Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

09.03.2021\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~ [PERSON] пені за невиплату аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок ухилення відповідача від сплати аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа №\~2-1596 від 13.11.2009 року, з вересня 2009 року по січень 2021 р. утворилась заборгованість в розмірі 166432 грн. Дій, які б свідчили про намагання відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у добровільному порядку, він не вчиняв, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України у позивача виникло право вимагати від відповідача сплатити неустойку(пеню) за весь час прострочення сплати аліментів. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню за\~невиплату аліментіву загальній сумі 166432 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, обґрунтовуючи тим, що мати дитини йому повідомила, про те, що дитина народжена не від нього. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Заводським районним судом м.Запоріжжя 13.11.2009 року було видано виконавчий лист 2-1596 згідно якого стягнуто на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини зі всіх видів доходів щомісячно. 25.11.2009 р. Заводським ВДВС Запорізького міського управління юстиції виконавчий лист був прийнятий до виконання, та відкрито виконавче провадження ВП 316067059. Але внаслідок того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів та згідно довідки відділу державної виконавчої служби заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з вересня 2009 року по січень 2021 року складає 166432 грн. Дій, які б свідчили про намагання відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у добровільному порядку, він не вчиняв, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України у позивача виникло право вимагати від відповідача сплатити неустойку(пеню) за весь час прострочення сплати аліментів. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах, складеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби станом за період з вересня 2009 року по січень 2021 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на користь позивача [PERSON] складає 166432 грн. (а.с.12-15). За змістом ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом. При розгляді справи встановлено, що ані позивач, ані відповідач визначений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментах не оспорював, тобто з ним погодились. Положеннями ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, умовою для нарахування пені на заборгованості по аліментам є вина боржника в її утворені. Згідно роз`яснень,наданих у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При вирішенні спору по суті, суд враховує вимоги ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було зазначено вище, відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, але не надав суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані нею докази в обґрунтування позовних вимог,зокрема, відсутні докази того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, у зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача [PERSON] неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчислені загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти признаються та виплачуються(стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки(пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15. Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15 та у справі № 6-300цс16, які розглянуті ним у порядку глави 3 розділу V ЦПК України. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку розміру неустойки(пені) за несвоєчасну сплату аліментів, наданого позивачкою, за період з вересня 2009 року по січень 2021 року загальна сума складає 2276647 грн. Але відповідно до ст.. 196 СК України, з відповідача на користь позивача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 166432 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином,\~загальний розмір\~неустойки(пені)\~за несвоєчасну\~сплату аліментів,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~позивача [PERSON] \~за період\~з вересня\~2009\~року по\~січень 2021\~року буде\~складати 166432 грн.

Outcome: approved