Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

08 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 червня 2016 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримав кредит в розмірі 8149 грн. 25 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконував, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 15 липня 2019 року заборгованість перед банком становить 22204,48 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами 10 червня 2016 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов угоди , [PERSON] отримав кредит в розмірі 8149 грн. 25 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ( а.с.7). Свої зобов`язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 15 липня 2019 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 22204,48 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 7469,66 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4981,64 грн.; заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання - 9262,18 грн.; а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 491 грн. ( а.с.5). Розмір заборгованості позичальником не спростований. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, у задоволенні вимог про стягнення штрафу у розмірі 491,00 грн. слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Оскільки умови договору передбачають різні види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф) за несвоєчасне погашення заборгованості (за порушення строків внесення платежів), то одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 21713,48 грн. а саме: заборгованість за тілом кредиту - 7469,66 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4981,64 грн. та заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання та комісією - 9262,18 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1878,52 грн.

Outcome: partial