Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

07.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила сторони мають спільних дітей [PERSON], [PERSON] які проживають з позивачкою. Діти потребують матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Позивач в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала письмову заяву, в якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи в порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження, видане 24.03.2009 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, свідоцтвом про народження, видане 26.02.2007 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але на кожного не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved