Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

09 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходів), на час його навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що відповідач є його рідним батьком. Шлюб між батьками було розірвано. Відповідач сплачував аліменти на його утримання з 21 серпня 2012 року до досягнення повноліття на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 28 серпня 2012 року. На теперішній час він навчається у Маріупольському морському ліцеї з 01 вересня 2017 року, на 3-му курсі, строк закінчення навчання - червень 2020 року. Стипендію він не отримує, оскільки стипендія бюджетом не передбачена, не перебуває на повному державному забезпеченні, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, так як перебуває на утриманні матері, самостійного джерела прибутку не має. Через наведені обставини звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов`язання це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв`язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, судом встановлено, що [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції, актовий запис № 750. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 28 серпня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 21 серпня 2012 року і до повноліття дитини. На підставі даного рішення, Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя було видано виконавчий лист. Згідно довідки, виданої директором Маріупольського морського ліцею за № 105 від 25 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , навчається у Маріупольському морському ліцеї (комунальний заклад загальної середньої освіти ІІІ ступеня, який входить до системи загальної середньої освіти м. Маріуполя) з 01.09.2017 року по червень 2020 року на ІІІ курсі. Форма навчання - денний стаціонар, бюджетна основа, стипендію не отримує, оскільки стипендія бюджетом не передбачена, не перебуває на повному державному утриманні. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме те, що відповідач є батьком [PERSON] , вбачаючи потребу позивача [PERSON] у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв`язку із навчанням, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, враховуючи, що відповідач як батько не звільнений від обов`язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні умови для його розвитку і забезпечення організації життя, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь сина аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 серпня 2019 року і до закінчення ним навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті. Також, згідно із ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved