overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

09 вересня 2019 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 16 липня 2020 року по справі було ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 18815,40 гривень та розмір франшизи в сумі 2000 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 гривень. В задоволенні вимог щодо витрат на пальне відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 799,90 грн., 5100 грн. витрат на правову допомогу, 2500 грн. за проведення автотоварозначного дослідження 2500 грн., а всього 8339,90 грн. 21 серпня 2020 року від позивача на адресу суду надійшла заява про постановлення додаткового рішення щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених потерпілим на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 грн. В заяві вказує, що в мотивувальній частині рішення суду розглянуто, описано та задоволено вимогу щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн., однак в резолютивній частині рішення суду вказана сума відсутня. Приписами п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення та суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. В частині 4 зазначеної статті вказано, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до позовної заяви /а.с. 3-5/ позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу в адміністративній справі адвоката Лукіянчина П.П. у сумі 6000 грн. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 липня 2020 року /а.с.170-174/, а саме в абзаці 42 мотивувальної частини вказано про стягнення з відповідача витрат, понесених потерпілим на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 грн. Однак в резолютивній частині рішення вказаної суми витрат не зазначено. Виходячи з викладеного, заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

09 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 01 лютого 1986 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказував, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні стосунки, що призводило до постійних суперечок та скандалів. З вересня 2014 року припинили спільне проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про день та час слухання судом справи повідомлена, заяви про відкладення справи, чи слухання у її відсутності суду не направила. Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21 жовтня 2019 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що між сторонами 01 лютого 1986 року зареєстровано шлюб Полонським районним відділом ЗАГС у Хмельницькій області, актовий запис №9, від якого неповнолітніх дітей не має. Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, психологічну несумісність характерів припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

09 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 22 вересня 2015 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачкою. Вказував, що подружнє життя не склалось, через сварки, конфлікти та непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, як подружжя разом не проживають. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій проти розірвання позову не заперечувала, просила розгляд справи провести в підготовчому судовому засіданні без її участі. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 22 вересня 2015 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №158, від якого мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння та конфлікти, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

09 вересня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 26 грудня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з лютого 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 вересня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 26 грудня 2017 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2486. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 670. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 768,40 грн., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

09 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 23 січня 2016 року у Липоводолинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 23 січня 2016 року у Липоводолинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) зареєструвало шлюб, актовий запис № 04. Від шлюбу є дочка: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім`я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

09 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, мотивуючи тим, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 31.10.2018 року [PERSON] визнано недієздатним, на даний час його стан здоров`я не змінився, він перебуває в Голобському психоневрологічному інтернаті на повному державному забезпеченні, потребує постійного стороннього догляду, тому вона як його опікун просить продовжити строк дії рішення про недієздатність особи. В судове засідання учасники не з`явились, від заявника та представника органу опіки та піклування надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, поти задоволення заяви орган опіки та піклування, а також Голобський психоневрологічний інтернат не заперечують. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Так, відповідно до вимог\~ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно\~ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому\~статтею 299 цього Кодексу. Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 31.10.2018 року [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним. Строк дії цього рішення встановлено два роки з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 327 від 03.12.2020 року [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на викладене, суд вважає необхідним продовжити строк дії рішення, яким [PERSON] визнано недієздатним ще на два роки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

09 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 17 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2796. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач просив шлюб розірвати та розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2796 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

09 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року провадження у даній справі відкрито та запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно поштових реєстрів відправки, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 24 лютого 2021 року. Відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, на момент розгляду справи, відповідачем до суду не подавалися Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надав суду відомостей що до його майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

09 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 22 серпня 2015 року, актовий запис №162, посилаючись на те, що їхні шлюбні відносини припиненні з вини відповідача, який ображав її та через відсутність взаєморозуміння. Між ними втрачені почуття любові. Від даного шлюбу є неповнолітня дитини, син [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є одна неповнолітня дитина, син [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, про надання їм строку для примирення заяву до суду не подали. Зазначені обставини підтверджуються даними паспорта позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім`ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Також разом із позовною заявою про розірвання шлюбу, позивачка подала клопотання щодо звільнення її від сплати судового збору. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved