Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

08.12.2014 р. та 02.12.2014р. уточнено, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на гараж [NUMBER], загальною площею 24,7 кв.м., що розташований в [ADDRESS], за набувальною давністю. В обґрунтування вказує, що в січні 2002 року вона дізналася про те,що в гаражному кооперативі «Север-4» е використовується за своїм призначенням гараж [NUMBER] в блоці №5, оскільки його власники мешкають за кордоном. Вказаний гараж мав незадовільний вигляд, були відсутні двері, покрівля даху, були тріщини в стінах гаражу. Вона за свій кошт відремонтувала гараж та понад 10 років користувалася ним, справно сплачуючи відповідні внески до кооперативу. У серпні 2014 року вона звернулася до Банку із заявою про надання кредиту та мала намір передати в іпотеку гараж, але виявилося що право власності на спірний гараж зареєстроване за [PERSON] та за [PERSON], яка померла [INFO]. Користуючись гаражем та сплачуючи відповідні внески, вона вважала себе повноправною власницею гаражу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки відповідачі позов визнали, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Судом встановлено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.1996 року та довідкою КП ДОР «КБТІ» , а.с. 8,71, що [PERSON] та [PERSON] належить гараж [NUMBER], в [ADDRESS]. Згідно довідки АГК «Север-4», а.с.10, [PERSON] сплачує внески, боргів не має. Згідно листа нотаріуса від 02.09.2014р. за № 2530/01-16, а.30, після померлої [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався. Згідно ст.344 ЦК України - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим кодексом Таким чином, оскільки позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним нерухомим майном більш ніж десять років, що визнано відповідачем, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на гараж [NUMBER], загальною площею 24,7 кв.м., що розташований в [ADDRESS], за набувальною давністю. Згідно п.п.4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 р. - щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином судом встановлено що право позивача виникло за три роки до набрання чинності цим Кодексом, позивач володів вказаною нерухомістю з 2002 р. в межах трирічного строку до набрання законом чинності 01.01.2004 р., до суду з позовом звернулася 08.08.2014 р. після перебігу 10 річного строку володіння, тому на вказані правовідносини повинні поширюватися правила щодо набувальної давності, що дає суду право на задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно. На підставі ст.344 ЦК України,

Outcome: approved