Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

08 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання правовідношень припиненими виконанням зобов'язання. (а.с.2) 21 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], терті особи - [PERSON], Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу з відстроченням. (а.с. 105) Ухвалою суду від 23 лютого 2016 року справи за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання правовідношень припиненими виконанням зобов'язання та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], терті особи - [PERSON], Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу з відстроченням були об'єднані в одне провадження. (а.с. 192) 23 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання сум авансовим платежем, визнання правовідношень припиненими виконанням зобов'язання. (а.с. 194) В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 20 грудня 2008 року між [PERSON] і нею, [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу з розстроченням платежу, відповідно до якого [PERSON] продала, а вона, [PERSON] купила за 85 352,00 грн. жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. 20 грудня 2008 року між [PERSON] і нею, [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу з розстроченням платежу, відповідно до якого [PERSON] продала, а вона, [PERSON] купила за 125 672,00 грн. земельну ділянку площею 0,0873 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що договори купівлі-продажу були посвідчені нотаріально, у відповідності до умов договорів, грошові кошти повинні бути сплачені в строк до 20 грудня 2014 року, вона набуває права власності на зазначене нерухоме майно за умови сплати в повному обсязі ціни житлового будинку та земельної ділянки, факт проведення повного розрахунку та виконання договору засвідчується заявою продавця, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально, та яка є невід'ємною частиною договору. [PERSON] посилалася на те, що нею виплачена вся сума вартості нерухомого майна за договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, але, відповідач [PERSON] заперечує цей факт, не звертається до нотаріальної контори з заявою про проведення повного розрахунку за договорами. В зв'язку з наведеним, в позові [PERSON] просила суд: -визнати зазначену у розписці від 23 листопада 2008 року, що видана їй, [PERSON] діючим на підставі нотаріального посвідченої довіреності представником продавця [PERSON] - [PERSON], суму встановленої продавцем у зазначених договорах ціни, у розмірі її частини, що складає 107 400 грн. - авансовим платежем, сплаченим покупцем [PERSON] до нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, що укладені між [PERSON], як продавцем та [PERSON] та посвідчених Новомосковською державною нотаріальною конторою 20 грудня 2008 року. -визнати правовідношення, які виникли між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем за договором купівлі-продажу жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з розстроченням платежу від 20 грудня 2008 року та у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] - припиненими виконанням покупцем [PERSON] грошового зобов'язання, проведеним належним чином, з визнанням за нею, [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку. В зустрічному позові [PERSON] посилаючись на укладення між нею та [PERSON] договорів купівлі-продажу з розстроченням платежу житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS], зазначила, що [PERSON] не розрахувалася в повному обсязі за договорами. Згідно змісту розписки від 23 листопада 2008 року [PERSON], яка діяла згідно довіреності від імені [PERSON], отримала від [PERSON] завдаток за продаж житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] в розмірі 10 000 доларів США, що на день розрахунку згідно курсу НБУ станом на 07.04.2008 року та 04.09.2008 року складало 47 400 грн. В рахунок сплати вартості житлового будинку здійснена виплата в сумі 10 000 доларів США, що на день розрахунку склало 60 000 грн. згідно курсу НБУ станом на 2008 рік. Вартість будинку та земельної ділянки визначена сторонами в сумі 40 000 доларів США, згідно курсу на день розрахунку. Згідно умов розписки, повірений зобов'язався оформити договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки нотаріально з відстроченням платежу. У зв'язку з оформленням відстрочення платежу буде вказана остаточна сума виплати залишку вартості житлового будинку. [PERSON] в заяві також зазначила, що згідно умов розписки від 20 грудня 2012 року, [PERSON] купила у [PERSON] будинок з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та після оформлення договорів купівлі-продажу з відстроченням залишилась винна 33 504 долари США, які зобов'язалася виплатити до грудня 2014 року. Відповідач зобов'язалась здійснювати виплату даної заборгованості щомісячно, а саме: з грудня 2009 року по листопад 2010 року - 691 долар США; з грудня 2010 року по листопад 2011 року - 625 доларів СІНА; з грудня 2011 року по листопад 2012 року - 558 доларів США; з грудня 2012 року по листопад 2013 року - 492 долари США; з грудня 2013 року по листопад 2014 року - 426 доларів СІНА. У випадку дострокової виплати боргу сторони погодились, що буде здійснений перерахунок. У випадку порушення графіку виплат більш ніж три місяці продавець має право розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки та повернути сплачені йому покупцем платежі за мінусом 47 000 грн. у вигляді штрафу за невиконання договірних зобов'язань. З урахуванням взятого на себе зобов'язання у розписці від 20 грудня 2008 року щодо сплати залишку суми боргу за житловий будинок та земельну ділянку в розмірі 33 504 долара США, [PERSON] за період з 08 січня 2010 року по 30 вересня 2014 року фактично сплатила лише 16 142,62 доларів США. Станом на момент звернення з позовом до суду, несплачена [PERSON] частина заборгованості за договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки становить: 17 361,38 доларів США (33 504 - 16 142,62), що за курсом НБУ станом на 16 грудня 2015 року (1 долар США=23,45 грн.) становить 407 124,36 грн. В зв'язку з наведеним, в зустрічній позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути на її користь з [PERSON] прострочену заборгованість за невиконаним грошовим зобов'язанням в розмірі 407 124,36 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилалася на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просила суд задовольнити вимоги, зустрічний позов не визнала, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що весною 2008 року мала намір придбати житловий будинок, оглянула декілька будинків. Житловий будинок, розташований по [ADDRESS] їй показувала [PERSON], яка повідомила, що вона є матір'ю власника будинку - [PERSON] , згідно технічного паспорту, земельна ділянка біля будинку мала розмір 0,165 га. На початку квітня 2008 року вона передала як завдаток 300 чи 400 доларів США (точну суму не пам'ятає) [PERSON], остання повідомила, що в неї є довіреність, та вона оформляє документи на землю, домовилися про вартість житлового будинку та земельної ділянки - 40 000 доларів США. В вересні 2008 року вона сплатила [PERSON] 000 доларів США ( в цю суму увійшла і сума завдатку). Вона мала намір сплатити частково суму вартості нерухомості, а частину грошових коштів взяти в кредит, але наприкінці вересня 2008 року банки перестали давати кредити. В вересні 2008 року вони домовилися з [PERSON] що вона виплачує 50% вартості нерухомості, а інші платежі буде сплачувати з розстроченням. 23.11.2008 року вона сплатила [PERSON] 60 000 грн. (що на той час становило 10 000 доларів США). 20 грудня 2008 року в нотаріальній конторі вона побачила документи на земельну ділянку, там було тільки 0,08 га., а не 0,16 га., в зв'язку з цим виник спір з [PERSON], в результаті чого, вони домовилися, що сума продажу житлового будинку та земельної ділянки буде становити 33 000 доларів США та уклали договори нотаріально. Фактично, нею сплачено [PERSON] 258 932,00 грн., але остання заперечує проти виконання нею зобов'язань. Представник позивача в судовому засідання засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, зустрічний позов не визнав, посилався на те, що зобов'язання виникають внаслідок договорів, які повинні бути посвідчені нотаріально, якщо предметом договору є нерухоме майно. До укладення договору [PERSON] передала 107 400 грн. в рахунок вартості нерухомого майна, зазначена сума є авансовим платежем. Сторони у справі уклали нотаріальні договори 20 грудня 2008 року, в яких визначили вартість житлового будинку - 85 352,00 грн., земельної ділянки - 125 672,00 грн. Враховуючи те. що [PERSON] виплатила грошові кошти за договором, зобов'язання повинно бути припиненим в зв'язку з належним виконанням зобов'язання. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд відмовити в задоволення вимог [PERSON] та задовольнити зустрічні вимоги, оскільки, між сторонами була домовленість про вартість нерухомого майна: жилого будинку та земельної ділянки в сумі 40 000 доларів США, а [PERSON] має заборгованість за договорами в сумі 407 124,36 грн. Третя особа - [PERSON] та представники третіх осіб - Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставам виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На підставі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, наведеними вище нормами законодавства України визначено, що зобов'язання за договорами купівлі-продажу нерухомого майна виникають лише за договорами, які оформлені нотаріально. Судом встановлено, що 20 грудня 2008 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу з розстроченням платежу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], договір посвідчений нотаріально. (а.с.10) Згідно пункту 3 Договору, ціна жилого будинку становить 85 000,00 грн., з яких 5 000 грн. продавець отримав до підписання договору, а решта - 80 352,00 грн. відстрочується і сплачується покупцем готівкою в строк до 20 грудня 2014 року. У відповідності до пункту 3 Договору, факт проведення повного розрахунку та виконання договору засвідчується заявою продавця, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально, та яка є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 9 Договору покупець набуває права власності на нерухоме майно з моменту державної реєстрації правочину та за умови сплати в повному обсязі ціни жилого будинку, що встановлена цим договором Також, судом встановлено, що 20 грудня 2008 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу з розстроченням платежу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,0873 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], договір посвідчений нотаріально (а.с.14) Згідно пункту 3 Договору, ціна земельної ділянки становить 125 672,00 грн., з яких 5 000 грн. продавець отримав до підписання договору, а решта - 120 672,00 грн. відстрочується і сплачується покупцем готівкою в строк до 20 грудня 2014 року. У відповідності до пункту 3 Договору, факт проведення повного розрахунку та виконання договору засвідчується заявою продавця, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально, та яка є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 8 Договору підставою набуття права власності на земельну ділянку є державна реєстрація правочину та за умови сплати в повному обсязі ціни земельної ділянки, що встановлена цим договором. Таким чином, між сторонами виникли зобов'язання за договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до яких, [PERSON] зобов'язана сплатити [PERSON] грошові кошти - вартість земельної ділянки та жилого будинку, які визначені договорами, посвідченими нотаріально, а [PERSON] має право вимагати від [PERSON] виконання її обов'язку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] разом працюють, в березні 2008 року остання повідомила, що має намір придбати будинок, вони разом оглядали будинок по [ADDRESS], житло показувала жінка на ім'я [PERSON]. 07.04.2008 року [PERSON] сплатила 10 000 доларів США завдатку, загальна сума вартості майна була визначена у 40 000 доларів США. Із слів [PERSON] їй відомо, що в грудні 2008 року був укладений договір купівлі-продажу, подробиці їй невідомі.. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 2006 року, подруги з нею, вона була свідком того, як 07.04.2008 року [PERSON] сплатила матері [PERSON] 10 000 доларів США за будинок та земельну ділянку, також, із слів [PERSON] їй відомо, що остання сплатила ще 10 00 доларів США (еквівалент в гривнях), вартість будинку та землі визначені в сумі 40 000 доларів США. Їй відомо, що договори були оформлений нотаріально, із слів [PERSON] відомо, що остання сплатила всі кошти за договорами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий з [PERSON] по роботі, в 2008 році він возив її на власному автомобілі оглянути земельну ділянку та будинок в [ADDRESS]. Нерухомість показала жінка - [PERSON], прізвища її не пам'ятає, говорила про вартість - 40 000 доларів США. [PERSON] надала їй завдаток 300 чи 500 доларів США, точну суму не пам'ятає. В подальшому, [PERSON] повідомила, що їй дозволили вселитися в будинок, вона сплатила 20 000 доларів США, а решту повинна була сплатити частинами, в грудні 2008 року були укладені договори купівлі-продажу, які суми зазначалися в договорах купівлі-продажу, йому невідомо. Судом встановлено,що у відповідності до розписок, [PERSON] сплатила [PERSON]: 08 січня 2010 року - 2 500 грн.; 21 січня 2010 року - 1 500 грн.; 22 лютого 2010 року - 1 000 грн.; 27 квітня 2010 року - 1 590 грн.; 30 травня 2010 року - 1 590 грн.; 29 червня - 1 580 грн.; 30 липня 2010 року - 1 580 грн.; 01 вересня 2010 року - 1 580 грн.; 28 вересня 2010 року - 1 593 грн. 31 жовтня 2010 року - 1593 грн.; 30 листопада 2010 року - 1 593 грн.; 21 грудня 2010 року - 1 760 грн.; 30 січня 2011 року - 2 000 грн.; 27 лютого 2011 року - 1 990 грн.; 27 березня 2011 року - 2 000 грн.; 29 квітня 2011 року 2 395 грн.; 28 травня 2011 року - 2 400 грн.; 28 червня 2011 року - 2 400 грн.; 28 липня 2011 року - 2 400 грн.; 30 серпня 2011 року - 2 310 грн.; 30 вересня 2011 року - 2 420 грн.; 25 жовтня 2011 року - 2 450 грн.; 25 листопада - 2 420 грн.; 25 грудня 2011 року - 2 420 грн.; 29 січня 2012 року - 2 420 грн.; 29 лютого 2012 року - 2 410 грн.; 31 березня 2012 року - 2 420 грн.; 25 квітня 2012 року - 2 400 грн.; 25 травня 2012 року - 2 427 грн.; 25 червня 2012 року - 3 000 грн.; 13 липня 2012 року - 2 500 грн.; 18 серпня 2012 року - 2 500 грн.; 26 вересня 2012 року - 2 500 грн.; 30 жовтня 2012 року - 2 500 грн.; 30 листопада 2012 року - 2 500 грн.; 30 грудня 2012 року - 2 500 грн.; 30 січня 2013 року - 2 500 грн.; 28 лютого 2013 року - 2 500 грн.; 30 березня 2013 року - 2 500 грн.; 25 квітня 2013 року - 2 500 грн.; 28 травня 2013 року - 2 500 грн.; 26 червня 2013 року - 2 800 грн.; 30 липня 2013 року - 3 000 грн.; 30 серпня 2013 року - 3 000 грн.; 26 вересня 2013 року - 3 000 грн.; 26 жовтня 2013 року - 3 000 грн.; 29 листопада 2013 року - 3 000 грн.; 29 грудня 2013 року - 3 000 грн.; 25 січня 2014 року - 3 500 грн.; 25 лютого 2014 року -3 500 грн.; 25 березня 2014 року - 3 500 грн.; 29 квітня 2014 року - 3 500 грн.; 29 травня 2014 року - 3 500 грн.; 28 червня 2014 року - 3 500 грн.; 29 липня 2014 року - 3 500 грн.; 30 серпня 2014 року - 4 000 грн.; 30 вересня 2014 року - 2 500 грн.; 30 вересня 2014 року - 2 500 грн., а всього - 143 941,00 грн., що підтверджується розписками [PERSON] та [PERSON] (яка діяла за довіреністю від імені [PERSON].), зазначені суми оплати не заперечували сторони у справі. (а.с. 124-184) Встановлено, що 16 листопада 2015 року [PERSON] оформила довіреність, посвідчену нотаріально, відповідно до якої уповноважила [PERSON] продати належні їй будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] за ціну та на умовах на її розсуд. (а.с.102)_ Встановлено судом, що 23.11.2008 року, тобто, до укладення договорів купівлі-продажу, [PERSON] оформила розписку, відповідно до якої, на підставі довіреності від імені [PERSON], отримала від [PERSON] 47 400 грн. та 60 000 грн. завдатку в рахунок оплати вартості будинку та земельної ділянки. Вартість будинку та присадибної ділянки 40 000 доларів США на день розрахунку. (а.с. 120-121) У відповідності до ст. 546 ЦК України, 1. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно вимог ст. 570 ЦК України, 1. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. 2. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки станом на 23.11.2008 року договір між [PERSON] та [PERSON] щодо спірного нерухомого майна не був укладений, суд приходить до висновку, що грошові кошти, отримані [PERSON] на підставі довіреності від імені [PERSON] в сумі 107000 грн., є авансовим платежем. В позовній заяві [PERSON] просила суд визнати суми в розмірі 47 400 грн. та 60 000 грн., які були передані нею [PERSON] (яка діяла від імені [PERSON].) авансовим платежем. Суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки статтею 16 ЦК України не передбачений такий спосіб захисту прав, крім того, зазначені правовідношення врегульовані ст. 570 ЦК України, наведені судом в мотивувальній частині і окремого визнання цих сум авансовими платежами не вимагається. Як зазначалося вище, за договором купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] повинна була сплатити 85 352,00 грн., а за договором купівлі-продажу земельної ділянки - 125 672,00 грн., а всього - 211 024 грн. Судом встановлено, що продавець [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] отримали за договорами купівлі-продажу від [PERSON]: авансові платежі - 107 000 грн.; платежі до укладення договору нотаріально - 10 000 грн.; суми за розписками - 143 941,00 грн., а всього - 260 941,00 грн. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що [PERSON] повністю виконала умови договорів купівлі-продажу земельної ділянки та жилого будинку. Згідно вимог ст. 598 ЦК України, 1. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 2. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. На підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] заперечує проти того, що [PERSON] виконала зобов'язання, тому, суд приходить до переконання, що це порушує права та інтереси [PERSON], оскільки вона, як покупець набуває права власності на нерухоме майно з моменту державної реєстрації правочину та за умови сплати в повному обсязі ціни жилого будинку, що встановлена цим договором, На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 7 частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання. що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання правовідношень за договорами купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки припиненими виконанням зобов'язання підлягають задоволенню. Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині вимог про визнання за нею права власності на спірне нерухоме майно належить відмовити, оскільки, у відповідності до умов договорів купівлі-продажу, підставою набуття права власності на земельну ділянку та жилий будинок є державна реєстрація правочину та за умови сплати в повному обсязі ціни земельної ділянки, що встановлена договорами. Оскільки судом встановлене виконання зобов'язання за договорами [PERSON], остання має право звернутися до нотаріальної контори з питанням про реєстрацію за нею прав власності, зняття заборон, тощо, та спір з приводу зазначених правовідносин відсутній. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON], суд приходить до наступного. В зустрічній позовній заяві [PERSON] посилалася на те, що між нею та [PERSON] була домовленість про вартість нерухомого майна - 40 000 доларів США, а після укладення договорів купівлі-продажу нотаріально, [PERSON] зобов'язалася виплатити 33 504 доларів США. Судом встановлено, що 23.11.2008 року, тобто, до укладення договорів купівлі-продажу, [PERSON] оформила розписку, відповідно до якої, на підставі довіреності від імені [PERSON], отримала від [PERSON] 47 400 грн. та 60 000 грн. завдатку в рахунок оплати вартості будинку та земельної ділянки та сторони визначили вартість будинку та присадибної ділянки в сумі 40 000 доларів США на день розрахунку. (а.с. 120-121) Також, 20 грудня 2008 року [PERSON] оформила розписку, відповідно до якої зобов'язалася виплатити [PERSON] за будинок та земельну ділянку 33 504 долари США. (а.с. 122) Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні, також пояснювали, що вартість жилого будинку та земельної ділянки сторонами договору була обумовлена 40 000 доларів США. В той же час, суд не приймає до уваги як доказ пояснення свідків та розписки [PERSON] та [PERSON] в частині визначення вартості спірного нерухомого майна, оскільки, як зазначалося вище судом, у відповідності до вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 2 статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. На підставі ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що пов'язані з його недійсністю. В зв'язку з наведеним, всі домовленості сторін щодо нерухомого майна, які не були оформлені письмово та не були посвідчені нотаріально, є нікчемними, не створюють юридичних наслідків, тобто, не створюють зобов'язань для сторін. Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: partial