Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

08.04.2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS]. На теперішній час в зазначеному будинку зареєстрована вона, її чоловік - [PERSON], та [PERSON] Але фактично [PERSON] з 2008 року в цьому будинку не мешкає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат на утримання будинку та не приймає участі в спільному побуті, місце проживання її невідоме. Реєстрація в належному [PERSON] будинку відповідача суттєво обмежує її право володіння, розпорядження та користування житловим приміщенням. Тому, вона просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та справу розглянути без її участі, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явилась, хоча і повідомлялася належним чином про час та місце судового розгляду, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, яка була повідомлена про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти такого розгляду. Суд, враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору дарування від 21.09.1992 року [PERSON] подарував [PERSON] жилий будинок з надвірними господарськими побудовами, що знаходиться в [ADDRESS].(а.с.6) Відповідно до довідки виданої Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області від 03.04.2015 року за адресою: [ADDRESS], Балаклійського району Харківської області зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.8) За відомостями адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківській області гр. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно акту обстеження житлового будинку 22 по вул. Котляревського в сел. Андріївка, Балаклійського району Харківської області, від 03 квітня 2015 року [PERSON] в зазначеному будинку зареєстрована, але фактично не проживає в будинку з 2008 року.( а.с. 9 ). Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні по поважним причинам більше шести місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути подовжений наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в результаті відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд встановив, що відповідач з 2008 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат на утримання будинку та не приймає участі в спільному побуті.

Outcome: approved