Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

07.11.2017р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 7,7210 га, розташовану на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, після смерті 25.09.2016 року брата [PERSON]. Нотаріально не може оформити право власності внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке не збереглося. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Представник позивача просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав заяву про визнання позову, просив розглянути справу за відсутності його представника. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON], який помер 25 вересня 2016 року, що підтверджено відповідним рішенням суду та свідоцтвом про смерть (а.с. 5, 8). Згідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6304971622017 від 22.09.2017р. на підставі рішення органу місцевого самоврядування, а саме розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 08.12.2014р. № 495, відділом Держземагенства у Балаклійському районі 08.12.2014р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, кадастровий номер 6320280400:04:000:0592, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7210га. Документ, що посвідчує право власності свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.01.2015р. СТА № 149378 (а.с. 11-13). Постановою Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.10.2017р., у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку позивачу було відмовлено, оскільки необхідно підтвердити права власності спадкодавця оригіналом свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 32405195, яке у нього відсутнє (а.с. 10). З відповіді відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області № 229/01-14 від 20.09.2017р. на запит нотаріальної контори вбачається, що видача дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19.01.2015р. на ім'я [PERSON], не передбачено (а.с. 6, 7). Суд виходить з того, що у встановленому порядку право власності спадкодавця [PERSON] на спірну земельну ділянку було зареєстровано, але правовстановлюючий документ не зберігся, а стороннім особам, у т.ч. позивачу, не може бути виданий. За інформацією Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.11.2017 року, після смерті [PERSON], який помер 25 вересня 2016 року, 10 березня 2017р. із заявою про прийняття спадщини звернувся брат померлого [PERSON], була заведена спадкова справа (а.с. 25-27). Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23\~Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області відмовлено позивачу в оформлені права на спадщину внаслідок відсутності документа, який засвідчує право власності спадкодавця (а.с. 10). Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з положень ст. 1262 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця другої черги за законом, на земельну ділянку - спадщину, що залишилась після смерті 25.09.2016 року [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майновтрачено, а його власник помер, то позивач позбавлений можливості отримати дублікат цього свідоцтва. Тобто з цієї причини не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Викладене вище дає підстави вважати, що спірна земельна ділянка може бути предметом спадкування, і визнання за позивачем права власності на неї не порушуватиме права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved