Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

07 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними виникають постійні сварки і непорозуміння, дійти до спільних поглядів їм не вдавалось. Вважає, що шлюб розпався, поновити його неможливо. На даний час діти проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також визначити подальше місце проживання дітей разом з матір`ю. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 19 жовтня 2020 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковпаківського районного управління юстиції у місті Суми, актовий запис № 142, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК України йдеться про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вимогами статті 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе, сторони мешкають окремо, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи визнання позову відповідачем, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час діти проживають разом з матір`ю, мати виховує та утримує дітей, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн 80 коп., а також необхідно повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 07 вересня 2020 року на підставі квитанції №5 в сумі 840 грн 80 коп., тобто в розмірі 420 грн 40 коп. та 50% судового збору, сплаченого 22 вересня 2020 року на підставі квитанції №0.0.1845484948.1 в сумі 840 грн 80 коп., тобто в розмірі 420 грн 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved