Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

09 січня 2018 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» із вказаною позовною заявою, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 серпня 2011 року та сплачені ним судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що отримавши кредит, відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором склала 27942,25 грн. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачеві було направлено за адресою місця реєстрації. 20 березня 2018 року до суду повернута поштова кореспонденція, яка була направлена [PERSON] за закінченням встановленого строку. Станом на 10 квітня 2018 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Враховуючи, що за змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з метою забезпечення права відповідача на оскарження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до cт.cт. 526 - 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір надання банківських послуг № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, умов та правил надання банківських послуг підтверджується, що [PERSON] був ознайомлений та згодний з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, та погодився, що вказані документи становлять договір надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою», банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Одночасно згідно п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан рахунків та про здійсненні операції по рахунках. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Умовами кредитування банку п. 2.1.1.7.6, на які погодився відповідач, підписавши заяву, також передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позивальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів, визначену умовами договору. Разом з тим, користуючись кредитними коштами, [PERSON] порушував строки сплати заборгованості по кредиту. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 31 жовтня 2017 року сума заборгованості за кредитом складає 27942,25 грн, з яких: заборгованість за кредитом 2679,32 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 20556,16 грн, заборгованість за пенею та комісією 2900 грн, штраф (фіксована складова) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1306,77 грн. Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він відповідає умовам договору. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З платіжного доручення №PROM9BAGCH від 29 листопада 2017 року, вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанком», сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved