Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

07.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: виселити відповідачів із квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; зняти відповідачів з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані його дитина [PERSON], колишня дружина [PERSON], батько відповідачки [PERSON] З 19.01.2015 року шлюб між ним та [PERSON] на підставі рішення суду було розірвано. Відповідачка вже не є членом його сімї, тому вона вже не має право займати житлове приміщення. Він неодноразово вимагав звільнити квартиру, вивезти всі належні речі, передати комплект ключів від квартири, однак відповідачка ігнорує його вимогу та не бажає звільнити приміщення. У звязку з чим, він просить виселити відповідачку та зняти її з реєстрації. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, просив виселити та зняти з реєстрації лише [PERSON] Зазначив, що з травня 2015 року відповідачка у спірній квартирі не проживає, речей в квартирі її немає. На теперішній час він проживає сам, звернувся до суду, щоб зняти її з реєстрації. Вимоги щодо [PERSON] не підтримав, оскільки він в спірній квартирі не проживає та не зареєстрований. Відповідачка проти позову заперечувала, зазначила, що вона з дитиною та зі своїми батьками проживає в с. Черкаські Тишки в Харківській області. Проти зняття її з реєстрації заперечувала, оскільки їх малолітній син зареєстрований у спірній квартирі, а вона не може бути зареєстрована окремо від дитини. [PERSON] не зявився, про день та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. На підставі договору дарування від 21.01.2014 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] Відповідно до довідки ЖК «Флора-15» від 20.01.2016 року, відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС від 20.10.2015 року, відповідачка [PERSON] [INFO] зареєстрована у [INFO] з 2001 року, син [PERSON] [INFO] зареєстрований за вказаною адресою з 08.02.2014 року, [PERSON] [INFO] знятий з реєстрації за вказаною адресою 07.04.2015 року. Судом встановлено, що також підтверджують сторони у судовому засіданні, що з травня 2015 року відповідачка [PERSON] у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживає, її речей в квартирі немає. На теперішній час позивач в спірній квартирі проживає сам. За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Позивач звернувся з позовними вимогами про виселення відповідачки [PERSON] зі спірної квартири та зняття її з реєстрації. Відповідно до ст. 9 ч. 4 ЖК УРСР ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. Однак, відповідачка [PERSON] у спірній квартирі не проживає, а проживає в с. Черкаські Тишки з батьками, тобто виселення особи можливо у випадку, коли особа проживає у спірному житловому приміщені. Таким чином, відсутній предмет спору, оскільки неможливо виселити відповідачку [PERSON], яка не проживає у спірній квартирі. У звязку з цим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про виселення відповідачки зі спірної квартири. Позивач вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірною квартирою, не заявляв, що не позбавляє його можливості звернутися до суду в загальному порядку з вказаними вимогами. Позовні вимоги щодо зняття відповідачки з реєстраційного обліку є похідними від вимог про виселення, тому ці вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи положення вказаного Закону, вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади. На підставі викладеного позовні вимоги щодо зняття відповідачки з реєстрації зі спірної квартири задоволенню не підлягає. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: dismissed