overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

10.01.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що 30.10.2010 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с.6), довідкою з місця мешкання (а.с.7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду тобто з 10.01.2017 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

10.01.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 11.08.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, та у них народилася донька [PERSON] Федорівна, [INFO], яка станом на теперішній час мешкає з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем шлюбні відносини припинено, та 01.07.2016 року шлюб між ними розірвано рішенням суду. Після припинення сімейних відносин відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків. Місце роботи відповідача їй невідомо, стягнення за виконавчими документами з нього не здійснюється. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини, починаючи з 10.01.2017 року по 20.09.2029 року. Позивач у судове засідання не зявилася, втім, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, крім того, просить розглядати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, судовою повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] Федорівни, [INFO], (а.с. 5), довідкою КП «Служба єдиного замовника» від 03.01.2017 року, з якої вбачається, що позивачка мешкає разом із своєю донькою [PERSON] (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 10.01.2017 року, до повноліття дитини, тобто 20.09.2029 року. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

10.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], 20.09.1997 року зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1913. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від спільного подружнього життя у них народився [PERSON], [INFO] Протягом останніх сім років сімейне життя між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сімейне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, постійні сварки. Просить шлюб розірвати. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу, однак заперечив щодо обставин викладених в позовній заяві. Відповідач пояснив, що після зміни замків у вхідних дверях він змушений проживати окремо, однак до сина [PERSON] він відноситься добре, виконує свій батьківський обовязок щодо нього, допомагає йому матеріально. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 1997 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1913./а.с.5/. Від спільного подружнього життя у них народився [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження і на час розгляду справи син є понолітнім /а.с.8/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин більше семи років, а з грудня 2016 року проживають окремо. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що має істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище Беспалова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

10.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 14.08.1993 року вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб розпався через втрату взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Майновий спір відсутній. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1993 року, який оформили у відділі ЗАГС м. Красний Луч Луганської області, свідоцтво про одруження [NUMBER], актовий запис № 604. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області. (а.с. 5) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не даний час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

10.01.2017 року до суду надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі 300 доларів США, що складає 8\~343 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2016 р. між сторонами укладено попередній договір про продаж у майбутньому в строк - до 30.12.2016 р. частини квартири [ADDRESS]. На виконання вказаного договору позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 300 доларів США. Разом з тим, як вказував позивач, [PERSON] не отримала згоду співвласника на продаж частки у спільній частковій власності та відмовилась повернути позивачу передоплату в сумі 300 доларів США. Враховуючи не повернення відповідачем в добровільному порядку суми авансового платежу, позивач просить суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

10.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідача із службового житла однокімнатної квартири №20/4 у будинку №47 по вулиці Шевченка у місті Чернігів Чернігівської області, так як вона звільнилася з роботи 21.10.2008 року за власним бажанням. Представники позивача та третьої особи вважають, що позов підлягає задоволенню. Відповідач позов не визнала. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що з 07.07.2008 року по 21.10.2008 року позивач працювала у позивача на посаді двірника (із забезпеченням службовим жилим приміщенням однокімнатною квартирою №20/4 у будинку №47 по вулиці Шевченка у місті Чернігів Чернігівської області) і була звільнена з роботи за власним бажанням. Відповідно до довідки Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України №250 від 22.02.2017 року, відповідач з 01.01.2004 року отримує пенсію за віком, а тому згідно положень ст.125 ЖК України вона не може бути виселена із вказаного службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення. Оскільки позивач не пропонує надати відповідачу інше жиле приміщення у задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору - необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

10.01.2017 року позивач звернувся із позовом, який уточнила в ході судового розгляду та просила визнати [PERSON], [INFO] втратившим право користування квартирою № 48 корпус №2 будинок №1 по вул. Гвардійській в м. Первомайськ Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, позивач є власником вказаного житла в якому зареєстрований відповідач по справі, який в квітні 2015 року покинув квартиру і більше в ній не проживає. Його речі також відсутні. Участі в оплаті комунальних послуг відповідач не бере. Таким чином відповідач більше року не мешкає в квартирі без поважних причин. В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання повторно не зявився, заперечень по суті позову та відповідних доказів не надав. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Копією договору купівлі-продажу від 03.07.2013 року підтверджено що квартира № 48 корпус №2 будинок №1 по вул. Гвардійська в м. Первомайськ Миколаївської області належить на праві власності позивачці, а копією будинкової книги та адресною довідкою підтверджено, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 24.03.2015 року. Актом, складеним АОСББ «Гвардійська» від 10.01.2017 року підтверджено те, що [PERSON] не проживає в квартирі № 48 корпус №2 будинок №1 по вул. Гвардійська в м. Первомайськ Миколаївської області більше року, а свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила факт не проживання відповідача близько двох років. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 405 ч.2 ЦК України передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень та відповідних доказів відповідача по суті позову, суд знаходить доведеним те, що відповідач без поважних причин не мешкає в квартирі з квітня 2015 року і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

10.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що фактично шлюбно сімейні відносини припинені у восени 2016 року, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Мустецова» Відповідач звернувся до суду з заявою, про слухання справи за його відсутності зазначив, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує, зазначив, що шлюбно сімейні відносини припинені. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені восени 2016 року у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

10.01.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 20.08.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя дітей не мають. Спір щодо поділу майна відсутній. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони втратили взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Шептура». В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 20.08.2011 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №19 (а.с.5). Від спільного життя дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

10.01.2017 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. 06.10.2016 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова шлюб між сторонами розірвано. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 Сімейного кодексу України\~- аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 11.07.2016 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернулася до суду 11.07.2016 року. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

10.01.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 09.06.2006 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.06.2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, актовий запис № 518, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 043486 (а.с.8). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

\~\~\~\~\~ 10.01.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20.07.2013 року Міським відділом ДРАЦС РС Миколаївського МУЮ, актовий запис № 551, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились в серпні 2016 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] на судовий розгляд справи не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, предявлений до нього позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2013 року. \~ Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. \~Шлюбні відносини подружжя припинились в серпні 2016 року, сумісне життя останніх не склалось. \~\~\~\~\~\~ В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в розмірі 640 гривень. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved