Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

07.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом про визнання неправомірними дій ПАТ «Укрсоцбанк» щодо одностороннього підвищення кредитної ставки та покладення валютних ризиків на позичальника, зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням облікової ставки НБУ. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.05.2008 року сторони уклали кредитний договір на суму 94 886 дол. США. До грудня 2008 року позивач виконувала свої зобов'язання по обслуговуванню кредиту. У жовтні 2008 року позивач отримала листа від банку про підвищення розміру процентної ставки, посилаючись на підвищення облікової ставки НБУ від 21.04.2008 року, та містилася вимога про підписання Додаткової угоди. Позивач відмовилася укладати додаткову угоду, про що повідомила відповідача та продовжувала сплачувати щомісячні платежі у попередньому розмірі. Пізніше з'ясувалося, що банком в односторонньому порядку було збільшено кредитну ставку, внесено зміни в програму нарахування платежів, що призвело до зростання заборгованості. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.05.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір кредиту №10-29/6867 (а. с. 7 - 10), відповідно до п. 1.1 якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 94 886,00 дол. США, зі сплатою 13 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в додатку №1 до цього договору. Погашення кредиту буде здійснюватися до 10 числа кожного місяця, починаючи з червня 2008 року (останній платіж 2023 року). Пунктом 3.1. договору зазначено, що кредитор зобов'язаний: протягом одного дня від дати набрання чинності договором, відкрити позичальнику позичковий рахунок і здійснити видачу кредиту (п. 3.1.1 договору); завчасно повідомляти позичальника про намір змінити розмір процентів у порядку, та в строки, визначенні договором (п. 3.1.2 договору). 21.10.2008 року на адресу [PERSON] надійшов лист від АКБ «Укрсоцбанк» №23.3/044-1, відповідно до якого позивачу було повідомлено про підвищення розміру процентної ставки за договором кредиту №10-29/6867 від 13.05.2008 року до 14% річних з 03.11.2008 року. Вимоги листа обґрунтовані підвищенням облікової ставки НБУ, зростанням вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України, рішенням Управляючого комітету роздрібного бізнесу АКБ «Укрсоцбанк» №380 від 24.09.2008 року, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (а. с. 13 - копія листа). Пунктом 2.7 договору зазначено, що у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади НБУ, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора та яка не залежить від волі сторін, кредитор має право (збільшити або зменшити) процентну ставку за користування кредитом. Про намір змінити розмір процентів та/або комісій кредитор зобов'язаний повідомити позичальнику не пізніше, ніж за 10 календарних днів до дати початку їх введення, а також надати позичальнику для укладення проекти двох примірників відповідної додаткової угоди до договору (п. 2.7.1 договору). У разі, якщо позичальник не погодиться із запропонованими кредитором змінами розмірів процентів та/або комісій і не укладе протягом строку відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до цього договору, кредитор має право в односторонньому порядку розірвати цей договір у порядку, передбаченому договором, та вимагати від позичальника дострокового погашення ним у повному обсязі заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісій, а також можливої неустойки (п. 2.7.3 договору). В листопаді 2008 року банк змінив відсоткову ставку з 13 % до 14 % річних по договору кредиту №10-29/6867 від 13.05.2008 року, що підтверджується відповіддю відповідача на запит суду (а. с. 42). В даному випадку спір виник у зв'язку із тим, що на думку позивача, банк не мав права в односторонньому порядку підвищувати процентну ставку. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Пунктом 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Встановлено, що кредитним договором №10-29/6867 від 13.05.2008 року визначена процедура підвищення процентної ставки шляхом підписання додаткової угоди (п. 2.7 договору). Відповідач направив на адресу позивача додаткову угоду про внесення змін до договору, в якій пропонувалося збільшити відсоткову ставку до 14 % (а. с. 14), проте [PERSON] не погодилася з такою угодою і не підписала її. Тобто, сторони не дійшли згоди щодо підвищення процентної ставки, згідно визначеної договором процедури (шляхом підписання додаткової угоди), а тому банк не мав правових підстав (встановлених законом і договором) для підвищення процентної ставки. Отже, ПАТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку (що не передбачено договором), в порушення умов договору і чинного законодавства, підвищив кредитну ставку за договором кредиту №10-29/6867 від 13.05.2008 року, а тому такі дії необхідно визнати неправомірними, оскільки вони вчинені з порушенням процедури, встановленої п. 2.7 договору. Щодо вимоги про визнання неправомірними дій ПАТ «Укрсоцбанк» з покладення валютних ризиків на позичальника за договором кредиту №10-29/6867 від 13.05.2008 року. Пунктом 3.8 постанови Правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007р. №168, установлено, що у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач. В силу наведеного нормативно-правового акту ПАТ «Укрсоцбанк» було зобов'язане попередити [PERSON], що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач. Така вимога встановлена підзаконним нормативним актом, що є обов'язковим для застосування банком, а тому дане положення повинно бути відображене в договорі чи додатках до нього. Проте, банком не було дотримано вимог п. 3.8 постанови Правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007р. №168. Тобто, сторони не погодили, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач, а тому відсутні підстави для покладення в повному обсязі валютних ризиків на споживача. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову і в частині вимог про визнання неправомірними дій ПАТ «Укрсоцбанк» з покладення валютних ризиків на позичальника за договором кредиту №10-29/6867 від 13.05.2008 року. Вимога про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням облікової ставки НБУ не підлягає задоволенню, оскільки дана вимога жодним чином не обґрунтована, кредит надано в іноземній валюті і правових підстав для здійснення перерахунку заборгованості з урахуванням облікової ставки НБУ не вбачається.

Outcome: partial