Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

07 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з 16 вересня 2005 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Шлюб розірвано на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2009 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розлучення залишились проживати разом з позивачкою. Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2009 року відповідач виплачує на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Причиною звернення до суду з вказаним позовом стало те, що 17 травня 2017 року Верховною Радою України було прийнято закон №2037-VIII яким було внесено зміни в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що з моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів значно збільшились ціни на продовольчі та промислові товари, комунальні та інші послуги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення в заявлений позивачем спосіб. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 вересня 2005 року по 22 червня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.а.с. 4, 7-9). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Рішенням Самарського районного суду від 22 червня 2009 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти\~у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19 березня 2009 року (а.с. 10-11). Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила імя на [PERSON] (а.с. 12). 17 травня 2017 року Верховною Радою України було прийнято закон №2037-VIII яким було внесено зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 17 ч. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року\~\~№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приймаючи до уваги збільшення мінімального розміру аліментів в редакції\~закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року\~до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та враховуючи що відповідач є працездатним, аліменти на користь інших осіб не сплачує, не заперечував проти збільшення розміру аліментів, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на дітей необхідно змінити та стягнути з останнього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей на користь позивачки, тим самим задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому судовий збір в розмірі 640 гривень необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved