overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

08 вересня 2016 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 251. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери, різні погляди на життя, між ними постійно виникали сварки, які привели до того, що між подружжям втрачено почуття поваги та кохання один до одного. Чоловік не бере участі у веденні домашнього господарства, шлюб фактично розпався, сумісне господарство сторони не ведуть, відповідач проживає окремо від позивача з кінця 2017 року. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, судові витрати залишити за нею. Відповідач також у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з кінця 2017 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2006 році він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки через розбіжності в інтересах та поглядах на життя. В теперішній час сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності та просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надіслала, в звязку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, шлюб зареєстрований 14 жовтня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №152621. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Голінко» (а.с.5). Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка в теперішній час проживає разом з ним. Позивач вказав, що вони з дружиною припинили подружнє життя в квітні 2016 року, не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Позивач переконаний, що спільне життя і збереження шлюбу не можливі. Просить розірвати шлюб з [PERSON], місце мешкання дитини визначити разом з ним. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям Дорош підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Суд встановив, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд вважає за можливе визначити місце проживання неповнолітньої дитини з батьком, оскільки мати проти цього не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2011 року. Дітей не мають. Позивач вказав, що вони з дружиною припинили подружнє життя в січні 2016 року, не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення господарства. Через відсутність взаєморозуміння в багатьох питаннях між ними дедалі частіше виникали сварки, які погіршували їх сімейні стосунки та привели до втрати поваги один до одного. Позивач переконаний, що спільне життя і збереження шлюбу не можливі. Просить розірвати шлюб з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 15.11.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, за наданий судом строк на примирення з відповідачем не примирились. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення, за наданий судом строк на примирення з позивачем не примирились. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 15.11.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-БВ № 059328, актовий запис № 2249. Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-БВ № 125990. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.09 2016 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач та відповідач вважають, що збереження сімї є неможливим. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилався на ті обставини, що 23 березня 2012 року він з відповідачкою уклав шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис № 214. Дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що між ними постійно виникали сварки з різних причин. Причиною розпаду сімї стала недовіра, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття кохання один до одного. Також позивач зазначає, що подальше збереження сімї не можливе. Шлюбні відносини не підтримують більше року, навіть не спілкуються в телефонному режимі. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позов підтримав, просив його задовольнити, та у разі не явки відповідача не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2011 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони з втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки з жовтня 2015 року. Зберігати сім'ю позивач не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 5). Позивач в судове засіданні не з'явися, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що проти позову не заперечує. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2011 р., який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 767, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12 листопада 2011 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2012 року, актовий запис № 150 (а.с. 9). Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони зберігати сім'ю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з матір'ю. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідачки сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня\~2008 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони з втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Зберігати сімю позивач не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с 2). Позивач в судове засіданні не зявися, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня 2008 р., який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №\~359, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 17 жовтня 2014 року. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження серії І-КИ №\~590416 від 12 травня 2016 року, актовий запис №\~522 (а.с. 4). Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони зберігати сімю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з матірю. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідачки сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON]К про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 14.06.2014 року, який зареєстрували у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 359. З липня 2015 року між ними фактично припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Від шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії І-НО № 356229, 14.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Осяк) [PERSON] зареєстровано шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 359. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Уланова», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 551,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 листопада 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2015, актовий запис № 2379 (а/с 4). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved