Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій формі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 26.07.2016 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та відмовляється її надавати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що дитина проживає із нею та її батьками , відвідує дитсадок, сплату за який здійснює позивачка. На даний час вона не працює, відповідач надає допомогу , але не щомісячно, тому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в судовому порядку. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на обставини викладені в письмовому запереченні на позовну заяву та додані до нього документи. Додатково пояснив, що відповідач добровільно надавав допомогу та взяв на себе оплату за відвідування дитиною занять з англійської мови . Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3-4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.5). Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України , розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а саме : позивачка не працює , відповідач працює та отримує мінімальну заробітну плату , також суд враховує ту обставину, що позивач сплачує за відвідування дитиною дитсадка , а відповідач здійснює оплату занять сина з англійської мови, тому ,

Outcome: partial