Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позовній заяві посилалася на те, що він є власником квартири [ADDRESS] згідно договору міни від 04.08.2001 року. В даній квартирі за реєстрована також відповідач, його колишня дружина. Однак, відповідач по справі з 01 квітня 2009 та до цього часу в спірній квартирі не проживає. Місце її проживання є невідомим. За місцем реєстрації не з»являється. ЇЇ особистих речей в квартирі немає. Крім того, розрахунок комунальних послуг здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб, і він вимушений сплачувати і за непроживаючого в квартирі відповідача. Просив суд визнати [PERSON]. такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав свою позовну заяву, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судове засіданні не з»явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи. Третя особа, належним чином повідомлена про день і час розгляду справи в судове засіданні представника не направила, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору міни від 04.08.2001 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] Також встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Представник позивача в судовому засіданні посилалися на те, що відповідач з 2009 року не проживає по місцю своєї реєстрації, відсутні в спірній квартирі його речі та ним не сплачуються кошти за комунальні послуги. Крім того, факт не проживання [PERSON] в квартирі за місцем реєстрації підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Згідно акту від 21.01.2014 року [PERSON] а адресою [ADDRESS] не проживає /а.с.4/. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірній квартирі, а також чинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сім'ї в користуванні цим житлом. Встановивши дані обставини, суд, перевіривши і оцінивши відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України пояснення сторін про відомі їм обставини, що мають значення для справи, поряд з іншими в справі доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved