Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

09.07.2013 р. та 25.12.2014р. уточнено, Публічне акціонерне товариство Дельта Банк /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вказує, що згідно договору № 11188198000 від 25.07.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого, Банк надав [PERSON] в кредит гроші в сумі 23377,03 доларів США зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном повернення 25.07.2014р. 08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно якого до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати замість АТ «УкрСиббанк» від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно кредитного договору, позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, а також сплатити проценти за користування коштами. Банк направив позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту, але відповідач добровільно не сплати заборгованість за договором. В забезпечення зобовязань за кредитним договором, між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки за № 11188198000-П від 25.07.2007 року, згідно якого поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за кредитним договором. 30.12.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки за № 236580, відповідно якого поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань за кредитним договором від 25.07.2007 року. Станом на 21.11.2014 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 404\~976,26 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 216\~990,03 грн., що складає 14\~373,78 доларів США(за курсом НБУ 100 доларів США - 1509,624грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12\~452,52 долари США 187\~986,23 грн. Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 404\~976,26 грн. та судові витрати в сумі 3 654 грн. Представник позивача [PERSON] в судових засіданнях підтвердила обставини викладені у позові, на задоволенні позову наполягає. 16.09.2015р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову. Надала письмові заперечення, вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки АТ «УкрСиббанк» зверталося 01.04.2010р. з вимогою про дострокове повернення кредиту, відповідач припинив сплачувати кредит ще у 2009 році, тому просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що 25.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11188198000, відповідно умов якого, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 23\~377,03 доларів США , з кінцевим терміном повернення 24.07.2014р., зі сплатою 13 % річних, шляхом зарахуванням коштів на поточний рахунок позичальника, т.1, а.с.6-14. Згідно п.1.3.3. та 1.3.4 Договору, нарахування процентів здійснюється щомісяця та строк сплати з 01 по 05 число включно кожного місяця, наступного за тим, за який Банком були нараховані проценти. Вказаний договір забезпечений порукою [PERSON] та заставою транспортного засобу «[PERSON] Тур». Згідно розділу 6 Договору, Банк має право вимагати кострового повернення кредиту. 25.02.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, а.с.18, згідно якої, було змінено графік погашення кредиту. 20.12.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки,т.1, а.с.21-22, згідно якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 25.07.2007р., поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі що і Боржник, відповідальність Боржника і поручителя є солідарною. 25.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, т.1, а.с.23-24, згідно якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 25.07.2007р., поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі що і Боржник, відповідальність Боржника і поручителя є солідарною. 08.12.2011року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами,т.2,а.с.22-30. 29.03.2013р. ПАТ «Дельта Банк» звернулося до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з вимогами про повернення заборгованості за кредитом, а.с.32-34, АТ «УкрСиббанк» також зверталося до [PERSON] та [PERSON] з вимогами про виконання зобовязань за кредитом, т.1, а.с.69-70. Правовідносини між сторонами регулюються ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно норм яких, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до норм ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір, який є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, відповідно до положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості, т.1, а.с.191, залишок заборгованості станом на 21.11.2014р. складає 404\~976,26 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 216\~990,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 187\~986,23 грн., заборгованості по пені та комісії в сумі 5015,83 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина). Згідно листа Банку, т.2, а.с.113, з моменту переходу прав вимоги до АТ «Дельта Банк» як нового кредитора, а саме з 19.12.2011р. по 12.06.2015р. [PERSON] не було здійснено жодного платежу. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно розрахунку заборгованості, т.2, а.с.114-118, відповідачем було здійснено останній платіж заборгованості за кредитом 16.07.2009 року, та 02.10.2009 року відповідачем було останній раз сплачено проценти. Оскільки умовами Договору визначено повернення наданих коштів періодичними платежами, суд вважає, що строк позовної давності необхідно обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, відповідно до умов договору, строк дії якого закінчився у 24.07.2014 року, відповідач [PERSON] повинен був здійснювати сплату кредиту щомісячно, сплатив черговий платіж у липні 2009 року,та здійснив останній платіж за процентами у жовтні 2009 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише у липні 2013 року, тому суд вважає, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском 3-річного строку позовної давності та відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 11, 253, 256, 266, 525,526, 612,625, 629,1054, Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed