Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

09.02.2016 ТОВ «Автопаркінг-Сервіс 1» звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вказаним позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «Автопаркінг-Сервіс 1» суму боргу у розмірі 3080,00 грн., штраф у розмірі 5478,00 грн., суму 3 % річних з простроченої суми боргу у розмірі 155,62 грн. та суму інфляційної складової боргу у розмірі 1618,32 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що згідно з витягами про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна, відповідачеві [PERSON] на праві приватної власності належить машиномісце [NUMBER] підземної автостоянки за адресою: [ADDRESS]. Після введення в експлуатацію авто паркінгу, 04.03.2014 сторонами укладено договір № 04-03-25-1/ЛУ7Б «Про надання послуг». Після підписання договору, позивач здійснив нарахування за спожиті відповідачем послуги за період 26.06.2012 по 31.03.2014 у розмірі 2420,00 грн. Незважаючи на багаторазові попередження про необхідність своєчасної оплати, відповідач не погасив заборгованості. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, письмові заперечення не надходили до суду, судова повістка від адресата повернулася до суду без вручення за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши обґрунтування представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їхній сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно з витягом про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна, [PERSON] на праві приватної власності належить машиномісце [NUMBER] підземної автостоянки за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування № 1768 від 26.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ємець К. Є. /а. с. 8/. Як вбачається, після введення автопаркінгу в експлуатацію, його прийнято на обслуговування ТОВ «Автопаркінг-Сервіс 1». 04.03.2014 сторонами укладено договір № 04-03-25-1/ЛУ7Б «Про надання послуг» /а. с. 9-10/. Після підписання договору, позивач здійснив нарахування за спожиті відповідачем послуги за період 26.06.2012 по 31.03.2014 у розмірі 2420,00 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості /а. с. 7/. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 977 ЦК України, якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Згідно з ст. 631 ЦК України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Відтак, згідно з пунктом 7.1. договору № 04-03-25-1/ЛУ7Б про надання послуг, сторони дійшли згоди, що умови вказаного договору розповсюджуються на правовідносини, по наданню зазначених в договорі послуг, які виникли між сторонами з 26.06.2012 - з часу переходу права власності на машиномісце до відповідача [PERSON] У зв'язку з викладеним, після підписання договору, позивач здійснив нарахування за спожиті відповідачем послуги за період з 26.06.2012 по 31.03.2014 у сумі: 2 420,00 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а в ст. 526 ЦК України зокрема зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 5.3. договору, у випадку порушення виконання зобов'язання щодо внесення платежів у строки та в розмірі, передбаченому договором, більше ніж на 3 місяці, власник, крім пені (додатково), сплачує виконавцю штраф у розмірі 10 % від простроченої суми за кожен місяць прострочення платежу. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку витрат на утримання автостоянки по [ADDRESS], сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором № 04-03-25-1/ЛУ7Б про надання послуг з 14.03.2016 по 31.01.2016 становить 10331,94 грн., що складається з суми боргу - 3080,00 грн., штрафу у розмірі 5478,00 грн., 3 % річних з простроченої суми боргу - 155,62 грн., інфляційної складової - 1618,32 грн., які і нараховувалися відповідачеві до сплати. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової шкоди, а відповідно до змісту ст. 22 ЦК України, одним із способів відшкодування майнової шкоди є відшкодування збитків. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved