Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

07.10.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказано, що 11.05.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 817/4-27/29/7-004, відповідно до умов якого Банк надає відповідачу кредит у сумі 11940 доларів США. Договір є кредитним, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким, зокрема, Банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON], не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за Договором, порушила вимоги ст. 1054 ЦК України, щодо обовязку позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 28.08.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становить 112827 грн. 60 коп. (за курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості), яка так і не погашена. На підставі викладеного, ПАТ «Укрсоцбанк» просило стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за Кредитним договором від 11.05.2007 року № 817/4-27/29/7-004 у розмірі 112827 грн. 60 коп., а також суму судового збору у розмірі 1128 грн. 28 коп. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві виклав своє клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення судового засідання не надавали. [PERSON] надала письмові пояснення, в яких вказувала на те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не визнає, просила відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позову в повному обсязі у звязку з пропуском строку позовної давності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 11.05.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 817/4-27/29/7-004, відповідно до якого Кредитор (ПАТ «Укрсоцбанк») надає Позичальнику ([PERSON]В.) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 11940 доларів США зі сплатою 11,5% річних з визначеним порядком погашення суми основної заборгованості, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10.05.2014 року включно. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі для оплати придбаного автомобіля «Chevrolet», модель «Aveo», 2007 року випуску, червоного кольору (далі Транспортний засіб), згідно з розрахунком фактури № 412341-645 від 08.05.2007 року, укладеним з ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс». В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої застави вимоги, Сторони уклали Договір застави № 817/8-27/29/7-063 від 11.05.2007 року Транспортного засобу, визначеного п. 1.2 цього Договору, заставною вартістю 59640 грн., що в еквіваленті складає 11940 доларів США. Пунктами 2.1, 2.4, 2.4.3 Кредитного договору від 11.05.2007 року визначено, що надання Кредиту здійснюється шляхом видачі Позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (долари США, Євро, швейцарські франки) з позичкового рахунку № 22033817823311 шляхом конвертації через касу банку для подальшого перерахування Позичальником на цілі, визначені п. 1.2 цього Договору. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця), а також в кінцевий термін повернення заборгованості, визначений кредитним договором. Проценти, нараховані на прострочену заборгованість за Кредитом, вважаються простроченими процентами. Відповідно до п. 3.2.3.1 Кредитного договору від 11.05.2007 року Кредитор має право вимагати повернення Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, в тому числі у разі затримання Позичальником сплати частини Кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. В той же час Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього Договору. У разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1 цього Договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення, що відповідає положенням п. 4.1 Кредитного договору № 817/8-27/29/7-063 /а.с. 9-14, 16/. Крім того, 15.01.2010 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 817/8-27/29/7-063 від 11.05.2007 року, якою визначено, що з метою забезпечення сплати страхових платежів за Договором страхування, передбаченим п. 3.3.3 цього Договору, з Позичальником укладається Договір про надання відновлювальної кредитної лінії (на сплату страхових платежів) № 800/14/10-002 від 15.01.2010 року Додатковий договір /а.с. 15/. З копій розрахунків суми позову вбачається, а також підтверджено самою [PERSON] той факт, що вона кредитні кошти отримала та користувалася ними, з умовами кредитування була ознайомлена, зобовязувалася своєчасно здійснювати погашення кредиту, крім того, частково здійснювала повернення Кредиту. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, 11.05.2007 року [PERSON] уклала кредитний договір із ПАТ «Укрсоцбанк», отримала кошти, користувалася ними, однак, внаслідок не виконання нею взятих на себе зобовязань виникла заборгованість. ПАТ «Укрсоцбанк» заявлено вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором від 11.05.2007 року № 817/8-27/29/7-063 у розмірі 112827 грн. 60 коп. та надано відповідний розрахунок суми заборгованості /а.с. 7-8/. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] просила застосувати до позовних вимог строк позовної давності, мотивуючи свої вимоги тим, що Банку стало відомо про порушення його прав 11.04.2011 року, однак, до позов подано до суду лише 15.09.2014 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений 11.05.2007 року, з кінцевим терміном повернення 10.05.2014 року. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом 07.10.2014 року, тобто протягом пяти місяців після закінчення строку дії Кредитного договору № 817/8-27/29/7-063. Пунктом 2.5 Кредитного договору від 11.05.2007 року встановлена черговість погашення заборгованості Позичальника за цим Договором, зокрема, в першу чергу здійснюється погашення простроченої заборгованості за нарахованими процентами. В копіях розрахунків ціни позову містяться відомості про те, що останній платіж по погашенню нарахованих процентів було здійснено [PERSON] 31.10.2011 року. Таким чином, строк позовної давності в такому випадку спливає 31.10.2014 року. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості повинна розраховуватися за період з 07.10.2011 року по 07.10.2014 року. Так, ПАТ «Укрсоцбанк» було надано, на виконання ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 11.06.2015 року, розрахунок ціни позову за вказаний вище період, відповідно до якого [PERSON] має заборгованість на суму 2999,04 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 08.10.2014 року становить 38838,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом 0,00 доларів США; заборгованість за відсотками 2111,59 доларів США, що дорівнює 27345,57 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 586,57 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 7596,26 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 300,87 доларів США, в гривневому еквіваленті 3896,37 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебувала у договірних відносинах з ПАТ «Укрсоцбанк», але взятих на себе зобовязань належним чином не виконувавла, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 2999,04 доларів США, заява [PERSON] про застосування строку позовної давності, не приймається судом до уваги, оскільки відповідачем, в порушення ст. 60 ЦПК України, не надано жодних фактичних даних на підтвердження своїх вимог, в той же час позовні вимоги Банку підтверджуються належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що [PERSON] зобовязана відшкодувати наявну заборгованість за період саме з 07.10.2011 року по 07.10.2014 року у розмірі 2999,04 доларів США. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За даними НБУ офіційний курс гривні на момент винесення рішення, тобто станом на 01.07.2015 року було встановлено в наступному розмірі: 100 доларів США дорівнює 2100,5219 грн. Як зазначалося вище [PERSON] має заборгованість, яку визначено в іноземній валюті, а саме у валюті Кредиту доларах США, у звязку з чим, враховуючи вимоги ст. 533 ЦК України, вказана заборгованість підлягає визначенню в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення. З огляду на вищевикладене, суд дійшов про наявність підстав для частково задоволення позову та необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором від 11.05.2007 року у розмірі 62995 грн. 49 коп. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 629 грн. 95 коп.

Outcome: partial