overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~09.06.2015 року позивачка [PERSON]\~ звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 17.11.2005 року в Савинській селищній раді Балаклійського району, Харківської області, актовий запис №21. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Вже тривалий час вони з відповідачем проживають окремо один від одного, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Шлюбні відносини фактично припинені. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №024018, виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 17.11.2005 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими ксерокопіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~09.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 24.11.2007 року в Яковенківській сільській раді Балаклійського району, Харківської області, актовий запис №4. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем дітей немає. На протязі двох останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, відповідач більше чотирьох місяців мешкає з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві, [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Крім того, в заяві зазначив, що відмовляється від сплати судових витрат на користь позивачки. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №079908, виданого Яковенківською сільською радою Балаклійського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.11.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №4 (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

09.06.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у якому зазначила, що з 19.09.1996 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей, які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила\~розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

09.06.2015 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не вносив плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.08.2003 року і станом на 01.02.2015 року у нього утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 18509,42грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач постійно мешкає за адресою [ADDRESS], та є власником. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.08.2003 року по 01.02.2015 року заборгованість відповідача складає 18509,42грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

09.06.2015р. судом було ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено. 30.06.2015 року [PERSON] подала заяву в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне постановити додаткове рішення. Сторони у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, своїх заперечень не надавали. Суд вважає можливим розглянути справу без присутності сторін, так як їх присутність не є обовязковою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

09.06.2016 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 30.10.2004 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають сина [INFO] На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, тривалий час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання і збереження сім'ї не можливі, спору про поділ спільного майна та місце проживання діти не має, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 30.10.2004, про що в книзі реєстрації шлюбів 30.10.2004 р. зроблено відповідний актовий, що вбачається із свідоцтва про шлюб виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання розірвання шлюбу задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

09.06.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Комісарівської сільради Пятихатського району про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після померлого 11.02.2015 р. батька [PERSON] та визначити додатковий строк у три місяці для подання ним до нотаріального органу заяви про прийняття спадщини. Зазначені вимоги обгрунтовуються тим, що 11.02.2015 р. помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за законом. Однак позивач не встиг вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки смерть батька переживав тяжко, у звязку з чим загострилися хронічні захворювання, а також в звязку із зайнятість в роботі. Вважає причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважними, адже вони виникли з незалежним від нього обставин. Позивач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач голова Комісарівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 591053, актовий запис № 1, [PERSON] помер 11 лютого 2015 р. в с. Комісарівка Пятихатського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи пропущені строки для прийняття спадщини з поважних причин, суд враховує те, що позивач не подав відповідну заяву до нотаріального органу у встановлені ч. 1 ст. 1270 ЦК України строки, оскільки після смерті батька [PERSON] тяжко переживав внаслідок чого загострилися хронічна хвороба «лівостороння дольова пневмонія», а також в звязку з зайнятістю в роботі. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ч. 3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

09.06. 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказувала, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] , який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка та представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від нього надійшли письмові заперечення проти позову, згідно яких він зазначає, що надає матеріальну допомогу на утримання сина в межах своїх фінансових можливостей, оскільки він не працює. Також зазначав, що позивачка не має права на отримання аліментів, оскільки проживає окремо від дитини. Третя особа [PERSON] спростував твердження відповідача, зазначивши, що мешкає разом із матірю, а батько ніякої допомоги на його утримання ніколи не надавав. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] [PERSON] про проживання від 19.05.2016 р. складеного сусідами позивачки, неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [INFO] разом з матірю [PERSON] Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач заперечує вказану обставину та посилається на те, що регулярно надає грошові кошти на утримання дитини, проте докази на підтвердження цієї обставини (грошові перекази, квитанції, виписка по рахунку, розписки тощо) в матеріалах справи відсутні. [PERSON] ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та на користь позивача витрати на правову допомогу. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

09.06.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - Старотроянівська сільська рада Кілійського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На обґрунтування вимог зазначила, що на підставі рішення Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 13.02.2001 року № 147 їй було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В зазначеному державному акті її прізвище зазначене як «[PERSON]», а в її паспорті прізвище записано як «[PERSON]». В зв'язку з цим вона позбавлена можливості оформити кадастровий номер земельної ділянки, тому вона просила встановити факт належності її зазначеного державного акту. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі рішення Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 13.02.2001 року № 147 [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В паспорті заявниці її прізвище вказано «[PERSON]». Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], заявниці дійсно належить державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в якому було допущено помилку - прізвище записано як «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку належить [PERSON], оскільки у ньому прізвище заявниці помилково було зазначено «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

09.06.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає, малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживатимуть з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Сафронова» (а.с.10). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб розірвати (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних у справі доказів суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом шести місяців подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, протягом шести місяців подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved