Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

07 грудня 2015 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та після усунення недоліків заяви, просить суд: встановити факт, що брат заявника [PERSON] [PERSON], [INFO], місце народження м.Бориспіль Київської області, помер 03 квітня 2015 року в м.Алушта Автономної Республіки Крим. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у 2014 році після здійснення заходів Російською Федерацією заходів щодо анексії частини території України - Автономної Республіки Крим, даній території опинився брат заявника [PERSON], [INFO], який 03 квітня 2015 року потрапив в ДТП в м. Алушта Автономної Республіки Крим, в результаті якої від отриманих тілесних пошкоджень помер на місці. Заявник зазначає, що у звязку з цією подією 07.04.2015 року Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим Російської Федерації було складено запис акту про смерть №226 та було видано свідоцтво про смерть [PERSON], згідно якого смерть настала 03.04.2015 року. Заявник також стверджує, що факт смерті його брата підтверджується також: трудовою книжкою [PERSON]Ю, в якій зроблено запис про припинення з 07.04.2015 року трудового договору в звязку зі смертю працівника на підставі наказу ТОВ «Кримська юридична група» від 07.04.2015 року № 9; рахунок №1 від 07.04.2015, акт №3 від 16.04.2015, платіжним дорученням №156 від року на оплату послуг закладу загального харчування на оплату послуг поминального обіду; постанова про відмову в відкритті кримінальної справи від 01.06.2015; фотографії з місця ДТП за участю [PERSON]; фотографії з місця поховання [PERSON] з його фотографією та надгробною табличкою; оголошення з газети Вісті» № 14 (775) від 17.04.2015 та довідка про розміщення оголошення про смерть [PERSON]; фото виготовленого пам'ятника для [PERSON]Ю; накладною №92 від 26.09.2015 ФОП [PERSON] на виготовлення памятника для [PERSON]. У звязку припиненням їх функціонування будь-яких державних органів України на території тимчасово окупованого Криму, у заявника відсутня можливість отримати будь-які інші належні документи необхідні для здійснення державної реєстрації смерті мого брата. Він є рідним братом померлого [PERSON], а також разом із своєю матірю [PERSON] є спадкоємцями померлого, тому вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх спадкових прав. У судове засідання заявник [PERSON] та заінтересовані особи [PERSON] представник Відділу РАГС не зявились, направили заяви про розгляд даної справи за їх відсутності, за змістом яких заявник заяву повністю підтримав, заінтересовані особи заперечень по суті справи не мають, а заінтересована особа [PERSON] заяву [PERSON] підтримує та підтверджує викладені в ній обставини (а.с.45-47). Дослідивши подану заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню за наступних підстав. Дослідженням письмових доказів в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є рідним братом [PERSON], 20 липня 987 року народження, що підтверджується даними їх свідоцтв про народження Серії ІV №460910, виданим [INFO] Бориспільським міським відділом ЗАГС Київської області (а.с.24) та серії І-ОК №006850, виданим повторно 30 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.6) відповідно, батьками яких є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №6344 від 11 листопада 1999 року (а.с.5), виданого Бориспільським міськвиконкомом Київської області заявник [PERSON] разом із заінтересованою особою [PERSON], а також братом заявника [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За змістом ст.ст.1261, 1262 Цивільного кодексу України заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є спадкоємцями за законом [PERSON] другої та першої черги відповідно, а, у разі відкриття спадщини мають право звернутись за прийняттям спадщини, в порядку, визначеному ст.ст.1268,1269,1270,1272 ЦК України, в тому числі звернутись з позовом про визначення їм додаткового строку на прийняття спадщини. За змістом ч.1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5). За змістом вищенаведених нормативних актів державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. З заявою про реєстрацію смерті можуть звернутись родичі померлого, представники органу опіки та піклування, працівники житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інші особи. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених в п.2 Постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених в п.13 Постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Так, з наданих заявником документів встановлено, що листом від 05.12.2015 року №5614/03-01-36 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції заявнику [PERSON] на його заяву від 05 грудня 2015 року щодо державної реєстрації смерті його брата [PERSON], [INFO], який помер 03 квітня 2015 року у місті Алушта Автономної Республіки Крим повідомлено, що свідоцтво про смерть на [PERSON], видане 07 квітня 2015 року Алуштинським відділом актів громадянського стану Департаменту актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, в якому дата смерті зазначена 03 квітня 2015 року та місце смерті м.Алушта, Республіка Крим, Російської Федерації, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.11-12). Встановлено, що відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.2 та 3 вказаної статті будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З урахуванням викладеного, надані заявником документи, а саме: довідка про смерть №226, видана 07 квітня 2015 року Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.7), медичне свідоцтво серія №35 №001482 від 06.04.2015 року, видане Алуштінським відділенням Кримського республіканського бюро судово-медичної експерти державної бюджетної установи охорони здоровя Республіки Крим (а.с.10), що свідоцтво про смерть на [PERSON], видане 07 квітня 2015 року Алуштинським відділом актів громадянського стану Департаменту актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, в якому дата смерті зазначена 03 квітня 2015 року та місце смерті м.Алушта, Республіка Крим, Російської Федерації (а.с.10) та постанова про відмову в відкритті кримінальної справи від 01.06.2015 (а.с.31-33), - не можуть бути прийняті судом до уваги, як недопустимі докази, видані всупереч вимогам ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Дослідженням інших наданих суду письмових доказів встановлено, що згідно з даними трудової книжки [PERSON], він був звільнений 07.04.2015 року в звязку зі смертю працівника на підставі наказу ТОВ «Кримська юридична група» від 07.04.2015 року № 9 (а.с.25-26). Відповідно до рахунку №1 від 07.04.2015, актом №3 від 16.04.2015, платіжного доручення №156 від року на оплату послуг закладу загального харчування ТОВ «Кримська юридична група» були здійснені витрати на оплату послуг поминального обіду (а.с.28-30). Згідно з даними, зафіксованими на фотографіях з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.34-35) та з місця поховання [PERSON] (а.с.37-38), накладної №92 від 26.09.2015 ФОП [PERSON] на виготовлення памятника для [PERSON] (а.с.39) встановлено, що відбулось поховання [PERSON], [INFO], померлого 03 квітня 2015 року, про що було розміщено некролог в газеті «Вісті» № 14 (775) від 17.04.2015 за зверненням його рідних, що підтверджується довідкою від 14.12.2015 року №70, виданою ТОВ «Редакція газети «Вісті.Інофомація.Реклама» (а.с.40-41); Аналіз наданих заявником письмових доказів у їх сукупності надає можливість суду зробити висновок про обґрунтованість поданої заяви та встановити факт, що брат заявника [PERSON] [PERSON], [INFO], місце народження м.Бориспіль Київської області, помер 03 квітня 2015 року в м.Алушта Автономної Республіки Крим. На підставі викладеного,

Outcome: approved