overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

09 грудня 2009 року заявник звернулась до суду із вищезазначеною заявою. В обгрунтування своїх вимог, посилається на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках з 1970 року. Від сумісного проживання у них народилась вона, заявник, їх донька, [INFO]. Вона народилась у м. Черкаси, а фактично її батьки проживали та проживають у [ADDRESS]. У 2004 році вона -заявник закінчила середню школу № 56, про що свідчить копія атестату. У 2005 році [PERSON] пройшла курс навчання за програмою «Практична психологія» у навчальному закладі ім. Бахмет Г.М. Заявниця звернулась до органів СГІРФО з заявою на отримання паспорту громадянина України, але їй в усній формі було відмовлено, посилаючись на відсутність свідоцтва про її народження та запропоновано звернутись за видачею копії свідоцтва про народження до органів РАЦС за місцем реєстрації Дзержинський відділ РАЦС м. Кривого Рогу відмовив у видачі свідоцтва про її народження, у зв»язку з тим, що в неї відсутній паспорт громадянина України та запропоновано звернутись до суду з заявою про встановлення факту народження. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги просила суд задовольнити її заяву та встановити факт її народження. Представник зацікавленої особи Дзержинський відділ РАЦС м. Кривого Рогу до суду не з»явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу у його відсутність. Суд вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено що у [PERSON], яка є матір»ю заявника, у Черкаському пологовому будинку № 1, згідно медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.01.2010 року ( дублікат) народилась дівчинка ( а.с. 22), цей факт також підтверджується довідкою від 18.01.2010 року за № 103( а.с. 21) міської лікарні № 3 про те, що [PERSON], 1984 року народження спостерігалась у цьому медичному закладі ( а.с. 20), проживала за адресою [ADDRESS] (а.с.19)з 1985 року, тобто з моменту свого народження ( а.с. 19). Як вбачається з відповіді директора школи № 56, [PERSON] дійсно у 2004 році [PERSON], 1984 року народження отримала атестат про повну загальну середню освіту ( а.с. 7). Як вбачається з відповіді Дзержинського відділу реєстрації актів цивільного стану від 08.12.2009 року № 274 № 2-18, до якого звернулась [PERSON] - мати заявника з письмовою заявою про видачу свідоцтва про народження дитини, їй було відмовлено у задоволенні заяви та запропоновано звернутись до суду за постійним місцем проживання для встановлення факту реєстрації народження ( а.с. 9) Приймаючи, до уваги вищенаведене, а також, що встановлення факту народження у відповідний час має для заявника юридичне значення - оформлення документів, що посвідчують її особу, та що іншим шляхом цей факт встановити неможливо суд знаходить підстави для задоволення вимог заявника.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

09 грудня 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 24000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 30745,23 грн., заборгованність за кредитом 19592,02 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 8812,96 грн, заборгованність за пенею та комісією 400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1440,25 грн., всього загальна сума забогованості склала 30745,23 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 грудня 2010 року в розмірі 30745,23 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 09 грудня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 24000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 30745,23 грн., заборгованність за кредитом 19592,02 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 8812,96 грн, заборгованність за пенею та комісією 400,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1440,25 грн., всього загальна сума заборгованості склала 30745,23 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

09 грудня 2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту зі сплатою за користування кредитом відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконав. Станом на 09 квітня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 1167.97 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк», заборгованість по кредитному договору від 09.12.2011 року на загальну суму 1167.97 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, але ним до суду подано заяву, в якій він вказує, що позов підтримує повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказує, що він позов визнає повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти нього, то суд вважає за доцільне не досліджувати докази надані позивачем до позовної заяви і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

09 грудня 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього спільного сина, який продовжує навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник відповідача позов визнав в розмірі 500 грн. щомісячно. Зазначив, що відповідач працює на будівельних роботах в м. Москва, РФ, має нестабільний заробіток, а також на утриманні дружину та малолітню дитину. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встанови наступні обставини. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано. Мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.5) Відповідач має на утримання доньку [PERSON], [INFO] (а.с.73,74). [PERSON] з 01 вересня 2013 р. по 20 червня 2018 р. навчається в Кримській філії ФДБНУ «Державний морський університет ім. адм. Ф.Ф. Ушакова» на денному відділенні на платній основі, стипендії не отримує (а.с.75). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За такого, враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у нього утриманців - малолітньої доньки, суд вважає за можливе присудити аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більш до досягнення [PERSON] 23 річного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

09 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позові він зазначив, що 23.08.1992 року він з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1200. Від цього шлюбу неповнолітній дітей немає. Посилаючись на те, що у позивача та відповідачки різні погляди на подружнє життя, на теперішній час вони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, позивач просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, заперечення проти позову суду не надала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23.08.1992 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1200. Від цього шлюбу неповнолітній дітей немає. За час спільного проживання позивач з відповідачкою не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

09 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 вересня 2002 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами понад три місяці, з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, понад три місяці спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

09 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча працює ВСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ « ДТЄК» Добропіллявугілля» шахта «Добропільська» , на користь інших осіб на утримання дітей аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 5). За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривні 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

09 грудня 2013 року [PERSON], звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.74 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Так як спадкодавець за життя не встиг отримати державний акт на землю та помер. Просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач позов підтримав повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, але надіслав письмову заяву. Просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши показання позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Першотравневої сільської ради від 29 січня 2001 року № 7 на право приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.74 га, кадастровий номер 4825783900:05:000:0024, яка розташована на території Першотравневої сільської ради, про що свідчить державний акт на право приватної власності серії 1-МК № 006785 виданий 02 липня 2001 року Першотравневою сільською радою.(а.с.8). Яку після його смерті успадкувала його донька [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом видане 15 червня 2010 року Снігурівської державною нотаріальною конторою. Остання померла [INFO] року про що свідчить Свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. (а.с.7). Яка за життя не встигла належним чином зареєструвати за собою право власності та отримати державний акт. Нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я померлої.(а.с.6). Враховуючи те, що спадкодавець не отримав за життя Державний акт на право приватної власності на землю, а спадкоємець не отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. В зв'язку з відмовою нотаріальної контори у видачі свідоцтва на право на спадщину, позивач належним чином не може розпорядитися земельною ділянкою, а отже його право підлягає захисту відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

09 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини починаю з дня звернення до суду щомісячно до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого законодавством України. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, просила про задоволення позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою від 05.12.2013 року № 1648, що видана Куцурубською сільською радою Очаківського району. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач заперечень проти позову не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 229,40 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

09 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 02 серпня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, так як чоловік зловживає алкогольними напоями, проявляє до неї неповагу, два роки як разом не проживають, внаслідок чого спільне їх проживання як подружжя стало неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив відновити йому дошлюбне прізвище. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 02 серпня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстрували шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з 2011 року проживають окремо, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини, які залишилися проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, що згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved