Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

08 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих рибним запасам Україн, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Свої вимоги обґрунтовув тим, що постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року по справі № 480/96/15-п встановлено, що 22 грудня 2014 року о 11 годині 00 хвилин [PERSON] на р. Південний Буг, в с. Киряківка, Миколаївського району, Миколаївської області, грубо порушив правила любительського та спортивного рибальства, а саме не маючи дозволу на промисел незаконно проводив лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою месиновою. При цьому виловив рибу - карась в кількості 3 шт., рибу-щуку в кількості 1 шт., чим наніс збитки рибному господарству. Таким чином [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач також вказує, що згідно з пунктом 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Держкомрибгоспу України 15.02.1999 року № 19 забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600,00 гривен. Водночас, не зважаючи на доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Згідно довідки-розрахунку збитків, завданих рибному господарству України, [PERSON] нанесено збитків на суму 391,00 гривен. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 391,00 гривен та судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року о 11 годині 00 хвилин [PERSON] на р. Південний Буг, в с. Киряківка, Миколаївського району, Миколаївської області, грубо порушив правила любительського та спортивного рибальства, а саме не маючи дозволу на промисел незаконно проводив лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою месиновою. При цьому виловив рибу - карась в кількості 3 шт., рибу-щуку в кількості 1 шт., чим наніс збитки рибному господарству. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги статті 63 Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.15 Правил рибальства. Згідно пункту 3.15. Правил забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Також, стаття 52-1 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що для добування об'єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Постановою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною і, відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування. Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, не вирішено. Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно довідки-розрахунку сума шкоди, заподіяної [PERSON] ресурсам держави, що розрахована у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від , становить 391,00 грн. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Таким чином, оскільки неправомірними діями [PERSON] рибному господарству нанесені збитки, тому з відповідача підлягає стягненню заподіяна шкода в сумі 391,00 грн. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved