Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

10.06.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 27 384,95 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № CVXRRX38900347 від 02 лютого 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 392,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01 травня 2008 року. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язання за вказаним договором виконав належним чином, надав позичальнику кредит, а [PERSON] порушив умови кредитного договору і станом на 14 червня 2013 року в нього виникла заборгованість в розмірі 27 384, 95 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Позивач - представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав та доводів позивача не спростував, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.02.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CVXRRX38900347, згідно якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі у розмірі 2 392,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав належним чином, а відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і станом на 14.06.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором від 02 лютого 2008 року в розмірі 27 384,95грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2 392,80 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 521,18 грн., заборгованість по комісії 96,90 грн., пеня за несвоєчасне виконання умов договору 23 063,83 грн., штраф - фіксована частина - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1280,24 грн., а всього заборгованість на загальну суму 27 384,95 гривень (а.с.5-15). Також судом встановлено, що на даний момент кредитний договір не змінений та не відмінений, не втратив своєї чинності та відповідає вимогам законодавства. Відповідно до вказаного кредитного договору, банк надав позичальникові кредит у межах суми, зазначеної в договорі на термін і на умовах, передбачених в даному договорі, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно вказаного договору. Відповідачем [PERSON] не були виконані зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим йому нараховано заборгованість, на загальну суму 27 384,95 гривень. Даний факт підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитним договором № CVXRRX38900347 від 02.02.2008 року (а.с.4). У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив заборгованість за кредитним договором і сплатою процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № CVXRRX38900347 від 02.02.2008 року в розмірі 27 384,95 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути судові витрати в розмірі 273,85 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved