overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому згідно уточнень від 25 листопада 2016 року просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 09 грудня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 956. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09 грудня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 956. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 8, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 107006. У позові вона зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ЖД №185810 за актовим записом №82, виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. Позивач надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі та просив визначити місце проживання дитини з відповідачем. Відповідач надав до суду заяву в якій позовні вимоги позиача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно кожній дитині і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 29 жовтня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоч має можливість її надавати, оскільки здоровий та працездатний. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надіслали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заперечення проти позову. В обґрунтування посилається на те, що аліменти в зазначеній сумі поставлять його у дуже скрутне матеріальне становище, що в подальшому призведе до виникнення та постійного зростання заборгованості за аліментами. На даний час він не має жодного доходу, не працевлаштований, перебуває в скрутному матеріальному становищі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивача та дитини не надає, хоч має можливість її надавати, оскільки здоровий та працездатний. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положенням ч.1 ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, позивача, відповідача, який неофіційно працює і має дохід, на утриманні інших дітей не має, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно кожній дитині і до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач має можливість надавати таку допомогу. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, протягом навчання до досягнення 23 років. Позивачка вказує на те, що 04 січня 2011 року був розірваний шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, після досягнення сином повноліття, матеріальну допомогу на його утримання не надає. [PERSON] не працює, оскільки навчається на І курсі на денній формі навчання, на платній основі в Чорноморському національному університеті ім. Петра Могили. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, син [PERSON] навчається на І курсі Чорноморського національного університету імені [PERSON] IV рівня акредитації на денній формі навчання. Термін навчання закінчується 30 червня 2022 року. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2022 року, але не більш ніж до досягнення ним 23 років в разі продовження навчання. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в уточнених позовних вимогах просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20.06.2014 року з відповідачем уклали шлюб. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона не може працювати оскільки доглядає за дітьми, тому змушена звертатися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 25.10.2016 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224, ч. 2 ст. 158 ЦПК України. \~\~\~\~\~ \~ Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що у свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своїх дітей, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. З урахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 03 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем від якого дітей не мають. Розривати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Шлюбні відносини виявились невдалими з причини несумісності характерів, розходження поглядів на життя, шлюб фактично припинено, спільного господарства не ведуть, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], строк для примирення не застосовувати та залишити їй прізвище Дорош. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, має намір зберегти сімю, тому просить надати строк для примирення. В подальшому після закінчення строку для примирення просить розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про шлюб серії I-КИ №247777, виданого виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 03 серпня 2013 року, актовий запис №25, сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2013 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, Вжиті судом заходи щодо примирення сторін позитивного результату не дали. За таких обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через втрату взаєморозуміння, почуттів поваги та любові сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне призвіще - [PERSON]. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 63. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

08 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження дітей: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER] та довідкою Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 922 від 06 вересня 2016 року про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved