Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

10.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить усунути перешкоди у праві користування належною їй квартирою № [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - № [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що на підставі Договору купівлі-продажу від 18.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Клопотовою Л.Ю. за реєстровим № 8262, вона є одноосібним власником трикімнатної квартири [ADDRESS]. З її згоди у квартирі був зареєстрований її чоловік на той час - відповідач [PERSON], а у 2015 році - спільна донька сторін [PERSON], [INFO]. В листопаді 2012 року відповідач покинув належне йому житло та переїхав жити до іншого помешкання. 28 січня 2013 року сторонами був проведений поділ спільного рухомого майна подружжя (меблів, побутової техніки, тощо), за яким позивач виплатила відповідачу грошову компенсацію, що підтверджується розпискою. Претензій до належного позивачу на праві особистої власності рухомого майна - трикімнатної квартири [ADDRESS] відповідач не висував. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2013 року шлюб між сторонами розірваний. 1 червня 2013 року відповідач виїхав з України та оселився на проживання в місті Брянськ, Російської Федерації, при цьому залишившись на реєстраційному обліку за вказаною адресою. В зв'язку з підвищенням тарифів на комунальні послуги, позивач не в змозі сплачувати ці послуги, виходячи з даних КП «Жилкомсервіс» про зареєстрованих (прописаних) мешканців спірної квартири у кількості трьох осіб, а також не має можливості отримати субсидію із-за відсутності даних по [PERSON], який жодного комунального платежу ніколи не сплачував, оскільки житлове приміщення не було його. Реєстрація відповідача в квартирі позивача на цей час є перешкодою їй у здійсненні права користування своїм житлом. Позивач [PERSON] направила суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, направив суду нотаріально посвідчену заяву від 24.01.2017, в якій позов [PERSON] визнав, у її квартирі [ADDRESS] не мешкає з 28 січня 2013 р., в подальшому не має намірів користуватися вищезазначеним житлом. Просив слухати справу за його відсутністю та ухвалити рішення про визнання його таким, що втратив право користування житлом (а.с.19). Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з Договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 18 травня 2007 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., копія якого знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] належить на праві власності трикімнатна ізольована квартира № [ADDRESS]. (а.с.4, 5, 6). Зазначена квартира зареєстрована за позивачем на праві приватної власності згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.7-8). Згідно із довідкою від 02.12.2016 р. з місця проживання про склад сім`ї та прописку, виданою дільницею № 39 КП «Жилкомсервіс», в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON] - власник, відповідач [PERSON] - чоловік, дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2013 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.10). Згідно з нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 28.01.2013 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, останній повідомив, що квартира № [ADDRESS] була придбана його дружиною - [PERSON] на її власні кошти і є її особистою власністю, участі в її придбанні він не приймав, права спільної сумісної власності згідно ст. 60 Сімейного кодексу України не має (а.с.11). Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факту порушення позивачем права відповідача на проживання за вказаною адресою судом не встановлено. З зустрічною позовною заявою про поновлення його порушеного права відповідач не звернувся. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та може бути прийняте судом. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов та усунути перешкоди в користуванні квартирою [PERSON] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № [ADDRESS].

Outcome: approved