Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

09 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 05.02.2003 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 02.03.2007. Від цього шлюбу у них є спільна дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказала, що 11.08.2007 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Між [PERSON] та її дочкою [PERSON] склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини. Натомість, відповідач, нехтуючи батьківськими обов`язками, самоусунувся від виховання та особистого спілкування з дочкою, не цікавиться її життям. Крім того, у 2012 році відповідач поїхав на заробітки в Італійську Республіку, і з того часу спілкування з ним фактично припинено. Вдповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Ухвалою суду від 15.07.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання (а.с. 24). Ухвалою суду від 01.08.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 39). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав у ньому зазначених. Вказала, що [PERSON] не гідний називатися батьком для їх дитини, та наявні усі підстави для позбавлення його батьківських прав. З позовом про стягнення з нього аліментів вона ніколи до суду не зверталась та не бажає стягувати такі в подальшому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно його заяви, завіреної консульським відділом Посольства України в Італійській республіці, він дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , а процедуру позбавлення батьківських прав просить провести без його участі (а.с. 19). Відзиву на позов, заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області позов підтримала, вважаючи доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд провів заочний розгляд справи за відсутності відповідача, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Правовідносини, які виникли між сторонами витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2003 (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.03.2007, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.03.2007 (а.с. 12). 11.08.2007 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 1.08.2007 (а.с. 13). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.07.2019, складеного депутатом Волочиської міської об`єднаної територіальної громади Вербою В. П., [PERSON] проживає разом з чоловіком [PERSON] , дочкою [PERSON] та сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В квартирі чисто, охайно, створені відмінні умови для проживання, навчання та виховання дітей (а.с. 14). Позивач [PERSON] зареєстрована у вищевказаній квартирі разом зі своєю мамою [PERSON] , дочкою [PERSON] та сином [PERSON] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї № 1064 від 14.02.2019, виданою Волочиським комунальним підприємством житлово-експлуатаційною конторою (а.с. 15). Згідно з копії характеристики, виданої дирекцією Волочиської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 1, [PERSON] , [INFO] навчається у даній ЗОШ з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна та дисциплінована учениця. Зі слів дирекції, рідний батько дівчинки не брав участі у вихованні дочки (а.с. 16). Згідно з висновку органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації від 31.07.2019 № 20-29-1079/2019, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] є можливим та доцільним (а.с. 31-32). Свідки [PERSON] та [PERSON] під час їхнього допиту вказали, що вони є подругами позивачки та їм відомо, що [PERSON] являється колишнім чоловіком останньої. Після того, як сторони припинили спільне проживання він один раз самовільно взяв дитину без погодження з матір`ю, і тоді [PERSON] шукали усі. Ще один раз, [PERSON] взяв доньку, однак привів в стані алкогольного сп`яніння. Приблизно з 2005 року він абсолютно припинив спілкування з донькою, не цікавиться її життям та не допомагає матеріально. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від свого батьківського обов`язку по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться нею та не проявляє до дочки належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дочки, тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Також суд ухвалюючи рішення враховує, що [PERSON] з 2007 року вважає своїм батьком [PERSON] (чоловіка позивача), який з показань свідків, добре виховує [PERSON] і дбає про сім`ю. Крім того, суд враховує згоду [PERSON] на позбавлення його батьківських прав. Відповідно ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] , не стягуються аліменти з нього і в примусовому порядку, що підтверджується копією довідки від 20.06.2019 № 10376, виданої Волочиським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 18), суд приходить до висновку про необхідність та можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved