Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

08.02.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: -\~стягнути з [PERSON] , [INFO] , кошти на її утримання в розмірі 1/6\~частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем уклали шлюб та вони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивач, син перебуває на її утриманні. При цьому відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину та відмовляється виділяти кошти на утримання дитини. Крім того, відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України), якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину та на її утримання, позивач зазначила, що необхідно взяти до уваги те, що вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Водночас відповідач працює, отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина та на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трьох років. Тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на її утримання в розмірі 1/6\~частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву, водночас у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. При цьому відповідач зазначив, що він працює та спроможний сплачувати кошти на утримання своєї дружини. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.03.2021 року цивільний позов був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 05.04.2021 року у встановлений судом строк позивач усунула недоліки позовної заяви належним чином та у повному обсязі. Ухвалою суду від 07.04.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судовому засіданні 10.08.2021 року були заслухані пояснення сторін, дослідженні письмові докази, наявні в матеріалах справи, проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали шлюб, про що 21.02.2019 року складено відповідний актовий запис № 56, та вони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб від 21.02.2019 року серії [NUMBER] та свідоцтва про народження від 13.08.2019 року серії [NUMBER] (а.с.4-5). За відомостями з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 05.07.2019 року № 8944, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 08.09.2006 року по теперішній час (а.с.3). На підтвердження того факту, що на момент подання до суду виправленої редакції позовної заяви в порядку усунення недоліків від 05.04.2021 року, дитина сторін проживає разом з матір`ю позивачем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2020 року, та знаходиться на її утриманні, позивач надала суду відповідний оригінал акту від 30.03.2021 року, складений та підписаний сусідами: [PERSON] , [PERSON] (а.с.15-17). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з [PERSON] , [INFO] , коштів на утримання дружини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6\~частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частинами 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд, зважаючи на те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дружину, з якою проживає дитина до трьох років, а також те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. З урахуванням вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України, а також того, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved