Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

08 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 330003034214023 від 17.02.2012 року в розмірі 9000,00 грн., посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір про надання відповідачу кредиту в сумі 9000,00 грн. з терміном погашення кредитних ресурсів до 17 лютого 2015 року та сплатою відсотків в розмірі 16,9 % річних за користування кредитними коштами. 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Астра Банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, тому відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язаь ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 330003034214023 від 17.02.2012 року. На виконання умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит у вказаному розмірі, тобто позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору та не здійснював погашення належних до сплати щомісячних платежів як це передбачено кредитним договором. Загальна сума заборгованості за вказаним договором станом на 11.09.2014 року становить 18397,14 грн. та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9000,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 2644,44 грн., суми комісій, передбачених Договором в розмірі 6752,70 грн.. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18397,14 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в вимогах позовної заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір про надання відповідачу кредиту в сумі 9000,00 грн. з терміном погашення кредитних ресурсів до 17 лютого 2015 року та сплатою відсотків в розмірі 16,9 % річних за користування кредитними коштами. (а.с.5-11). 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Астра Банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, тому відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язаь ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 330003034214023 від 17.02.2012 року (а.с.20-23). Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п. 1.1.-1.2.2. Договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти, на споживчі цілі, у сумі 9000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 17.02.2015 року (включно) і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 16,9 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,83 % в місяць від суми кредиту. Відповідно до п.п. 4.2.3 Договору у разі несплати позичальником чергового платежу або його частини, згідно з п.п. 3.5 3.6 даного договору протягом одного календарного місяця (більше 30 днів), або іншого істотного порушення даного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів за користування ними, комісій та інших платежів, передбачених даним договором. Як встановлено в судовому засіданні, зобов'язання за Кредитним договором позивачем виконано належним чином, однак відповідач не виконує свої зобов'язання відповідно до п.п. 3.5, Договору, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався щомісячно до 17 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж в розмірі 490,00 грн.. Виходячи із вищевказаного, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач умови Кредитного договору не виконував належним чином. Крім того, досудова вимога від 29.08.2014 року про погашення заборгованості в повному обсязі, яка була направлена відповідачу, залишились останнім без уваги (а.с.17). Відповідачем не було надано належних і допустимих доказів щодо виконання ними умов договору належним чином. 13.11.2014 року представником позивача було надано до суду розрахунок заборгованості відповідно до якого станом на 31.10.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 15020,79 грн. та складалася з заборгованості за кредитом в розмірі 9000,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 2644,44 грн., суми комісій передбачених Договором в розмірі 3376,35 грн. (щомісячна комісія 1,83%), відповідно до розрахунку заборгованості, перевіреному у судовому засіданні (а.с.37). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає доведеним суму боргу, яка утворилась перед позивачем з боку відповідача в розмірі 15020,79 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по вказаному договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у вказаній сумі, а не у розмірі, який заявлено в позовній заяві 18 397,14 грн.. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні частково, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: partial