Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

07 грудня 2018 року до Жовтневого районного суду з позовом про стягнення заборгованості звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що між первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір: № 987717334 від 08 квітня 2015 року. 14.07.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення № 20170714, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за відповідним кредитним договором. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив у зв`язку з чим, утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, відповідач скористався правом надання відзиву, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини. 08 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 987717334 на суму 8983,00 грн., про що свідчить підпис відповідача на відповідному договорі (а.с. 5). 14.07.2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ТОВ «ФК «ЦФР»» було укладено договір відступлення прав вимоги №20170714, відповідно до умов якого до ТОВ «ТОВ «ФК «ЦФР» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами № 987717334 від 08.04.2015 року на суму 8983,00 грн. Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого, станом на 14.07.2017 року утворилась заборгованість відповідно до кредитного договору № 987717334 від 08 квітня 2015 року в сумі 22649,47 грн., з яких: - 8983,00 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; - 1,87 грн. заборгованості за відсотками; - 9173,1 грн. заборгованість за платою за управляння кредитом; - 4491,5 грн. заборгованість за пенею. Однак при розгляді справи в суді представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності. В зв`язку з цим необхідно зазначити, що відповідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому заст. 257 ЦК України року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Передбачених підстав для зупинення чи переривання перебігу строків позовної давності у даному випадку не вбачається, і про такі підстави, як і про поновлення строку давності позивачем не заявлено. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Зазначена правова позиція висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18) Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця, відповідно до графіку платежів, впродовж строку кредитування (24 місяці), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Згідно наданим представником позивача розрахунку заборгованості за кредитом відповідачем [PERSON] платежі не проводились. ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся з позовом до [PERSON] 07 грудня 2018 року. Таким чином, визначений ст.257 ЦК України, трирічний строк позовної давності за вимогами - закінчився. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Перебіг позовної давності, відповідно до ст.264 ЦК України, переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач також суду не заявляв. Відповідно до ч.4 ст.267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, заявлені позивачем вимоги, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, заявлені позивачем з пропуском строку позовної давності. Враховуючи, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови в задоволені позову та відповідач звернувся до суду із такою заявою, то суд дійшов висновку, що в задоволені позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід відмовити у зв`язку із закінченням строку позовної давності. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір, який за правилами ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed