Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

08.10.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] від 01.10.2019 року, у якому вона просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісяця, до закінчення нею навчання, тобто до 31.12.2020 року. В обґрунтування позову вказує, що відповідач по справі є її батьком. З 02.09.2015 року позивачка навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на 1 курсі (магістратура) денної форми навчання в Інституті Хімії та Хімічних Технологій, термін навчання до 31.12.2020 року. Крім того навчається в школі тестування QASchool, навчання в якій є платним. Добровільно надавати допомогу відповідач відмовляється, тому позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. 13.12.2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання на 17.01.2020. 17.01.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, однак у зв`язку із його першою неявкою розгляд справи було відкладено на 10.03.2020 року. 10.03.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення до суду. Відзив на позов ним не подано, жодних клопотань не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). За відсутності заперечень від позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка - [PERSON] є рідною дочкою відповідача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 22). Довідкою від 02.12.2019 року № 33 встановлено, що позивачка є студенткою Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання в Інституті Хімії та Хімічних Технологій, термін навчання до 31.12.2020 року (а.с. 28). Крім того, згідно договору про проведення курсової підготовки молодих спеціалістів QA (тестерів) у сфері інформаційних технологій від 17.09.2019 року позивачка навчається в школі тестування «QA Scholl» (а.с. 29). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що повнолітня дочка [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, оскільки заперечень з цього приводу не надав. Отже, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 01.10.2019 року і до моменту закінчення навчання 31.12.2020 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved