Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

08.09.2015 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, з 27.04.1196 року по 26.12.2006 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають сина - [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився мешкати з нею. На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2014 року він виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку. Починаючи з 2006 року він почав фактично проживати однією сім'єю з [PERSON], від фактичного шлюбу з якою має сина - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2015 року він виплачує на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку. Загальний розмір аліментів, який стягується з нього на користь [PERSON] та [PERSON] складає половину його заробітньої плати, та складає 50%, що ставить його у досить скрутне матеріальне становище. У зв'язку з вищенаведеним вимушений звернутись до суду (а.с. 2-3). Позивач в судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приймаючи до уваги визнання позову обома відповідачами, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2014 року по цивільній справі № 206/7236/14-ц, стягнуто з [PERSON], [INFO], (іпн. [NUMBER]) на користь [PERSON] (іпн. [NUMBER]) аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, починаючи з 10.11.2014 року та до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років (а.с. 6-7). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року по цивільній справі № 206/2310/15-ц, стягнуто із [PERSON], [INFO] (і.н. [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 4-5). У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СКУкраїни, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з матеріалів справи матеріальний стан позивача змінився та став скрутним, що не оспорюється відповідачами. Таким чином, суд вважає що вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають зменшенню до 1/6 частки.

Outcome: approved