Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

07 липня 2014 року позивач [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON], Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області (далі - Воловецьке РУЮ), в якому просила скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, що було видане відповідачу [PERSON] 16.01.2014 року реєстраційною службою Воловецького РУЮ на земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] на підставі рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.04.2013 року у цивільній справі № 300/355/13-ц. Позов обґрунтовано тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.02.2014 р. було скасоване рішення Воловецького районного суду на підставі якого здійснена реєстрація права власності на земельну ділянку. До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, просив скасувати витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2014 року, виданого Реєстраційною службою Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] за [PERSON] і скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав покликаючись на обставини викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи позицію тим, що після скасування рішення Воловецького районного суду 29.05.2013 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - державний нотаріус Воловецького нотаріального округу про визнання права власності в порядку спадкування передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Просив у позові відмовити. Представник Воловецького РУЮ позов не визнав вважаючи, що реєстраційна служба не порушила закон під час здійснення державної реєстрації права власності на землю за [PERSON], просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані ними письмові докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 29 травня 2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - державний нотаріус Воловецького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, позов було задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності у порядку спадкування за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га згідно з державним актом на право власності серії ЯК №642660. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2013 року рішення Воловецького районного суду від 29 травня 2013 року було залишено без змін, і набрало чинності. 16 січня 2014 року Реєстраційна служба Воловецького РУЮ здійснила реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] за [PERSON], номер запису про право власності № 4273421, про що відповідачу видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 січня 2014 року зазначено рішення Воловецького районного суду від 29.05.2013 р. у справі № 300/355/13-ц. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року було скасоване рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 29 травня 2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - державний нотаріус Воловецького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2013 року, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином, рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 29 травня 2013 року, яке стало підставою для визнання за відповідачем [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS], втратило чинність. Згідно з ч.5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІУ (далі - Закон № 1952-ІУ), державна реєстрація проводиться прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч. 2 статті 26 Закону № 1952-ІУ уразі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи, що рішення суду на підставі якого була здійснена державна реєстрація прав відповідача [PERSON] на земельну ділянку скасоване, суд визнав, що така реєстрація прав не може бути чинною. Скасовуючи державну реєстрацію прав суд вважає за необхідне визнати також недійсним документ - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2014 року, виданий після реєстрації права на земельну ділянку.

Outcome: approved