overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітьми. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву про те, що він не заперечує проти задоволення позову та розгляду справи без його участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 311 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Стан здоров'я й матеріальне становище дітей та відповідача задовільні. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

07 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1932 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.07.2014р. о 12 год. 13 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.07.2014р. о 12 год. 13 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької А.Ю. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий скаржиться на біль в душі. Дезорієнтований в місцезнаходженні та календарному часі, правильно називає своє прізвище та ім'я, але назвати свій вік не може. Інтелект знижений. Інструкції виконує після дублювання. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - деменція змішана кіркова і підкіркова переважно з депресивними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

07 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.07.2014р. о 09 год. 53 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.07.2014р. о 09 год. 53 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, вимовляє маячні ідеї відношення до матері, збуджена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, афективно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

07 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.07.2014р. о 19 год. 25 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.07.2014р. о 19 год. 25 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Малишко. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, роздратована, висловлює маячні ідеї впливу. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - біполярний афективний розлад, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

07 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.07.2014р. о 09 год. 57 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.07.2014р. о 09 год. 57 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької А.Ю. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий повідомляє, до нього часто приходить покійна дружина та кличе до себе. Дезорієнтований в місцезнаходженні та календарному часі, правильно називає своє прізвище та ім'я, але назвати свій вік не може. Інтелект знижений. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний делірій на фоні деменції. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

07 липня 2014 року заявниця звернулася до суду із даною заявою в якій зазначає, що з 12 липня 2011 року знайома із [PERSON], з яким із травня 2014 року проживають разом в його будинку. Вона має бажання з ним одружитися та народити від нього дитину. У зв`язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, просить суд постановити рішення яким надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала повністю з підстав, які в ній зазначені, просить надати їй право на шлюб. [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що кохає [PERSON] Просить заяву задовольнити і надати заявниці право на шлюб. [PERSON] - мати заявниці, не заперечує проти шлюбу дочки із [PERSON] Просить надати їй право на шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 22 ч. 1 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Заявниця народилась [INFO], що стверджено її паспортом (а.с. а.с. 3-4) і на даний час шлюбного віку не досягла. [PERSON] бажає вийти за [PERSON] заміж та народити дитину. [PERSON] бажає зареєструвати шлюб із заявницею. Відносини між ними побудовані на спільній згоді на одруження. Згідно ст. 23 ч. 2 СК за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам. Зважаючи на встановлені обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

07 липня 2014 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, вказавши, що шлюб між нею і відповідачем розірваний, діти проживають з нею і виключно нею утримуються, оскільки відповідач, який є батьком дітей, ігнорує свої батьківські обов'язки, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач хоча не працює, проте він отримує пенсію по інвалідності, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти. Також позивач просить стягнути з відповідача 130 гривень у відшкодування витрат на оплату юридичної допомоги. В судове засідання позивач не з'явилась, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів і відповідає інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

07 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме надала [PERSON] грошові кошти у сумі 35 529,00 грн., про отримання грошей вона надала розписку, але посвідчити договір нотаріально відмовилась. Фактично умови договору сторони виконали. Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 07.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у попереднє судове засідання не з*явився, суду завчасно надав заяву, в якій позов підтримав та просив справу розглянути в його відсутністі. Вiдповiдач у попереднє судове засідання не з*явився, суду завчасно надав заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути в його відсутністі. Суд, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: 07 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У рахунок купівлі нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 35 529,00 грн., що підтверджуються розпискою (а.с. 5). У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому виконкомом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, за актовим записом № 5, шлюбі з відповідачем з 19 березня 1983 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Термін на примирення не потрібен. В судовому засіданні [PERSON], позовні вимог підтримав та показав, що вони з відповідачем проживають окремо більше року та на даний час в нього є інша жінка. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 19.03.1983 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 19 грудня 2013 року між ним та ПАТ «КБ «Південкомбанк» в особі начальника сектору операційного управління рахунками відділу продажів Центрального відділення Дніпропетровського регіонального управління ПАТ «КБ «Південкомбанк» Казанцевої Т.К. укладено договір банківського вкладу № 23565 Д - 14Ф «Оберіг» (пенсійний) з поповненням та виплатою процентів щомісяця в готівковій формі в іноземній валюті. Предметом договору є розміщення ним у відповідача депозитного вкладу в сумі 31300 дол. США на строк 370 днів. Дата початку строку розміщення вкладу 19 грудня 2013 року. Дата повернення вкладу 24 грудня 2014 року. 19 грудня 2013 року він виконав свої зобов'язання за договором та вніс готівкою на депозитний рахунок 31300 дол. США. У зв'язку із придбанням нерухомості він прийняв рішення про дострокове зняття коштів з депозитного рахунку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб. Згідно з п. 37 Правил представник енергопостачальника мають право проводити технічну перевірку (перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок 06.07.2011 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Аптекарська балка, буд. 93/б, було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме, розкрадання електроенергії за допомогою самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку відкритим способом в прихованому місці, а саме: дублюючим вводом до помешкання. Таким чином, електроенергія споживалася, але приладом обліку не враховувалася. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час свого навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про народження він є сином відповідача. Зазначає, що 26 березня 2004 року його батьки розірвали шлюб. Вказує, що зараз навчається у Військовому інституті телекомунікації та інформації Державного університету телекомунікації на денній формі навчання. Вказує, що у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги на проживання в іншому місті, проїзд, одяг, харчування, тощо. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення аліментів на навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12); копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 13), довідку Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій № 1/91/17-288 від 26.06.2014 року, про те, що [PERSON] є студентом 132 навчальної групи Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій з 01.09.2013 року; на повному державному забезпеченні не знаходиться; денна форма навчання; навчається як студент до червня 2017 року (а.с. 8), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище та інші зобов'язання сторін по справі, вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial