Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

09 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що 21 листопада 2012 року відповідач позичив у нього за договором позики 16500 грн. з зобов”язанням повернути до 22 листопада 2012 року. 21 листопада 2012 року відповідач позичив у нього за договором позики 12375 грн. з зобов”язанням повернути 22 листопада 2012 року.Загальна сума позики склала 3500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подання позову складає 28875 грн.В обумовлений строк суму позики відповідач йому не повернув. Вважає, що укладені договори позики є процентними і загальна сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача на його користь складає 31762 грн., з яких: сума основного боргу — 28875 грн., сума процентів — 2021 грн., сума 3% річних — 866 грн. В позові до суду просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 31762 грн. та стягнути судові витрати по справі. В суді позивач підтримав позовні вимоги за обставин викладених вище.Свої вимоги позову уточнив та просив стягнути з відповідача 3,5 тисячі доларів США, що на момент подання позову становило 27965 грн., суму 3% річних — 878 грн. та проценти за позикою на рівні облікової ставки НБУ — 1902 грн., а всього стягнути 30745 грн. Також пояснив, що обидві розписки були написані відповідачем в один день — 21 листопада 2012 року і по них відповідач зобов”язувався повернути взяті кошти на слідуючий день — 22 листопада 2012 року.Зазначив, що твердження відповідача в письмовому запереченні на позов про повернення йому суми позики в розмірі 8000 грн. є видумкою відповідача. Відповідач в судове засідання не з”явився, але факсом надіслав письмове заперечення на позов, в якому зазаначив, що позовні вимоги не визнає та просить розглянути справу у його відсутність. В запереченні зазначив, що позивач вводить в оману суд та не вказує, що частину боргу було погашено, а саме суму в розмірі близько 8000 грн.В підтвердження даної обставини просив суд витребувати від “Приватбанку” виписку по рахунку відповідача, на банківську картку якого він погашав вказані зобов”язання. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2012 року [PERSON] власноручно написав розписку про отримання грошових коштів від [PERSON] в сумі 1500 доларів США, по домовленістю дана сума еквівалентна близько 12375 грн.Вказану суму зобов”язувався повернути до 12.11.2012 року.Розписка складена в присутності свідка [PERSON] В суді позивач уточнив, що розписка має описку і слід вірно брати до уваги дату повернення 22 листопада 2012 року (а.с.18). 21 листопада 2012 року [PERSON] власноручно написав розписку про отримання грошових коштів від [PERSON] в сумі 2000 доларів США, по домовленістю дана сума еквівалентна близько 16500 грн.Вказану суму зобов”язувався повернути до 22.11.2012 року.Розписка складена в присутності свідка [PERSON] (а.с.19). Відповідно до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США станом на 09.12.2013 року сума 799,3 гривень рівнялась 100 доларам США. Тому сума заборгованості по вказаним вище розпискам становить — 27965 грн. Посилання відповідача на часткове погашення боргу в сумі 8000 грн. не заслуговує на увагу, оскільки не має документального підтвердження.Напроти, позивач в суді уточнив, що позика в сумі 27965 грн. відповідачем не повернута. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов”язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи наведені правові норми та відповідно до розрахунку загальний розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ, за весь час користування неповернутою позикою з 23.11.2012 року по 09.12.2013 року включно (382 дні) становить (27965х0,065х382:365) - 1902 грн., три процента річних за період з 23.11.2012 року по 09.12.2013 року включно становить (27965х0,03х382:365) - 878 грн. Таким чином, суд вважає що з відповідача на користь позивача слід стягнути неповернуту суму позики в розмірі 27965 грн., проценти, на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позикою в сумі 1902 грн., три проценти річних від простроченої суми позики за весь час прострочення в сумі 878 грн., а всього стягнути 30745 грн. Вимоги позивача також підтверджуються документальними даними Національного банку України щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти та даними облікової ставки, що відповідно становить: 799,3 гривні = 100 доларам США , та облікова ставка - 6,5% річних. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 307,45 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved