Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

07 липня 2015 року [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, до якої відноситься: квартира [ADDRESS]. Зазначає, що до моменту смерті її чоловіка, вони разом з ним проживали за вищевказаною адресою, вели спільне господарство, разом робили ремонт в квартирі. За період свого життя [PERSON] був інвалідом ІІІ групи загального захворювання, діагноз: асматичний бронхіт з сильним алергічним компонентом. У зв'язку із даною хворобою, її покійний чоловік потребував постійного лікування та догляду. Вказує, що відповідачам було відомо про стан здоров'я [PERSON] та про його потребу в матеріальній допомозі, однак вони самоусунулись від нього та будь-якої матеріальної допомоги йому не надавали. Зазначає, що вона самостійно здійснювала догляд за покійним чоловіком та лікувала його за власні кошти. Тому підтримуючи вищевикладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та винести рішення яким усунути відповідачів [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом частини майна після смерті [PERSON] який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Суду пояснила, що її покійний чоловік [PERSON] до дня своєї смерті постійно хворів, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] були з покійним в неприязних відносинах та не опікувались покійним батьком. Відповідач [PERSON] побив свого батька, пробив йому голову. Також пояснила, що покійного [PERSON] вона лікувала тільки за свої кошти, а відповідачі в лікуванні та догляді за покійним участі не приймали. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, підтримав викладене в запереченні, яке надав суду 28.01.2016 року. Суду пояснив, що йому про хворобу покійного батька відомо не було, батько до нього по допомогу не звертався, тому він і грошей останньому на лікування не давав. Пояснив, що покійний батько до останнього працював на роботі. Щодо факту побиття покійного пояснив, що це був самозахист, оскільки батько з його матір'ю розлучилися і тоді батько дуже ображав його мати, тому вони і побилися. Також пояснив, що при розлученні батьків до його матері перейшла у власність лише частина квартири, а частина залишилася батькові. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали думку відповідача [PERSON] щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивачу, а також підтримали викладене відповідачем в запереченні. Просили суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій зазначила, що просить справу слухати у її відсутності та відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на викладене в запереченні, яке було надано до суду нею та відповідачем [PERSON] 28.01.2016 року. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вона підтримує позовні вимоги позивача та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Свідок [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] являється сином її покійного брата [PERSON] Відносини з відповідачем нормальні, з позивачем [PERSON] також. Вказала, що після розлучення її брата та колишньої дружини, покійний брат залишився ні з чим, про що їй покійний розповідав особисто, посилаючись на те, що він все життя старався і працював для своїх дітей. Також зазначила покійний брат та відповідач [PERSON] побилися, в якому році це сталося не пам'ятає, про цей випадок вона дізналася від матері покійного брата. Вказала, що [PERSON] після побиття лікувався в м. Чернівці та вона неодноразово їздила його провідувати, давала в борг гроші на лікування. Також вказала, що вона давала в борг гроші і тоді коли покійний їздив на лікування в м. Вінницю. Пояснила, що [PERSON] розповідав їй, що він звертався по допомогу до дітей, але вони не реагували та допомоги на лікування не надавали, також покійний хотів налагодити відносини з дітьми, але в нього це не виходило. Крім того підтвердила суду, що покійний брат працював до самої смерті, прикутим до ліжка в зв'язку з його хворобою не був, лише постійно проходив лікування. Оцінивши повідомлені сторонами обставини, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд приходить до наступного, що в в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04.01.2011 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у чернівецькій області області, за актовим записом № 01 (а.с.7). Відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.07.2014 року, вбачається, що судом встановлено факт проживання [PERSON] із померлим [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2008 по 04.01.2011 рік (а.с.8-9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2012 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с.6). Після його смерті залишилось спадкове майно, до якого відноситься: квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 22.05.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 22.05.2008 року (а.с.4-5). Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом за рішенням суду, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Ухилення від виконання обовязків щодо утримання і догляду спадкодавця може бути підтверджено вироком суду або матеріалами цивільної справи про стягнення аліментів, медичними довідками, показаннями свідків, або іншими наданими сторонами доказами, що підтверджують ухилення від виконання цих обовязків. У любому випадку, усунення особи від спадкування є виключною прерогативою суду. Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме: листом - відповіддю за № 294 від 24.03.2016 року Хотинської центральної лікарні наданою до суду, покійний [PERSON], [INFO], що проживав за адресою: [ADDRESS] та який помер [INFO] року перебував з 2004 року по 2012 рік на диспансерному обліку у лікаря пульмонолога Хотинської ЦРЛ з діагнозом: бронхіальна астма, персистуюча, важкий перебіг, ускладнена дифузним пневмосклерозом, хронічне легеневе серце, декомпенсоване. Амбулаторна карта ф. 025-облікова в реєстратурі поліклініки Хотинської ЦРЛ відсутня, тому дати звернень за медичною допомогою протягом 2006-2012 років прослідкувати неможливо. Також із цієї ж відповіді вбачається, що [PERSON] стаціонарно лікувався в період з: 28.10.2011 року по 11.11.2011 року в реанімаційному відділенні Хотинської ЦРЛ з подальшим переводом в терапевтичне відділення. Діагноз: Негоспітальна двобічна пневмонія. ХОЗЛ; з 18.06.2012 року по [INFO] року в терапевтичному відділенні Хотинської ЦРЛ, діагноз: бронхіальна астма персистуюча, важкий перебіг, ускладнена дифузним пневмосклерозом, хронічне легеневе серце, декомпенсоване. Групу інвалідності отримав 29.ХІ.2004 року - III по загальному захворюванню з приводу, діагноз: бронхіальна астма, персистуюча, гормонозалежна. Хронічний обструктивний бронхіт II ст., безперервно рецидивуючий. Емфізема легень. Пневмосклероз. Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія (а.с. 82-98). Крім того, відсутність безпорадного стану [PERSON] підтверджується також доказами, наданими до матеріалів справи, а саме: довідкою № 104 від 13 жовтня 2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] був прийнятий на роботу в Колективне підприємство «Хотин-Авто» на посаду водія 14 листопада 2001 року на підставі наказу № 3 від 14.11.2001 року і вибув 26 червня 2012 року у зв'язку зі смертю, відповідно до наказу № 17 від 26.06.2012 року (а.с.67). Також судом досліджено заперечення, яке надійшло на адресу суду 28.01.2016 року від відповідачів в справі, з якого вбачається, що відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті покійного батька [PERSON] та надавали допомогу батькові відповідно до свого матеріального стану. Щодо надання допомоги в більшій мірі не мали змоги, оскільки мають на утриманні неповнолітніх дітей. Умисних дій та бездіяльності, що призвели до залишення батька в безпорадному стані вони не вчиняли, тим більше батько не перебував у безпорадному стані. Вказують, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що вони ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві (а.с.63-66). Отже, аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, під час розгляду справи судом надана оцінка всіх представлених сторонами доказів та свідчень, які були надані в судовому засіданні, а також долучені до матеріалів справи, як з боку позивача, так і відповідача. За таких обставин, суд вважає, що позивачем [PERSON] та її представником [PERSON] не доведено того факту, що покійний [PERSON], який помер [INFO] року до дня своєї смерті через важку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, а відповідачі в справі [PERSON] та [PERSON] навмисно ухилялись від надання допомоги своєму батькові [PERSON], що також і випливає із пояснень наданих в судовому засіданні свідка [PERSON] - [PERSON], що і спростовує докази позивача та її представника. Аналізуючи, вищевикладене, суд не вбачає підстав для усунення відповідачів від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки даних та доказів про захворювання, які потребували стороннього догляду, під час розгляду справи судом не встановлено, а отже і необхідності в сторонньому догляді не було. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про усунення [PERSON] та [PERSON] від права спадкування за законом слід відмовити за недоведеністю. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: dismissed