Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

09 грудня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його сестра [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину та на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Він звернувся до П'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини. Спадкова справа № 306/2014 була зареєстрована у спадковому реєстрі. 21 листопада 2014 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Разом з тим, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, видане П'ятою Київською державною нотаріальною конторою 21 жовтня 2000 року за реєстровим № 5с-482, не зареєстроване в порядку, встановленому законом. Просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, його представник подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечував (а.с. 66). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 64). Представник відповідача направив до суду письмові пояснення з яких вбачається, що Київська міська рада просить суд прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів. Також, просить розглядати справу у відсутність представника ради (а.с. 37-38). Третя особа до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 65). Представник третьої осби направив до суду письмові пояснення з яких вбачається, що Головне управління юстиції у м. Києві просить суд розглядати справу у відсутність представника управління (а.с. 41-43). Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була сестрою [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] звернувся до П'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини. Спадкова справа № 306/2014 була зареєстрована у спадковому реєстрі, що підтверджується наданою суду її завіреною копією (а.с. 68-96). 21 листопада 2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 16). З листа П'ятої Київської державної нотаріальної контори від 21 листопада 2014 року вбачається, що видати позивачу свідоцтво на право на спадщину, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], неможливо, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, видане П'ятою Київською державною нотаріальною конторою 21 жовтня 2000 року за реєстровим № 5с-482, не зареєстроване в порядку, встановленому законом (а.с. 19). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 17 квітня 2015 року № 5042 (И-2015) квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1996 року (а.с. 98). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2000 року вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON], померлого [INFO], є його діти - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 14). Вбачається, що спадкодавцю на момент смерті належала 1/2 частина та 1/4 частина зазначеної квартири. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадщину - 1/4 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], у порядку спадкування за законом. За таких обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] ґрунтується на законі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved