Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

08.08.2019 позивач КП «Бахмут - Вода» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2019 року в розмірі 5 410,67 грн. та судові витрати в розмірі 1 921 грн. В обґрунтування позову вказує, що КП «Бахмут-Вода» має зобов`язання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. Позивач регулярно надавав відповідачам послуги з постачання питної води та приймання стічних вод, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Однак, відповідачі, не заявивши відмови від споживання послуг з питного водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, тривалий час не виконують свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг у повному обсязі. Порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг, та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, відповідачі спричинили майнову шкоду КП «Бахмут-Вода» в сумі 5 410,67 грн., яка утворилася за період з 01.09.2013 по 30.06.2019. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2019 за вказаною цивільною справою було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було. Представник позивача КП «Бахмут-Вода» - Канаєв І.А., який діє на підставі довіреності № 05/03 від 28.12.2018, до судового засідання не з`явився, разом з тим надав через канцелярію суду заяву (вх. № 30065 від 20.09.2019) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, вони у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вони суд не сповістили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цимКодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно довідки № 25845 про склад сім`ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення) за адресою: [ADDRESS] , з 05.03.2008 за вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідачі проживають та зареєстровані в квартирі за вищевказаною адресою, за якою у КП «Бахмут-Вода», що надає послуги з водопостачання (водовідведення), відкритий особовий рахунок на ім`я [PERSON] [NUMBER]. У відповідності до розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 5 410,67 грн. (а.с.5 на звороті, 6). Розрахунок здійснено на основі тарифів та норм водоспоживання та водовідведення по КП «Бахмут-Вода» для споживачів населення (а.с.12). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Бахмут-Вода» надавало відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення. Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідачі не надали. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Чинним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги КП «Бахмут-Вода» про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) в розмірі 5 410,67 грн. підлягають задоволенню. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1921 грн. за платіжними дорученнями № 8010 від 21.06.2019 та № 8392 від 24.07.2019 (а.с.1-2). На підставі викладеного та

Outcome: approved