Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

09 квітня 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, в якому в обгрунтування позовних вимог зазначив, що 17 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої відповідач 17 липня 2014 року отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 12\~400 гривень, які відповідач зобовязався повернути до 07 серпня 2014 року. У визначені строки відповідач борг не повернув, належним чином не реагує на усні звернення позивача, щодо виконання взятих на себе зобовязань за договором позики. Відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, а тому відповідно до вимог чинного законодавства, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Станом на 06 квітня 2015 року розмір суми процентів за користування позикою становить 2364 гривень, сума інфляційних витрат 2604 гривень, сума трьох відсотків річних 215 гривень. Просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму основного боргу в розмірі 12400 гривень, суму процентів за користування позикою 2364 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення 2604 гривень, три відсотки річних 215 гривень, а всього суму в розмірі 17583 гривень та судовий збір в розмірі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити та не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 17 липня 2014 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 12400 гривень, які зобов'язався повернути до 07.08.2014 року. (а.с. 17). Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, а саме, [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти у сумі 12 400 гривень, однак відповідачем зобов'язання не виконані у повному обсязі, станом на 06.04.2015 року та по теперішній час сума боргу не повернута. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положення ч. 2 ст. 1047 ЦК України свідчать про те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. У відповідністю зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З припису ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіряючи розрахунок наданий представником позивача, судом встановлено, що представником позивача допущено арифметичну помилку при розрахунку кількості календарних днів прострочення виконання зобовязання, так за період з 07 серпня 2014 року по 06 квітня 2015 року кількість календарних днів складає - 243 дня, (представник позивача зазначив - 211 календарних дня). Крім того, допущена арифметична помилка в обчислені кількості днів користування позикою, замість 232 днів, кількість днів користування позикою за період з 17 липня 2014 року по 06 квітня 2015 рік складає 264 календарних дня. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив зобов'язання за договором позики по сплаті боргу, в зв'язку з чим на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем складає 17942,29 гривень, з яких сума основного боргу - 12400 гривень, проценти за користування позикою - 2690,63 гривень, (виходячи з наступного розрахунку 12400 х30х264:365:100, де 12400 гривень сума боргу, 30% - облікова ставка НБУ, 264 кількість днів користування позикою, 365 кількість днів в календарному році), сума інфляційних втрат 2604 гривень, (виходячи з наступного розрахунку 12400 х1,21-12400, де 12400 сума боргу, 1,21 сукупний індекс інфляції за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року), сума трьох відсотків річних 247,66 гривень, (виходячи з наступного розрахунку 12400х3х243:365:100, де 12400-сума боргу, 243 кількість днів прострочення з 07 серпня 2014 року по 06 квітня 2015 року), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved