Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

09 квітня 2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшов позов ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 61 124,17 гривень. В обгрунтування позову зазначено, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку розташованого за адресою [ADDRESS] та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № К-499 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 16 жовтня 2019 оку договором № К-499/Р договір № К-499 від 06.09.2017 року розірваний та з 01 листопада 2019 року укладений договір № 083-У/18 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] в особі Шарової Г.І . Відповідно до даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відповідач є власником нежитлового приміщення, першого поверху літ. А-5, приміщення 65 в будинку [ADDRESS] . Згідно інформації, що міститься у витягу, загальна площа Об`єкту нерухомості - приміщення 65 становить 418, 2 кв.м. Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язаний сплачувати на користь Управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»), становить 2107, 73 гривень щомісячно (площа об`єкту нерухомості Х розмір встановленого тарифу = 418,2 кв.м. Х 5, 04 грн. =2107, 73 гривень). Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договорами, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідача до якості отриманих послуг. Відповідач зі свого боку зобов`язання з оплати отриманих послуг виконував не належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 року по березень 2020 року в розмірі 61 124, 17гривень 17 коп. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 24.04.2020 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси за підсудністю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 22 червня 2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. Зазначили, що так як Відповідач не здійснив жодної оплати фактично спожитих послуг, то на момент подання заяви (станом на червень 2020 року включно) розмір заборгованості збільшився та складає 67 447, 36 гривень, у зв`язку з чим просив стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] за період з 01 листопада 2017 року по 30 червня 2020 року в розмірі 67 447, 36 гривень та судовий збір. 21 січня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду повторно не з`явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі є власником нерухомого майна - нежилого приміщення, першого поверху літ. А-5, приміщення № 65 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-499 від 06.09.2017 року, ТОВ «КК «Мрія» надає послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 зазначеного вище Договору, управитель зобов`язався надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника. Згідно умовами Договору, сторони погодилися, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додаткового до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі: 5,04 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного із співвласників. Відповідач є власником нежитлового приміщення, першого поверху літ. А-5, приміщення 65 в будинку [ADDRESS] , загальна площа якої становить 418,2 кв.м., а також є співвласником даного будинку. Позивачем в період з 01 листопада 2017 року по 30 червня 2020 року було надано послуги по управлінню вищезазначеним будинком, при цьому відповідачем не виконані зобов`язання за вищевказаним договором та не оплачені, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 67 447, 36 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач у справі не спростував належними та допустимими доказами, як факт отримання наданих позивачем послуг так і розмір заборгованості за їх надання. Відсутність між сторонами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не звільняє споживача від обов`язку зі сплати послуг, які фактично надавалися позивачем. Відповідач, у відповідності до ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини 1 статті 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник має сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважається останній день місяця. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 67 447, 36 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved