Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

08.10.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вказує на те, що 03.12.2017 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, в т.ч. на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Маяковського, буд. 1, в с. Селичів Славутського району Хмельницької області. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщини, однак нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючого документу на даний будинок. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Маяковського, буд. 1, в с. Селичів Славутського району Хмельницької області. Ухвалою суду від 21.01.2019 в якості третьої особи без самостійних вимог без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено [PERSON], оскільки встановлено, що згідно заповіту наявного в спадковій справі №6/2018 спадкодавець [PERSON] заповіла спірне майно у вигляді будинку саме йому. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, просить проводити розгляд справи у його відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксуваннясудового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2017 року померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва по смерть серії І-БВ №315354 від 04.12.2017 року, актовий запис №156, виданого [PERSON] сільською радою Славутського району Хмельницької області (а.с.4). Згідно даних свідоцтва про народження від 06.04.1965 року серії VІІ УР №0664560 [PERSON] є матірю [PERSON](а.с.5). Згідно даних свідоцтва про шлюб серії І-БВ №000185 від 12.03.2005 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після одруження взяла прізвище «Климчук» (а.с.6). Згідно даних акту-висновку про обстеження технічного стану жилого будинку від 23.07.2018 року власником вказаного житлового будинку №1 по вул. Маяковського в с. Селичів Славутського району була [PERSON]І.(а.с.18)., що також підтверджується даними довідки [PERSON] сільської ради від 04.09.2018 р. №919 (а.с.10). Таким чином до складу спадкового майна після смерті [PERSON] в тому числі увійшов житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. Згідно заповіту від 19.11.2010, наявного в спадковій справі №6/2018, заведеній після смерті [PERSON], все своє майно з чого б воно не складалось та де б не знаходилось, в т.ч. будинок №1 по вул. Маяковського в с. Селичів Славутського району вона заповіла своєму онуку [PERSON] (а.с.37). Як видно із матеріалів даної спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] дійсно не звертався. В поданій до суду заяві позов визнає. Водночас в спадковій справи наявна заява [PERSON] від 22.05.2018 про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.31). Проте 14.08.2018 приватним нотаріусом позивачу повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (а.с.41). Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~N7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач не має змоги отримати правовстановлюючі документ на спадкове майно, суд приходить до висновку, що за [PERSON] може бути визнане право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який належав [PERSON]

Outcome: approved