Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

08.04.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позов мотивований тим, що 24.10.2012 року близько 13-25 години, рухаючись на автомобілі Фольксваген д/н [NUMBER], із сторони м.Бердянськ на перехресті з вул. Мира в м. Василівка, а/д Едергодар-Бердянськ на 73 км, при виконанні повороту наліво [PERSON] не уступив дорогу автомобілю ВАЗ 2102 д/н [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів. Після зіткнення автомобілів, автомобіль ВАЗ 2102 д/н [NUMBER] було відкинуто на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся в автомобілем Шевроле д/н [NUMBER], який належить [PERSON], в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. 29 жовтня 2012 року постановою Василівського районного суду [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності на ст.124 КУпАП. [PERSON] як водій транспортного засобу, причетного до пригоди, виконав вимоги закону - особисто сповістив учасників ДТП про свою адресу, наявність страхового полісу, забезпечив зберігання пошкодженого автомобіля до його огляду представником страхової компанії, після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], по гарячий лінії повідомив страхову компанію про ДТП та пошкодження свого автомобіля. 09 листопада 2012 року позивач до Запорізького відділення ПрАТ «СК «Дніпроінмед» надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, але на протязі встановленого законом строку рішення про відшкодування шкоди не прийняте. 07 лютого 2013 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, але йому було повідомлено про вилучення страхової справи податковою інспекцією. Матеріальна шкода внаслідок пошкодження автомобіля згідно звіту експерту №211 від 09.11.2012 року складає 28019,52 грн., також позивачем проведені витрати на послуги евакуатора в сумі 500 грн., послуги експерта в сумі 650 грн.,на виготовлення пошкодженого державного номерного знаку в сумі 350 грн. Всього позивачу завдана матеріальна шкода в сумі 29519,52 грн. Просив стягнути з відповідача страхове відшкодування без урахування франшизи в сумі 28 519,52 грн., пеню в сумі 609,46 грн., витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. та судовий збір у розмірі 291,30 грн. 11.07.2013 року позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги (а.с.64-65), просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» і [PERSON] страхове відшкодування в сумі 28 519,52 грн., франшизу в сумі 1000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4800 грн. та судовий збір у розмірі 291,30 грн., та стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» пеню в сумі 1804,93 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з викладених в ньому підстав. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно. Проте 13 травня 2013 року від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, згідно яких відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки станом на 01.05.2013 року від [PERSON] заяв про виплату йому страхового відшкодування відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страхової компанії не надходило, отже відсутні підстави для виплати. Крім того, ні страхувальник, ні позивач не повідомили про настання страхового випадку, у межах строку передбаченого ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до судового засідання в порядку судового доручення надійшов протокол судового засідання Калачеєвського районного суду Воронезької області від 31.10.2013 року, під час якого [PERSON] пояснив, що не визнає позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП. При в`їзді на територію України 19 жовтня 2012 року ним був придбаний поліс страхування цивільної відповідальності володільця транспортного засобу, що діє в Україні, тому збитки, завдані позивачу в результаті пошкодження його автомобіля, повинна відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед». Сума матеріальної шкоди в розмірі 28519,52 грн. не виходить за межі встановленої величини ліміту відповідальності, встановленого договором. Погоджується на розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, 24.10.2012 року близько 13-25 години, [PERSON] керуючи автомобілем Фольксваген д/н [NUMBER], по а/д Енергодар-Бердянськ на 73 км, рухаючись із сторони м. Бердянськ на перехресті з вул. Мира в м. Василівка, при виконанні повороту наліво, не уступив дорогу автомобілю ВАЗ 2102 д/н [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів. Після зіткнення автомобілів, автомобіль ВАЗ 2102 д/н [NUMBER] було відкинуто на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся в зустрічним автомобілем Шевроле д/н [NUMBER], який належить [PERSON] В результаті чого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с.9). Вказана постанова набрала чинності. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» відповідно до полісу № АВ/9479678, укладеного між відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» та власником застрахованого транспортного засобу [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого страховим випадком є подія, внаслідок якої майнова шкода в межах 50 000 грн., заподіяна третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, в межах визначеного договором ліміту відповідальності за мінусом франшизи покладається на страхову компанію. Строк дії вказаного полісу з 19 жовтня 2012 року по 02 листопада 2012 року включно. Тобто на момент скоєння дорожньо-транспортної події, поліс був чинний, і вказана дорожньо-транспортна подія є страховим випадком. Згідно пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Підпунктом 33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Крім того, як зазначено в п.33.1.1 ст.33 Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо- транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо- транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з важних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Як повідомив в судовому засіданні позивач [PERSON], він своєчасно на протязі трьох днів після ДТП надав інформацію на гарячу лінію страхової компанії про настання страхового випадку, та звернувся до Запорізького відділення ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», де отримав консультаційну допомогу і пам`ятку (а.с.12), а 09 листопада 2012 року він подав до Запорізького відділення ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» заяву про страхове відшкодування з відповідними документами. 07 лютого 2013 року позивач повторно звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» з заявою про проведення виплати страхового відшкодування, на яку отримав відповідь про відсутність можливості для виконання вимог, зазначених в заяві, з причини проведення 31.01.2013 року обшуку і вилучення в офісі страхової компанії відділом Лівобережної ДПІ м.Дніпропетровська матеріалів страхових справ, в тому числі страхової справи щодо ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль позивача. На запит представника позивача від 07.02.2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» повідомила, що 30 січня 2013 року страховою компанією були підготовлені всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування [PERSON], а 31.01.2013 року відділом Лівобережної ДПІ м.Дніпропетровська було проведено обшук і вилучення в офісі страхової компанії матеріалів страхових справ. Разом з іншими страховими справами, підготовленими для виплати потерпілим, вилучена і страхова справа щодо [PERSON] Страхова компанія після повторної підготовки всіх необхідних документів для виплати [PERSON] страхового відшкодування здійснить його в повному обсязі. Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» неодноразово в своїх листах підтвердила про наявність страхової справи щодо потерпілого [PERSON] і не заперечувала проти виплати потерпілому страхового відшкодування. Пунктом 36.2. ст. 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Проте, страховик ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» у встановлений ст.36 Закону 90 денний строк з дня отримання заяви про страхове відшкодування - 09.11.2012 року страхове відшкодування позивачу не виплатило. В своїх письмових запереченнях ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» посилається на те, що страхова компанія вправі відмовити у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивач невчасно повідомив страховика про страховий випадок. Такі посилання відповідача на думку суду не заслуговують на увагу. Так, відповідно до п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування може бути невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таким чином, відмова у виплаті страхового відшкодування може мати місце в разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, лише при умові, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Відповідно до ст.ст. 10, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та надати відповідні докази на їх підтвердження. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» всупереч наведених норм в судовому засіданні не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили, про те, що з боку позивача [PERSON] мало місце невиконання обов'язків, передбачених ст.33 Закону, і неможливість страховика у зв'язку з цими діями встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування. Більше того, Закон покладає відповідальність за невчасне повідомлення про ДТП на страхувальника, а не потерпілу особу, якою є позивач по справі [PERSON] Наслідком неповідомлення страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону про настання страхового випадку, відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для звернення страхової компанії з регресним позовом про виплату страхового відшкодування до страхувальника. Суд звертає увагу, що в даному випадку дії відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» та його заперечення проти позову, направлені на уникнення виплати страхового відшкодування на користь потерпілого [PERSON], права якого захищені Законом, тим самим відповідач спонукає позивача на звернення з позовом до винуватця ДТП, минуючи встановлену законом процедуру виплати страхового відшкодування на користь потерпілого. Відповідно до Звіту №№211 від 09.11.2012 року з визначення вартості матеріальної шкоди, проведеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шевроле д/н [NUMBER] складає 28019,52 грн. (а.с.21-32). Також позивачем оплачені послуги евакуатора в сумі 500 грн., послуги експерта в сумі 650 грн., на виготовлення пошкодженого державного номерного знаку в сумі 350 грн. Всього позивачу завдана матеріальна шкода в сумі 29519,52 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 28 519,52 грн. , тобто за мінусом франшизи в розмірі 1000,00 грн. (29519,52 грн.-1000,00 грн. = 28 519,52 грн.). Як встановлено з матеріалів справи, виплата страхового відшкодування позивачу до теперішнього часу страховиком не виплачена. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Такі положення відповідають правовому наслідку порушення зобов'язання, встановленому п. 3 ст. 611 ЦК. Згідно із ст. 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Звертаючись до суду, позивач просив стягнути пеню за час прострочення виплати страхового відшкодування за період з 07 лютого 2013 року по 10 липня 2013 року за 154 дні в сумі 1804,93 грн. За вказаний період згідно постанови НБУ №102 від 21.03.2012 року облікова ставка Національного банку України складала 7,5%. Таким чином, пеня за прострочення виплати позивачу страхового відшкодування за період 07 лютого 2013 року по 10 липня 2013 року за 154 дні складає 1804,93 грн. ( за кожний день прострочення 11,72 грн., що дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ (28519,52 грн. х 7,5% х 2 : 365 днів = 11,72 грн.), 77,72 грн. х 154 дні = 1804,93 грн.). З урахуванням наведених положень закону, суд прийшов до висновку, що ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» зобов'язано сплатити потерпілому [PERSON] страхове відшкодування та сплатити пеню за порушення строків його виплати. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Оскільки договором обов'язкового страхування встановлено, що розмір франшизи складає 1000 грн., суд вважає за необхідне також задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] франшизи в сумі 1000 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-У1 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З угоди про правову допомогу №782 від 25.03.2013 року, актів виконаних робіт, квитанцій до приходного касового ордеру вбачається, що позивач користувався правовою допомогою адвоката, загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 4800 грн. Суд вважає зазначену суму завищеною та такою, що не відповідає встановленому законом граничному розміру компенсації витрат на правову допомогу. Зважаючи на те, що зайнятість адвоката при розгляді цивільної справи склала 19.04.2013 року, 20.05.2013 року, 02.07.2013 року, 12.07.2013 року, 26.11.2013 року - 1 годину 30 хвилин, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2013 року в розмірі 1147 грн., та 24.12.2013 року, 13.01.2014 року - 2 години 20 хвилин, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з 01.12.2013 року 1218 грн., гранична сума компенсації на оплату правової допомоги не повинна перевищувати 1662,60 гривень. Сума витрат на правову допомогу підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів пропорційно задоволеним позовним вимогам, з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в сумі 1612,72 грн., з [PERSON] в сумі 49,88 грн. Відповідно до ст. 2, п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у разі подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Суд дійшов висновку про задоволення майнових вимог позивача на загальну суму 31 324,45 грн., з яких з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» стягнуто 30324,45 грн., з [PERSON] - 1000 грн. Тобто, з задоволених позовних вимог в розмірі 31 324,45 грн. підлягає сплаті судовий збір в розмірі 313,24 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 291,30 грн. (а.с.1). Таким чином, з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 279,65 грн., а з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 11,65 грн. Також з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» додатково належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 21,94 грн.

Outcome: partial