Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

09 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про визнання безпідставної відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу, зобовязання вчинити дії та стягнення судових витрат. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької обл. від 28.12.2009 р. задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням ПАТ КБ «Приват Банк» надано право продажу квартири [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором № Е060-07/р від 28.12.2007 р. Зазначила, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки (далі - квартири). Власником квартири є [PERSON]. Для продажу квартири позивачу необхідний нравовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 28.12.2007 р. за реєстровим №4450 приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON]. Враховуючи, що позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у ПАТ КБ «ПриватБанк». Без наявності цього документу позивач не може укласти договору купівлі- продажу, так як відповідно до положень ч. 1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу квартири, посвідчений 28.12.2007 р. за реєстровим №4450 приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON]. Відповідач відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії. Тому позивач був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлен про дату, час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, але за участю його представника, позовні вимоги не визнає. Також відповідачем надано суду письмові заперечення на позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що відповідно до ст.53 Закону України «Про нотаріат» та глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія. Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не є такою особою, відмова приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] є правомірною. При зверненні з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив надати йому дублікат нотаріального документу, відомості у якому відносяться до нотаріальної таємниці. Вважає, що [PERSON] надавала банку оригінал цього документу, який ПАТ КБ «ПриватБанк» втратив, а на даний час намагається незаконними засобами отримати його дублікат. Просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Рішенням Слов'янського міськрайошюго суду Донецької обл. від 28.12.2009 р. задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням Позивачу надано право продажу квартири [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором № Е060-07/р від 28.12.2007 р. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником квартири є [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно із частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Положеннями статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки та передбачено порядок продажу предмета іпотеки іпотекодержателем. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу квартири, посвідчений 28.12.2007 р. за реєстровим №4450 приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON]. Відповідач відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії (а.с. 7). Таким чином, іпотекодержатель - ПАТ «Приватбанк», який є правонаступником ЗАТ «ПриватБанк», на підставі вищевказаного судового рішення має право вчиняти певні дії та мати певні права, необхідні для продажу предмету іпотеки від свого імені, враховуючи, що посвідчення таких договорів відбувається згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, та зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі- Порядок), за умови надання нотаріусу пакету необхідних документів. Відповідно до підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатами: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Згідно положень пункту 8 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє таку нотаріальну дію, як видача дублікату нотаріального документу, що зберігається у справах нотаріуса. Згідно статті 53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини 5 статі 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документу. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання. Підстави, з яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, передбачені в ст. 49 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХII «Про нотаріат» ними є, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення ; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених Законом. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, які відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є судовий захист цивільного права і інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність ( п.п.5,6 ч.1 ст. 3 ЦК України). Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів мсцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Судом встановлено, що причиною звернення представника банку до нотаріуса з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу, була відсутність у банку оригіналу цього документу для виконання судового рішення від 28 грудня 2009 року. Враховуючи, що судовим рішенням, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» надані всі необхідні повноваження для здійснення продажу майна, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, то відмова нотаріуса у видачі правовстановлюючого документу (дублікату договору купівлі-продажу), який у позивача відсутній, позбавляє ПАТ КБ «ПриватБанк» можливості укласти правочин щодо відчуження предмету іпотеки, оскільки надання такого документу нотаріусу при укладанні договору з покупцем передбачено чинним законодавством. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що приватний нотаріус [PERSON] мав законні підстави для видачі представнику ПАТ КБ «Приватбанк», згідно письмової заяви, дублікату договору купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], від 28.12.2009 р. за реєстровим № 4450, тому відмова у вчиненні такої нотаріальної дії є незаконною і на відповідача необхідно покласти обов`язок видати дублікат зазначеного правовстановлюючого документа. Необхідність задоволення вимог позивача випливає також із загальних завдань цивільного судочинства, передбачених ст. 1 ЦПК України. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позов і посилання нотаріуса у своїх письмо-вих запереченнях на позов на обовязок нотаріуса зберігати таємницю, оскільки видача дублікату правовстановлюючого документу має бути здійснена також з дотриманням вимог таємниці. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у сумі 1218 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: approved