overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

09.02.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області\~про усунення перешкод в користуванні нерухомістю. В обґрунтування позову вказує, що згідно договору дарування від 16.10.1993 року йому належить 1/4 частина домоволодіння № 51 по вул.Кременчуцька в м.Кривому Розі. Відповідач донька від першого шлюбу чоловіка його рідної сестри [PERSON], яка з його згоди з моменту отримання паспорта 01.06.2001 року була зареєстрована в належній йому частині домоволодіння разом з батьком [PERSON] та його сестрою. З 2002 року [PERSON] перестала з ними проживати, а починаючи з 2005 року перестала з ними спілкуватися, де знаходиться в даний час невідомо. Реєстрація відповідача порушує його права як власника, оскільки при нарахуванні комунальних платежів за користування комунальними послугами розрахунок здійснюється в кількості осіб які зареєстровані в квартирі, крім того він позбавлений права розпорядження частиною свого домоволодіння. Позивач в судову засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася через оголошення у пресі. Представник третьої особи Головне управління державної міграційної Служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької нотаріальної контори [PERSON] 16.10.1993 року, [PERSON] належить на праві приватної власності 1/4 частина домоволодіння № 51 по вул.Кременчуцька в м.Кривому Розі а.с.6-7, згідно довідки Квартального комітету №10 від 08.02.2015 р. за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Кременчуцька, в 1/4 частині домоволодіння буд.51, власником якого є [PERSON], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Починаючи з 2002 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає а.с. 10. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], пояснили, що [PERSON] знали, коли та навчалася в школі проживала в [INFO], а по закінченню шкоди поїхала з дому, більше не появлялася. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Оскільки відповідач в спірному будинку не проживає з 2002 р., житло за призначенням не використовує більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідно може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

09.02.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, та стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000 грн. щомісячно (а.с. 2-3). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 17). Відповідач надав заяву (а.с. 16), в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони перебувають у шлюбі з 20.04.2013 р. (а.с. 4), мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який мешкає з позивачкою (а.с. 8). Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини та позивача. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини та його матері. При цьому суд бере до уваги і визнання позову відповідачем (а.с. 16). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

09.02.2015 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] померла його бабка [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області. Після смерті бабки залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є він - [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що про існування заповіту позивач дізнався тільки перед зверненням в нотаріальну контору, оскільки багато років перебував за кордоном на заробітках. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 20.02.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області (а.с.8), спадкоємцем по заповіту якої є її онук - [PERSON] (а.с.9), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

09.02.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 07 вересня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2332. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у них народився син [PERSON] [INFO] року. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Фактично вони не підтримують сімейних відносин протягом більш як одного року. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та не бажав мати термін на примирення. Додатково пояснив, що син за згодою батьків проживає з ним у м.Винники та там же і відвідує школу. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2332. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у них [INFO] року народився син [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу дитина за згодою проживатиме з батьком. Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

09.02.2015 року [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом , посилаючись на те, що відповідачі [PERSON] [PERSON] з 1997 року в квартирі [ADDRESS] не проживають без поважних причин, квартирою не користуються, плату за квартиру та комунальні послуги не проводять. Просить визнати [PERSON], [PERSON] втратившими право користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: вул. Чапаєва 94/19 місто Дружківка Донецької області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про що в справі є повідомлення, заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності суду не надали. Згідно ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки ТОВ Домсервис від 24.02.2015 року на спірній житловій площі прописано [PERSON], [PERSON] Квартира не приватизована(а.с. 5 ). Відповідачі з 1997 року залишили спірну квартиру, забрали свої речі і в ній не проживають, квартирну плату та плату за комунальні послуги не сплачують. Згідно акту про фактичне проживання громадян від 24 лютого 2015 року (а.с. 7 ) при відвідуванні спірної квартири відповідачі [PERSON], [PERSON] в спірній квартирі були відсутні та в ній не проживають. Факт не проживання відповідачі в спірній квартирі також підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON] , які підтвердили факт не проживання відповідачів в спірній квартирі та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживає понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

09.02.2015 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 05.07.2002р., зареєстрованим у відділі РАЦС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №328. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з липня 2013 року, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася та надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.07.2002р., шлюб зареєстровано у відділ РАГС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №328 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з липня 2013 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з липня 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Також суд вважає, що витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

09.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання громадянки [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та суду пояснив, що його донька, [PERSON]. Його донька перебуває на обліку в Краматорській психіатричній лікарні та перебуває під наглядом неврологом. 26.06.2014 року доньці призначили першу групу інвалідності «А». Донька постійно потребує стороннього нагляду у звязку зі станом свого здоровя. У разі визнання фізичної особи недієздатною суд, згідно із ст. 58, ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України встановлює над нею опіку і призначає опікуна. Заявник просить суд ухвалити рішення яким визнати недієздатною [PERSON], [INFO], уродж. м. Краматорська Донецької області, яка проживає в [ADDRESS], встановити опіку над недієздатною [PERSON] [INFO], уродж. м. Краматорська Донецької області, яка проживає в [ADDRESS], призначивши в якості опікуна громадянина [PERSON], [INFO], уродж. м. Словянськ Донецької області, який проживає у [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, паспортом, медичною карткою, довідкою МСЕК, направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню, акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, надала суду подання щодо доцільності призначення заявника опікуном. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи вивчивши заяву, думку представника Краматорської міської Ради, прокурора, заявника, суд задовольняє заяву враховуючи наступне. Згідно 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є відповідний висновок Донецького обласного центру судових експертиз Словянського відділення про те, що [PERSON] необхідно визнати недієздатною та встановити над нею опіку. В матеріалах справи також є подання органу опіки та піклування про необхідність призначення опікуном над [PERSON] заявника [PERSON]. Таким чином на підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про визнання громадянки [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

09.02.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], матір'ю яких є відповідач, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на утримання сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], до повноліття дітей на користь позивача. На підставі ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

09.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що 08.07.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. В наступний час вона з відповідачем не проживає однією сім'єю. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про одруження. (а.с.8). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved