Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

08 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, в якій вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 липня 2010 року. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року відповідач не проживає з родиною та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. [PERSON] на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і також потребує матеріальної допомоги чоловіка. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6 частини доходу відповідача на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дітей, та аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісяця до досягнення молодшою дитиною трьох років, тобто до 20 січня 2018 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином судовими повістками, про отримання яких в матеріалах справи є розписка. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2010 року. Сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на дітей підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дружині матеріальну допомогу, тому що він працездатний, працює і одержує заробітну плату. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує, що відповідач являється працездатним, працює, а тому вважає за можливе стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу та на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved