Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

07 липня 2016 року [PERSON] Вели кизи звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Краматорський міський відділ ГУ ДМС про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2005 року, вона є власником квартири [ADDRESS] (50 років ВЛКСМ) у м. Краматорську, Донецької області. У зазначеній квартирі зареєстрований її син відповідач по справі [PERSON]. З липня 2014 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, у звязку з тим, що виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, комунальні послуги не сплачує, речей, належних [PERSON] у її квартирі не має. Враховуючи зазначене, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №41 у будинку №4 по вул. Анатолія Соловяненка (50 років ВЛКСМ) у м. Краматорську Донецької області. У попереднє судове засідання позивачка [PERSON]В.к. не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутність. Представник позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]С у попереднє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, та просив справу розглядати без його участі у звязку з тим, що він зареєстрований на території Російської Федерації. Третя особа Краматорський МВ ГУ ДМС у попереднє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2005 року, спадкова справа №82, що зареєстрована в реєстрі за №441, посвідченого нотаріусом другої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON] - [PERSON] Вели кизи є власником квартири [ADDRESS] (50 років ВЛКСМ) в м. Краматорську Донецької області. (а.с.9-10) Згідно довідки КП «СЕЗ» від 06.07.2016 року за адресою: м.Краматорскь, вул. Анатолія Соловяненка (50 років ВЛКСМ), 4/41 зареєстрований відповідач по справі [PERSON] та позивачка [PERSON]В.к. (а.с.14) Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.4 ч. 1 ст.406 ЦК сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Відтак, враховуючи, що відповідач не є власником квартири [ADDRESS] (50 років ВЛКСМ) у м. Краматорську, суд вважає, що обставини, які були підставою для надання [PERSON] права користування квартирою на цей час припинені. Окрім того, статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сімї позивачки за кровним спорідненням. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України, у відповідача по справі виникло право користування квартирою №41 у будинку №4 по вул. Анатолія Соловяненка (50 років ВЛКСМ) у м. Краматорську, яка належить на праві власності позивачці, з тих підстав, що він є членом її сімї і який постійно мешкав разом з нею. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сімї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між власником квартири та відповідачем була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати [PERSON] права на проживання у квартирі позивача, а ні ж його відсутність без поважних причин понад один рік. З акту про не проживання від 06.07.2016 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (50 років ВЛКСМ), 4/41, але не проживає у квартирі з липня 2014 року. (а.с.15) Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] Вели кизи про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №41 у будинку №4 по вул. Анатолія Соловяненка (50 років ВЛКСМ) у м. Краматорськ Донецької області підлягає задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день звернення особи на підставі: -заяви особи або її законного представника; -судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; -свідоцтва про смерть; -паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; -інших документів, які свідчать про припинення: -підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; -підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; -підстав на право користування житловим приміщенням. Тобто зняття з реєстрації місця проживання особи не є компетенцією суду, а підставою для зняття з реєстрації особи є відповідне рішення суду про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням за місцем реєстрації, що є підставою у відмові в задоволенні вимоги [PERSON] Вели кизи про зняття з реєстраційного обліку [PERSON].

Outcome: partial