Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 09 квітня 2020 року позивач [PERSON] (Позивач) звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до [PERSON] (Відповідач), про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів. Просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп., проценти в розмірі 21 (двадцять одна) гривня 15 коп. за користування безпідставно отриманими грошовими коштами, та стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Позивач [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, не заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення суду за вих. №7553 від 30.04.2020 року (відправлено судом 08.05.2020 року), та оголошення на сайті суду від 06.05.2020 року, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзиву на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 25 лютого 2020 року о 17:37:24 [PERSON] помилково здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 2\~000 (дві тисячі) грн. через термінал «Приватбанку» на банківську карту [NUMBER] , власником якої є [PERSON] . Даний факт підтверджується копією дубліката квитанції №BASS_10794053749 та квитанцією від 01.04.2020 року, скріншотом за мобільного додатку «Монобанк», довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.5, 6,7, 8). Отже, дані кошти у розмірі 2\~000 гривень, Відповідач отримав внаслідок помилки Позивача, а тому Відповідач користується цими коштами, як безпідставно набутим майном та повертати не планує. Відповідно до змісту статті 177 Цивільного кодексу України \~ гроші є об`єктами цивільних прав. Відповідно до ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій\~ЦК України, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того Постановою ВГСУ від\~25 травня 2010 р.\~у справі\~№ 3/325-09 наведено таку позицію: «… для застосування ст. 1212 ЦК України обов`язково\~має бути відсутньою правова підстава для набуття або збереження майна\~за рахунок іншої особи. Тобто,\~мова йде про помилку, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, встановлених ст.\~11 ЦК України». Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як зазначено, в квитанції від 01.04.2020 року: «Призначення платежу: ТСО, ПОПОЛНЕНИЕ КАРТЫ/СЧЕТА», а отже призначення не містить вказівку на оплату будь-яких послуг, робіт чи зобов`язань іншого характеру. Отже, зазначена сума була отримана Відповідачем безпідставно, тобто без існування цивільно-правових, трудових чи будь-яких інших майнових відносин, вказана сума не була подарована (договори дарування між сторонами не укладались, зокрема з урахуванням ч. 5 ст. 719 ЦК України). В силу ч.2\~ст.1214\~ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами . Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За своєю правовою природою проценти є винагородою за користування чужими грошовими коштами. Це випливає зі змісту ст. 536 Цивільного кодексу України, а також зі змісту ст. 1048, 1054, 1058, 1070 Цивільного кодексу України, в яких проценти визначені як плата за позику, кредит, банківський вклад та банківський рахунок. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Застосувати облікову ставку НБУ в якості встановленого законом розміру процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами за ст. 536 та ст. 1214 ґрунтується на аналогії закону (підтверджується судовою практикою п.6.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14). Враховуючи наведене та відповідно до ст.536\~ЦК України, Відповідачу нараховані проценти за користування чужими коштами в розмірі однієї облікової ставки НБУ. З 25.02.2020 по 01.04.2020 року (дату звернення до суду) про центи за користування чужими коштами в розмірі нараховуються наступним чином: [сума проценту] = [Сума боргу] ? [Ставка НБУ (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів] Розрахунок проценту Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Процент 25.02.202012.03.2020172 000.00111110.22 13.03.202001.04.2020202 000.00101010.93 Всього: 21.15 Таким чином, На підставі даних розрахунків, Відповідач повинен сплатити Позивачу грошові кошти у розмірі 2021,15 грн., з яких 2 000 грн. - сума безпідставно отриманих грошових коштів; 21,15 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 840,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved