Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності їй на праві власності квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину на квартиру, посвідчене Кінащук М.А. - приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу за реєстровим № 2276. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індекс номер 4813176 від 07 серпня 2013 року інформація була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 64708097 від 29 липня 2016 року. На даний час м. Горлівка Донецької області є територією, де безпосередньо проводиться антитерористична операція, у зв'язку з чим свідоцтво та будь-які інші документи, які підтверджують належність їй квартири на праві власності втрачені. Для отримання інформації щодо здійснення приватним нотаріусом Кінащук М.А. нотаріальної діяльності у м. Горлівка та подальшого отримання дубліката свідоцтва, вона 17 серпня 2016 року звернулась до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. У наданій відповіді від 02 вересня 2016 року зазначено, що діяльність приватного нотаріуса Кінащук М.А. припинено, тому вона позбавлена можливості отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту необхідно їй для реалізації її права власності на квартиру. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року до участі в справі залучено Міністерство юстиції України як правонаступника Державної реєстраційної служби України. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року проведено заміну неналежної заінтересованої особи - Міністерства юстиції України на належну - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримала подану заяву та просила її задовольнити з наведених у ній підстав. Заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явилося. Направило суду заяву про розгляд справи за відсутності представника управління. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності їй на праві власності квартири, посилаючись на те, що вона втратила оригінал свідоцтва про право на спадщину і позбавлена можливості отримати його дублікат. Вважає, що встановлення даного факту дасть їй можливість реалізовувати своє право власності на квартиру, отже даний факт породжує для неї юридичні наслідки. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2276, виданого 07 серпня 2013 року Кінащук М.А., приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта. З цієї довідки вбачається, що згідно з Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 127624214106) зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 серпня 2013 року (а.с. 3). Вбачається, що факт належності квартири [PERSON] підтверджується державною реєстрацією права власності, Наведене свідчить про те, що факт належності квартири [PERSON] підтверджується наявністю державної реєстрації прав на нерухоме майно, що відповідає вимогам ст. 182 ЦК України і ч. 4 ст. 334 ЦК України та не потребує додаткового судового захисту шляхом встановлення факту належності квартири на праві власності. У судовому засіданні представник [PERSON] пояснила, що відсутність свідоцтва про право на спадщину і неможливість отримати його дублікат за наведених обставин, позбавляє заявницю можливості розпорядитися своєю власністю. Разом з тим, встановлення такого юридичного факту не замінить [PERSON] правовстановлюючого документа на квартиру. У випадку втрати такого документу власник може звернутись до суду з позовом про визнання права власності. У такому випадку правовстановлюючим документом, на підставі якого [PERSON] може розпорядитися своєю власністю в зв'язку з втратою свідоцтва про право на спадщину є рішення суду про визнання права власності. Закон визначає, що право власності на житло може бути зареєстровано також на підставі рішення суду про визнання права власності на житло. Такий спір розглядається в порядку позовного провадження на підставі ст. 392 ЦК України, положенням якої визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене,в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed