Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

09 жовтня 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 серпня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІНЕТ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 200810/01, відповідно до умов якого, позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 договору, а відповідач зобовязався повернути позику у строк, визначений договором. Згідно з Додатковою угодою № 2 до Договору та Додатку № 1 від 27 лютого 2012р. відповідач був зобовязаний повернути позивачу позику в строк до 31 травня 2012 року. Відповідач не виконав у встановлений строк взяті на себе зобовязання за договором позики, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 3671,19грн. На підставі п. 6.1 Договору, відповідач, крім суми основного боргу, повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 5 % від неповерненої суми позики, що становить 183,56грн. Сума 3% річних від простроченої відповідачем суми боргу складає - 365,71грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення - 6327,97грн. З метою досудового врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача щодо сплати заборгованості за договором. Однак, станом на сьогоднішній день, відповідач в повному обсязі не сплатив борг в добровільному порядку. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER], проживаючого в [INFO] по вул. 20-річчя Перемоги, 49, кв. 38) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІНЕТ» (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 17, оф. 268, код ЄДРПОУ 24592293, р/р № 26004011820101 в ПАТ «АЛЬФА- БАНК», МФО 300346) суму заборгованості у розмірі 6877 (шість тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 24 коп. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн. (а.с. 2-4). Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з'явився був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 20 серпня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІНЕТ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 200810/01, відповідно до умов якого останній отримав позику у розмірі 15000,00грн. Строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і закінчується 30.04.2012р. включно (а.с.7-9). Пунктом 6.1 цього договору встановлено, що при простроченні повернення позики (її частини) Позичальник сплачує штраф у розмірі 5 % від неповерненої суми позики. Згідно з пунктом 6.2 договору при простроченні повернення позики (її частини) Позичальник додатково до штрафу, передбаченого п. 6.1 Договору, сплачує проценти в розмірі 3 % річних, виходячи з неповерненої суми за весь строк прострочення. При цьому Позичальник зобовязаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частин позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення. Відповідно до п.7.1 договір набуває чинності з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань. 06 грудня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІНЕТ» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 200810/1 від 20.08.2010р. та додатку № 1, відповідно до умов якого сторони дійшли взаємної згоди змінити п. 4 договору позики: строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і закінчується 28.02.2012 року включно. Також змінено графік погашення позики (а.с.10-11). 07 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІНЕТ» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору позики № 200810/1 від 20.08.2010р. та додатку № 1, відповідно до умов якого сторони дійшли взаємної згоди змінити п. 4 договору позики: строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і закінчується 31.05.2012 року включно. Також змінено графік погашення позики (а.с.12-13). З метою досудового врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача щодо сплати заборгованості за договором, що підтверджується лист-вимога від 24 липня 2012 р. вих. № 198, лист-вимога від 28 травня 2013 р. вих. № 154 та поштовими повідомленнями про вручення (а.с.14-19). З розрахунку заборгованості по договору вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, становить 6877,24грн., з яких 3671,19 грн. - розмір основної суми заборгованості, 183,56 грн. - розмір штрафу (5% від неповерненої суми позики), 365,71грн. - 3% річних та 2656,78 грн. - інфляційне збільшення суми боргу. Період прострочення з 01.06.2012р. по 25.09.2015р. (1212 днів) (а.с.5). В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобовязання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вище приведені висновки суду, яким встановлено наявність між сторонами відносин, що виникли з договору позики, достовірність та допустимість доказів в даній цивільній, встановлення факту ухилення [PERSON] від виконання свого зобовязання, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, стягнувши заявлену суму грошових коштів із відповідача. Зазначений обовязок відповідач не виконав, а отже позивач правомірно заявляє до нього вимоги про стягнення боргу. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00грн.

Outcome: approved