Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

07 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява Військово-медичного управління Служби безпеки України до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Під час слухання справи протокольною ухвалою суду від 20.02.2017 року як третю особу було залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман Страхування». В позовних вимогах з врахуванням заяви від 20.02.2017 року позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальний збиток в сумі 586 155,52 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що 01.11.2015 року з 20.00 год. водій Військово-медичного управління Служби безпеки України спеціалізованого реанімаційного автомобіля швидкої медичної допомоги «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER], який перебуває на балансі позивача був залучений до виконання оперативно-службового завдання по забезпеченню надання невідкладної допомоги пацієнту кардіологічного профілю у складі бригади лікарів-спеціалістів. Під час руху автомобіля із ввімкненими проблисковими маячками синього кольору та звуковою сигналізацією по проспекту Перемоги в напрямку бульвару Шевченка в районі площі Перемоги автомобіль «Тойота Хайлендер», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача рухався з порушенням ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з постановою суду відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення внаслідок якого сталося зіткнення автомобілів. Під час ДТП водій позивача отримав струс головного мозку, втратив свідомість та був доставлений до центрального госпіталю позивача. За період його перебування у закладі охорони здоров'я з 01 по 04 листопада 2015 року вартість лікування водія становила 3 376,43 грн. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] був пошкоджений та згідно зі Звітом про оцінку вартості збитку, вартість матеріального збитку становить 307 502,48 грн. Позивачем з метою проведення відновлювального ремонту автомобіля було укладено договори з Філією «Автоцентр на Московському» на виконання яких було сплачено 199 903,01 грн., 138 975,20 грн., 38 344,12 грн., 83 961,42 грн. Крім того, позивач передав до СТО запасні частини для проведення відновлювального ремонту автомобіля на загальну суму 169 602,62 грн. згідно з актом прийому-передачі від 13.10.2016 та видатковою накладною від 13.10.2016. Таким чином позивач на проведення відновлювального ремонту витратив 630 786,37 грн. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Рітейл Страхування» та страховою компанією відшкодовано 50 000,00 грн. в межах ліміту відповідальності. А тому з відповідача має бути стягнуто 580 786,37 грн. залишок вартості відновлювального ремонту автомобіля; 3 376,43 грн. - витрати позивача на лікування водія; 1 200,00 грн. вартість складання звіту №35/12/15; 792,72 грн. вартість висновку від 31.01.2017 №22291/16-54. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заявлених вимог на тій підставі, що він не погоджується із постановою суду якою визнано відповідача винуватим в порушенні ПДР України внаслідок чого відбулось пошкодження автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] так як в даній дорожньо-транспортній пригоді вина обох водіїв є обоюдною. Звіт від 08.12.2015 року складено особою, яка не є акредитованим як судовий експерт. Огляд транспортного засобу відбувся без участі відповідача та представника страхової компанії. Фактичне відновлення автомобіля не відбулось, внаслідок чого не відомо про обсяг фактично понесених витрат на його відновлення. А тому оскільки позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру шкоди, у задоволенні позову може бути відмовлено. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Тому суд на підставі положень статті 223 ЦПК України продовжив слухання справи у відсутність представника третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників сторін, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Стаття 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Частина 1 статті 1187 ЦК України визначає, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст.1192 ЦК України). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] перебуває на балансі Військово-медичного управління Служби безпеки України з 2011 року. 01.11.2015 року о 20.00 год. відбулось зіткнення автомобілів «Тойота», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] на перехресті вул.Дмитрівська-пл.Перемоги в м.Києві. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 25.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. В постанові зокрема, зазначено, що 01.11.2015 року о 20.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота Хайлендер», державний номер [NUMBER] на перехресті вул.Дмитрівська - пл.Перемоги в м.Києві всупереч п.2.3 (б), п.3.2, п.12.3 ПДР України, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою відповідно не відреагував на її зміну, не вжив заходів, при виникненні небезпеки для руху для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надавши дорогу і не забезпечивши безперешкодний проїзд автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER], який рухався через дане перехрестя на червоний сигнал світлофора, з увімкненими синіми проблисковими маяками, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постанова оскаржувалась, проте постановою Апеляційного суду м.Києва від 30.05.2016 року постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 25.12.2015 року залишено без змін. Представник відповідача заперечував вину відповідача у даній ДТП та вважає, що наявна вина обох водіїв в даній пригоді. За клопотанням представника відповідача суд ухвалою від 07.06.2017 року призначив у справі судову автотехнічну експертизу. Проте висновком експерта від 21.09.2017 року зазначено, що в даному випадку оцінка дій водія автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] [PERSON] відносно вимог п.3.1 ПДР України не потребує застосування спеціальних знань в галузі автотехнічної експертизи. Вказана оцінка може бути здійснена судом самостійно із урахуванням встановлених обставин скоєння даної пригоди (в тому числі й параметрів руху автомобіля «Мерседес» при проїзді даного перехрестя). В даній дорожній обстановці дії водія «Мерседес» [PERSON] відповідали вимогам п.12.3 ПДР України. В даному випадку перехрестя на якому відбулось зіткнення не може вважатись небезпечною ділянкою. Проте враховуючи положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду не скасована, протокол відносно водія [PERSON] за порушення ПДР України не складався, під час розгляду даної справи судом не здобуто доказів його вини в порушенні ПДР України внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, тому суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача. Звітом №35/12/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, який складений 08.12.2015 року ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] становить 307 502,48 грн. Як вбачається з документів доданих до звіту, на огляд автомобіля запрошувався [PERSON], який 27.11.2015 року отримав телеграму та представник ПрАТ «СК «Рітейл Страхування», які отримали телеграму 27.11.2015 року. Огляд автомобіля відбувся 04.12.2015 року та як вбачається, ні [PERSON], ні представник страхової компанії не були присутні при огляді автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER]. Замовником звіту був позивач, проте суду не надано доказів на підтвердження сплати за складання звіту та суми витрат. Представник відповідача в запереченнях зазначив, що відсутні докази на підтвердження відновлення автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER]. Проте зазначене представником не відповідає фактичним обставинам справи. Під час перебування справи в суді автомобіль було відремонтовано на підставі Договорів про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів та сплачено: -за Договором №602-2016 від 01.09.2016 року сплачено 199 903,01 грн. -за Договором №657-2016 від 19.10.2016 року сплачено 138 975,20 грн. -за Договором №658-2016 від 19.10.2016 року сплачено 38 344,12 грн. -за Договором №779-2016 від 05.12.2016 року сплачено 84 500,94 грн. А всього на виконання договорів за ремонт автомобіля позивач сплатив 461 723,27 грн. Позивач звертаючись до суду з позовом просив стягнути з відповідача на користь позивача передані запасні частини для автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] згідно з актом від 13.10.2016 року на суму 169 602,62 грн. Представник відповідача не заперечував що вказані запасні частини були використані для ремонту автомобіля. А тому на відновлення автомобіля позивачем було витрачено 631 325,89 грн. Водночас ПрАТ «СК «Талісман Страхування» на рахунок державної казначейської служби 02.08.2016 року перерахувала 50 000,00 грн. страхового відшкодування. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача збитки, понесені на відновлення автомобіля в сумі 581 325,89 грн. (461 723,27 грн. + 169 602,62 грн. - 50 000,00 грн.). З виписного епікризу вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 01.11.2015 року по 04.11.2015 року з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку (01.11.2015 року), гіпертонічна хвороба І стадії, ІІ ступеня, ризик 2, криз (01.11.2015 року). Згідно розрахунку, наданого позивачем, вартість лікування у центральному госпіталі Військово-медичного управління Служби безпеки України водія [PERSON] за вказаний період становить 3 376,43 грн. Так як позивач поніс витрати на лікування [PERSON] в зв'язку з порушенням ПДР України [PERSON], тобто між понесеними витратами та порушенням ПДР України відповідачем є причинно-наслідковий зв'язок, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на лікування водія [PERSON] в розмірі 3 376,43 грн. Також позивач в позовних вимогах просив стягнути з відповідача 792,72 грн., сплачених за складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження та визначення ринкової вартості автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», державний номер [NUMBER] до моменту пошкодження в ДТП станом на 01.11.2015 року. Проте оскільки позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені на відновлювальний ремонт, зазначений висновок не є доказом у справі, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення коштів за складання такого висновку. Крім того, з відповідача на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved