Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 25 березня 2012 року, яка станом на 24 липня 2014 року становить 22960 грн. 72 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані з розглядом справи в суді - судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 березня 2012 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 17800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 24 липня 2014 року становить 22960 грн. 72 коп. і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17638 грн. 82 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3752 грн. 34 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 1069 грн. 56 коп. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. В обгрунтування позову і на спростування заперечень відповідачки проти позову зазначила, що згідно відеоінформації, знятої з банкомату ПриватБанку про зняття коштів 01.11.2013 року кошти знімала саме відповідачка, її доводи, що це була інша особа, схожа на неї, є безпідставними; її фото з банкомату співпадає з фото, зробленим банком при видачі картки. Представник відповідачки [PERSON], відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, відповідачка стверджує, що не знімала кошти з кредитної картки, вважає, що це могла бути інша особа, а дані сфальшовані банком. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, відповідачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2012 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (л.с. 7), згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 17800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 24 липня 2014 року становить 22960 грн. 72 коп. згідно розрахунку (л.с. 6) і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17638 грн. 82 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3752 грн. 34 коп., а також штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 1069 грн. 56 коп. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів. Договір укладено за добровільним волевиявленням сторін, що ними не оспорювалось у суді, і обставин, які б свідчили про невідповідність договору засадам добросовісності, розумності та справедливості, передбаченим ч.3 ст. 509 ЦК України, під час судового розгляду не встановлено. Згідно ст.ст. 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень; обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідачем у суді не доведено шляхом подання належних та допустимих доказів факту неотримання коштів за укладеним договором, не спростовано доводів обгрунтування позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд

Outcome: approved