Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

09.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» на відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 16 230, 46 грн., судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 05.12.2016 року на проспекті Академіка Глушкова, будинок 55 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої транспортний засіб потерпілого [PERSON] отримав механічні пошкодження. Транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «ДЖОН ДІР УКРАЇНА» на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка набрала законної сили 24.01.2017 року. Транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0031586 від 23.03.2016 року. На підставі Звіту № 117-12-16 від 08.12.2016 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , та згідно зі страховим актом № 1500017611 від 14.12.2016 року, ПрАТ СК «Колоннейд Україна», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування у розмірі 16 230, 46 грн. Діюче законодавство обов`язковою умовою відшкодування майнової шкоди визначає наявність вини особи, а доказом існування такої вини є доведеність неправомірності рішення, дії або бездіяльності цієї особи. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва № 752/21587/16-п від 11.01.2017 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, є належним та допустимим доказом неправомірності дій відповідача та відповідно його вина у спричиненні шкоди доведена. Внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди належний потерпілому транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а потерпілому, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких згідно звіту № 117-12-16 від 08.12.2016 року, становить 18 225, 30 грн. У зв`язку із вказаними обставинами позивач ПрАТ СК «Колоннейд Україна» просило стягнути на свою користь кошти в сумі - 16 230, 46 грн. суми страхового відшкодування та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн., а всього 18 151, 46 грн. Провадження у справі відкрито 10.09.2019 року, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін(а.с. 51-52). Позивач явку у судове засідання свого представника не забезпечив, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що не заперечую проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом розміщення відповідної повістки про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позов не подав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.12.2016 року на проспекті Академіка Глушкова, будинок 55 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої транспортний засіб потерпілого [PERSON] отримав механічні пошкодження. Транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «ДЖОН ДІР УКРАЇНА» на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 18). Транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0031586 від 23.03.2016 року (а.с. 14-15). Внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди належний потерпілому транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а потерпілому, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких згідно звіту № 117-12-16 від 08.12.2016 року, становить 18 225, 30 грн. (а.с. 23-37). На підставі Звіту № 117-12-16 від 08.12.2016 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , та згідно зі страховим актом № 1500017611 від 14.12.2016 року, ПрАТ СК «Колоннейд Україна», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування у розмірі 16 230, 46 грн., що підтверджується Страховим актом № 1500017611 від 14.12.2016 року (а.с. 22, 23-37). Правилами ст. 993 ЦК України, встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 09.12.2016 року позивачем було отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування по страхуванню автомобіля та відповідальності автовласників (а.с. 20-21). Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.01.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка набрала законної сили 24.01.2017 року (а.с. 17). Відповідно до правил ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.12.2016 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню. У зв`язку із вказаними обставинами позивач ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» в особі представника ТОВ «Інтер Тех Сервіс Моторс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 230, 46 грн. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування). Позивач ПрАТ СК «Колоннейд Україна» просить стягнути на свою користь кошти в сумі - 16 230, 46 грн. суми страхового відшкодування та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн., а всього 18 151, 46 грн. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача [PERSON] у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved