overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

08 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 січня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, у зв`язку із чим припинили ведення спільного господарства. З огляду на викладене, позивачка просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2018 року, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

08 липня 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що з 22 грудня 2007 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння та почуттів один до одного. Шлюбні відносини припинились з травня 2021 року, з тих пір спільне господарство і спільний бюджет сторонами більше не ведеться. У зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Провадження у справі відкрито 19 липня 2021 року, встановлено спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач подала заяву про розгляд справи за відсутності, зазначила про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 грудня 2007 року, про що свідчить запис № 805, зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (серія [NUMBER] ). Відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». Фактичні шлюбні відносини припинились з травня 2021 року, про що зазначено позивачем та не спростовано відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 20 квітня 2010 року. Суперечок щодо проживання дитини між сторонами по справі немає. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

08 липня 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 14 листопада 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наразі шлюбні відносини між ними фактично припинено, шлюб існує формально. Причиною розпаду відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати, прізвище залишити без змін. Відповідно до ухвали суду від 15 липня 2021 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. 15 липня 2021 року від позивача надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності на задоволені позову наполягає. Судові витрати по справі просила покласти на неї. 15 липня 2021 року від відповідача надійшла заява з проханням, слухати справу за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 18, 51, 56, 110 Сімейного кодексу України (далі за текстом «СК України»)дружина і чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, в тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 14 листопада 2014 року, актовий запис № 336. У шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

08 липня 2021 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 27 вересня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Розівського районного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 17. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

08 липня 20415 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, строк на примирення не потрібен, судові витрати просить стягнути з відповідача, а після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Деревянко». У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи позовні вимоги позивача, та беручи до уваги можливість розглянути справу без участі відповідача, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу без його участі відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 11 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис за №142, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №082583. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Вони неодноразово намагались налагодити нормальне сімейне життя, домовлялись не сваритись, знаходили компроміси по спірним питанням, поступались один одному, але це давало результат тільки на незначний час. За таких обставин позивач впевнилась, що подальше подружнє життя з відповідачем та збереження сімї стало неможливим, відновлювати сімейні відносини вона не збирається, тому вимушена звернутись до суду. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачу необхідно розяснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід стягнути з відповідача, оскільки з позивачем залишається на утриманні малолітня дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

08 листопада 2010 року згідно рішення Криничанського районного суду [PERSON], [INFO] визнано недієздатним і призначено Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області його опікуном. У січні 2014 року Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області звернувся до опікунської ради при виконавчому комітеті Адамівської сільської ради з заявою про звільнення від повноважень опікуна. Тому заявниця просить звільнити від обов'язків опікуна Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області та призначити її опікуном над [PERSON] Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської в судове засідання не з'явився, повідомив суду прохання вирішити справу без його присутності. Представник заінтересованої особи Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області Криничанського району Дніпропетровської в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Оцінивши докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню у відповідності до ст.ст. 240, 241 ЦПК України та ст.ст. 39,41,55,60 ЦК України. Судом на підставі рішення суду, встановлено, що [PERSON] є недієздатним і над ним встановлено опіку. У січні 2014 року Криничанський психоневрологічний інтернат Дніпропетровської області звернувся до опікунської ради при виконавчому комітеті Адамівської сільської ради з заявою про звільнення від повноважень опікуна. 17 січня 2014 року опікунською радою при виконавчому комітеті Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області винесено рішення про встановлення опіки над недієздатним та призначення над недієздатним [PERSON] опікуном [PERSON], проти чого Криничанський психоневрологічний інтернат не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

08 листопада 2012 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача зазначивши в обґрунтування своїх позовних вимог на те , 07 квітня 2010 року муж нею та відповідачкою було укладено договір позики , відповідно до умов якого позивачка передала відповідачці 976 грн. на строк 2 місяці , а відповідачка зобов'язалась повернути зазначену суму в обумовлений термін . У зазначений в договорі термін відповідачка кошти їй не повернула , тому просила стягнути на свою користь борг за кредитним договором в сумі 976 грн. , штраф в сумі 4372,48 грн., а всього стягнути 5348,48 грн. та судовий збір в сумі 214.60 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилась , надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність , позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідачка у судове засідання не з'явилась , про день та час слухання справи повідомлений належно , причини неявки суду невідомі . Суд дослідивши матеріали справи , взявши до уваги заяву позивача , вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. 07 квітня 2010 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір позики , відповідно до умов якого позивачка передала у власність відповідачки грошові кошти в сумі 976 грн. строком на 2 місяці . Відповідачка зобов'язувалась повернути кошти у встановлений договором строк . Грошові кошти були передані відповідачці 07.04.2010 року в повному обсязі , що підтверджується розпискою про отримання ним грошових коштів в сумі 976 грн. Свої зобов'язання по поверненню боргу відповідач не виконав і гроші не повернув. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення не мають . Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики , який згідно ст. 1047 ЦК України був укладений представленою позивачем письмовою розпискою , одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) . Пунктом 3 договору позики передбачено , що відповідачка зобов'язується сплатити штраф у розмірі 0,5 % від суми , що залишилась за кожний день прострочення . Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник , що прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочки , а також три відсотки річних від простроченої суми , якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом . Тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 976 грн. та штраф в сум 4372,48 грн , а в сього стягнути 5348,48 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК суд стягує на користь позивача витрати , пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

08 листопада 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 15 серпня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року, хоча і проживають разом по причині відсутності альтернативного житла. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 1998 року. Реєстрація шлюбу проводилась виконкомом Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 08. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, їм надавався термін для примирення, але до позитивного результату це не призвело, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

08 листопада 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову остання зазначила, що 18 січня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, практично від часу одруження вони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства, не спілкуються. За весь період після народження доньки відповідач офіційно ніде не працював, ніякої допомоги на утримання дитини не надавав і на даний час не надає. Відповідач періодично працює в різних людей за різними професіями, а отже має нестабільний, мінливий дохід і має змогу за своїм матеріальним становищем надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 18 січня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 469 від 04.11.2013 року, виданою виконавчим комітетом Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

08 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відпвідача, просила про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Позивач в судове засідання не з'явилась, згідно наданої заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, представник третьої особи подав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у її відсутність. Відповідно ч. 4 ст. 196 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25 січня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] на Південній товарній біржі укладено договір № 3518 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідач продала, а позивач купила квартиру [ADDRESS]. Раніше даний об'єкт нерухомого майна належав відповідачу на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 04.12.1995 року за № 1784/оц, зареєстрованого БТІ 20.01.1996 року за р. № 17388. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідач передав у власність позивачу квартиру [ADDRESS], а позивач в свою чергу передала відповідачу визначену суму грошей. В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved