overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

08.11. 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював у ДП «Шахта Бужанська» електрослюсарем підземним пятого розряду. 18.09.2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно п.3 ст.38 КЗпП України у звязку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умови колективного чи трудового договору з виплатою вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку. Оскільки ДП «Волиньвугілля» на момент звільнення не провело з ним повного розрахунку, тому сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку при звільненні, складає 16619,40 грн. Заборгованість по заробітній платі становить 31358,71 грн. Просить стягнути з відповідача в свою користь 31358,71 грн. заборгованості по заробітній платі, 16619,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.09.2017 року по 08.11.2017 року включно, а також судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач ДП «Волиньвугілля» в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Вказує, що позовні вимоги визнає в повному обємі, оскільки невиплата заробітної плати виникла через складну фінансову ситуацію на підприємстві та недофінансування з державного бюджету. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, суд стягує з відповідача до ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 31358,71 грн. заборгованої заробітної плати 16619,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.09.2017 року по 08.11.2017 року (із розрахунку 461,65 грн. середньоденний заробіток) х 36 робочих днів = 16619,40 грн.) Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

08.11.2017 року [PERSON] звернувся до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося у звязку з різними поглядами на життя, вони не могли порозумітися один з одним і втратили почуття любові та довіри один до одного, подальше сумісне життя та примирення не можливе. Представник позивача [PERSON], в \~судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі з 28 грудня 2007 року. Шлюб зареєстровано Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 159. Від сумісного проживання подружжя у них дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

08.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 05.08.2005 року в Центрально-Міському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальному управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 374. Спільний дітей немає. Протягом тривалого часу шлюбні стосунки з відповідачем припинено, через відсутність взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Позивач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 05.08.2005 року в Центрально-Міському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальному управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 374 а.с.8, шлюбні відносини між сторонами припинено, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

08.11.2017 року до суду надійшла заява [PERSON] у цивільній справі за вищезазначеним позовом, про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 336/3333/17, провадження № 2/336/1922/2017 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Автотехнікс Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення матеріальної шкоди, а саме: вирішити питання про стягнення з відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Автотехнікс Україна» на його користь судові витрати по справі в сумі 320 грн, оскільки вказане питання не було вирішено при ухваленні рішення 25.10.2017 року. Сторони у судове засідання не зявились, їх присутність у відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є обовязковою. Розглянувши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки під час ухвалення рішення 25.10.2017 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат в сумі 320 грн. В силу п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року позов [PERSON] до ТОВ «Автотехнікс Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення матеріальної шкоди задоволено, тому на користь [PERSON] підлягають до стягнення ТОВ «Автотехнікс» всі сплачені ним судові витрати, в тому числі судовий збір в сумі 320 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

08.11.2017 року заявник звернулася із заявою до суду, в якій просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], [INFO] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO]. Мотивує це тим, що на день смерті сестри залишилось спадкове майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведено факт родинних відносин між нею і покійною сестрою, а саме відсутнє її свідоцтво про народження. Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 12.10.2017 року №1378/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що не встановлений факт родинних відносин, а саме: відсутнє свідоцтво про народження [PERSON]. Той факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] підтверджується довідками виданими виконкомом Гошівської сільської ради Овруцького району Житомирської області №334 від 31.07.03 року та №82 від 25.04.2017 року. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявника, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Заявником сплачено судовий збір в сумі 320 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

\~\~\~\~\~ 08.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду з позовом до відповідачки [PERSON], за яким просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 01.07.2011 року Новомихайлівською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 01, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились у жовтні 2017 році, причиною розлучення є несумісність характерів. \~\~ \~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини.\~ Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, предявлений до неї позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. При ухваленні відповідного судового рішення просила суд залишити їй шлюбне прізвище «Гаращенко». Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2011 року. \~ Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], 15.06.2011 року, дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились в жовтні 2017 року, сумісне життя останніх не склалось. Доводи сторін вказують на те, що у звязку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з жовтня 2017 року фактично припинили підтримувати сімейні та подружні стосунки та стали проживати відокремлено, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сімї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу і визнання відповідачкою предявленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сімї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

08.11.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 17.05.2008 року другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №179, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з вересня 2017 року через взаємне нехтування інтересами та почуттями кожного, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, на примирення не згодний. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог, на примирення не згодна. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

08.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.1980 року він уклав шлюб з відповідачем зареєстрований виконавчим комітетом Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 15. Неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що відповідачка проявила подружню невірність, та пішла з родини, разом не проживають протягом року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх зодоволенні. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, примирення не відбулося, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

08.11.2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2000 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них 06.04.2001 р. народився син [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною цього стали постійні непорозуміння між ними із-за різних поглядів на життя. На даний час дружина залишила його з сином, а сама перейшла жити до іншого чоловіка. Їх шлюб існує формально, на примирення не згідний, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач з 2010 р. періодично уходила з дому на тривалий час, поверталася, а потім знову зникала, а з травня 2017р. взагалі залишила сина та його і не появляється. Відповідачу відомо про його намір розлучитися, проти розлучення вона не заперечує, але причин неявки в суд він не знає. Згідний на заочний розгляд справи. Відповідач, який належним чином повідомлений \~про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин , не подав відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне \~рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи \~ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи \~суд вважає, що \~позов \~підлягає до задоволення. Таке рішення \~обґрунтовується \~встановленими судом \~обставинами, а саме: \~сторонни 12.10.2000р. зареєстрували шлюб, за час шлюбу у них 06.04.2001р. народився син [PERSON], який на даний час проживає з позивачем. Сторони на даний час\~спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, шлюбні відносини \~між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, спору щодо спільного майна та місця проживання дитини, не існує. Дані обставини унеможливлюють перебування \~позивача та відповідача \~у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній \~згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як суд задовольняє позов повністю, сплачений позивачем судовий збір розміром 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

08.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], яку вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки отримує мінливі доходи. В судове засідання позивач з'явилась, заявила про зменшення позовних вимог до 900 грн. Відповідач в судове засідання прибув, позов визнав частково, просив стягувати аліменти в розмірі 800 грн., посилався на те, що є безробітним та доглядає свою хвору матір. На підтвердження цього надав довідку УПСЗН № 4381 від 10.10.2017 р. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки № 645 від 20.10.2017 р. дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 850 грн. щомісячно, є сумую, що відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial