Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

09.01.2014 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла заява [PERSON] та його представника [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №383/1805/13-ц від 26.11.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування заяви зазначає, що під час розгляду справи позивачка за первісним позовом [PERSON] визнала зустрічний позов [PERSON], при цьому відмовилась від перевісного позову. Ухвалюючи вказане рішення суд прийнявши відмову позивачки [PERSON] від позову, не закрив провадження за даним первісним позовом по справі, що є порушенням вимог п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України, внаслідок чого виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення на підставі п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, так як стосовно позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та пояснення, не ухвалено рішення взв'язку з чим попросили ухвалити дадаткове рішення, постановити ухвалу, по вищезазначеній справі, яким закрити провадження за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] у зв'язку із відмовою від позову позивачки [PERSON] В судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] не з'явилась, по невідомій суду причині. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідач за перевісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю та попросив задовольнити їх. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою [PERSON] та його представника [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обов'язковою. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, а також рішення суду від 26.11.2013 року, позовні вимоги, що були заявлені позивачем, були предметом дослідження суду і відносно не всіх вимог ухвалено рішення. Що стосується вимог п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України, то позивачем [PERSON] дійсно було подано заяву про відмову від позову та закриття провадження по справі (а.с. 38), але суд не закрив провадження по справі, а тому враховуючи заяву [PERSON], який наполягає на вирішення даного питання, а також те, що [PERSON] не заперечила проти даної заяви, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким закрити провадження у справі відповідно до заяви [PERSON] про відмову від позову та закриття провадження по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved