Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

07 грудня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: територіальна громада Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку набувальної давності. В обґр унтування позовних вимог зазначив, що 19 листопада 1998 року він уклав з [PERSON] договір купівлі продажу житлового будинку, який розташований по вул.Садова,40, в с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області. Ціна угоди склала 9500,00 гривень, які позивач у повному обсязі сплатив двома частинами [PERSON], чим виконав всі істотні його умови. Договір посвідчений на товарній біржі «Першотравенська» 19 листопада 1998 року, реєстраційний номер 46/11. З часу придбання житлового будинку [PERSON] проживає у ньому та рахує себе законним його власником, на підставі зазначеної вище угоди позивачу 14 грудня 1998 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4984га., яка розташована по вул.Садова,40, с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області. Весь час з моменту реєстрації у будинку, тобто більше 10 років, [PERSON] проживає у вказаному житловому будинку, займється домашнім господарством, тобто добросовісно і безперервно володіє та відкрито користуєся даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримую його, постійно робить у ньому поточний та капітальний ремонти. На даний житловий будинок мається технічний паспорт з індивідуальними характеристиками будівлі. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: 52930, Дніпропетровська область, Межівський район, село Веселе, вулиця Садова, будинок №40, загальною площею 44,3 кв.м., із них житлова 37,9 кв.м., які позначені в технічному паспорті від 02 січня 1990 року літера «А» - житловий будинок 62,5 кв.м., літера «а» - сіни 27,5 кв.м., літера «Б» - літня кухня 52,5 кв.м., літера «В» - погріб 18,9 кв.м., літера «Г» - сарай 6,4 кв.м., літера «Д» - сарай 8,2 кв.м., літера «Е» вбиральня 1,3 кв.м., літера «Ж» - гараж 23 кв.м., літера «К» - колодязь, «1 ворота, №2 хвіртка 1 шт., №3-4 забор 46 кв.м. та літера «Л» - сарай 24 кв.м. - за набувальною давністю. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, останній надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. [PERSON] заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями органу реєстрації Веселівської сільської ради Межівського району, Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрована у встановленому законом порядку по вул.Кірова,43, с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не зявилася, надано заяву про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги прохають задовольнити в повному обсязі. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 19 листопада 1998 року останній придбав житловий будинок по вул.Садова, 40, с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області. Угода зареєстрована на товарній біржі «Першотравенська», реєстраційний номер 46/11. Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №40 по вул.Садова, с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області підтверджується, що замовником (власником) технічної інвентаризації є [PERSON] Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Мж №000505, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 1998 року №46/11 підтверджується, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4984га, яка розташована по вул.Садова, 40, с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області з яких: 0,2500га - для обслуговування житлового будинку та 0,2484 для ведення особистого підсобного господарства. Довідкою виконавчого комітету Веселівської сільської ради Дніпропетровської області №1168 від 04 грудня 2017 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], проживає разом з дружиною [PERSON] за адресою: вул.Садова, 40, с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області. Запис в по господарській книзі №4 стор.50, обєкт №0349-1. Відповідно до ч. 1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Так, згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач довів, що він добросовісно заволодів чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років, а отже визнання права власності за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved