Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON], заінтересовані особи Холопичівська сільська рада Локачинського району, Локачинська державна нотаріальна контора, [PERSON], звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності заповіту. Заява мотивована тим, що 28 рудня 2016 року помер дід заявника, [PERSON]. Після його смерті він звернувся до Холопичівська сільська рада Локачинського району де йому видали заповіт, в якому виявлена помилка, а саме в заповіті невірно записане прізвище заявника ([PERSON] замість [PERSON]). З наведених вище мотивів та підстав заявник просить суд встановити, що заповіт №135 посвідчений Холопичівською сільською ради Локачинського району Волинської області 12 листопада 2013 року, складено на імя [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви та зазначила, що їй відомо, що саме на імя [PERSON] [PERSON] був складений заповіт. Заслухавши пояснення представника заявника та заінтересованої особи [PERSON] дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року помер [PERSON] . Заявник у справі є його рідним внуком. Як слідує з матеріалів справи, 12 листопада 2013 року померлий [PERSON] склав у Холопичівській сільській раді Локачинського району заповіт, в якому розпорядився все своє майно, в тому числі житловий будинок за адресою с. Маньків Локачинського району заповісти [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. Пунктом 6 частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною першою статті 259 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Проаналізувавши надані заявником документи, суд дійшов висновку, що різниця у написанні прізвища заявника у заповіті («Дубась» замість «Дубасу») виникла у звязку з неправильним відмінюванням прізвища заявника під час складення заповіту. Вищенаведена розбіжність є очевидною опискою, яка не може бути належним чином виправлена без звернення до суду. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи позицію заінтересованої особи іншого спадкоємця за заповітом [PERSON], а також наявності документів, які підтверджують факт родинних відносин заявника та померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, а встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для можливості належного оформлення спадщини, що відповідає законній меті, а тому заяву слід задовольнити. Однак суд не може повність задовольнити заяву [PERSON] в той спосіб, в якій він просить, оскільки буквальне задоволення заяви шляхом встановлення, що заповіт складений на імя [PERSON], призведе до правової невизначеності, оскільки заповіт складений ще щодо [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє заяву частково, а саме встановлює, що заповіт [PERSON], який помер 28 грудня 2016 року, посвідчений Холопичівською сільською ради Локачинського району Волинської області 12 листопада 2013 року та зареєстрований в реєстрі за №135, складено на імя [PERSON] та [PERSON].

Outcome: partial