Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

07.12.2018 позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей : сина [PERSON] в сумі 9125 грн. та сина [PERSON] в сумі 12375 грн., які продовжують навчання, що становить 21500 грн. як заборгованість за період 2016-2018 років; стягувати з відповідача в її користь додаткові витрати на проживання дітей, які продовжують навчання у ДДПУ [PERSON] в розмірі 1/2 витрат в сумі 54500 грн. як заборгованість за період 2016-2018 років; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 2500 грн. щомісяця до закінчення ДДПУ ім. І. Франка. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що з відповідачем перебуває у шлюбних відносинах з 1994 року. З квітня 2015 відповідач не виконує свої батьківські обовязки. Він виїхав за кордон і перестав піклуватися про дітей та ініціює розлучення. На даний момент вони проживають окремо. Від даного шлюбу у них 12.09.1994 народився син [PERSON] та 20.09.1998 син [PERSON]. На даний час, діти є повнолітніми, однак продовжують навчатися на денній формі навчання та не мають змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вони щороку сплачують за навчання : син [PERSON] 3726 грн. за 2016 рік, 10123,50 грн. за 2017, 11904 грн. за 2018 та 2019 рік -11904 грн. згідно договору про надання освітніх послуг; син [PERSON] 3652 грн. -2016 рік, 9130 грн. 2017 рік, 5476 грн. -2018 рік і 5476 грн.-2019 рік. Чоловік працює за кордоном та отримує добру заробітну плату у звязку з чим має змогу утримувати їхніх спільних дітей. Позивач позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково. Пояснила, що відповідач не відмовляється від сплати аліментів на сина [PERSON] в розмірі 1500 грн, оскільки такий навчається, однак заперечує сплачувати оплату за навчання за попередні роки, так як допомагав добровільно. Щодо сина [PERSON], то заперечує, оскільки останньому на сьогоднішній день виповнилось 24 роки. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25.10.1994 року [PERSON] сільською Радою Дрогобицького району Львівської області, серії І-СГ №284925 - батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження, виданого 14.10.1998 серії І-СГ №097721 Верхньодорожівською сільською радою батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вимогами ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальну допомогу, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що можуть надавати таку матеріальну допомогу. Із договору №МУЗз (2) -053 від 31.08.2017 про надання освітніх послуг між Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені [PERSON] та [PERSON] та від 16.08.2018 №МУЗМ-029 вбачається, що [PERSON] навчається на заочній формі навчання у даному навчальному закладі. Загальна вартість навчання 18260 грн. ( 2016- 2018 роки). Відповідно до довідки Дрогобицького державного педагогічного університету імені [PERSON] від 07.12.2018 №804 [PERSON] дійсно навчається на першому курсі інституту музичного мистецтва ( заочна форма навчання; місця, що фінансуються за рахунок коштів фізичних осіб; освітній ступінь магістра) Дрогобицького державного педагогічного університету імені [PERSON]. Разом з тим, згідно з довідкою за №803 [PERSON] дійсно навчався в Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені [PERSON] в інституті музичного мистецтва ( денна форма навчання) за спеціальністю « 014.12. Середня освіта ( Музичне мистецтво)» з 01.09.2016 ( наказ про зарахування від 12.08.2016 №355-С) до 30.06.2018 ( наказ про відрахування від 27.06.2018 №312-С) Наказом від 31.08.2017 №416-С [PERSON], студента другого курсу інституту музичного мистецтва денної форми навчання, переведено на заочну форму навчання. [PERSON] навчався стаціонарно на І курсі. Із договору №ФРбд-003 від 12.08.2016 про надання освітніх послуг між Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у даному навчальному закладі. Загальна вартість навчання 41071,50 грн. за 2016-2020 р.р. Відповідно до довідки Дрогобицького державного педагогічного університету імені [PERSON] від 06.12.2018 №132 [PERSON] навчається стаціонарно на третьому курсі першого рівня вищої освіти в даному навчальному закладі. Приписами ст. ст.12,81\~ЦПК України встановлено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дітей і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою). При цьому, суд враховує рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, матеріальний стан позивача та відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання сина [PERSON], що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дітей, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дітей) повинні забезпечити прожитковий мінімум. Що стосується вимог про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дітей: сина [PERSON] в сумі 9125 грн. та сина [PERSON] в сумі 12375 грн., які продовжують навчання, що становить 21500 грн. як заборгованість за період 2016-2018 років; стягнення з відповідача в користь позивачки додаткових витрат на проживання дітей, які продовжують навчання у ДДПУ [PERSON] в розмірі 1/2 витрат в сумі 54500 грн. як заборгованість за період 2016-2018 років; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 2500 грн. щомісяця до закінчення ДДПУ ім. І. Франка, то в таких слід відмовити через безпідставність та недоведеність. Зокрема, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивач вказує, що необхідні додаткові витрати на проживання дітей, що повязує з навчанням, однак жодних доказів таких витрат не надає. Так, відповідно до змісту ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Звертаючись з вимогою про стягнення заборгованості з аліментів за 2016-2018 роки позивач не надала доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Що стосується стягнення аліментів на навчання сина [PERSON], то як вбачається з свідоцтва про народження серія І-СГ №284925, виданого Верхньодорожівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, останній народився 12.09.1994 року, а отже на сьогоднішній день йому виповнилось 24 роки, що суперечить вимогам ст. 198 СК України, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved