Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 03 серпня 2009 року померла її рідна тітка по ліній батька [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,29 га, розташовану на території Вирівської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №031828 від 21 липня 1999 року. За життя тітка проживала одна, заповітного розпорядження не складала. Вказує, що у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним фінансовим становищем, пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, внаслідок цього не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватися спадковим майном. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, [PERSON], яка померла 03 серпня 2009 року, тривалістю в три місяці. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, представник останньої за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 26). Представник відповідача Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 29). Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] у судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила. Про час, день і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1265 ЦК України передбачено, що інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у п'яту чергу, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що 03 серпня 2009 року в с. Вири, Білопільського району, Сумської області померла [PERSON] (а. с. 5). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 09 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 20 жовтня 2017 року встановлено, що остання була рідною тіткою заявниці, [PERSON], [INFO], по лінії батька, [PERSON], який помер 15 листопада 2010 року, а також, що померлій належав державний акт на право приватної власності на землю серії IV-СМ №031828, виданий Вирівською сільською радою Білопільського району Сумської області 21 липня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання від 06 серпня 1999 року на імя [PERSON], зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №764 (а. с. 8-9). З довідки Вирівської сільської ради від 26 червня 2017 року вбачається, що [PERSON], яка померла 03 серпня 2009 року була зареєстрована та до дня смерті проживала одна за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Вири, вул. Кірова, 71. Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом Вирівської сільської ради не посвідчувався та не реєструвався (а. с. 7). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 15 листопада 2017 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 03 серпня 2009 року, не заведена (а. с. 25). 26 жовтня 2017 року позивачка зверталася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON], проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини (а. с. 13). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за законом після померлої 03 серпня 2009 року рідної тітки, [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 6 п. 24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] внаслідок скрутного матеріального становища. Суд визнає дану причину поважною і приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved