Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 01 травня 2000 року помер її двоюрідний брат [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, право власності на яку посвідчене державним актом серії І-СМ №042100. Фактично вона прийняла спадщину після двоюрідного брата, однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом не може у звязку з втратою державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка на підставі державного акту серії І-СМ №042100 належала померлому 01 травня 2000 року двоюрідному брату [PERSON]. Крім цього, 14 січня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про збільшення позовних вимог, в якій остання просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого 01 травня 2000 року двоюрідного брата [PERSON] право власності на майновий пай у пайовому фонді майна Колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Вікторія», посвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії СУ-І №014856 (а. с. 64). В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Селищний голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, з позовом згодні (а. с. 33). Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує (а. с. 34). Заслухавши позивачку [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], який помер 01 травня 2000 року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК Української РСР). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР). Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). У відповідності до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні обєкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд (ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). З матеріалів справи вбачається, що двоюрідним братом позивачки [PERSON], [INFO] по лінії батька був [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 8-16). Останній помер 01 травня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №089854 (а. с. 3). Батьки [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] померли 28 серпня 1980 року і 10 жовтня 1982 року відповідно (а. с. 17-18). Згідно з наявною в матеріалах справи копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №042100, виданого Жовтневою селищною радою Білопільського району Сумської області 31 липня 1999 року на підставі рішення сьомої сесії 23 скликання Жовтневої селищної ради від 23 липня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №758, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,92 га в межах згідно з планом, розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області (а. с. 5). У відповідності до витягу з технічної документації від 19 листопада 2015 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 91 139 грн. 11 коп. (а. с. 19). Згідно з свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії СУ-І №014856, виданим Жовтневою селищною радою Білопільського району Сумської області 24 грудня 2007 року, [PERSON] належало право власності на частку майна пайового фонду (майновий пай) у пайовому фонді майна Колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірми «Вікторія», яке реорганізоване в ТОВ АФ «Вікторія», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 22-23 листопада 2001 року, у визначеному станом на 01 листопада 2001 року розмірі 8 479 грн., або 0,00087 відсотків (а. с. 4). З довідки Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 01 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] постійно і на день смерті проживав у [INFO]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно, спадкоємцем якого згідно з законом є [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Жовтневої селищної ради не посвідчувався. Арешт не накладався (а. с. 7). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,92 га, яка знаходиться на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області та на частку майна пайового фонду (майновий пай) у КСП АФ «Вікторія», реорганізованому в ТОВ АФ «Вікторія» у визначеному станом на 01 листопада 2001 року розмірі 8 479 грн., або 0,00087 відсотків, в порядку спадкування за законом після померлого 01 травня 2000 року двоюрідного брата [PERSON]. Однак, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право а спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою правовстановлюючих документів . За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved