Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

08 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з 3 жовтня 1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 15 червня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду. На початку червня 2016 року відповідач виїхала в Італію на заробітки, де проживає до даного часу. З 2014 року діти фактично проживають разом із позивачем, та перебувають на його утриманні. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в сумі по 1 500 грн на кожну із дочок. Молодша дочка [PERSON] , [INFO] хоча і проживає із батьком, однак продовжує залишатися зареєстрованою за іншою адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідачка проживає за межами України, для зміни місця проживання дитини необхідна письмова згода іншого з батьків, яку позивач отримати можливості не має, а тому просить його вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористалася. Представник третіх осіб органу опіки та піклування Хмельницької міської ради та служби у справах дітей в судовому засіданні не заперечила, щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні з 03 жовтня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 червня 2011 року. У шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв [NUMBER] , [NUMBER] відповідно. Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої головою ОСББ «Наш дім 8/2» разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] проживають його дружина [PERSON] , батько [PERSON] , дочка [PERSON] , 2004 р.н. та дочка [PERSON] , 2008 р.н. Як вбачається із довідки від 13 лютого 2020 року складеної УМК «Південно-Західна» [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з червня 2016 року, оскільки виїхала на роботу за межі України. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2020 року у справі №686/5739/20 було частково задоволено позов [PERSON] , яким стягнуто з [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн на кожну дитину, щомісячно. Цим же рішенням встановлено той факт, що діти [PERSON] та [PERSON] постійно проживають разом із своїм батьком з 2016 року. 20 листопада 2019 року [PERSON] звернувся із заявою до служби у справах дітей з метою визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , однак отримав відповідь, що для вирішення цього питання слід звернутися до органу опіки та піклування через Центр надання адміністративних послуг Хмельницької міської ради. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради пояснив, що оскільки відповідачка перебуває за межами України, викликати її на засідання комісії та заслухати її дімку, обстежити умови проживання буде не можливо, а тому орган опіки та піклування за результатами вирішення спору письмовий висновок надати не зможе Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. В силу ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Суд, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що оскільки діти вже тривалий час проживають із батьком [PERSON] , який створив їм належні умови для проживання, матеріально утримує їх, вважає, за можливе визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] із батьком, що буде відповідати її найвищим інтересам та сприяти створенню рівня життя необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Судові витрати по справі становлять 840 грн 80 коп, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved