overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною вимогою про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08.08.1997 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.04.2015 року шлюб розірвано. Під час шлюбу був придбаний обєкт нерухомості, а саме квартира [ADDRESS]. В подальшому дане житлове приміщення було виведено з житлового фонду, і на теперішній час є перукарнею, право власності на яку зареєстроване за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності від 15.01.2007 року. У судове засідання позивач, не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08.08.1997 року. За час шлюбу відповідачем придбано наступне майно: квартира [ADDRESS]. \~ Відповідно до частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуто подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини 1 статті 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, перелічене вище майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, при цьому їхні частки вважаються рівними. \~ За викладених обставин, даний позов підлягає задоволенню. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 04.07.2014 року померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,50 га , розташованої на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області. Він є спадкоємцем за заповітом. У травні 2015 року він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні права на спадщину у звязку з пропуском строку, встановленого законом ,для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини він хворів , позивач просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач у судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , вказавши , що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. Відповідно до ч .3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 04.07.2014 року померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,50 га , розташованої на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області.. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть ( а.с.- 6 ) та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 264673 (а.с.- 9 ) Як видно з заповіту [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом, спадкодавиця заповіла вказану земельну ділянку позивачеві. ( а.с. -7 ) З довідки Любашівської ЦРЛ за № 599 від 03.06.2015 р. вбачається , що позивач у період прийняття спадщини мав незадовільний стан здоров»я , з приводу чого проходив лікування (а.с.- 8). За таких обставин суд приходить до висновку, що причина пропущення зазначеного строку є істотною, тому належить визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що відповідачка, відповідно до договору про користування електричною енергією № 642 від 31.10.2014 року, є споживачем ПАТ «Одесаобленерго», на підставі якого виробничий підрозділ Саратський РЕМ поставляє електричну енергію за адресою: с. Успенівка вулиця Кишинівська, 116 Саратський район, Одеська область. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99 року №1357, які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобовязані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або іншому обєкті споживача; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. З урахуванням п. 37 правил, енергопостачальник має право, в тому числі перевіряти справність приладу обліку. Знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. 01 грудня 2014 року уповноваженими працівниками ПАТ Одесаобленерго,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.04.2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 28.04.2007 року, актовий запис № 612, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина на період його навчання в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача до 30.06.2018 року, але не більше як до досягнення ним 23 років, щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та з 01.09.2014 року навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Чернігівському національному технологічному університеті з запланованою датою закінчення навчання 30.06.2018 року. (а.с 5). В добровільному порядку позивач матеріальної допомоги сину не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період навчання [PERSON] в Чернігівському національному технологічному університеті, але не більше як до досягнення ним 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 5760,42 грн. солідарно, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.02.2014 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 70/14 про надання кредиту в сумі 6100 грн. під 50% річних відповідно до якого у термін тридцять шість місяців відповідач зобовязувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 05.02.2014 року [PERSON] взяла на себе обовязок відповідати за зобовязанням [PERSON], що випливають з кредитного договору №70/14 від 05.02.2014 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобовязання по погашенню кредиту не виконувала і на червень 2015 року простроченість складає 110 днів і відповідно утворилась заборгованість у сумі 5760,42 грн., з яких: 4838,99 грн. заборгованість по кредиту та 921,43 грн. заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не зявилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що так як копіями кредитного договору № 70/14 від 05.02.2014 року, договору поруки від 05.02.2014 року по кредитному договору №70/14 від 05.02.2014 року, графіком розрахунків та копіями попереджень відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідачів, суд знаходить доведеними позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 11.02.2006 року. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що з дітьми проживає окремо з відповідачем. Коштів на утримання дітей відповідач не дає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання двічі поспіль не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони з 11.02.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 2, 3). Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не дає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 02.09.2011 року, від якого мають неповнолітню доньку. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач до суду надіслала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить змінити прізвище на дівоче Кришталь. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотань та заперечень не надав. За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2011 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Відтак, місцем проживання малолітніх дітей сторін суд визначає з матірю, оскільки спору про це у сторін не виникло. У відповідності до ст. 113 СК України вимоги позивача щодо відновлення її дошлюбного прізвища також підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму до настанням повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно, та повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання втратившим право користування квартирою №12 корпус 3 в буд. 109 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові, у звязку з відсутністю останнього в ньому без поважних причин понад шість місяців. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що відповідач не проживає в квартирі №12 корпус 3 в буд. 109 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові, не сплачує за комунальні послуги, відсутні його особисті речі. У судовому засіданні позивач пояснила суду, що на початку травня 2012 року відповідач поїхав до Російської Федерації та в подальшому не повернувся, у квартирі відсутні його особисті речі, він не сплачує комунальні послуги, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача представника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в квартирі №12 корпус 3 в буд. 109 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові. Відповідно до особового рахунку №436842-0 в квартирі №12 корпус 3 в буд. 109 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові крім позивача та її дітей зареєстрований чоловік [PERSON]. Починаючи з початку травня 2012 року відповідач не проживає в квартирі №12 корпус 3 в буд. 109 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові, його речей в квартирі не має, кошти за утримання житла відповідачем не сплачуються. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що з травня 2012 року [PERSON] не проживає у квартирі №12 корпус 3 в буд. 109 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові. Його особистих речей в квартирі не має, позивачем не здійснювалися перешкоди у проживанні. Свідок [PERSON] показав суду, що в березні 2012 року спілкувався з відповідачем, який повідомляв, що поїде на заробітки до м. Москви, після цього не бачив [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 11.02.2006 року. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. З 2011 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не зявилась, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання 30.06.2015 року та 05.08.2015 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами у справі зареєстрований 11.02.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 027192, виданого відділом РАЦС Червоноградського УЮ Львівської області 11.02.2006 року (а.с.4). Від подружнього життя у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 6). Сімейне життя в сторін не склалось. З 2011 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про залишення дитини на виховання матері, суд,

Outcome: partial