Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

09 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], від імені та в інтересах якої діє [PERSON], до відповідача - виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, в якій позивач вказала, що [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді будинку, розташованого у [ADDRESS] Матері заявниці [PERSON] було надано у безстрокове користування земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], для будівництва жилого будинку на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, згідно договору від 14 листопада 1953 р., посвідченого Костянтинівською ДНК від 02 грудня 1954 р. за р/№ 14827. На вказаній земельній ділянці [PERSON] було збудовано жилий будинок, який за її життя не було зареєстровано у Костянтинівському БТІ. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], фактично прийняла, однак отримати свідоцтво на право на спадщину за законом вона позбавлена можливості через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкового будинку [PERSON] Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, який необхідний для оформлення спадщини відсутній, отримати дублікат зазначеного договору не виявляється можливим, оскільки всі документи прийняті на зберігання в Донецькій обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьк доступ до яких відсутній. Враховуючи викладене позивачка [PERSON] просила суд, визнати за її матір*ю право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], визнавши факт прийняття позивачкою [PERSON] спадщини вищевказаного будинку після смерті її матері [PERSON] та визнати за позивачем [PERSON] право власності на жилий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її матері - [PERSON] У судове засідання представник позивача [PERSON] не з*явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявниці [PERSON] в якій просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача - виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує, оскільки відсутні будівельні документи на зазначений житловий будинок та на його думку не доведено факт надання земельної ділянки безоплатно для будівництва. Крім того, позивачем не надано звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж та доказів того, що зазначена будівля не порушає права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та ін. нормам і правилам, державним стандартам. У задоволенні позову просив відмовити (а.с. 51). З'ясувавши позицію позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] (а.с.8) народилась [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання, зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.8 зворот). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого повторно Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 15 вересня 2017 р. (а.с. 14) матір*ю заявниці є [PERSON], а батьком - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Костянтинівським міським ЗАГС 24 квітня 1963 р. (а.с.13) позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» у зв'язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON], 1940 р.н. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 15) [PERSON] померла у м. Костянтинівка Донецької області [INFO], актовий запис відділу РАГС м. Костянтинівка від 15 липня 1996 року № 1143. Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS], складеного Костянтинівським міським БТІ (а.с. 31-32, 11-12), власником даного будинку вказано [PERSON] із зазначенням документу що підтверджує право особистої власності - договір про право на забудову посвідчений Костянтинівською ДНК від 14/11-1953 р. (а.с.31 зворот), до складу будівель та споруд входить: - житловий будинок, літера А-1, 1953 рік побудови, - прибудова, літера А1-1, 1989 рік побудови, - сіни, літера а-1, 1957 рік побудови; тамбур, літера а?-1, 1989 рік побудови; ганок - І, 1989 рік побудови; водопровід, літера Б, 1953 рік побудови; - огорожа № 1, 1953 рік побудови. Як зазначено у технічній документації Костянтинівського БТІ (а.с. 32), будівлі, побудовані до 05 серпня 1992 року самочинним будівництвом не вважаються згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об*єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України №127 від 24 травня 2001 року. Згідно інформації Костянтинівського БТІ за вих. № 842 від 19 вересня 2017 року (а.с. 19), право власності на житловий будинок [ADDRESS], не зареєстровано. Відповідно до інформації яка міститься у інвентаризаційній справі на вищезазначений об'єкт нерухомого майна, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], було надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку, згідно договору від 14 листопада 1953 р., посвідченого Костянтинівською ДНК від 02 грудня 1954 р. за р/№ 14827. Інформація щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів на вищенаведений об'єкт нерухомого майна у КП «Костянтинівське БТІ» відсутня. Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] у вказаному будинку була зареєстрована [PERSON], [INFO], знята з реєстраційного обліку (а.с. 33-50). Як вбачається з довідки № 241 виданої КП «Проектно-зйомне бюро» від 21 вересня 2017 року (а.с.16) адреса жилого будинку гр.. [PERSON] [ADDRESS]. Оціночна вартість будинку [ADDRESS] складає 30 259,00 грн., що підтверджується висновком про вартість об'єкту оцінки від 03 листопада 2017 року (а.с. 10). Згідно повідомлення Костянтинівської ДНК за вих. № 2934/01-16 від 17 листопада 2017 р. інших спадкоємців судом не встановлено, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49890228 від 16 листопада 2017 року (а.с. 28-29). Як вбачається з відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву за № 617/0112 від 29 вересня 2017 р. (а.с.18), наданого на запит Костянтинівської ДНК за № 2455/02-14 від 22 вересня 2017 р. (а.с.17), отримання дублікату договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку, посвідченого 26 грудня 1954 р. за р № 14827 Костянтинівською ДНК не виявляється можливим, оскільки всі документи прийняті на зберігання в Донецькій обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьк, доступ до яких відсутній (а.с.18). В силу ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до приписів ст. 548 ЦК України 1963 року, відповідно до якої для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменті відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Також, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред*явити позов про визнання її права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Таким чином, у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, яка не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику і послідуючого його власнику вирішується у судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що у ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт належності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON], померлій [INFO], що був збудований на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності згідно договору від 14 листопада 1953 р., посвідченого Костянтинівською ДНК від 02 грудня 1954 р. за р/№14827, дублікат якого отримати неможливо (а.с.18), однак інформація про договір міститься у інвентаризаційній справі, згідно довідки КП «Костянтинівське міське БТІ» за вих. № 842 від 19 вересня 2017 р. (а.с. 19). При цьому, право власності на вказаний об'єкт нерухомості забудовником [PERSON] за життя не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку. Вивчені судом вказані вище документи в сукупності свідчать про наявність у померлої [PERSON] прав та обов*язків власника щодо будинку за адресою: [ADDRESS] які не припинилися внаслідок її смерті. Приймаючи до уваги вищевикладене, та зважаючи на те, що в теперішній час позивачка позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити свої права на спадщину, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. При цьому, суд не вбачає підстав до задоволення іншої частини позовних вимог, оскільки діючим законодавством не передбачена можливість визнання права власності на об*єкт нерухомості за померлою особою. Крім того, позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці судом не встановлені (а.с. 28-29). Вчинення таких дій позивачкою не потребує встановлення судовим рішенням факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial