Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

09 липня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Люмбер-Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 54016 грн. 63 коп., без утримання податків та обов`язкових платежів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення, без утримання податків та обов`язкових платежів. В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що вона працювала у ТОВ «Люмбер-Україна» та обіймала посаду бухгалтера. Відповідно до наказу №7-к від 25 червня 2020 року її звільнено із займаної посади, на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед нею по виплаті заробітної плати в розмірі 54016 грн. 63 коп. З дня її звільнення відповідач не сплатив заробітну плату, тому у відповідності до вимог ст.117 КЗпП України підприємство має виплати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Середньоденна заробітна плата складає 275 грн. 00 коп. На час звернення з позовом до суду заборгованість не погашена. Ухвалою від 13 липня 2020 року вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, та надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідач отримав вищевказану ухвалу суду 23 липня 2020 року, правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України не скористався. 23 липня 2020 року директор ТОВ «Люмбер-Україна» Журавель Р.І. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. (а.с.22) Таким чином, суд у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючих висновків. Згідно ксерокопії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] від 01 серпня 1991 року, вона працювала у ТОВ «Люмбер-Україна» на посаді бухгалтера з 11 лютого 2011 року по 26 червня 2020 року. Звільнена за згодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно довідки по заборгованості по заробітній платі виданої ТОВ «Люмбер-Україна» за №10 від 30 червня 2020 року за період з жовтня 2019 року по червень 2020 року заробітна плата нараховувалася, проте не виплачувалася. Нарахована заробітна плата за вказаний період складає 54016 грн. 63 коп. Згідно довідки про середню заробітну плату виданої ТОВ «Люмбер-Україна» за №12 від 30 червня 2020 року у бухгалтера [PERSON] середньоденна заробітна плата в розрахунку за 1 робочий день становила 275 грн. 00 коп. Середньомісячна заробітна плата - 5500 грн. 00 коп. Даний факт відповідач не заперечує, що підтверджується заявою директора товариства про визнання позовних вимог. Отже, встановлено, що на час звільнення [PERSON] з посади бухгалтера ТОВ «Люмбер-Україна», а саме 26 червня 2020 року, товариство не провело повний розрахунок при звільненні і на даний час заборгованість підприємства перед колишнім працівником становить 54016 грн. 63 коп. Дана позовна вимога є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню частково. Оскільки, позовні вимоги щодо стягнення заробітної плати та середнього заробітку без утримання податків та обов`язкових платежів, суперечить Податковому кодексу України, в тій частині, що кожен дохід громадян підлягає оподаткуванню. Стосовно позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд приходить до слідуючих висновків. Ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Тобто, для покладення на власника або уповноваженого ним органу відповідальності відповідно до ст.117 КЗпП України закон вимагає наявність наступних умов: вини власника або уповноваженого ним органу, відсутності спору щодо розміру належних звільненому працівникові або вирішення спору на користь працівника. Доказів про поважність причин невиплати боргу по заробітній платі відповідач не надав, позовні вимоги відповідач визнав повністю, тому суд, вважає за необхідне стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з часу його звільнення з ТОВ «Люмбер-Україна», тобто з 27 червня 2020 року по день ухвалення рішення суду у справі - 13 серпня 2020 року. Розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 275 грн. 00 коп. Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України №1133/0/206-19 від 29 липня 2019 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» за період з 27 червня 2020 року по 13 серпня 2020 року включно було 34 робочих дні. Середньоденний заробіток в сумі 275 грн. 00 коп. х 34 робочих дні становить 9350 грн. 00 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач при звільненні [PERSON] не провів з останньою повного розрахунку, а тому позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 27 червня 2020 року по 13 серпня 2020 року в сумі 9350 грн. 00 коп. У відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial