Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

10.04.2018\~року позивач,\~[PERSON],звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідачів:\~[PERSON],\~[PERSON] про\~збільшення розміру\~аліментів,\~стягнення неустойки\~(пені),\~трьох відсотків\~річних та\~інфляційних витрат за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на скрутне матеріальне становище через похилий вік та погіршення стану здоровя, а також необхідність у постійному витрачанні коштів на ліки. Позивач просила збільшити розмір аліментів з [PERSON] та [PERSON] на її утримання з 200,00 грн. щомісячно з кожної до 600,00 грн. щомісячно з кожної. Крім того, просила стягнути неустойку за прострочення сплати додаткових витрат на її утримання з [PERSON] в сумі 68407,55 грн. та з [PERSON] - в сумі 74799,03 грн.. 04.06.2018 року [PERSON] направила до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вона не має змоги надавати допомогу матері в більшому розмірі ніж 200,00 грн., так як її середньомісячних дохід складає 1790,44 грн., інших доходів та власного житла вона не має, має хронічні захворювання. 07.06.2018 року [PERSON] направила до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просила відмовити в задоволенні позову щодо стягнення неустойки за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері, оскільки до сімейних правовідносин не підлягають застосуванню ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат та ст. 196 СК України щодо стягнення пені за прострочення сплати додаткових витрат на утримання матері, проти задоволення позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів не заперечувала. 09.11.2018 року позивач надала суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просила збільшити розмір аліментів з [PERSON] на її утримання з 200,00 грн. до 600,00 грн. щомісячно та стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати додаткових витрат на її утримання в сумі 30153,36 грн.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, відповідач позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2013 року стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 200,00 грн. на користь [PERSON], починаючи з 12.03.2012 року. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 200,00 грн., починаючи з 12.03.2012 року. Солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання останньої в сумі 38350,00 грн. Згідно довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №2 Полтавської міської ради № 600/7 від 12.11.2018 року [PERSON] страждає: ІХС, стенокардія напруги стабільна ФК-ІІ, НК ІІА, ГХ-ІІ, кардіосклероз постінфарктний (2017). За станом здоровя ДОА кулькових суглобів, ендопротез лівого кулькового суглобу (2013), гіпотиреоз середнього ступеню, ХЗН, пієлонефрит ускладнений СКХ, ХННО, є інвалідом ІІ групи. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України доходи [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 31.03.2018 року склали: заробітна плата ПП «Полагропром» в сумі 2460,00 грн., 2490,34 грн., 2577,26 грн., 2615,92 грн., 2850,00 грн. та соціальні виплати в сумі 141,32 грн., 143,67 грн., 153,74 грн. Статтею 51\~Конституції України закріплено обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Дана конституційна норма знайшла відображенні і в Сімейному кодексі\~України (ст. ст. 202-206). У відповідності до ст. 202\~СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Ч.1 ст.205\~СК України вказує, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, з інших випадків, передбачених законом. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи, чинні норми законодавства, ураховуючи те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання, пенсіонером, несе додаткові витрати, викликані хворобами та інвалідністю, тобто є особою, що потребує матеріальної допомоги, а [PERSON] є працездатною, не обтяженою аліментними зобовязаннями, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання матері, суд дійшов висновку, що заявлена збільшена сума аліментів підлягає задоволенню. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вимога про стягнення неустойки за прострочення сплати додаткових витрат на утримання позивача задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст.\~196\~СК України право на стягнення неустойки (пені) має одержувач аліментів у разі виникнення заборгованості з його вини саме зі сплати аліментних зобовязань, а не зі сплати додаткових витрат на утримання непрацездатної матері. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнений на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial