Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

09.06.2016р. представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що 18 листопада 2011р. приблизно о 21.45 год. на перехресті вул.Полтавський Шлях та вул. Червоноармійській сталося ДТП між автомобілями [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Ford Fiesta д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2012р. водія [PERSON] було визнано винним у даній ДТП за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» за полісом №АА/2653522 від 21.02.2011р. з лімітом відповідальності 50000,00 грн. та франшизою 1000,00 грн. Позивач є власником автомобіля [NUMBER], якому внаслідок ДТП було спричинено шкоду. 28 березня 2012р. позивач подав до відповідача пакет документів, необхідних для виплати страхового відшкодування, проте, до цього часу відшкодування позивачу не виплачено. Просив стягнути з AT «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та витрати зі сплати судового збору - 551 грн.20 коп. В подальшому позов уточнено, позивач просив стягнути з AT «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1000 грн. та витрати зі сплати судового збору - 551 грн.20 коп. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги пітримав та пояснив, що після ДТП яке трапилося 18.11.2012р. позивач протягом року, а саме 28.03.2012р. звернувся до СК з пакетом документів, в т.ч. і висновок спеціаліста про оцінку пошкодженого майна для виплати страхового відшкодування. Однак відповідач в 10 денний строк пошкоджений автомобіль не оглянув, а позивач автомобіль не надавав оскільки не було таких вимог. Неодноразові звернення відповідача про огляд транспортного засобу є незаконними. Страховик був повинен на протязі 90 днів прийняти рішення про виплату страхового відшкодування чи відмову в такому відшкодуванні, тобто до 28.06.2012р., однак цього не зробив, в порушення ст.36 Закону. При ознайомленні з матеріалами страхової компанії 18.04.2016р. позивач довідався про порушення його прав і перебіг строку позовної давності необхідно рахувати з цієї дати і порушення досі триває. Автомобіль відремонтовано не в повному обсязі, коли проводився ремонт невідомо. Треба застосовувати Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» який діяв на момент 18.11.2012р., оскільки відповідно до п.30.1 ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник ТЗ згоден з визнанням його фізично знищеним. Згідно п.30.3 ст.30 Закону якщо транспортний засіб визнано, фізично знищеним відшкодування шкоди виплачується в розмірі, який відповідає вартості ТЗ до ДТП. За експертизою від 21.07.2017р. автомобіль вважається фізично знищеним і витрати на відновлювальний ремонт 135508,35 грн. перевищує вартість ТЗ до ДТП розрахованої на момент ДТП 72401,84 грн. та перевищує вартість ТЗ розрахованої на дату видачі експертного висновку 128438,40 грн., а тому сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню обмежується лімітом відповідальності відповідача - тобто 49 тис. грн. Представник відповідача в режимі відеоконференції уточнений позов не визнав вважав його недоведеним і необгрунтованим та пояснив, що позивачем пропущено строк позовної давності, який просив застосувати, оскільки незнання закону не звільняє від відповідальності і такий строк закінчився 28.06.2012р. тобто після спливу 90 денного строку для прийняття рішення СК. Рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування позивачу не надсилалося. Позивач 28.03.2012р. через чотири місяці після ДТП звернувся до СК надавши до заяви висновки експертизи не повідомивши про подію і до цього часу порушив вимоги закону не надав автомобіль для огляду, зокрема в філії СК в м.Харкові. Позивачу надсилались листи щодо необхідності огляду транспортного засобу та надання відповідних документів на підтвердження вартості його ремонту, що позивачем зроблено не було, що позбавило можливості встановити розмір відшкодування. Експертиза надана відповідачем була визнана невідповідною, а на підставі представлених позивачем фото встановити розмір відшкодування неможливо. Позивач не обґрунтував позовні вимоги, але визначив страхове відшкодування в розмірі 49 тис. грн. Поставлені на експертизу питання щодо визначення вартості збитків на час проведення експертизи, тобто через 5 років не відповідає закону, оскільки оцінка ТЗ повинна бути на момент ДТП. Також в своїх запереченнях та в письмових поясненнях представник АТ «СК «АХА Страхування» зазначив, що 28.03.2012р. від позивача було отримано заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку 18.11.2011р. за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] керованого позивачем. Ст.ст.3,22,29,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено що для здійснення виплати страхового відшкодування необхідно провести оцінку вартості заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу, яка здійснюється на підставі та після безпосереднього огляду пошкодженого майна. Проте, ні під час повідомлення про подію 28.03.2012р., ні після, до моменту звернення до суду із позовом і на час проведення судово-товарознавчої експертизи Позивач не надав АТ «СК «АХА Страхування» для огляду належний йому та пошкоджений в ДТП 18.11.2011р. автомобіль [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода трапилася 18.11.2011р. Однак із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку до договору ОСЦПВВНТЗ Позивач звернувся до AT «CK «АХА Страхування» 28.03.2012р., при цьому самостійно, без виклику представника Страховика, провівши оцінку розміру заподіяного збитку, про що свідчить Звіт №77/іс від 17.02.2012р. Замовлення та складання цього звіту без участі представника Страховика свідчить про небажання позивача залучати та надати AT «CK «АХА Страхування» можливість оглянути пошкоджене майно з метою визначення розміру збитку. Позивачем на підтвердження розміру заподіяного збитку було надано копію звіту № 77/іс дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля [NUMBER], складений Харківською філією ЗАТ Український центр післяаварійного захисту «Експерт-сервіс», який рецензією ХНІДСЕ ім. М.С. Бокаріуса №9146 визнано таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і не може бути використаним. Після рецензування звіту позивачем було надано фото пошкодженого автомобіля, та в зв'язку з тим, що автомобіль відновлено запропоновано фахівцям АТ «СКА Страхування» здійснити оцінку заподіяного збитку на підставі наданих фото. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів (надалі - КТЗ), встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду майна України від 24.11.2003 року №145/5/2092 (надалі - Методика). Відповідно до п. 5.1. Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних необхідних для оцінки. Таким чином, без проведення особистого огляду автомобіля [NUMBER], предстаником Страховика у AT «CK «АХА Страхування» відсутня можливість провести оцінку розміру заподіяного збитку завданого Позивачу і на підставі фото пошкодженого ТЗ, проведення оцінки збитку є неможливим. З метою обсягу пошкоджень, розміру завданого в результаті ДТП збитку та розрахунку суми відшкодування AT «СК «АХА Страхування» не одноразово зверталося до Позивача з проханням надати «Ford Fiesta», д.н. [NUMBER], для огляду представнику AT «СК «АХА Страхування», а в разі проведення ремонту - документи, що підтверджують факт здійснення відновлювального ремонту, перелік робіт і матеріалів, а також відновлений автомобіль на огляд. Проте, станом на дату звернення до суду Позивачем до AT «СК «АХА Страхування» не було надано на огляд ні автомобіль [NUMBER], ні документи щодо проведення ремонту та його вартості, що в свою чергу не давало Відповідачеві можливості встановити розмір заподіяного збитку та здійснити виплату страхового відшкодування. Виходячи з положень Закону, потерпілим має відшкодовуватися завдана в результаті ДТП шкода, яка повинна розраховуватися станом на дату ДТП, а не в результаті інфляційних процесів та збільшення курсу валют, що відбуваються та відбувалися в економіці держави. На виконання ухвали суду судовим експертом Шаповаловим В.І. було складено висновок 335С від 27.07.2017р., який не може бути врахований, оскільки всі розрахунки, незважаючи на дату пошкодження автомобіля здійснено станом на липень 2017 року, майже через шість років після пошкодження. За висновком Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.04.2015р. (справа №6-1553св15) згідно з п.32 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» визначено, що для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Виходячи з позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і пальних справ розмір страхового відшкодування має розраховуватися станом (на дату) на момент заподіяння збитків, тому висновок № 335С від 27.07.2017р. складений в липні 2017 року, не відповідає, окрім вимог ст. 22, 29 Закону, таким вимогам, і не може братися до уваги. Відповідно до результатів судової автотоварознавчої експертизи № 335С від 27.07.2017р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta, державний реєстраційний номер [NUMBER], становить 135508,35 грн. (ремонтна калькуляція), вартість матеріального збитку станом на дату проведення експертизи складає 128 438,40 грн., вартість автомобіля в пошкодженому вигляді в стані після ДТП становить 45 992,35 грн. Під матеріальним збитком виходячи з висновку №335С від 27.07.2017р. вбачається вартість самого автомобіля [NUMBER], в не пошкодженому, на дату експертизи, стані. Виходячи з результатів судової експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], (135 508,35 грн.) перевищує його вартість, як на дату ДТП (72401,84 грн., п. 1.3.2 висновку), так і на дату проведення експертизи (128 438,40 грн., п. 1.3.1 висновку). Не погоджуючись з результатами зазначеного висновку АТ «СК «АХА Страхування» звернулося з заявкою про складення аналогічного висновку станом на дату ДТП 18 листопада 2011року і відповідно до результатів висновку № 210/18 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Fiesta д.н.з. [NUMBER] станом на дату ДТП становить 75 240,92 грн., ринкова вартість автомобіля Ford Fiesta д.н.з. [NUMBER] в непошкодженому вигляді станом на дату ДТП становить 75 240,92 грн., а ринкова вартість автомобіля Ford Fiesta д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому вигляді станом на дату ДТП не визначається. Утилізаційна вартість автомобіля Ford Fiesta д.н.з. [NUMBER] становить 52 400,00 грн. Крім того, відповідно до ремонтної калькуляції, яка є додатком до висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fiesta д.н.з. [NUMBER] складає 75 416,73 грн. Виходячи з результатів висновку № 210/18, підсумки якого відповідають положенням Закону оскільки розраховано вартість саме на дату пошкодження автомобіля Ford Fiesta, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартість його відновлювального ремонту (75 416,73 грн.) перевищує його вартість на дату ДТП (75 240,92 грн.) і тому виходячи з положеньп. 30.1 ст. 30 Закону, він є фізично знищеним. Положеннями п. 30.1. ст.30 Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром; оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Результати судової автотоварознавчої експертизи (висновок № 335С від 27.07.2017р.) свідчать про фізичне знищення автомобіля Ford Fiesta, державний реєстраційний номер [NUMBER]. В свою чергу, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2 ст.30 Закону). Розрахунок розміру страхового відшкодування на підставі висновку № 335С від 27.07.2017р., відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону, виглядає наступним чином: 72 401,84 грн. (вартість ТЗ до ДТП) - 45 992,35 грн. (вартість ТЗ після ДТП) - 1000 грн. франшиза) = 25 409,49 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування на підставі результатів висновку №210/18 складає: 75240,92 грн. (вартість до ДТП) - 52400,00 (вартість ТЗ після ДТП) - 1000грн. (франшиза) = 21840,92 грн. Враховуючи наведене вище, в разі не врахування заперечень Відповідача, ігнорування пропуску позовної давності Позивачем, та прийняття прийнятя рішення про задоволення вимог Позивача, розмір стягненої суми страхового відшкодування не може перевищувати 21840,92 грн. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. За ст.1 Закону України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, однак жодного документу який би підтвердив їх обгрунтованість, та те, що [PERSON] в розумінні ЦПК України, є особою яка має право надавати правову допомогу не надано. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Майнове право Позивача було порушено 18.11.2011р., коли в нього й виникло право на отримання страхового відшкодування та на звернення до суду за захистом своїх прав в судовому порядку, а не в квітні 2016 року, як помилково дійшов висновку [PERSON] Із заявою повідомленням Позивач звернувся до Відповідача лише 28.03.2012р., тобто через 4 місяці після ДТП, при цьому передбаченої ст.35 Закону заяви у визначений строк Позивач не надав. Тому строк на звернення до суду в Позивача закінчився 17.11.2014р., коли сплив строк позовної давності. Таким чином, зважаючи на те, що Позивач із позовом про стягнення страхового відшкодування до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся лише 09.06.2016р., тобто майже через п'ять років з моменту виникнення у нього права на зверенння до суду та початку перебігу строку загальної позовної давності на підставі ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України заявляє про сплив позовної давності на звернення [PERSON] за захистом своїх порушених 18.11.2011р. майнових прав, у в зв'язку з чим просить застосувати строки загальної позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Ухвалами Ленінського районного суду м.Харкова від 02.07.2016р. та від 23.11.2017р. призначено судово-товарознавчу експертизу. Суд, вислухавши доводи представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Згідно з частинами 1,2,3 ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1,3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст. 76, ч.1,2,3 ст.77,79,80 ЦПК України: Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За частинами 1, 5, 6 ст.81, ст.89 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відносини з відшкодування шкоди урегульовано зокрема, главою 67 ЦК України, Законом України від 01.07.2004р.№1961 -ІV«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових із страхувальників. За ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.9.1. ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Положеннями п.22.1. ст.22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; Згідно ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, дотру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За п.30.1 ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 331.1. Закону Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. За п.33.1.4. ст.33 Закону водій невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п.33.3. Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Відповідно до п.п. 34.2., 34.3. Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). За п.35.1. ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються документи передбачені п. 35.2. зазначеної статті. Згідно п.36.1. ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed