Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

08.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 14 вересня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 354397, актовий запис № 6, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого по вул. Горіховатська, 12, в с. Борщагівка, Погребищенського району, Вінницької області. За життя [PERSON] скористався правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишив розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON] особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1298 ЦК України, звернулась до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 08.09.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер 14.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 354397 (а.с. 6), володів житловим будинком, що розташований по вул. вул. Горіховатська, 12, в с. Борщагівка, Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.9-11), [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.8). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на обєкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1241 ЦК України, згідно з якою неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов?язкова частка). Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 14.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 354397, володів житловим будинком, що розташований по вул. вул. Горіховатська, 12, в с. Борщагівка, Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, то з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на це майно. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 702 грн.

Outcome: approved