Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 жовтня 2013 року Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №86. В обґрунтування позову зазначила, що з 04.10.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утримані. На протязі місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело, починаючи з жовтня 2015 року, до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, життя. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина, що негативно впливало на її розвиток та психологічний стан. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на даний час відсутній. Дитина, за спільною згодою з відповідачем, проживає з нею. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2013 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved