Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

08 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16 серпня 2008 року між [PERSON], [INFO], та відповідачкою [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] за а/з №181. Від шлюбу дітей вони не мають, відповідачка за взаємною згодою розривати шлюб не бажає. Їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Шлюбні стосунки і спільне господарство перестали вести ще з 2010 року, живуть окремо, взагалі не спілкуються, кожний з подружжя живе своїм життям. Позивач з відповідачкою люди з різними характерами і різними поглядами на життя, у зв'язку з цим між ними виникали сварки, скандали, які з часом переросли у взаємну неприязнь. Особисто позивач має намір виїхати з міста на постійне проживання в іншу місцевість, з жінкою ніяких стосунків підтримувати не бажає. Примирення між ними неможливе, оскільки їхнє сімейне життя не налагоджується вже тривалий час, кожний з них живе самостійним життям. Час на примирення вважаю не потрібним. Шлюб між собою вони розривають вперше. Просить суд розірвати між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції, актовий запис №181. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року провадження у справі зупинялось у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення терміном - один місяць. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року провадження у справі поновлено у зв'язку з закінченням строку для примирення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що примирення між нею та позивачем не досягнуто, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 16 серпня 2008 року [PERSON], [INFO], уродженець м.Камянець-Подільський, Хмельницької області, та [PERSON], [INFO], уродженка м.Донецьк, зареєстрували свій шлюб за актовим записом №181 у відділі реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Майнового спору та спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при пред'явленні позову до суду в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved