Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

07 липня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] „Приват Банк (далі ПАТ КБ „ПриватБанк) звернувся з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNDWGA00000052 від 22 червня 2007 року в розмірі 260292 грн. 56 коп. (двісті шістдесят тисяч двісті девяносто дві гривні 56 копійок). Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобовязань визначених вищевказаним кредитним договором. Позивач в порядку статті 31 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) подав заяву про зменшення позовних вимог (а.с.75-77) та просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 157\~509 грн. 11 коп. (сто пятдесят сім тисяч пятсот девять гривень 11 копійок). Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 ЦПК. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до укладеного договору № CNBWGА00000052 від 22 червня 2007 року (а.с.8-10), [PERSON] отримав кредит у розмірі 33375 грн. 00 коп. (тридцять три тисячі триста сімдесят пять гривень 00 копійок) на строк до 21 червня 2017 року. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Договору. У звязку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2008 року (а.с.27-29) було звернуто стягнення на предмет іпотеки, який станом на 13 серпня 2015 року не реалізований, що підтверджується листом позивача від 13 серпня 2015 року № 30.1.0.0/2-20150727/1884 (а.с.74) та листом Відділу державною виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції в Чернігівській області від 30 липня 2015 року № 0356/1068 (а.с.40). Також, рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 березня 2012 року (а.с.80-81) з відповідача було стягнуто заборгованість станом на 24 жовтня 2011 року в сумі 98189 грн. 82 коп. (девяносто вісім тисяч сто вісімдесят девять гривень 82 копійки). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір є чинним до 21 червня 2017 року і відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконує, у звязку із чим у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується відповідним розрахунком (а.с.78-79). Так, розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ „ПриватБанк станом за період з 25 жовтня 2011 року по 26 травня 2015 року складає 157509 грн. 11 коп. (сто пятдесят сім тисяч пятсот девять гривень 11 копійок), з яких: заборгованість за кредитом 490 грн. 92 коп. (чотириста девяносто гривень 92 копійки), заборгованість за процентами 44020 грн. 62 коп. (сорок чотири тисячі двадцять гривень 62 копійки), заборгованість з комісії 2640 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок), пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 109325 грн. 18 коп. (сто девять тисяч триста двадцять пять гривень 18 копійок); заборгованість по судовим штрафам: 250 грн. 00 коп. (двісті пятдесят гривень 00 копійок) фіксована частина, 782 грн. 39 коп. (сімсот вісімдесят дві гривні 39 копійок) - процентна складова. Згідно витягу із статуту (а.с.15) ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк». А довідкою з ЄДРПОУ (а.с.12) та банківською ліцензією (а.с.14) підтверджується, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобовязань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Окрім іншого судом враховується, що за змістом частини першої статті 598 ЦК зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених законом або договором. Підстави припинення зобовязання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК, зокрема, стаття 599 ЦК визначає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що борг за вказаним кредитним договором залишається не погашеним і на час звернення банку з даним позовом, а отже договір продовжує свою дію до повного виконання відповідачем своїх зобовязань. Крім того, пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша\~статті 20 ЦК, статті\~3\~і\~4 ЦПК). Також, цим же пунктом 9 зазначеної вище Постанови роз'яснено, що\~\~задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Таким чином, в даній справі наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором та наявність рішення про звернення стягнення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно платіжного доручення № ВOК32В0КNN від 12 червня 2015 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2602 грн. 93 коп. (дві тисячі шістсот дві гривні 93 копійки) судового збору, а у звязку із зменшенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1575 грн. 09 коп. (одна тисяча пятсот сімдесят пять гривень 09 копійок), а інша сума підлягає відшкодуванню в порядку передбаченому для повернення судових витрат.

Outcome: approved