Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

08 вересня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 січня 2008 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,9640 га, розташованої в с. Смирнове Більмацького району Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 056848. Спадкоємцями на спадкове майно померлої були троє її синів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину на вищезазначену земельну ділянку по 1/3 частці кожному, про що були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Одним із спадкоємців 1/3 частки земельної ділянки був [PERSON], який є батьком позивача. 10 грудня 2009 року він помер. Отже, після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку земельної ділянки, розташованої в с. Смирнове Більмацького району Запорізької області. За заявою позивача було відкрито спадкову справу нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю інформації про державну реєстрацію прав на спірну земельну ділянку після видачі відповідних свідоцтв. Таким чином, на даний час позивач не може скористатися своїм законним правом на отримання спадщини за законом і змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій визнав обставини та позовні вимоги позивача і просив справу розглянути без їхньої участі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні докази вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 10 грудня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 10 грудня 2009 року,актовий запис № 2487, серії І-НО № 424662(а.с.9). Після померлого [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/3 частки земельної ділянки, площею 6,9640 га, розташованої в с. Смирнове Більмацького району Запорізької області, яка належала померлій 10 січня 2008 року [PERSON] та право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 056848, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом(а.с.11). Однак, як вбачається з матеріалів справи, після прийняття спадщини на 1/3 частку вищезазначеної земельної ділянки, [PERSON] не здійснив належним чином державну реєстрацію права на спірну земельну ділянку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується відповідними матеріалами справи. Також спадкоємцем на спадкове майно [PERSON] є дружина померлого та мати позивача - [PERSON], яка від спадщини відмовилася. Як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого батька позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса, для прийняття спадщини. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки через те, що право власності на спадкову земельну ділянку не було зареєстровано в реєстрі прав Управлінням Держкомзема Куйбишевського району Запорізької області, що також підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 154/02-31 від 10 серпня 2016 року (а.с.13), та довідкою № 100282/551 від 07 червня 2010 року виданою Куйбишевським районним відділом Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» (а.с.26). Згідно статті 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України право власності виникає з моменту одержання державного акту на земельну ділянку. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно статті 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах , які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна ( стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За наведених обставин суд вважає, що майнові права позивача [PERSON] підлягають захисту, а заявлені ним вимоги задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved