Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

10.01.2017 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 15.11.2007 року було укладено кредитний договір № CL-701/977/2007. В якості забезпечення виконання умов зазначеного договору був укладений договір застави автотранспорту MITSUBISHI LANCER, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АХ 5471 ВС. Згідно з умовами договору купівлі продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2015 року № 646/5990/15-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-701/977/2007 від 15.11.2007 року у розмірі 400298,86 гривень Постановами державного виконавця Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08.09.2011 року,11.11.2011 року та 12.05.2016 року накладено арешт на все рухоме майно [PERSON], в тому числі і на заставне майно банку. Враховуючи вищевикладене, позивач просив звільнити з-під арешту автомобіль MITSUBISHI LANCER, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АХ 5471 ВС, накладений постановами державного виконавця Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08.09.2011 року,11.11.2011 року та 12.05.2016 року. Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] та представник Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явились, про день та час судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладений кредитним договір № CL-701/977/2007, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 18\~633,47 доларів США зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі.(а.с. 8-11) В якості забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору 15.11.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір застави автотранспортного засобу MITSUBISHI LANCER, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АХ 5471 ВС. (а.с. 12-13) Згідно з умовами договору купівлі продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором.(а.с. 16-17) Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.08.2015 року № 646/5990/15-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-701/977/2007 від 15.11.2007 року у розмірі 400298,86 гривень.(а.с.14-15) Постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції № 28076590 від 08.09.2011 року накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] (а.с. 5) Постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 30002546 від 11.11.2011року було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] (а.с. 7) Постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ в Харківській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 51062610 від 12.05.2016 року було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] (а.с. 6) Відповідно до ст. 16 Закону України Про заставу передбачено,що право застави виникає з моменту укладення договору застави,а в разі,коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України Про заставу у разу невиконання зобов'язання, забезпеченного заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти,відшкодування збитків,завданих простроченою виконання (а у випадках,передбачених законом чи договором неустойкою), необхідні відшкодування витрати за утримання заставного майна,а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до частини першої,другої, п'ятої ст. 52 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення а майно боржника полягає в його арешті,вилученні та примусової реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача,стягнення звертається також на належне боржнику інше майно,за винятком майна,на яке із законом не може бути накладено стягнення. Згідно до ст. 54 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, я кі не є заставодержателями,державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі,та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно з частиною третьою ст. 54 Закону України Про виконавче провадження для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів ,якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Положеннями ст. 60 Закону України Про виконавче провадження передбачено право особи,яка вважає,що майно,на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові,звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішення суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна,арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином,оскільки право застави у позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який прийняв від ПАТ «ОТП Банк» право вимоги за кредитним договором, виникло 15.11.2007 року згідно договору застави, а постанови державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесені 08.09.2011 року,11.11.2011 року та 12.05.2016 року, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved