Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

09 вересня 2011 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 770. Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає в с. Балки Василівського району Запорізької області та працює на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат». З січня 2015 року між сторонами склалися ворожі стосунки, ними було прийнято рішення деякий час пожити окремо. З квітня 2015 року [PERSON] перестав надавати позивачці грошові кошти на утримання дитини. Донька проживає разом із [PERSON] у м. Дніпропетровськ в орендованій квартирі. З вересня 2015 року дитина відвідує дитячий садок, що потребує значних грошових витрат. Усі обовязки щодо утримання та виховання доньки позивачка несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню доньку. Інших дітей у відповідача немає. [PERSON] має регулярний дохід, тому позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дати звернення до суду в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та кошти на її утримання, починаючи з дати звернення до суду в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи думки сторін, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а саме: копію свідоцтва про шлюб, копію договору оренди житлового приміщення, копію свідоцтва про народження, довідку про заробітну плату та інші доходи працівника № 792 від 14.07.2015 р., копію трудової книжки та довідку про склад сімї, суд вважає, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2011 року (а.с. 3), від якого мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 13). Донька знаходиться на утриманні позивачки (копія довідки є в матеріалах справи), [PERSON] допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно до ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров′я та матеріальне становище дитини; стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину (1/2 частину заробітку), які просить позивачка стягнути з відповідача, незважаючи на повне визнання позову відповідачем, а також його можливість виплачувати в такому розмірі аліменти (працює на ПзІІ у формі ЗАТ «ЗЗРК», має стабільну заробітну плату), суд враховує положення ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Крім того, оскільки дитина мешкає зі своєї матірю та перебуває на повному її утриманні, позивачка по справі [PERSON] має право на утримання від [PERSON] батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини ? частину до досягнення дитиною трирічного віку. При бажанні відповідач має право надавати допомогу в більшому розмірі на утримання дитини. «На підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину» (ч. 3 ст. 187 СК України). Сплату судового збору слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial