Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

07.09.2021 року представник позивача звернулася до суду із даною позовною заявою, вказуючи, що 22.10.2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Омським відділом департаменту РАГС Міністерства державно-правового розвитку Омської області. У них народилась донька, [INFO] . Протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладнались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, загалом спільне життя не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки. З вересня 2020 року проживають окремо. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують. Примирення і збереження шлюбу вважає неможливим. Представник позивача, посилаючись на вищевикладені обставини та на ст. ст. 104, 105, 110 -112 СК України, ст. ст. 4, 28, 175-177 ЦПК України, просить суд розірвати шлюб укладений 22.10.2011 року Омським відділом департаменту РАГС Міністерства державно-правового розвитку Омської області. Ухвалою суду від 15.09.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 30.09.2021 року до суду від відповідача надійшла заява, якою вона просить суд надати час для примирення, оскільки вважає, що шлюб можливо зберегти ( а.с. 19). 12.10.2021 року суд з власної ініціативи перейшов до розгляду справи № 364/752/21за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Судовий розгляд, призначено на 12.11.2021 року на 09:00 год. Про розгляд справи повідомлено всіх учасників судового розгляду . 10.11.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача, яким вона просить суд розглядати даний позов в порядку загального провадження та одночасно просить суд надати строк для примирення. 12.11.2021 року сторони на розгляд справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд клопотання відповідача про перехід до загального порядку розгляду справи № 364/752/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - залишив без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку звернення. Судовий розгляд відкладено на 25.11.2021 року на 09:00 годину, у зв`язку з неявкою сторін. 25.11.2021 року сторони до суду не з`явились. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, клопотання відповідача [PERSON] про надання подружжю строку для примирення - задовольнив його частково та зупинив провадження у цивільній справі, надавши сторонам строк для примирення до 28.12.2021 року . 28.12.2021 року представник позивача в судовому розгляді підтримала позовні вимоги, просила суд позовні вимоги задовольнити (не має встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта, постанова ВС справа № 607/10879/20). Пояснила, що сторони з вересня 2020 року разом не проживають, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Працюють та проживають переважний час за кордоном, окремо один від одного. Дитина проживає з матір`ю позивача. На даний час примирення між подружжям не відбулося. Фактично сім`я розпалася. Відповідач вказала суду, що вимоги позивача не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу. Водночас ствердила, що дійсно обоє працюють за кордоном. В Україну вона приїздить кілька разів на рік, але перебуває тут недовго ( до місяця). Припускає, що у позивача є інша жінка за кордоном. За час наданий судом примирення між ними не відбулося. Вважає, що шлюб можливо зберегти, проте не навала суду, яким чином це можливо зробити. Суд, ознайомившись із позовною заявою, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, взявши до уваги позицію представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22.10.2011 року уклали шлюб, про що Омським відділом департамента РАГС Міністерства державно-правового розвитку Омської області РФ внесено відповідний запис за № 468 ( а.с.6). Після укладення шлюбу відповідач стала носити прізвище « [PERSON] ». У шлюбі у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини визнаються учасниками справи та в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки не викликають сумніву щодо достовірності. Із змісту позовної заяви та пояснень учасників судового розгляду, суд встановив, що сім`я фактично розпалася через різні погляди на життя та порядок вирішення сімейних проблем, спільного небажання відновити сімейні відносини та існує лише формально. З вересня 2020 року сторони не ведуть спільного господарства та не проживають разом, тобто фактично шлюбні відносини між ними припинені. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та є недоцільним. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Доказів примирення стороною відповідача суду надано не було. Суд, приймаючи до уваги викладені в позовній заяві обставини життя подружжя, а також надані позивачем в судовому засіданні пояснення, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 СК України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе, Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя, враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги, що надавався сторонам час для примирення, але примирення не відбулося, суд вважає що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Встановлені судом обставини вказують, що сім`я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судові витрати у виді судового збору у розмірі - 908 грн. за вимогою про розірвання шлюбу, отже з відповідача стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 908,00 грн.

Outcome: approved