Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

08 квітня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем 10 березня 2000 року було зареєстровано шлюб, який розірвано 27 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕГ F018454 від 27.08.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис F23. Від даного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ F066257 від 24.05.2001 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ F042764 від 22.05.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачем. Відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні дітей. Позивачу відомо, що відповідач офіційно не працює, однак займається різними видами діяльності, де отримує достатню платню. Тому позтвач [PERSON] просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1100 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що громадяни України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ F066257 від 24.05.2001 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ F042764 від 22.05.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області (а. с. 9,10). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України F789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України в діючій редакції, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з неповнолітніми дітьми, що підтверджується довідкою про склад сім'ї F144, виданою Шацькою селищною радою Волинської області 27 березня 2019 року. Діти перебувають на утриманні матері [PERSON] Батько дітей [PERSON] проживає окремо (а.с. 11). При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2019 року Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн., меншим, ніж 50 відсотків якого не може бути розмір аліментів, а також, враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, здоровим, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок). На підставі статей 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved