Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

09 серпня 2016 року позивачкаТаран [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що на момент звернення до суду, з відповідачем проживає окремо, між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку її утримувати до досягнення неповнолітньої дитини трьох річного віку. Позивач просить стягнути з відповідача на її утримання, до досягнення сина трьох річного віку аліменти у розмірі 5000 грн. щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що чоловік повинен матеріально підтримувати дружину, оскільки вона на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці і потребує матеріальної допомоги, а її доходи не дозволяють це робити самостійно. Вважає, що позивач зобов'язаний сплачувати на її утримання аліменти до досягнення доньок трирічного віку. Добровільно відповідач допомогу на її утримання не надає. Позивачка надала до суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність. Просила суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити вимогги, а саме стягнути щомісячно 1/6 від всіх доходів відповідача.. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов суду не надав. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, \~вважає, що позовні вимоги [PERSON]. обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає \~цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 \~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія I-КИ № 210889, 15 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №466. Відповідач [PERSON] в свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., зазначений батьком. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/8 зусіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви і до досягнення неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], трьох років, а саме: стягувати на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини щомісяця до досягнення доньки трьох річного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей, однак доказів, що відповідач може сплачувати 5000 грн. щомісяця, на утримання дружини позивачем не надано. Отже, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, однак він підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом, позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: partial