Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

07 липня 2021 року з Чернігівського апеляційного суду до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла для розгляду вказана справа. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» від 12 грудня 2008 року його призначено на посаду директора товариства. В цей же день було видано наказ про вступ на посаду директора. Статутом товариства передбачено, що звільнення директора також належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. 18 червня 2020 року він написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст. 38 КЗпП України на ім`я загальних зборів учасників та вжив усіх заходів, передбачених статутом, для скликання вказаних загальних зборів, а саме: не менш як за 30 днів до скликання повідомив учасників у встановленому законом порядку про проведення зборів із зазначенням часу та місця їх проведення, а також порядку денного, забезпечивши можливість ознайомитись із документами з питань, винесених на порядок денний. Заява і повідомлення були надіслані на адресу учасників товариства, зазначену у статуті. Позивач просить визнати трудовий договір, укладений між ним, [PERSON] , та ТОВ «Феррекспо петролеум оншор», припиненим з 20 травня 2021 року у зв`язку з його звільненням з посади директора товариства на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника) з 20 травня 2021 року. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 31 серпня 2021 року. У судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав повністю та просив задовольнити (а.с. 75). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 74), відзиву на позовну заяву та заяв з процесуальних питань до суду від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням зборів учасників ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» від 12 грудня 2008 року [PERSON] призначено на посаду директора вказаного товариства (а.с. 7). На підставі протоколу загальних зборів учасників товариства [PERSON] видав наказ про свій вступ на посаду директора №1/12 від 12 грудня 2008 року (а.с. 8). Відповідно до п.п. 13.4.3 п. 13.4 Статуту ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства належить як призначення, так і звільнення директора товариства (а.с. 9-20). Згідно з вимогами ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» № 1576-ХІІ від 19 вересня 1991 року про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. 18 червня 2020 року [PERSON] написав заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст. 38 КЗпП України на ім`я учасника товариства - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «LIOFORCE» та його керівника, яку надіслав адресату (а.с. 21). Разом із заявою [PERSON] надіслав до ТОВ «LIOFORCE» повідомлення про проведення 18 липня 2020 року загальних зборів із запропонованим порядком денним, що містить, зокрема, питання про звільнення директора товариства, а також про призначення нового директора товариства та уповноваження осіб на проведення державної реєстрації зміни директора в державному реєстрі (а.с. 22, 23). Заява і повідомлення були надіслані на адресу учасника товариства, зазначену у статуті. При цьому були дотримані вимоги ст. 61 Закону України «Про господарські товариства». Актом від 18 липня 2020 року, складеним виконавчим органом ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» в особі директора Карпова А.М., підписаним директором і бухгалтером, підтверджується, що 18 липня 2020 року, в період з 08.00 до 17.00 годин, за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, офіс 1102, одноосібний учасник ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» - LIOFORCE LTD не з`явився та не повідомив ніякої інформації про свою участь у зборах, або про бажання перенести збори на іншу дату (а.с. 24). У подальшому, 20 квітня 2021 року, [PERSON] знову написав та надіслав аналогічну заяву про звільнення разом з повідомленням про проведення 20 травня 2021 року загальних зборів із запропонованим порядком денним, що містить питання про звільнення директора товариства, а також про призначення нового директора товариства та уповноваження осіб на проведення державної реєстрації зміни директора в державному реєстрі (а.с. 25, 26, 27). В Акті від 20 травня 2021 року знову зафіксована неявка одноосібного учасника ТОВ «Феррекспо петролеум оншор» - LIOFORCE LTD на загальні збори учасників товариства, та неповідомлення учасником жодної інформації про свою участь у зборах, або про бажання перенести збори на іншу дату (а.с. 28). Звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 8 Конституції України). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. За ч. 6 ст. 65 ГК України керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону. За змістом ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з ч. 1 ст. 38 працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 02 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Передбачений у ч. 1 ст. 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Стаття 8 Конвенції захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом. Отже, приватне життя охоплює право людини формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи стосунки професійного та ділового характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), а обмеження, що накладаються на доступ до професії, зачіпають визначення «приватне життя» у розумінні Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сідабрас і Джяутас проти Литви» (Sidabras і Dziautas). Верховний Суд у своїй постанові від 25 листопада 2019 року по справі № 201/1384/16-ц зазначив, що ефективним і таким, що не суперечить закону, буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин між директором юридичної особи та безпосередньо юридичною особою на підставі частини першої статті 38 КЗпП України. Судом встановлено, що позивачем вичерпано всі можливі позасудові заходи для реалізації свого права на звільнення, а тому захист від такого триваючого на день звернення до суду порушення його прав та їх відновлення можливо виключно шляхом звернення ним до суду із позовом про припинення трудових відносин, а отже, позивачем обрано ефективний та правомірний спосіб захисту свого порушеного права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, всебічно встановивши та дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви та вважає за необхідне задовольнити її в частині визнання трудового договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Феррекспо петролеум оншор», припиненим у зв`язку з його звільненням з посади директора товариства на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника). В той же час вимога про визнання трудових відносин припиненими саме з 20 травня 2021 року не ґрунтується на законі, оскільки звільнення позивача в даному випадку здійснюється за рішенням суду, та повинно проводитись після набрання останні законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved