про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 20 лютого 2015 року. З 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення аліментів позивач вказувала, що донька перебуває на її повному утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, тому вона змушена звернутись до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала та справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 11, 14-15), тому з урахуванням приписів ст.223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за відсутності відповідача з прийняттям заочного рішення (ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,\~184 СК України. Відповідно до положень ст.161 ЦПК України та ч.2 і ст. 182, ч.5 ст.183 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину становить 1 / 4 частину від доходу відповідача і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка за відомостями Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, проживає з матірю [PERSON]В.(а.с. 6). З урахуванням вище наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання його доньки в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 4, п. 3 ч. ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] мотивуючи його тим, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що дитина з народження потребує постійного лікування в Національній дитячій лікарні «Охматид» у м. Києві. Донька проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні, а відповідач як батько зобовязаний надавати дитині матеріальну допомогу, але не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Позивач подала заяву, в якій заперечувала проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки дитина негайно потребує коштів на лікування та утримання, а відповідач добровільно не надає кошти на утримання. Відповідач у судове засідання не зявився, представник відповідача подав заяву про відкладення розгляд справи в звязку із перебуванням у відрядженні в м. Конотоп та наміром останнього особисто бути присутнім у судовому засіданні (а.с.24-25). Відповідач подав письмові заперечення (а.с.27-30), в яких частково визнав позов в розмірі 1000 грн. щомісячно, пояснюючи це тим, що позивач не надала доказів того, що дитина знаходиться на її утриманні та доказів того, що на її утримання витрачаються кошти. Крім того, вказує, що він дійсно працює, однак його заробіток не дозволяє йому сплачувати аліменти в такому розмірі. Крім того, на його утриманні перебуває мати, яка не працює, він самостійно сплачує комунальні послуги. Суд, вивчивши клопотання відповідача встановив наступне. Судове засідання, що було призначено на 04.01.2019 року, було відкладено по неявці належно повідомленого відповідача. У судове засідання 07.03.2019 року відповідач не зявився, однак надав заперечення на позов, письмові докази, і не зазначив про наявність будь-яких інших доказів, що будуть подані ним в наступному засіданні та матимуть суттєве значення для розгляду справи по суті. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області за участю третіх осіб [PERSON] та [PERSON] про звільнення майна з під арешту. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 11 жовтня 2018 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження по цивільній справі, призначено справ до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. 05 листопада 2018 року позивачка [PERSON] подала уточнену позовну заяву до [PERSON] за участю третіх осіб Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та [PERSON], в якому просила зняти арешт з 1\\4 частини квартири [ADDRESS], та яке було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 9672373, накладений Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, яка була прийнята до розгляду 26 листопада 2018 року. У судове засідання 20 грудня 2018 року представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить суд його задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. У позовній заяві представником [PERSON] адвокатом [PERSON] зазначені наступні обставини: - 18 серпня 2009 року помер [PERSON], після смерті якого була відкрита спадщина на 1\\4 частину № 2 у будинку № 4 по вулиці Космонавтів Комарова в м. Одесі. Позивачка - [PERSON] та третя особа [PERSON], як спадкоємці першої черги (рідні діти померлого) звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа № 40\\2017. Однак на даний час отримати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не може, оскільки при опрацюванні документів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було встановлено, що на 1\\4 частини квартири [ADDRESS] - Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладений арешт в рамках здійснення виконавчих дій, на підставі виконавчого листа № 2-3502, виданого 15 серпня 2008 року Київським районним судом м. Одеси. Після звернення з відповідним запитом до виконавчої служби було встановлено, що 15 серпня 2008 року Київським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист за № 2-3502 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. З метою забезпечення виконання вказаного рішення державним виконавцем був накладений арешт (реєстраційний номер обтяження 9672373) на 1\\4 частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]. 25.06.2011 державним виконавцем відділу,

Outcome: approved