Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

09 жовтня 2013 р. позивач ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить суд: стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 202.43177 від 20.06.2012 р. в розмірі 102 115, 10 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на рухоме майно, що перебуває у заставі АТ «ПроКредит Банк» відповідно до договору застави рухомого майна № 258274-Д31 від 20.06.2012 р., а саме на транспортний засіб тип - легковий седан-В, марки «Daewoo», модель FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], шляхом надання АТ «ПроКредит Банк» права продажу предмету застави від власного імені будь-якій особі - покупцю за ціною, що буде визначена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, який буде залучений позивачем на договірній основі; стягнути в дольовому порядку з відповідачів сплачений судовий збір в розмірі 1021, 15 грн., а саме по 510, 58 грн. з кожного; передати на відповідальне зберігання АТ «ПроКредит Банк», шляхом вилучення відповідною виконавчою службою, транспортний засіб тип - легковий седан-В, марки «Daewoo», модель FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], зареєстроване ВРЕР № 2 ГУМВСУ м. Харків 03.06.2008 р., а також ключі та оригінали правовстановлюючих документів, інші прилади та документи, які необхідні для належного використання предмету застави; надати ПАТ «ПроКредит Банк» право на тримання дублікату свідоцтва про реєстрацію заставного транспортного засобу, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], крім цього надати право зняття заставного транспортного засобу з реєстраційного обліку в УДАІ ГУМВСУ в Харківській області, а також вчиняти інші юридично значимі дії необхідні для продажу предмету застави від власного імені будь-якій особі - покупцю. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне: 20.06.2012 р. між позивачем ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №202.43177, відповідно до умов якого відповідачці [PERSON] був наданий кредит в розмірі 100 000 грн. з процентною ставкою 25% річних та строком на 36 місяців. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 17.09.2013 року відповідач має заборгованість у сумі 102 115, 10 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 202.43177 від 20.06.2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений 20.06.2012 р. договір поруки №258959-ДП. Крім того, між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № 258274-ДЗ1 від 20.06.2012 р., відповідно до умов якого, відповідачкою був переданий у заставу транспортний засіб, автомобіль марки «Daewoo», модель FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Однак відповідачі зобов'язання за кредитним договором, договором поруки та застави рухомого майна не виконують, заборгованість за кредитним договором не сплачують та предмет застави в заклад банку не передають. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти винесення рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.06.2012 р. між позивачем ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №202.43177, відповідно до умов якого відповідачці [PERSON] був наданий кредит в розмірі 100 000 грн. з процентною ставкою 25% річних та строком на 36 місяців /а.с. 8-10/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «ПроКредит Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 100 000 грн. П. 2.2. Кредитного договору передбачено повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначається графіком. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Проте, в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідачка [PERSON] не забезпечила своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого утворився борг перед позивачем, який станом на 17.09.2013 р. складає 102 115, 10 грн., а саме: 81 517, 03 грн. - борг по капіталу; 8 562, 09 грн. - борг по процентам; 1 101, 43 грн. - борг за фактичне користування простроченим капіталом; 10 934, 55 грн. - пеня. /а.с.14/. 03.09.2013 р. відповідачці [PERSON] була надіслана вимога про повне дострокове погашення кредиту №1610/7/13, яка була вручена адресату /а.с.18, 26/. Однак вказана вимога залишена відповідачем без виконання. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, між АТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №258959-ДП 1 від 20.06.2012 р. /а.с. 19-20/. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Договором поруки, яким забезпечується виконання зобов'язань відповідачки [PERSON] не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя, а отже боржник і поручитель відповідають перед АТ «ПроКредит Банк» як солідарні боржники. У зв'язку з виникненням заборгованості відповідачки [PERSON], позивач 02.09.2013 р. звернувся до поручителя, відповідача [PERSON], з вимогою про виконання зобов'язань за договором поруки, яка була отримана адресатом 04.09.2013 р. /а.с. 21, 26/. Однак ця вимога АТ «ПроКредит Банк» не була виконана і погашення на підставі договору поруки на відбулося. Відповідно до п.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо. На підставі цієї норми позивач вважає за доцільне пред'явити вимогу до усіх боржників разом. Крім того, між ПАТ «ПроКредит Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна № 258274-ДЗ1 від 20.06.2012 р., відповідно до умов якого, відповідачкою був переданий у заставу транспортний засіб, автомобіль марки «Daewoo», модель FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 588 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст.1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до п. 6.3.1 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя шляхом реалізації предмета застави згідно з рішенням суду. Згідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжував, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. На виконання вимог вказаної норми закону, 04.10.2013 р. АТ «ПроКредит Банк» було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна №228274-Д31 від 12.09.11 р. Відповідно до ст. 26 вказаного закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Тому, у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «ПроКредит Банк» набуло право звернення стягнення на предмет застави та бажає використати своє право шляхом звернення до суду із позовними вимогами про надання АТ «ПроКредит Банк» право продажу предмету застави будь-якій іншій особі - покупцю. Крім того, у відповідності зі ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача ПАТ «ПроКредит Банк» щодо стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на рухоме майно, що перебуває у заставі АТ «ПроКедитБнк», стягнення сплаченого судового збору є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають, а саме : передачі на відповідальне зберігання АТ «ПроКредит Банк», шляхом вилучення відповідною виконавчою службою, транспортного засобу, а також ключів та оригіналу правовстановлюючих документів, інших приладів та документів, які необхідні для належного використання предмету застави; надання ПАТ «ПроКредит Банк» права на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію заставного транспортного засобу, а також надання права зняття заставного транспортного засобу з реєстраційного обліку в УДАІ ГУМВСУ в Харківській області, а також вчинення інших юридично значимих дій, необхідних для продажу предмету застави від власного імені будь-якій особі - покупцю. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, позивач, звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], з якою було укладено кредитний договорів від 20.06.2012 р.. а також [PERSON], яка є поручителем за вказаним договором. Але позивачем не залучено до участі у справі відповідна виконавча служба, на яку на думку позивача повинно бути покладено обов'язок по вилученню автомобіля, а також не зазначено у якого саме відповідача знаходиться автомобіль, який є предметом застави, з урахуванням того, що власником автомобілю є відповідач [PERSON]. Крім того, до участі у справі також не залучено УДАІ ГУМВД України в Харківській області, на яке на думку позивача повинно бути покладено судом обов'язок про видачу дублікату свідоцтва про реєстрацію заставного транспортного засобу, а також зняття його з реєстраційного обліку. Крім того, позивачем не зазначено які саме інші юридично значимі дії, необхідно покласти судом на відповідачів. Суд вважає зазначені позовні вимоги не доведеними, а тому відмовляє у їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: partial