Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

09.12.2018 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом сторони) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача та додаткових витрат, пов'язаних з хворобою дитини, в сумі 1000 грн. щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO] Рішенням суду від 03.12.2014 шлюб сторін розірвано. Син проживає з позивачем, яка несе усі обов'язки щодо його утримання та виховання. Відповідач же ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку щодо утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто У відповідача нормальний стан здоров'я, він не має інших дітей, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Окрім того син народився зі слабким здоров'ям і має низку хвороб, які потребують постійного лікування, придбання медикаментів, особливого харчування та оздоровлення. Кожного місця позивач витрачає на лікування сина 2000 грн. На неодноразові звернення до відповідача про надання матеріальної допомоги він відповідає відмовою. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 (а.с. 6). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2014 шлюб сторін розірвано (а.с. 8). Після розірвання шлюбу сторін дитина залишилась з матір'ю і перебуває на її утриманні (а.с. 9). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З позовної заяви вбачається, що відповідач не бере участі в матеріальному утриманні сина. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). За даними наявної у відкритому доступі декларації [PERSON] він служить у Національній поліції України, займає посаду старшого інспектора ДУ «ЦОП Національної поліції України» і сукупний розмір його доходу за 2016 р. склав 113070 грн. Окрім того відповідач має у власності земельну ділянку площею 0,1 га. в с. Ясногородка Вишгородського р-ну Київської обл. За приписом ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва вбачається, що [PERSON] часто хворіє на ГРВІ; відвідує дитячий садок санаторного типу для ослаблених дітей; стоїть на диспансерному обліку у лікаря-гастроентеролога з діагнозом: вторинна лактозна недостатність, доліхосігма, у зв'язку з чим потребує постійного протирецидивного лікування (а.с. 26) У квітні 2016 р. впродовж восьми днів [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» з діагнозом: доліхосігма, функціональні закрепи, спастичний коліт (а.с. 10). Зважаючи на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що стан здоров'я дитини потребує постійного лікування, що обумовлює необхідність понесення додаткових витрат на придбання медикаментів, особливого харчування та оздоровлення. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності сплачувати аліменти та брати участь у додаткових витратах на дитину у заявленому позивачем розмірі відповідач не подав, а тому суд вважає цілком обґрунтованими вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку та присудження регулярних щомісячних платежів в розмірі 1000 грн. на покриття додаткових витрат на дитину. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved