Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

08.11.2018 року [PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачів на її користь 1683 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином, 5000 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що вироком Овруцького районного суду від 20.09.2018 відповідачів було визнано винними по ст.185 ч. 3 КК України та було засуджено. Вона є потерпілою у даній справі, оскільки відповідачі таємно викрали належне їй майно на загальну суму 1683 грн.. Крім того, діями відповідачі заподіяли їй і моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн.. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях за свою власність. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений строк не надали, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримали 14.12.2018 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вирок Овруцького районного суду від 20.09.2018 (а.с. 3-8) підтверджує вину [PERSON] та [PERSON] в заподіянні [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 1683 грн.. З вироку видно, що 18.05.2018 року, близько 23 години, в с. Товкачі Овруцького району, [PERSON], з метою втягнення малолітнього сина [PERSON] ([INFO].) в злочинну діяльність, достовірно знаючи про те, що він є малолітнім, запропонувала останньому вчинити спільно з нею та співмешканцем [PERSON] в с. Радчиці Овруцького району крадіжку майна з нежилого будинку, на що [PERSON] погодивсь, тим самим [PERSON] втягнула малолітнього сина в злочинну діяльність. Після цього, з метою втілення свого злочинного наміру, 18.05.2018 року, близько 23 години 30 хвилин, [PERSON], за попередньою змовою з [PERSON], спільно із її малолітнім сином [PERSON], прийшли до с. Радчиці Овруцького району, де з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, разом зайшли на територію нежилого домогосподарства, належного [PERSON] та після цього малолітній [PERSON], за вказівкою матері [PERSON], через розбите вікно проник до середини будинку та в подальшому за вказівкою матері розбив за допомогою палиці, яка була в будинку вікно в веранді будинку, та через утворений отвір таємно проник до сараю даного домогосподарства, де виявив різноманітні господарській речі, а саме: металевий візок, вартістю 257 грн., штикову лопату, вартістю 44 грн., металеві вила, вартістю 71 грн., металеві граблі, вартістю 139 грн., два міжрядних ручних культиватори, по ціні 358 грн. за один, на суму 716 грн, ручний міжрядний окучувач, вартістю 399 грн., металеву копаницю з зубами, вартістю 31 грн. та металеву копаницю вартістю 26 грн., які (речі) через вказане вікно переклав до веранди та в подальшому через інше вікно будинку (через яке залазив) передав [PERSON] та [PERSON], котрі в цей час знаходилися на подвір'ї домогосподарства та спостерігали за навколишньою обстановкою, та які ([PERSON] та [PERSON].) в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначений вирок набрав законної сили, а тому вина відповідачів в заподіянні позивачу майнової шкоди, є доведеною. Нормами, закріпленими в ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 1 ст. 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Як видно з вироку суду, ручний культиватор та окучувач залишено власниці [PERSON]. Залишкова вартість з урахуванням зносу, ручного міжрядного культиватора становить 358 грн., а залишкова вартість, з урахуванням зносу, ручного міжрядного окучувача становить 399 грн. (а.с.6). Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню із стягнення з відповідачів 926 грн. (1683грн. - 358 грн. - 399 грн.) матеріальної шкоди. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що винними діями відповідачів позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала душевних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідачів, а саме заволодінні її майном. Тобто, внаслідок винних дій відповідачів, було порушено її нормальні життєві зв'язки. Відповідачами не доведено, що моральна шкода заподіяна не з їх вини, а тому, враховуючи обсяг страждань позивача, певний час вимушених змін у життєвих стосунках, не підтвердження розміру завданої їй моральної шкоди саме на суму 5000 грн., виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 2500 грн.. В стягненні решти суми моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1409,60 грн. підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави в дольовому порядку.

Outcome: partial