Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

09.07.2019 року АТ «УКРСИББАНК» в особі представника Останкової В.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 129 634,60 грн., а також - судовий збір у розмірі 1944,52 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ПАТ «УкрСиббанк» (нова назва Акціонерне товариство «Укрсиббанк») та [PERSON] уклали договір №94148070000 від 14.11.2017 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідач отримав кредит в сумі 100 100,10 грн., з яких 100 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 100,10 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути кредит шляхом сплати до 14-го числа щомісячно ануїтентних платежів в розмірі 5023 грн. 00 коп. відповідно до графіка, але в повному обсязі не пізніше 25.10.2020 року. За користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти в розмірі 55% річних, а за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін, процентна ставка встановлюється в розмірі 62% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів в повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чи суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивачем було надіслано відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] встановлених договором зобов`язань утворилась заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою судді від 30.07.2019 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача АТ «УКРСИББАНК» не з`явився, надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, в порядку спрощеного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. 14.11.2017 року ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 100 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 100,10 грн. - на оплату страхового платежу. Відповідно до договору [PERSON] зобов`язався щомісячно до 14-го числа сплачувати ануїтентні платежі в розмірі 5023 грн. 00 коп., але в повному обсязі не пізніше 25.10.2020 року зі сплатою процентів в розмірі 55% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував. Згідно наданого розрахунку станом на 24.06.2019 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені становить 129 634 грн. 60 коп., з яких: 93 670 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 21 169 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12 513 грн. 92 коп. - заборгованість по комісії; 143 грн. 29 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 950 грн. 05 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 843 грн. 15 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. 05.04.2019 року позивач направив відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості, копія якої додана до матеріалів справи, однак відповідач свої зобов`язання до теперішнього часу не виконав. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом про надання споживчого кредиту є законними, обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, - 1 944,52 гривні судового збору в порядку ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному позивачем розмірі - 7500,00 грн., то в цій частині позовні вимоги, на думку суду, не відповідають вимогам закону, отже не можуть бути задоволені судом у зв`язку з наступним. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено довіреністю на представництво інтересів позивача, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Проте, суду не надано розрахунку сум судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 7500,00 грн., документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку, тому суд вважає, що стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial