Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

09.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] витрати на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 840 грн. за спортивний інвентар, у розмірі 750 грн., починаючи з дня звернення до суду як фінансування наперед спортивної секції та судові витрати, а також просить звільнити її від сплати судового збору, розмір якого стягнути з відповідача під час ухвалення рішення. При цьому позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] Відповідач з 01.01.2017 року не сплачує аліменти, має заборгованість та не надає додаткової допомоги і не цікавиться дитиною. На даний час [PERSON] є учнем 2 класу в ОНВК №84 та відвідує спортивну секцію, а отже потребує додаткових витрат на добровільні внески в школі, підручники, членські внески та транспортні витрати на відвідування спортивного клубу. Відповідач добровільно додаткових коштів на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні 13.12.2017 року позивач [PERSON] позовну заяву підтримала, до судового засідання 23.01.2018 року не зявилась, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 12.05.2009 року народився [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №913 /свідоцтво серії 1-ЖД №181484/. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі: у графі «батько» - [PERSON], «мати» - [PERSON] /а.с.5/. [PERSON] відповідно до свідоцтва про зміну імені серія І-ЖД №007231 змінила імя на «Ілюшкіна Анна Миколаївна», про що 15.01.2013 року складено актовий запис №4 /а.с.9/. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 12.05.2027 року /а.с.10/. З відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області на запит суду стосовно місця реєстрації відповідача вбачається, що [PERSON], [INFO], змінив 26.02.2016 року прізвище на «Аксні» /а.с.26/. Судом досліджено розрахунок заборгованості по аліментам від 02.11.2017 року, згідно з яким сума заборгованості [PERSON] станом на 31.10.2017 року становить 12752,86 грн. /а.с.14/. З характеристики, виданої 07.06.2017 року класним керівником та директором Одеського навчально-виховного комплексу №84 «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Одеської міської ради Одеської області вбачається, що [PERSON] Даніїл навчається в закладі з 01.09.2015 року. Вихованням дитини займається матір, яка завжди цікавиться навчанням сина, часто відвідує школу, піклується про зовнішній вигляд дитини, відвідує всі батьківські збори. Батько [PERSON], не приймає участі у вихованні та навчанні хлопчика. За час навчання Даніїла в школі, батько жодного разу не зацікавився навчанням сина /а.с.6/. З довідки, виданої 06.11.17 року президентом спортивного клубу «Росомаха» [PERSON], вбачається, що [PERSON] Даніїл, [INFO], є учнем с/к «Росомаха» вивчає напрямок «годзю-рю карате-до» три рази на тиждень по дві години та сплачує членські внески в повній мірі. Учня приводить мати, батько на тренуваннях не зявився жодного разу. [PERSON] є гарним студентом, який тренується з повною віддачею і подає добрі надії на гарне спортивне майбутнє /а.с.7/, що також підтверджується наданим позивачкою сертифікатом /а.с.16/. Позивач [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серії І-ЖД №476848/ та отримує державну допомогу малозабезпеченій сімї, що вбачається з довідки про отримання допомоги, виданої Управлінням соціального захисту населення в Київському районі м. Одеси 20.10.2017 року №7069 /а.с.15/. На підтвердження розміру понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини суду надано товарний чек та квитанції /а.с.17-23/. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимоги про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved