Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

08.08.2015 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Донька знаходяться на її утриманні. Стверджуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просила стягнути з нього аліменти у розмірі 2000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти сплати аліментів в розмірі 1000 грн. Дослідивши обставини справи, докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 28.05.2009 року, актовий запис № 451. 21.01.2016 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси шлюб між сторонами розірваний. На час розгляду справи донька знаходяться на утриманні позивача, проживає разом із нею. Відповідач періодично та в незначному розмірі надає допомогу на утримання дитини, що не заперечується позивачем та не позбавляє її права на стягнення аліментів за рішенням суду. На час розгляду справи [PERSON] офіційно не працює, водночас, має мінливий дохід, що визнано його представником в судовому засіданні. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], квартири [ADDRESS], квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №71891099. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з інтересів дитини, аліменти підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам ст. 184 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року та мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» в 2016 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня становить 1531 гривень. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Отже, кожна зі сторін має забезпечити рівень життя своєї дитини в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Так, суд не погоджується із доводами відповідача, про те, що розмір аліментів може бути зменшений судом до 1000 грн., враховуючи знаходження на його утриманні матері - [PERSON], [INFO]. Згідно із СК України, утриманням є вид правовідносин, у межах яких одна фізична особа зобовязана надавати іншій фізичній особі матеріальну підтримку в грошовій (як правило) або в натуральній формі у випадках та за дотримання умов, визначених законом або договором про надання утримання, а інша фізична особа має право вимагати від першої фізичної особи виконання обовязку щодо надання утримання. СК України встановлює досить чітке коло осіб, між якими можуть виникнути правовідносини щодо надання утримання; визначає підстави, основні умови, порядок та строки надання утримання. Відносини утримання можуть виникнути, зокрема, між батьками й дітьми (статті 180, 198 та 202 СК України). В такому випадку утримання має місце в разі потреби батька в матеріальній допомозі в силу непрацездатності, відсутності інших членів сім*ї чи родичів, які в силу закону зобовязані утримувати його, наявності у дитини можливості надавати таку матеріальну допомогу. Жодних доказів на підтвердження виникнення між відповідачем та його матірю відносин утримання в процесі розгляду справи судом не встановлено. Самі по собі довідки про пенсійний вік та стан здоровя [PERSON] вказаних обставин не доводять. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 1531,00 грн. щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial