Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

07 грудня 2017 року, позивач в особі ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж», що є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з боржника [PERSON] 17 жовтня 2017р., суд видав судовий наказ № 310/6812/17, однак на підставі поданої [PERSON] заяви про скасування судового наказу 13 листопада 2017 року, ухвалою суду наказ скасований. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ЦПК України, підприємство скористалося правом звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за надані послуги. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач [PERSON] на підставі договору дарування від 11 липня 2013 року є власником квартири [ADDRESS]. Опалювальна площа квартири складає 49,50 кв.м. Вищевказана квартира приєднана до центральної мережі теплопостачання. Наявності пільги по оплаті за послуги з теплопостачання не має, квартира є приватною власністю і відповідно до положень ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов'язує, а власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Так, вважає, що послуга з теплопостачання у сумі 16 754, 00 грн. підлягає стягненню з тих підстав, що відповідач у порушення діючого законодавства не погасив заборгованість по оплаті послуг, надання яких відбувається на підставі укладеного між сторонами договору від 24 грудня 2013 року, за умовами якого, останній взяв на себе зобов'язання своєчасно оплачувати послуги за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених договором.(п.1.1 Договору). Заборгованість виникла з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2017 р., оскільки відповідач не в повному обсязі сплачує поточні нарахування, на попередження не реагує. Невиконанням зобов'язання, відповідач порушує право позивача на отримання коштів за надану послугу з централізованого теплопостачання відповідно до вимог ст. 526 ЦК України. Згідно ПКМ України № 630 від 21 липня 2005р. «Правила надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання» п.18 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У своїй діяльності позивач здійснює нарахування по тарифам згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 3 від 18 січня 2011р. та Постанови Національної комісії «Про встановлення тарифів та послуг з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надіються населенню суб'єктами господарювання цих послуг» за № 146 від 17 жовтня 2014р., № 1171 від 31 березня 2015р., № 1101 від 09 червня 2016р. Відповідно до п.п.2.3 Договору, інформацію при зміні тарифу на теплову енергію повідомляється письмово або через засоби масової інформації у порядку встановленому законодавством. Крім наведеного, вимоги обґрунтовані та відповідають вимогам п.п.5 п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», де йдеться, про те, що споживачі зобов'язані оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України. Представник позивача у судовому засіданні підтримав раніше заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні у повному обсязі заперечував проти заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Свідок [PERSON] суду показав, що у 2014 році шукав житло для групи ветеринарів, тому приходив оглядати запропоноване приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Квартира не підійшла оскільки була відрізана від центральної мережі теплопостачання, що унеможливлювало проживання там у зимовий період. Перебуваючи у квартирі було видно, що там ніхто не мешкає, меблі були накриті целофаном. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у жовтні 2014 року шукав квартиру для проживання. Оглянувши житлове приміщення було видно, що там ніхто раніше не мешкав, речі були накриті. Запропонована квартира влаштовувала кількістю кімнат, але відсутність приєднання до центральної мережі теплопостачання не влаштовувало, з огляду на те, що була непридатна для проживання у холодну пору року. Крім того, зазначив, що був у цій квартирі нещодавно, приблизно у березні - квітні 2018 року, з метою огляду придбаного [PERSON] стабілізатору електричної енергії. Також помітив, що нічого не змінилося, квартира була відрізана від центрального опалення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за таких обставин. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. З копії витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності та копії договору дарування від 11 липня 2013 року посвідченого нотаріально, вбачається, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS].( а.с.7,8). Вищевказана квартира приєднана до центральної мережі теплопостачання, наявності пільг по оплаті за послуги з теплопостачання не має. На даний час квартира є приватною власністю. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18. «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання» затверджених постановою КМУ за № 630 від 21.07.2005 р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. З матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2013 року між сторонами укладений договір № 015431 про надання послуг з централізованого опалення.(а.с. 9,10). У п.4.2 вказаного договору зазначено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлений договором строк, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем, вносити плату за отриману послугу, як це зазначено у пп.10 п.4.2. З особового рахунку № 05039015431 вбачаться, що відповідач перебуває на балансі ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж», заборгованість за період з 01 вересня 2014р. по 01 квітня 2017р. станом на березень 2017р. склала 16754, 00грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Судом встановлено наступне. У п. 8.2 наведеного вище Договору про надання послуг з централізованого опалення від 24 грудня 21013р., передбачено, що він може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугою виконавця. Пунктом 8.1 Договору передбачений строк на який він укладається - один рік. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. 15 липня 2014р., тобто до спливу строку передбаченого у п. 8.1. Договору, відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про призупинення або дострокове розірвання договору № 01543. (а.с.84). Листом ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» за № 2119 від 05 серпня 2014р., відповідачу роз'яснено, що припинення договірних стосунків можливе, але при оформленні документів підтверджуючих перехід права власності, чи лише отриманні відповідного дозволу та фактичного від'єднання від мережі централізованого опалення (відповідно до п.27 Правил проводиться за кошти споживача) або якщо послугу з централізованого опалення до даного помешкання буде надавати інша організація, визначена органами місцевого самоврядування. (а.с.85). 08 вересня 2014р. відповідач [PERSON] звернувся до позивача з заявою про здійснення обстеження на предмет відключення квартири [ADDRESS] від центрального опалення.(а.с.86) З наведеного вбачається, що відповідач порушив низку вимог по відключенню від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005року передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг централізованого опалення, проте зазначене положення повинно застосовуватися в контексті з положеннями пунктів 25-27 Правил. Так, згідно правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку , що затверджується центральними органами виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства і самовільне відключення забороняється. Крім того п. 26 Правил встановлено, що відключення здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання і суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування будівельної теплотехніки, державних будівельних норм питань складу, порядку розроблення , погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Крім того процедура відключення від системи централізованого опалення, крім Правил, встановлена Порядком відключення житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлового комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005року, який містить в собі імперативні норми, що допускають будь - які відхилення від вичерпного переліку прав та обов'язків тих чи інших суб'єкті, зокрема ним: -встановлена процедура відключення від мережі централізованого опалення цілого будинку ( а не окремого приміщення), шляхом написання заяви про надання дозволу з відключення до Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мережі ЦО; -визначені суб'єкти звернення та суб'єкти, уповноважені давати дозволи на відключення від мережі ЦО, яким є Міжвідомча комісія з розгляду питань відключення від мережі; -передбачені документи , які оформлюються при проведенні відключення від мереж централізованого опалення, а саме: протокол Комісії, яким оформлюється прийняте нею рішення, акт про відключення від системи централізованого опалення. Разом з тим, не зважаючи на самочинне відключення відповідача від централізованої системи опалення, суд не находить підстав для задоволення вимог позивача в особі ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» щодо стягнення заборгованості за надані послуги , що утворилася за період з 01 вересня 2014р. по 01 квітня 2017р., оскільки звертаючись з такою вимого позивач формально виклав позовні вимоги не звертаючи до уваги на фактичні обставини спірних правовідносин. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» ( в редакції чинній на час спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 19 наведеного вище Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовах договору на надання житлово-комунальних послуг. Із зазначених положень Закону випливає, що споживачі зобов'язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. На підставі протоколу № 361 про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2014 року, відповідач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП.(.а.с.91) Так, постановою № 524 про накладення адміністративного стягнення від 22 жовтня 2014р., складеною комісією при виконавчому комітеті Бердянської міської ради встановлено, що 08 жовтня 2014 року о 10-00 годині по [ADDRESS] гр.. [PERSON] самовільно перепланував та переобладнав житлове приміщення шляхом обрізання опалювальних батарей, чим порушив правила користування житловими будинками і житловими приміщеннями. Притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.(а.с.92,93). Викладені обставини спростовують доводи позивача про надання послуг з централізованого опалення, а надані копії журналів обліку теплової енергії на опалення не є належним доказом надання послуги саме відповідачу , оскільки містить інформацію про подачу теплопостачання у багатоквартирний будинок [ADDRESS], а не в окрему квартиру відповідача (а.с.55-65). Таким чином, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги визначальним є факт надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово - комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідач), та правильність нарахувань заборгованості за житлово - комунальні потуги згідно з існуючими тарифами.

Outcome: dismissed