Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

08.07.2015 року позивач ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.»звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №997083332 від 31.01.2014 року у розмірі 6808,91 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.01.2014 рокуміж ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір позики №997083332, відповідно до умов якого відповідачці було надано грошові кошти у розмірі 2000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 2% в день від суми позики та комісії у розмірі 40 грн., строком на 30 календарних днів. 16.06.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором позики №997083332 від 31.01.2014 рокупередано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.». Згідно розрахунку заборгованості борг за даним договором позики в загальному розмірі становив 6808,91 грн. Оскільки [PERSON] заборгованість згідно умов договору не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.»заборгованості за договором позики в розмірі 6808,91 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання до суду не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до умов договору позики №997083332 від 31.01.2014 рокувідповідачці [PERSON] та було надано грошові кошти в позику в сумі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов'язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2% від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п.1.4 договору позики сторони погодили, що позикодавець (позивач) не пізніше 3 днів з дати підписання договору позики сторонами надає позику шляхом безготівкового перерахування суми позики на банківський рахунок позичальника (відповідача), вказаний позичальником (відповідачем) у розділі 9 цього договору. З матеріалів справи вбачається, що позивачем зобов'язання за договором позики №997083332 від 31.01.2014 рокувиконані, що підтверджується платіжним дорученням від 05.02.2014 року (а.с.17) Відповідно до п.1.5 договору позики, строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов'язань за цим договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії цього договору та не припиняє нарахування позикодавцем (позивачем) процентів за користування позикою. Згідно п.п.1 п.2.1.1 договору позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від позичальника (відповідача) повернення суми позики, процентів за користування позикою, комісії за обслуговування договору позики в повному обсязі та виконання усіх інших зобов'язань, передбачених цим договором. Відповідно до п.п.1, 3 п.2.2.2 договору позики, позичальник (відповідач) зобов'язувався вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою та комісію за обслуговування договору позики в порядку визначеному цим договором; у випадку прострочення сплати заборгованості за цим договором в повному обсязі або частково, сплатити нараховані проценти за користування позикою, виходячи з фактичного строку користування, включаючи день погашення. Частиною 7.5 правил, за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник (відповідач) зобов'язаний сплатити позикодавцю (позивачу) разовий штраф у розмірі 9% річних від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 3% в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь якому випадку не більше 100 календарних днів. 16.06.2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором позики №997083332 від 31.01.2014 рокупередано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» (а.с.18-22). Із долученого до справи розрахунку заборгованості за договором позики №997083332 від 31.01.2014 року вбачається, що отриману позику відповідачка за умовами договору не повертає та не сплачує. Відповідачка відповідно до умов договору позики №997083332 від 31.01.2014 рокузобов'язувалася повернути отриману позику, сплатити відсотки за користування позикою та виконати свої зобов'язання згідно з даним договором в повному обсязі. Але свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 08.07.2015 року має заборгованість перед ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.»в розмірі 6808,91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи (а.с.5). Згідно з ч.1 ст. 1049 України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики №997083332 від 31.01.2014 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» відповідно до договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року, відповідачка взяті на себе за договором позики зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідачки підлягає до стягнення на користь ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» заборгованість за договором позики у розмірі 6808,91 грн., з яких: 2000 грн. сума позики, 1200 грн. проценти за користування позикою, 2500 грн. прострочені проценти, 40 грн. комісія за обслуговування договору позики, 180 грн. разовий штраф, 1288,91 грн. інфляційні втрати. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 7052 (6808,91 +243,60) грн. 51 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved