Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

07 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). З позову вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 по 25.05.2017. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу мешкають окремо. Син відвідує дитячий садок та секцію плавання. Вартість перебування в дитячому садку на місяць складає 250 грн., а плавання коштує 450 грн. на місяць. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вона не може самостійно забезпечити сина. Вважає, що аліменти на рівні 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача забезпечать рівність при несені обовязку утримання дитини. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач надає кошти добровільно, але цього мало сину на належне існування. Хоче щоб він платив 1/3 від доходу. Вона працює не повний робочий день, тому отримує невелику заробітну плату. Живе з батьками, які намагаються допомогти, чим можуть, але і їм важко жити, отримуючи малі доходи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що дитині перераховує на картку позивача 1500 гривень кожного місяця, тому вважає, що цього повинно бути достатньо. Вказав, що може сплачувати аліменти в розмірі 1/5 від доходу. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, заперечення на позов, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позову, мотивуючи своє рішення таким чином. З 27.10.2007 по 25.07.2017 позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5) та рішення про розірвання шлюбу (а.с.7). 19.02.2010 у подружжя народився син - [PERSON], згідно свідоцтва про народження, актовий запис № 263. Батьками дитини є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 6). Як вказувала позивач, що також підтвердив відповідач, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8) та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON], в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина шляхом перерахування коштів на банківську картку позивача. Даний факт не заперечувався позивачем в судовому засіданні та підтверджується копіями квитанцій (а.с. 19). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, однак свої обовязки в повному обсязі не виконує. Через що виник спір щодо розміру аліментних платежів. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.ст.141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини та їх розмір між сторонами не досягнуто. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» ст. 183 СК доповнено частиною пятою такого змісту: «той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину». Як слідує з системного аналізу норм вищевказаного закону, ст. 183 СК України, на законодавчому рівні закріплений розмір аліментів, який повинен стягуватися на утримання дітей. Так в судовому засіданні було встановлено, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Несе додаткові витрати на оплату розвиваючих гуртків, які відвідує неповнолітній, придбання одягу та ін. Отже, з урахуванням викладеного, вимог ст.182, 183 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інші аліментні зобовязання у нього відсутні, тому має можливість щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню в частці від заробітку (доходу), суд виходить з рівня доходів відповідача та можливості сплати ним аліментів, а тому вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, який не є меншим мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України. Саме вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Частиною 3. ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial