Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

09.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 40301 грн. 64 коп. заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він працював на посаді керівника Групи транспорту та доставки Відділу транспорту та забезпечення у відповідача. 10.09.2013 року його було звільнено з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням. Проте, заробітну плату за січень-вересень (10 днів) 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу відповідач не виплатив. Позивач в судове засідання не з явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та слухати справу у свою відсутність. Відповідач свого представника за викликом суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у відсутність свого представника та письмових заперечень не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач працював на посаді керівника Групи транспорту та доставки Відділу транспорту та забезпечення у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 11.07.1990 року. З 10.09.2013 року позивача було звільнено з роботи за ст.38 КЗпП України - за власним бажанням, відповідно до наказу № 1798-ос від 09.09.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу не було виплачено заробітну плату за січень-вересень (10 днів) 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу, що складає 40301 грн. 64 коп., згідно довідки № 7147 від 24.09.2013 року. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що відповідачем були допущені порушення трудового законодавства, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 40301 грн. 64 коп. заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги. Також суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі на підставі ч.2 ст.367 ЦПК України. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.24 ч.1 Закону України «Про відпустки», ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: approved