Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~09.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що з 27.04.1991 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є спільний син, який, наразі, досягнув повноліття. Вказала, що вони з відповідачем припилили шлюбні відносини через різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час між ними ведення спільного господарства припинено та подружні відносини не підтримуються вже близько 2,5 років. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб, який 27.04.1991 року було укладено між нею та [PERSON] , що зареєстрований виконавчим комітетом Носачевичівською сільською радою Рожищенського району Волинської області за актовим записом № 2 та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати по справі. До початку судового засідання від позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 21). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у шлюбі з 27.04.1991 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Носачевичівською сільською радою Рожищенського району Волинської області за актовим записом № 2. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке міститься в матеріалах справи (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони близько двох з половиною років тому припинили шлюбно-сімейні стосунки через втрату поваги один до одного, взаєморозуміння та різні погляди на шлюб і сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, кожен з них живе своїм життям та має власний бюджет. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У своїй заяві від 11.12.2020 року відповідачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище « [PERSON] » (а.с. 21). Відповідно до\~ ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки слід також стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved