Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

08.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги наступним чином. У спадок після смерті її сестри [PERSON], яка померла [INFO] за заповітом їй дістався житловий будинок за вказаною вище адресою. Право власності на даний житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 24.12.2013 року та відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2013 року №9447174. Відповідач доводився рідним сином померлої [PERSON] і весь час зареєстрований за адресою розташування даного будинку. Більше п? яти останніх років відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, особистих речей не має у будинку, останній раз навідувався до житла у квітні 2013 року, але на похованні своєї матері не був і вся похоронна процесія здійснювалася нею особисто. Довідки видані Преображенською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області від 21.08.2014 року №541та від 02.09.2014 року №569 підтверджують, що відповідач зареєстрований за місцем проживання, однак без поважних причин не проживає за даною адресою. У судовому засіданні позивачка та її представник, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02.09.2014 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17.08.2012 року, підтримали позов повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в обласній суспільно-політичній газеті «Вісті Придніпров'я» №76 (1569) від 02.10.2014 року, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов, про що суд вважає можливим застосувати положення ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа без самостійних вимог Томаківський районний сектор головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області просить розглянути справу за відсутності у судовому засіданні свого представника, про що подано відповідну письмову заяву. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дійсно [PERSON] більше п? яти років не проживає по [ADDRESS]. Місце перебування його на теперішній час їм не відомо. Перевіривши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову або таких, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За умовами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору - судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що власником спірного житлового будинку по [ADDRESS] являється позивачка, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2013 року. Довідки №541 від 21.08.2014 року та №569 від 02.09.2014 року видані Преображенською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області підтверджують, що відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні, однак протягом останніх п? яти років не проживає у будинку. Вказаний факт підтвердили і свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні, що більше п? яти років відповідач не проживає за місцем реєстрації. Отже, суд вважає, що в даному випадку існують підстави згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право на користування житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання можливе тільки за згодою особи, яка знімається з реєстрації, або на підставі рішення суду, в тому числі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved