Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

08.10.2019 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до досягнення нею 23 років. В обгрунтування наведених підстав посилається на наступне. Батьком третьої особи [PERSON] є відповідач, яка є повнолітньою, та дитина проживає разом з позивачем. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Третя особа навчається на денному відділенні міжнародно-правового факультету НЮУ ім. Ярослава Мудрого, починаючи з 30.08.2019 року на бюджетній формі навчання, стипендію не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Навчання доньки вимагає значних витрат, а саме витрат на проїзд, придбання необхідної навчальної літератури тощо. Доходів позивача на належне утримання дитини не вистачає. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійне місце роботи на Військово-юридичному факультеті НЮУ ім. Ярослава Мудрого, має постійний дохід, інших аліментних зобов`язань не має, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, та вказує, що на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також непрацездатні батьки. Позивачем відповідно до рішення суду сплачувались аліменти на третю особу до досягнення нею повноліття, будь-якого нерухомого майна у власності відповідач не має, окрім 1/3 частки квартири, де проживає позивач, та остання не зверталась до відповідача з пропозиціями щодо досягнення домовленостей щодо сплати аліментів. Крім того, третя особа сама отримує доходи, та працює викладем танців. Крім того, позивачем було придбано квартиру та гаражних бокс, що спростовує доводи про скрутний матеріальний стан. Також відповідач не заперечує проти стягнення з нього саме на користь третьої особи, а не позивача аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представником позивача - адвокатом Авіловою О.М. подано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідач намагається уникнути свого обов`язку по сплаті аліментів своїй доньці, та він не є батьком-одинаком, а має дружину, яка також виконує свій обов`язок по утриманню власних дітей, батько відповідача є [PERSON] , який є засновником гаражного кооперативу, а його брат є ФОП. Представник позивача - адвокат Авілова О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник - адвокат Лишняк І.В. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів з відповідача на користь саме позивача посилаючись на безпідставність позовних вимог, та вказали, що відповідач погоджується зі сплатою аліментів тільки на користь самої дитини. Третя особа в судове засідання не з`явилась, представник третьої особи - адвокат Авілова О.М. підтримала заявлені позовні вимоги (а.с. 69-71). 08.10.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А. 10.10.2019 року здійснено запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування позивача та відповідача, відповідь на який надано до суду - 10.10.2019. Ухвалою судді від 11.10.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.10.2019 року судом надано електронний запит до ДФС України для надання до суду РНОКПП відповідача, відповідь на який надано до суду - 15.10.2019 року. 31.01.2020 року в судовому засіданні було відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про вступ до участі в справі в якості третіх осіб неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , законними представниками яких є відповідач та [PERSON] ; та про розгляд вказаної справи за правилами загального позовного провадження, та задоволено клопотання про витребування доказів шляхом надання запитів до ГУ ДПС у Харківській області та керівнику ТОВ «Оллстарс». 18.06.2020 року судом здійснено електронний запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування третьої особи, відповідь на який надано- 18.06.2020. Судом встановлено, що 04.10.1997 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2009 року було розірвано. [INFO] від вказаного шлюбу народилась [PERSON] , яка є третьою особою по даній справі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання третьої особи у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Після досягненням третьою особою повноліття відповідач перестав надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки доказів на спростування цьому твердженню стороною відповідача до суду надано не було. Відповідно до наданої довідки від 17.09.2019 року №247, третя особа є студенткою міжнародно-правового факультету НЮУ ім. Ярослава Мудрого на денній бюджетній формі навчання, та стипендію не отримує. Посилання відповідача, що третя особа працює викладачем танців в ТОВ «ОЛЛСТАРС» спростовуються наданою до суду відповіддю (а.с. 121). Інших доказів, що третя особа отримує доходи матеріали справи не місять. Відповідач має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та матір його дітей- [PERSON] також на даний час є непрацевлаштованою (а.с. 142). Позивач працює в НЮУ ім. Ярослава Мудрого, та займає посаду диспетчера факультету, її дохід за період з грудня 2018 року по листопада 2019 року склав - 35133,18 грн. Відповідач також є працездатним, та працює у Військово- юридичному інституті НЮУ ім. Ярослава Мудрого, та його дохід склав з 01.02.2019 року по 31.01.2020 року в розмірі - 410693,16 грн.(а.с. 134). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення права на навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Однак, відповідно до наданої до довідки, третя особа, починаючи з 11.06.2019 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а позов до суду подано - 08.10.2019 року. Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У відповідності до ч.ч. 1, 10, ст. 6 цього Закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Статтею 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 02 березня 2016 року за № 207, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 10.10.2019 року, та третя особа за вказаною адресою не значиться зареєстрованою (а.с. 16), а тому підстав вважати, що третя особа проживає разом з позивачем у суду не має, тому позивач не має права звертатися із даним позовом до суду в інтересах повнолітньої дитини тому, що аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і проживає окремо повинні стягуватися на користь самої дитини, а не на користь одного з батьків, що в подальшому не позбавляє третю особу [PERSON] звернутись до суду самостійно з позовом до відповідача в порядку ст. 199 СК України. За вказаних обставин, суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] за наведених вище підстав. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави, оскільки позивача звільнена від сплати судового збору за подання вказаного позову до суду.

Outcome: dismissed