Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

09 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що послуги по теплопостачанню були надані відповідачу за місцем її проживання за адресою: [INFO]. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачем теплової енергії щомісячно. Однак, відповідач оплату за спожиту теплову енергію своєчасно та у повному обсязі не проводила, в результаті чого утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 21145 грн.64 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 6082/1016 про надання населенню послуг з теплопостачання, відповідно до якого на його ім'я відкрито особовий рахунок по оплаті послуг за теплопостачання(а.с. 8-9). Позивач, відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, надає населенню м. Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі і за адресою мешкання відповідача. У з'язку з тим, що відповідач оплату за спожиту теплову енергію своєчасно та у повному обсязі не проводив, борг відповідача станом на 01.11.2016р. складає 21145 грн. 64 коп., що підтверджується наданою відповідачем довідкою про розмір заборгованості за послуги теплопостачання та випискою з особистого рахунку відповідача (а.с.5-7) . Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 19 ч. 6 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. За таких обставин, враховуючи, що сума заборгованості відповідачем до теперішнього часу не погашена, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості на користь позивача. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved