Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

08.09.2014р. [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою до відповідачів: баби [PERSON] , [INFO] , та діда [PERSON] , [INFO] , в якій просить стягнути з них аліменти на утримання її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка доводиться їм внучкою, у розмірі по 1/5 частини від їх доходів з кожного. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що вона перебувала з сином відповідачів, [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року і до квітня 2012 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2012 року, який набрав законної сили 30.04.2012р., з сина відповідачів на утримання малолітньої доньки на її користь було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частина від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.12.2011 року і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з тим, що у її колишнього чоловіка народився син- [PERSON] , [INFO] , та на нього ліг обов`язок утримувати двох дітей, рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 14.05.2014р., яке набрало законної сили 25.05.2014р., розмір аліментів був зменшений до 1/6 частини. Вона є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 949 грн. у місяць. Вона має потребу у коштовному лікуванні, проходженні профілактичних процедур, проходженні стаціонарного лікування, що потребує значних грошових витрат. Тому її пенсії на утримання дитини їй не вистачає, оскільки її бюджет складає у місяць 1334грн., а прожитковий мінімум, згідно із Законом України «Про державний бюджет» на одну дитину-1286 грн. Вважає, що батько дитини отримує маленьку зарплатню, утримує свою жінку та малолітню дитину, а тому не може певним образом забезпечувати її дочку, а її пенсія уся іде на її лікування та підтримку здоров`я, тоді дитина гостро потребує у додатковому одязі, книжках, продуктах харчування, а тому баба та дід в порядку ст.265 СК України мають достатньо грошових коштів, щоб утримувати її дитину. Посилаючись на зазначені обставини, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що коли б відповідачі не давали пояснення суду, що вони надають допомогу її дочці, а тому їй зменшили аліменти, вона б не подавала на них на аліменти на утримання її дитини. Відповідачі позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити, надали заперечення проти позову, в яких зазначили, що суд зобов`язаний виносити рішення по цій категорії справ тільки після того, як установить, що одержання утримання від батьків не можливо з поважних причин, а дід, баба мають достатні кошти для того, щоб платити онукам аліменти. Далі зазначали, що позивач недобросовісно користується своїми правами, оскільки не указала у позовній заяві, що вони надають позивачці матеріальну допомогу, при купівлі одягу, меблів для комп`ютера, спального місця, сплачують різні кружки та заняття онучки, а також онука перебуває у них на утриманні під час канікул та на вихідних. Однак останній час, починаючи з 01.05.2014р. позивачка не пускає внучку до них. На теперішній час у них три онуки і тому їм всім вони допомагають. Третя особа: [PERSON] , у судовому засіданні, позов не підтримав, вважає, що з його батьків суд не може стягувати аліменти, оскільки він сплачує аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини від заробітку та на утримання позивачки виплачує у сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2014р. Хоча вона і є інвалідом 3 групи, однак може працювати, проте офіційно не працює. Він знайшов сайт, де вона продає цуценят та надає послуги з в`язання одягу. Судом встановлено, що позивачка перебувала з сином відповідачів, [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року і до квітня 2012 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2012 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. 11.10.2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] у них народився син- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.01.2014 року був задоволений позов [PERSON] , яким з [PERSON] стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 385,80 гривень щомісячно. Однак це рішення було оскаржене в апеляційному порядку та рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27.03.2014р. рішення першої інстанції частково змінено та в частині стягнення аліментів ухвалено нове рішення, яким стягнуті аліменти частці від доходу відповідача, а саме в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 02.04.2015р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 300 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2014р. ( а.с. 70-71) Відповідно до 265\~Сімейного Кодексу\~України, згідно з якою баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, обов`язок утримання своїх малолітніх, неповнолітніх дітей Конституцією України та чинним Сімейним кодексом покладається на батьків. Лише в тих випадках, коли малолітні, неповнолітні діти не мають матері, батька або останні не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання, виникає необхідність залучення інших членів сім`ї та родичів до сплати аліментів. Як вбачається з наданих доказів, в даний час доказів про те, що батьки не можуть з поважних причин надавати належне утримання малолітній [PERSON] , позивачка не надала. Крім того, треба зазначити, що малолітня дитина не проживає однією сім`єю з дідом та бабою, а тим паче позивачка взагалі перестала пускати онуку до них. Згідно з нормами ст.22 СУ України обов`язок щодо утримання малолітніх, неповнолітніх дітей у зазначених випадках може бути покладено на інших родичів - бабу діда та інших родичів, у сім`ї яких виховувалася та або інша дитина. Отже, аліментні права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів становлять зміст аліментних зобов`язань другої та третьої черг. Таким чином, аліментні зобов`язання інших членів сім`ї та родичів мають додатковий характер, тобто вони виникають лише у тих випадках, коли виключена можливість виникнення основних аліментних зобов`язань. Треба зазначити, що аліментні правовідносини виникають між внуками та бабою і дідом, як з батьківською так і з материнської лінії, однак позивачка таки вимоги до своїх батьків не подала. Рішення про стягнення аліментів з баби, діда приймається після встановлення фактів на підтвердження того, що одержання утримання від батьків неможливо, а баба, дід мають у своєму розпорядженні достатні кошти для надання матеріальної допомоги своїм внукам. Якщо батьки малолітніх, неповнолітніх дітей є працездатними, працюють, можуть надавати їм належне утримання, то аліменти з баби, діда не можуть бути стягнуті. Що стосується матеріального стану баби та діда, то вони є пенсіонерами, отримують пенсії і ніде не працюють, стоять на лікувальному обліку в лікарні, також проходять у зв`язку із своїми захворюваннями щорічні лікування та їм потрібно на місяць на придбання ліків більше 2000 грн.. отже, за своїм матеріальним становищем вони не спроможні надавати онучці матеріальної допомоги.

Outcome: dismissed