Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

09.04.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі за текстом ПАБ «Брокбізхнесбанк»), в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області і зареєстрований в реєстрі за №5309, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дані обставини послужили підставою для його звернення до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12.04.2020 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2020 року було замінено відповідача Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2020 року в порядку ст. 84 ЦПК України було витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (код ЄДРПОУ 39508708, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. №37/41) належним чином засвідчену копію договору №283 від 01.08.2018 року про відступлення прав вимоги від «Брокбізнесбанку» за кредитними договорами. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 04.08.2020 року в порядку ст. 84 ЦПК України було витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича (номер свідоцтва - 5550; адреса: 07401, Київська область, місто Бровари, вулиця Грушевського, будинок №15, напівпідвал, 5 під`їзд, офіс №6) належним чином засвідчені копії документів, наданих ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», для вчинення виконавчого напису №5309 від 06.11.2019 року. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.12.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились; представник позивача надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; відзив відповідачем не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений у встановлений законом спосіб. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.09.2013 між [PERSON] та ПАТ «Брокбізнесбанк» був укладений договір №338039900588480 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки для отримання заробітньої плати та на отримання грошових коштів шляхом відкриття на спеціальному картковому рахунку відкличного овердрафту з лімітом у сумі 20000.00 грн з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 15.09.2015 року. На даний час банк припинив свою діяльність. 27.11.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №60726414. Виходячи зі змісту вказаної постанови, на підставі виконавчого напису №5309 від 06.11.2019 року, який видав приватний нотаріус Броварського районного НОКО Колейчик В.В., було відкрито виконавче провадження в якому [PERSON] є боржником. Відповідно до даного виконавчого напису, [PERSON] повинен сплатити 24528,18 грн заборгованості за кредитним договором №338039900588480 від 16.09.2013 року, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 9603,00 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 14925,18 грн, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яка є правонаступником АТ «Брокбізнесбанк». Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року було задоволено позов [PERSON] ; визнано протиправною та скасовано постанову ВП 60726414 від 27.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А.; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. ВП №60726414 від 27.11.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.1. нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Таким чином, відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України висловленою у Постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50 , 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із не наданням документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідач, який у судове засідання не з`явився, заперечень проти цього не надав. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати з оплати судового збору у сумі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved