overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

\~07 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, спричинену йому у наслідок ДТП, а також стягнути з відповідача судові витрати. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року позов було частково задоволено, стягнуто з [PERSON], [INFO], зареєстрованого [INFO], на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованого у [INFO], в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 238\~560 (двісті тридцять вісім тисяч пятсот шістдесят) гривень, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 3\~000 ( три тисячі) гривень, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. та 275 грн. 60 коп., а також витрати, понесені ним за надання правової допомоги, в сумі 800 грн. На Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року відповідачем [PERSON] було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, для вирішення питання щодо ухвалення у справі додаткового рішення в строк до 04 серпня 2017 року, а саме: необхідно вирішити питання щодо визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи щодо ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином. Виходячи з наведеного, суд ухвалив, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з п.4 ст. 220 ЦПК України, суд може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Дослідивши матеріали цивільної справи №207/760/16-ц, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] судового збору на користь держави в розмірі 1834 грн. 40 коп. за заявлену позивачем [PERSON] та задоволену судом у повному обсязі, позовну вимогу майнового характеру, та 240 грн. за заявлену позивачем [PERSON], та задоволену судом частково, позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, та необхідність стягнення з позивача [PERSON] судового збору на користь держави в розмірі 1360 грн. за заявлену ним і частково задоволену судом позовну вимогу про стягнення моральної шкоди. \~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 08 липня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом державної реєстрації атків цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №438. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 08 липня 2014 року. Шлюб зареєстровано міським відділом державної реєстрації атків цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №438. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 вересня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 935. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 вересня 2008 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 935 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 09 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 171. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, не бажання відповідача займатись веденням домашнього господарства, в зв'язку з чим виникали сварки та скандали, які призвели до втрати почуття любові та довіри один до одного. З початку 2016 року сторони спільно не проживають, розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється без пояснення причин, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявились, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач надіслала телеграму в якій проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 09 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.10). Суд задовольняє позов та приймає визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону, не порушує прав свобод та інтересів сторін та інших осіб, крім того сторони не бажають в подальшому проживати разом та зберегти сім`ю. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 01 червня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 631. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Стосунки між позивачкою та відповідачем не склались. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Сімейних відносин не підтримують та спільне господарство не ведуть з початку 2016 року. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його\~відсутності, окрім того позовні вимоги визнав\~в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 152868 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 01 червня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 631, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії І- ВЛ № 231323, [PERSON] народився 04 січня 2011 року та батьками вказані [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2015 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів не має. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO] , уродженця смт. Марянівка Баранівського району Житомирської області , яка настала [INFO] року в смт. Мар'янівка Баранівського району Житомирської області . Обґрунтовуючи заяву [PERSON] зазначила, що [INFO] року в смт. Мар'янівка Баранівського району Житомирської області помер її чоловік [PERSON], [INFO], оскільки у нього були напади судом і він втрачав свідомість. 20.08.2016 року вона поховала свого чоловіка [PERSON] за свої кошти на кладовищі в смт. Мар'янівка Баранівського району Житомирської області без проведення судово-медичної експертизи, на яку не доставляла труп, через відсутність коштів. Із-за відсутності довідки про причину смерті, вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть , яке необхідне для отримання допомоги на поховання. В судове засідання заявниця [PERSON] не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де вимоги заяви вона підтримала. Представник заінтересованої особи - Мар'янівської селищної ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням . Селищний голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника , заперечень щодо заяви селищна рада не має. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] підтверджується даними постанови про закриття кримінального провадження від 24.08.2016 року про те, що [INFO] року о 14 год. по телефону до Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП від [PERSON] надійшло повідомлення про те, що у власному господарстві помер її чоловік [PERSON], при огляді трупа в присутності лікаря [PERSON] видимих тілесних ушкоджень не виявлено (а.с.6) . Реєстрація смерті [PERSON] не проводилась згідно повідомлення Баранівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головоного територіального управління юстиції у Житомирській області за № 2786/2.1-11-69 від 07.09.2016 року (а.с.7 ). Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявниці - для оформлення допомоги на поховання .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], який народився 01 грудня 2011 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 156504 та довідкою КП «ОККП» № 2650 від 07 вересня 2016 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 18 лютого 1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні характери та погляди на життя, між ними виникають скандали те непорозуміння, які негативно впливають на виховання дітей. Сім'я існує формально. З 2012 року шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує. З цих підстав вирішила розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] повторно не з'явилася. Згідно письмових заяв від 02 вересня 2016 року та 05 жовтня 2016 року просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.8,28). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений позов визнав. Суду пояснив, що з 25 вересня 2012 року не проживають однією сім'єю. Позивач [PERSON] разом з дочкою проживають в м. Фастові, Київської області, а він із сином проживає в с. Іванчиці, Зарічненського району. Просив шлюб з позивачем розірвати. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов належить задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 18 лютого 1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 18 лютого 1998 року Зарічненським відділом рагс Рівненської області (а.с.31). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 вересня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області (а.с.7), та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 07 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області (а.с.32). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved