Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

09 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 10329 гривень 21 копійку заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 10 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 жовтня 2016 року між акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір № б/н на підставі поданої відповідачем анкети-заяви про отримання банківських послуг, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. При цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ними вказаний договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та\~Правил надання банківських послуг. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок не менше мінімального обов`язкового платежу. Порушуючи умови договору, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 27 жовтня 2020 року виникла заборгованість в розмірі 10329 гривень 21 копійка, яка складається з: 7784 гривні 01 копійка заборгованість за тілом кредиту, 2545 гривень 20 копійок заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача у судове засідання не прибув, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, відзив на позов не подав, про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки по зареєстрованому місцю проживання. Направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає. Зазначив, що отримав у банку кредит у розмірі 5000 гривень на кредитну картку, з лімітом 5000 гривень у період перебування на службі у Збройних Силах України перебуваючи у зоні АТО. Відповідно до закону він звільнений від сплати відсотків та пені за користування кредитними коштами. Однак банк нараховував йому відсотки і пеню, які зараховував у тіло кредиту. Він отримавши у банку 5000 гривень вже фактично повернув більше 30000 гривень. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, у порядку встановлено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 20 жовтня 2016 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 гривень на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитними коштами на підставі відповідних Тарифів банку обслуговування кредитних карт «Універасальна», з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копіями Анкети заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приват-Банку (а. с. 11), Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а. с. 12), довідкою про видачу кредитних карт (а. с. 09), довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а. с. 10), та витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 13-67). Підписом у заяві [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає укладений між ним та Банком даний кредитний договір (а. с. 11). Позивач також зазначає у позовній заяві, що у такий спосіб між сторонами укладено кредитний договір. За час користування кредитними коштами відповідач повернув банку: 21731 гривню 35 копійок заборгованості за тілом кредиту, 3520 гривень 06 копійок заборгованості за простроченим тілом кредиту, 2364 гривні 47 копійок заборгованості за простроченим тілом кредиту, а разом по тілу кредиту 27615 гривень 88 копійок; 34 гривні 14 копійок заборгованості за відсотками, 3311 гривень 88 копійок заборгованості за простроченими відсотками, а разом за відсотками 3346 гривень 02 копійки; 1200 гривень заборгованості по пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 7, 8 - зворот). У зв`язку з порушенням зобов`язань станом на 27 жовтня 2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає: 7784 гривні 01 копійка за тілом кредиту, 2545 гривень 20 копійок за простроченими відсотками, що в сумі становить ціну позову та підтверджується розрахунками заборгованості (а. с. 5 - 8). За змістом ст. 1054 ЦК України, \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~статті 634 ЦК України, \~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно статей \~526,\~527,\~530 ЦК України, \~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Поняття договору позики наведене у\~ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами ч. 1 та 3\~ст. 1049 ЦК України\~встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ч. 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідачем 20 жовтня 2016 року була підписана заява-анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, копія якої міститься у справі. Підписанням цієї заяви відповідач погодився з тим, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді . Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, судом встановлено, що відповідач уклав з банком договір приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши грошові кошти на кредитну карту. Законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідач [PERSON] після укладення кредитного договору про надання банківських послуг перебував на військовій службі у Збройних силах України, а саме у військовій частині [NUMBER] згідно наказів № 27 від 29 січня 2018 року, та №103 від 26 квітня 2018 року, що підтверджується довідкою командира військової частини [NUMBER] від 26 червня 2018 року № 323/1, та від 8 листопада 2019 року № 805 (а. с. 97, 98). На підставі положень ст. 5, 6 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» Верховний Суд постановив, що під час особливого періоду військовослужбовцям не нараховуються штрафні санкції та пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також відсотки за користування кредитом. Особливим періодом, згідно з Законом «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є функціонування економіки, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, Збройних сил, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України. Особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вказана правова позиція міститься у рішенні Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року (справа № 521/12726/16-ц). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] вбачається, що остання зміна кредитного ліміту в сторону збільшення відбулася 8 квітня 2018 року до суми 5000 гривень. Отже сума фактично використаного відповідачем кредиту становить 5000 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача 10329 гривень 21 копійку боргу за кредитом, що згідно наданих розрахунків заборгованості складає: 7784 гривні 01 копійку простроченого тіла кредиту, та 2545 гривень 20 копійок заборгованості за простроченими відсотками. Враховуючи такі обставини, а також пункт 2.1.1.12.1.1 Витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви, суд приходить до висновку, що прострочене тіло кредиту утворюється за рахунок несплачених відсотків при умові, якщо на дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, та фактично є сумою повністю використаного кредитного ліміту та відсотків за користування кредитом в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Судом встановлено, що відповідач належить до категорії осіб, яким відповідно до закону не нараховуються штрафні санкції, пеня та відсотки за користування кредитом, отже він на користь банку повинен сплатити заборгованість за тілом кредиту у розмірі наданого йому кредитного ліміту, що становить 5000 гривень. Як встановлено судом, відповідач сплатив банку 27615\~гривень 88\~копійок заборгованості\~по тілу\~кредиту, 3346 гривень 02 копійки за відсотками та 1200 гривень заборгованості по пені. За таких\~обставин суд\~не вбачає\~підстав для\~стягнення з\~відповідача будь-яких\~коштів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору, що з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача у зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог.

Outcome: dismissed