Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

08 жовтня 2019 року позивачка звернулась із позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивувала тим, що 24 травня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON] . Позивачка проживає із сином окремо від відповідача. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання сина, однак може кошти надавати, оскільки працює закордоном та отримує заробітну плату близько 30000 грн. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у вступному слові позов підтримала за обставин викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, готовий сплачувати аліменти в мінімально визначеному законом розмірі, оскільки не працює, проте займається особистим господарством вирощуванням свиней. Суд, заслухавши сторони, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, установив наступні фактичні обставини. 24 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 травня 2014 року (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2015 року (а.с.7). Малолітній [PERSON] перебуває на утриманні та проживає разом із позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки № 476, 477 від 07 жовтня 2019 року (а.с.8, 9). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною першою статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2019 року визначено у розмірі 1626, 00 грн, з 01 липня 2019 року - 1 699, 00 грн, з 01 грудня 2019 року - 1779, 00 грн. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи наведене, те що позивачка та відповідач являються працездатними особами, поважність непрацевлаштованості не доведена, вік дитини, виходячи з потреб дитини та її належного забезпечення, спільний\~обов`язок\~батьків утримувати дитину, законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 1779, 00 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини. Також суд вважає, такою, що не відповідає нормам закону вимогу позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачка чітко визначила розмір аліментів у твердій грошовій сумі (фіксованій сумі) і він перевищує мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину. Частина друга статті 182 СК України застосовується при стягненні аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини і слугує для захисту прав та інтересів дитини у разі недостатності заробітку платника аліментів для стягнення мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial