Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

07.12.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою №29 в будинку №7 по вул. Федоренка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що вона, згідно договору довічного утримання (догляду) від 01.10.2014, та договору про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю від 01.10.2014, є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS], а також зареєстрована за вказаною адресою. Відповідач [PERSON], який є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва №404-61 на право власності на житло від 07.12.1993 та договору про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю від 01.10.2014, хоча і зареєстрований в зазначеній квартирі, але з січня 2016 року за даною адресою не проживає, місце його знаходження позивачу невідоме. По теперішній час відповідач жодного разу за вказаною адресою не зявлявся. В наслідок того, що відповідач [PERSON] фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які нараховуються на нього не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу [PERSON] у здійсненні її права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №29 в будинку №7 по вул. Федоренка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за місцем його реєстрації, але згідно поштового повідомлення судова повістка двічі повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження слід проводити заочний розгляд справи та позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.3-4, 6-7, 12, 15). У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який згідно акту від 02.11.2017, з січня 2016 року в зазначеній квартирі не проживає (а.с.11). Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Житлово-комунальні послуги», власник житла (споживач) зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] з січня 2016 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, за комунальні послуги, які на нього нараховуються не сплачує, створюється заборгованість, позивач [PERSON] за утримання свого та відповідача майна сплачує одноособово, тому суд вважає, що такі дії відповідача створюють позивачу перешкоди в реалізації її права власності на житло. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №29 в будинку №7 по вул. Федоренка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На підставі ст.391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved