Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

08 квітня 2021 року Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» в особі генерального директора Волощук А. Є. звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про продовження надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , домашня адреса: [ADDRESS] , посилаючись на наступне: враховуючи, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016 вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду, та оскільки механізму здійснення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря - психіатра чинним законодавством не визначено. Під час огляду 08 квітня 2021 року о 10:00 год. комісія лікарів психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» встановила наступне: «Рішенням Жовтневого райсуду м. Одеси від 23.07.1990 року, [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним, рішенням Приморського райсуду м. Одеси від 23.07.2007 року опікуном призначена [PERSON] . Громадянин [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи за психічним захворюванням безстроково. [PERSON] страждає психічним розладом з 1974 року, багаторазово лікувався в КНП «ООМЦПЗ» OOP. Раніше [PERSON] неодноразово була призначена примусова госпіталізація, останнє рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2020 року. Страждає на важке психічне захворювання з 1974 року. В ході тривалого перебігу захворювання сформувався виражений дефект особистості, переважно параноїдного типу. Світлі проміжки нетривалі, вдається лише досягти внутрішньолікарняної ремісії. Зазвичай швидко настає загострення хвороби, які виявлялися в неадекватності поведінки- відкривав воду, оголявся та йшов з дому без одягу, вночі голосно кричав, відкривав газ не запалюючи, епізодично зазначалося психомоторне збудження з агресією- найчастіше до рідних і сусідів, яка обумовлена його галюцинаторними переживаннями, при цьому розбивав речі вдома, потребував постійного нагляду. Були епізоди, коли по маревних мотивах відмовлявся від їжі тривалий час і в крайньому виснаженні доставлявся в стаціонар. Враховуючи тривалість і тяжкість хронічного психічного захворювання, що супроводжується частими загостреннями, потребує постійного лікування. При огляді свідомість не запаморочена. В часі дезорієнтований. Настрій мінливий, емоційно напружений, злісний. Маячно трактує навколишнє. Мислення паралогічне, резонерське. На запитання відповідає вітіювато, не завжди по суті. На тлі виражених проявів дефекту, відзначаються імпульсивні дії з руховим збудженням, гучними криками, заявами, що у нього «відбирають енергію, думки». Тут же висловлює марення впливу, величі, переслідування. Називає себе «дворянином [PERSON] », допускає грубі висловлювання антисемітської спрямованості. Стверджує, що він «перебуває під контролем інопланетян». Раніше у відділенні замкнутий, за зовнішнім виглядом не стежить, практично втратив навички самообслуговування, гігієнічні процедури виконує під контролем персоналу, не утримує одяг, оголюється, часто вночі голосно кричить щось незрозуміле, в подальшому заявляючи, що «кричав не він». Епізодично виявляв агресію до інших хворих. До свого захворювання некритичний.». У зв`язку з тяжким психічним захворюванням [PERSON] , на думку лікарів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради», потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, всупереч його бажанню. Вислухавши представника КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради», лікаря-психіатра Єлісєєва В.Ф., прокурора, законного представника, опікуна [PERSON] , вивчивши надані документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Так в судовому засіданні встановлено, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР» в складі голови Шерстюк С. І., членів комісії [PERSON] , [PERSON] на момент огляду 08 квітня 2021 року [PERSON] : «За характером вказаних психічних захворювань, громадянин [PERSON] , потребує продовження стаціонарного примусового лікування, в той же час, в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу, від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього чи оточуючих його осіб. Діагноз: «Шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу, дефект змішаного типу та астено-апатичний». До свого захворювання не критичний. У зв`язку із тяжким психічним захворюванням потребує продовження стаціонарного лікування в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради». Виходячи з пояснень лікаря-психіатра [PERSON] , психічний стан [PERSON] на момент огляду не покращився, хворий є небезпечним як для оточуючих , так і для себе. Прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Драгоєв М.О. в судовому засіданні підтримав заяву КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» та не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні підтвердились ознаки хвороби [PERSON] викладені в заяві КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради». Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: - вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до\~рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016\~визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої\~статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III\~з наступними змінами у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Положеннями\~ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що\~перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку\~було\~госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.\~\~У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити\~до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження\~такої\~госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи\~до психіатричного закладу в примусовому порядку,\~передбачені\~статтею 14 цього\~Закону,\~додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить\~обґрунтування\~про\~необхідність\~продовження\~такої госпіталізації.\~В\~подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.\~\~Клопотання про припинення госпіталізації в примусовому порядку можуть\~направлятися до суду особою, яку було госпіталізовано в примусовому порядку, або її законним представником через кожні 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про продовження такої госпіталізації. Отже, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, дають підстави стверджувати, що [PERSON] , в силу наявного у нього тяжкого психічного захворювання, на даний час неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. У зв`язку з чим, суд вважає, що йому необхідно продовжити госпіталізацію у примусовому порядку в умовах стаціонару для проходження курсу лікування, який не може перевищувати 6 місяців. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved