Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

10.07.2017 року [PERSON] звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16.10.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Від шлюбу сторони у справі мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. 16.03.2014 року відповідач залишив межі України і більше не повертався. Про факт залишення території України позивачці до останнього не було відомо і вона вимушена була звернутися до органів поліції за розшуком свого чоловіка. Після початку сумнозвісних подій на Донбасі, позивачка тимчасово проживає зі своєю малолітньою дитиною у своєї сестри в м.Києві. Позивачка повністю утримує і забезпечує піклуванням, належним розвитком дитини її навчання, підготовку до самостійного життя, харчування, лікування, відпочинок тощо, самостійно без участі батька. Відповідач на зв'язок не виходив, ніяким чином інформацію щодо себе не надавав ні позивачці, ні своїм батькам або друзям. Отже, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позивач чи/або уповноважений представник позивача у судове засідання не з'явились, надавши до суду письмове клопотання з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач, належно повідомлений про дату та час судового засідання шляхом публікації оголошення в газеті «Часопис Донеччина» від 08.09.2017 року (стор.3), а також, через офіційний сайт судової влади України, в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав. У зв'язку з наведеним суд ухвалив розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На підставі ч.1 п.2 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з положень ст.ст.3,9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка, відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України», є частиною національного законодавства, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї. Отже, як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивач з 10.05.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] що видане Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №264. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.10.2013 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №885. В зазначеному свідоцтві про народження дитини матір'ю дитини записана - [PERSON], батьком дитини записаний - [PERSON] (а.с.5). 05.10.2017 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано. У зв'язку із проведенням АТО позивач тимчасово проживає зі своєю малолітньою донькою в [ADDRESS], що підтверджено довідкою Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.10.2015 року №3002015428. (а.с.41). З Акту Обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 27.07.2017 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS], з усіма комунальними зручностями. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина проживає в одній кімнаті з матір'ю, у дитини є окреме місце для відпочинку, іграшки та особисті речі. Стосунки та традиції в сім'ї доброзичливі. Таким чином для дитини створені належні умови для проживання, відпочинку, розвитку (а.с.44) . Відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.11.2016 року, [PERSON], [INFO], перетнув кордон в пункті Хутір Міхайлівський 16.03.2014 року на транспортному засобі 074 Львов-Москва. (а.с.16). Відомості щодо повернення [PERSON], [INFO], на територію України з зазначеного часу до прийняття судом рішення у справі - відсутні. Відповідач на зв'язок жодним чином не виходить, ані з позивачем, ані зі своїми батьками або друзями відносин не підтримує (доказів зворотного суду не надано). Згідно висновку Служби у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації №101-8228/04 від 17.08.2017 року, позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], є доцільним. (а.с.45-46). Отже вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Проаналізувавши фактичні обставини справи, надавши правову оцінку наявним у справі документальним доказам, суд приходить до висновку, що відповідач про фізичний і духовний розвиток дитини не піклується, навчанням, підготовкою дитини до самостійного життя не цікавиться, фізичним та духовним розвитком дитини; не займається. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази спілкування відповідача з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, у зв'язку з чим суд дійшов висновку щодо нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Зазначені вище факти в їх сукупності за наявності позитивного висновку Служби у справах дітей щодо позбавлення відповідача батьківських прав, на думку суду, свідчать про обґрунтованість позовних вимог, задоволення яких є необхідною мірою в інтересах здоров'я та виховання малолітньої дитини. З огляду на викладене вище,

Outcome: approved