overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

09.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.08.2007 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 86, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на життя, різність характерів. Основною причиною розірвання шлюбу - зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюбні відносини припинені 05.12.2014 року, спільне господарство не ведеться, спір про майно відсутній. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та буде проживати разом із позивачем. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, а також після розірвання шлюбу не змінювати їй прізвище на дошлюбне. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, однак, просила не стягувати з [PERSON] сплачений нею судових збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки останній добровільно відшкодував понесені нею витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 17.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 86 /а.с. 7/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 32 /а.с. 8/. Дитина проживає разом із [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

09.01.2015 року КП «ЖЕК № 1» звернулося до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з наданих комунальних послуг, мотивуючи свої вимоги наступним: КП «ЖЕК № 1» є балансоутримувачем житлового фонду Слов'янської міської ради, у тому числі будинку [ADDRESS] та надає житлово-комунальні. Відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та має особовий рахунок [NUMBER]. Боржник несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює сплату за надані комунальні послуги, станом на 01.01.2015 р. має заборгованість у сумі 3524,70 грн. Просять суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість з наданих комунальних послуг в сумі 3524,70 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача Сильченко О.В. не з?явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON], яка була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явилась і не повідомила суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, у зв'язку з чим суд за згодою представника позивача розглядає справу у заочному порядку. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин: [PERSON] зареєстрована та мешкає у кв. [ADDRESS] (а.с.5). Заборгованість з наданих комунальних послуг по кв. [ADDRESS], особистий рахунок стосовно якої відкрито на [PERSON], станом на 01.01.2015 р. складає 3524,70 грн. (а.с.6-7). У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Позивачем сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову КП «ЖЕК № 7» та стягнення з відповідача на користь КП «ЖЕК № 7» заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 3524 грн. 70 коп. та 243 грн. 60 коп. за сплату витрат судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

09.01.2015 року подружжя, яке має дітей звернулося до Голосіївського районного суду за заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вказали, що між ними 19.04.2008 року зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сторони не прибули у судове засідання, завчасно надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, що узгоджується із положеннями ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.18-19/. Згідно ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Суд, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З викладених у позові обставин, які за ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що 19.04.2008 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києвізареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №381. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи конкретні обставини справи, перевіривши відповідність заяви дійсній волі дружини та чоловіка, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання про можливість її прийняття та необхідність задоволення заяви. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

09.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на його користь : - на його р/рахунок 35419005030366 в УДК СУ у Запорізькій області суму надмірно виплаченої допомоги при народжені в розмірі 1075,00 гривень; - на його р/рахунок 35417007030366 в УДК СУ в Запорізькій області суму надмірно виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 1116,44 гривень , - на його р/рахунок 35416008030366 в УДК СУ в Запорізькій області суму надмірно виплаченої допомоги малозабезпеченим сім*ям в розмірі 2169,63 гривень . Представник позивача до судового засідання не з*явився але надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутністю, наполягав на позовних вимогах з підстав зазаначених в позовній заяві та у випадку неявки відповідача повідомленого належним чином просив справу розглянути в заочному порядку. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку , оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсягу бо в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідач перебувала на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області і їй було призначено та виплачено: допомогу при народжені, допомогу на дітей одиноким матерям та допомогу малозабезпеченим сім*ям ( а.с.2-3,5-7). В ході перевірки встановлено що з вини відповідача було здійснено переплату їй позивачем: допомоги при народжені в розмірі 1075,00 гривень, допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 1116,44 гривень та допомоги малозабезпеченим сім*ям в розмірі 2169,63 гривень ( а.с.4). Згідно з ст. 22 ЦК України,- особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодовування . Таким чином право позивача щодо повернення йому сум надмірно виплаченої допомоги в порушення встановленого порядку її виплати підлягає захисту. Крім того, згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

09.01.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 03 березня 2009 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 403. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Після реєстрації шлюбу сторони проживали спільно. Однак впродовж останніх чотирьох років, а саме з лютого 2010 року сторони проживають окремо. Враховуючи те, що їхнє спільне життя з відповідачем не склалося і було фактично припинено у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, позивач просить розірвати шлюб. Спільне господарство разом не ведеться. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, на момент подачі позовної заяви між нею та відповідачем відсутній. Неповнолітня донька буде проживати з позивачем. В зв'язку з вище викладеним позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив клопотання про визнання позову та розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 03 березня 2009 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 403. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

09.01.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 04 травня 2012 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві актовий запис № 453. Від шлюбу мають неповнолітню сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося оскільки протягом останнього року проживання однією сім'єю між ними постійно виникали сварки, така поведінка травмувала психіку сина, все це призвело до розпаду сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння і довір'я. Починаючи з вересня 2014 року спільне господарство між ними не ведеться, подружні стосунки припиненні. Шлюб носить формальний характер. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. З питання, щодо утримання та виховання дитини спору немає, оскільки син буде проживати з матір'ю. Спір щодо поділу спільного майна відсутній. В зв'язку з вище викладеним позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 04 травня 2012 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві актовий запис №453. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю як пояснила позивач не мають наміру. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

09.01.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 20 лютого 2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 46. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що фактично сім'я розпалася з жовтня 2012 року. Вони не підтримують сімейні стосунки, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети. Почуття любові між ними втрачено. Однією з причин розірвання сімейно-шлюбних стосунків є те, що вони з відповідачем мають різні характери, різні погляди на життя. Також вони психологічно несумісні, що і призвело до систематичних непорозумінь. Спору про розподіл майна між сторонами не виникає. За домовленістю сторін дитина залишається проживати з матір'ю. при цьому вже більше двох років батько щомісячно надає кошти на утримання дитини за усною домовленістю та періодично бачиться з дитиною. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище, яке було їй надано після укладення шлюбу - [PERSON]. З даних підстав позивач просила суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та вказує, що проти позову не заперечую. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 20 лютого 2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 46. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

09.01.2015 року позивач КС «Чернігівська» звернулась до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в розмірі 2 158 грн 60 к. та 243 грн 60 к. судового збору. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 26.07.2014 року між відповідачем [PERSON] та КС «Чернігівська» було укладено кредитний договір № СІ 407 П-14 на суму 2 380 грн з нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 0,14247 % від суми залишку за кожен день користування кредитом, строком на 12 фактичних місяці від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом та відсотками згідно графіка розрахунку. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 26.07.2014 року між КС «Чернігівська» та [PERSON] був укладений договір поруки № СІ 407 П-14, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 26.07.2014 року № СІ 407 П-14. За умовами укладеного договору, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність. Проте відповідач [PERSON], отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору належним чином не виконує. Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, а саме 09.01.2015 року, за [PERSON], а відповідно і за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 2 158 грн 60 к., з яких: заборгованість за кредитом - 1932 грн 80 к., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 225 грн 80 к. Дана обставина і змусила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача КС «Чернігівська» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.23/, подав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с.25/. В судове засідання відповідачі не з'явились, в силу положень ст.74 ЦПК України, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи /а.с.50/. Про причини неявки до суду не повідомили. Клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надавали, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

09.01.2015 р. представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі Банк/ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до договору б/н від 06.04.2011 р. /далі Договір/ відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн., зі сплатоювідсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

09.01.2015 р. та уточнено 30.10.2015 р. представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі Банк/ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до договору б/н від 25.02.2010 р. /далі Договір/ відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1000 грн., зі сплатоювідсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк

Outcome: approved