Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

08.04.2020 року позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, щошлюб з відповідачем зареєстрували 21.12.2018 року. Від подружнього життя у них є дочка [PERSON] , [INFO] .Сторони разом не проживають, дитина проживають з нею. Зазначає, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач коштів на її утримання не надає. Відповідач працездатний та може сплачути аліменти. 27.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про їх народження. Відповідач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] . Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, виникнення у дружини, з якою проживає дитина, права на утримання обумовлене наявністю у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. При цьому судом ураховано пояснення позивача у позовній заяві, згідно з якими відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачеві матеріальну допомогу, тому з нього на користь позивача слід стягувати кошти на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 08.04.2020 року. Оскільки сторони звільнені від сплати судового збору, відповідно до ч. ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved