Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

08.09.2020 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, вказуючи на те, що з відповідача є батьком [PERSON] , [INFO] . 10.08.2020 р. їй виповнилося 18 років. Однак донька навчається на четвертому курсі Маріупольського коледжу Приазовського гуманітарного технічного університету денної форми навчання, на бюджетній основі навчання, стипендії отримує в розмірі 890 грн., та потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги на навчання не надає. Прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до 23 років за умов продовження навчання. Згідно ст.81 ЦПК України - \~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалу суду від 01.10.2020 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. Незважаючи на те, що позовна заява повернулася до суду без вручення, відповідач з`явився особисто до суду та отримав позовну заяву разом із додатками та ухвалу суду про відкриття провадження у справі, про що розписався у довідковому листу по справі. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилася, але нею подано заяву в якій зазначено про розгляд справи у її відсутності, задоволення позову, крім того позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи було повідомлено належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. Як вбачається з свідоцтва про народження, [PERSON] , народилася [INFO] , про що виконавчим комітетом Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області зроблено актовий запис №33, свідоцтво про народження видано повторно Мангушським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, Серія [NUMBER] , де в графі «батьки» дитини зазначені батько [PERSON] та мати [PERSON] (а. с.7). Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 23.02.2002 року, шлюб було розірвано на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 30.07.2014 року (а.с.8). Позивач 14.12.2019 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , про, що Мангушським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області зроблено актовий запис №49, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] ( а.с.6). З довідки про реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 12). Як вбачається з довідки директора Маріупольського коледжу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» №164/82 від 09.07.2020 року, [PERSON] дійсно є студенткою 4 курсу денної форми навчання зазначеного коледжу, бюджетна форма навчання, стипендію отримує, навчається з 1 вересня 2017 р. Термін закінчення навчання 30 червня 2021 р. (а.с.13). З довідки про доходи [PERSON] отримала стипендію за період з 02/20 по 06/20 в загальному розмірі 4450 грн.( а.с.9). За правилами частини першої\~статті 199 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СКУкраїни, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи, що [PERSON] на даний час навчається на денному відділенні Маріупольського коледжу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», на денній формі навчання з отримання стипендії у розмірі 890,00грн, яка є значно меншою ніж прожитковий мінімум працездатної особи, суд дійшов висновку, що вона потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням, у виді витрат пов`язаних придбання канцелярських товарів, підручників, продуктів харчуванням, покриття витрат на проживанням у іншому місті, витрати на проїзд додому, тощо. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Відповідач не надано суду доказів, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відомостей про доходи не подано. Враховуючи те, що обов`язок утримувати свого повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для задоволення вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.09.2020 р. але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку за умови продовження навчання. Саме таких висновків дійшов Верховний суд і своїй постанові №208/3075/16 від 21.02.2018 р. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved