Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

07 липня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Золочівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом, в якому просило визнати транспортний засіб марка Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041, номерний знак [NUMBER], який зареєстрований на імя [PERSON] предметом застави згідно з договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11167406000 від 11 червня 2007 року; звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб марки Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041, номерний знак [NUMBER], який зареєстрований на імя [PERSON] в рахунок виконання зобовязання [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11167406000 від 11 червня 2007 року, шляхом передачі автомобіля марки Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041, номерний знак АХ9250СХ у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»; зобовязати [PERSON] передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» транспортний засіб марки Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041, номерний знак [NUMBER] з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 11.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», у звязку зі зміною найменування публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір № 11167406000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2, 4 Договору ПАТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 22415,84 долларів США, що еквівалентно 113199,99 гривень, остання в свою чергу зобовязалася повернути кредитні кошти до 11 червня 2014 року зі сплатою процентів у розмірі 13% річних. У забезпечення виконання усіх грошових зобовязань відповідач передала в заставу позивачу вказаний транспортний засіб марки [PERSON] Тур, державний номер [NUMBER], за порушення термінів погашення грошових зобовязань, позивач мав право вимагати від позичальника сплати пені. 15 лютого 2013 року в звязку з невиконанням своїх зобовязань за договором з боку [PERSON] рішенням Золочівського районного суду Харківської області позовні вимоги банку задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 177240 гривень 36 копійок, заборгованості за кредитним договором № 11167406000 від 11.06.2007р. та 1772 гривень 40 копійок судових витрат. Проте рішення суду не виконанео. 20 квітня 2015 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір факторингу, передано усі права грошової вимоги в тому числі за договором із [PERSON] Крім того, позивачу стало відомо про те, що спірне авто ще 12 квітня 2013 року попри заборону та наявність приватного обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна знято з обліку та відчужене третьою особою за дорученням відповідачу по справі. Враховуючи, що до теперішнього часу зобовязання третьої особи за договором № 11167406000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу не виконанні, рішення суду про стягнення заборгованості не виконане, а застава зберегла силу і для нового власника, позивач вимушений був звернутися до суду, сплативши судовий збір. В судове засідання 06 вересня 2016 року представник позивача не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі з наведених у позові мотивів, просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову категорично заперечували, пояснили, що договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу не посвідчений нотаріально, що має наслідком його недійсність, крім того, наявне рішення суду про стягнення заборгованості не виконане через повернення виконавчого документу, проте позивач не позбавлений можливості повторно звернути його до виконання, що при наявності обох рішень призведе до подвійного стягнення. Придбавши авто у [PERSON] відповідач є добросовісним набувачем транспортного засобу, тому дане авто не може бути витребувано в силу положень ст.388 ЦК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання 06 вересня 2016 року не зявилася, надала письмову заяву в якій позовні вимоги позивача підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, здійснити розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», у звязку зі зміною найменування публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір № 11167406000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2, 4 Договору ПАТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 22415,84 долларів США, що еквівалентно 113199,99 гривень, остання в свою чергу зобовязалася повернути кредитні кошти до 11 червня 2014 року зі сплатою процентів у розмірі 13% річних. У забезпечення виконання усіх грошових зобовязань відповідач передала в заставу позивачу вказаний транспортний засіб марка Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041, державний номер [NUMBER] (а.с. 132-141). 25 вересня 2012 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за номером 13040071 внесено відомості про обтяження, належного [PERSON], транспортного засобу марки Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041, державний номер [NUMBER], підставою обтяження зазначено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11167406000 від 11.06.2007 року. Обтяжувачем зазначений публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (а.с.147). 15 лютого 2013 року рішенням Золочівського районного суду Харківської області позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 177240 гривень 36 копійок заборгованості за кредитним договором № 11167406000 від 11.06.2007р. та 1772 гривень 40 копійок судових витрат. 12 квітня 2013 року згідно довідки-рахунку серії ДПІ №897824 виданої ТОВ «ВМІКОМ» транспортний засіб марки Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041 знято з обліку для реалізації в межах України. Зняття здійснювалося громадянином [PERSON], [INFO], на підставі нотаріально посвідченої довіреності та зареєстровано на імя [PERSON] із номерним знаком АХ 9250 СХ (а.с.151-153). [PERSON] від 05 вересня 2014 №125 засвідчено той факт, що [PERSON] повністю сплатила підприємству вартість авто марки Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041 (а.с.93). Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 02 вересня 2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, органами досудового слідства [PERSON] обвинувачувалася в тому, що згідно договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11167406000 від 11 червня 2007 року прийняла від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» належним чином кредитні кошти в сумі 22\~415,84 долларів США, в звязку з чим передала у заставу вищевказаному банку транспортний засіб марки Skoda Otavia Tour 1.9 TDI, 2007 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER]. Так, 17.08.2011 року [PERSON], достовірно знаючи, що вказаний автомобіль є предметом застави банку, провела незаконні дії щодо відчуження вищевказаного автомобіля, тобто оформила довіреність з правом зняття і постановки на облік автомобіля на імя [PERSON], та продала його, тим самим спричинила шкоду банку на загальну суму 179012,76 гривень. 24 грудня 2014 року постановою державного виконавця ВДВС Золочівського районного управління юстиції Харківської області повернуто виконачий документ по виконанню рішення Золочівського районного суду Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором через відсутність можливості виконання рішення суду (а.с.154). 20 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як фактором, було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги Клієнта до Боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів і підтверджена документацією (а.с.142-145). 07 травня 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відомості про зміну обтяження на підставі Договору факторинга №17 від 20 квітня 2015 року, змінено обтяжувача з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.150). При вирішені спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями ЦК України, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України «Про заставу» в редакції, що діяла на момент виникнення відповідних правовідносин. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 13 Закону України «Про заставу» (в редакції від 04.10.2005 року, що діяла на момент укладення договору № 11167406000 від 11.06.2007 року) унормовано вимоги до форми договору застави. Так, зокрема, зазначено, що договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Також передбачено, що у випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правоустановчих документів. Законодавством України може бути передбачено й інші випадки нотаріального посвідчення договору застави. Угодою сторін може бути передбачено нотаріальне посвідчення договору застави і в тих випадках, коли це є не обов'язковим в силу законодавства України, але на цьому наполягає одна із сторін. Стаття 14 цього ж Закону коментує наслідки недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення. Так, недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави: у разі порушення заставодавцем правил про наступну заставу; у разі порушення заставодавцем правил про розпоряджання предметом застави; в інших випадках, встановлених договором. Згідно з ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Статтею 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно з ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов'язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону. Стаття 17 Закону України «Про заставу» передбачає право розпорядження заставленим майном, так, зазначено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Водночас так право при відчуженні майна обмежене згодою заставодержателя, тобто заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Статтею 19 Закону України «Про заставу» встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 Закону, якою в тому числі передбачена предмета застави у власність обтяжувача (ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Стаття 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України ( 435-15 ) за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Стаття 9 цього ж Закону передбачає, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відтак, судом встановлено, що транспортний засіб марки Skoda, модель Oktavia Tour 1.9 TDI, рік випуску 2007, колір чорний, тип ТЗ легковий комбі В, номери агрегатів: кузов TMBDG41U57B013041 є предметом застави з моменту укладення договору від 11 червня 2007 року № 11167406000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, в силу наведених положень Закону України «Про заставу» та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» так, як у передбачений законом спосіб був переданий в забезпечення виконання зобовязання [PERSON] щодо повернення грошових коштів за договором. Станом на момент укладення договору № 11167406000, статтею 13 Закону України «Про заставу» (в редакції від 04.10.2005 року) не передбачалося обовязкової вимоги щодо нотаріального посвідчення договору застави транспортного засобу, відтак, доводи відповідача та її представника про настання наслідків, передбачених статтею 14 цього ж Закону не ґрунтуються на вимогах закону. Зареєстроване 25 вересня 2012 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за номером 13040071 обтяження існувало і на момент відчуження предмету застави [PERSON] відповідачу [PERSON], в звязку чим обтяження зберегло свою силу і для нового власника, відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 27 Закону України «Про заставу». Оскільки відчуження предмету застави здійснено третьою особою [PERSON] без згоди обтяжувача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», то новий власник [PERSON] не є добросовісним набувачем в розумінні положень ст. 388 ЦК України згідно положень ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Судом встановлено, що вартість предмету застави при укладанні договору № 11167406000 сторони погодили у сумі 113616 гривень, сума заборгованості [PERSON] по договору № 11167406000, що встановлена рішенням суду дорівнює 177240 гривень 36 копійок. Доказів іншої вартості предмету застави сторонами не надано, хоча положення ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України їм були розяснені та зрозумілі. Досліджена судом довідка підприємства [PERSON] не свідчить про виконання [PERSON] її зобовязань перед ПАТ «УкрСиббанк» або ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» по договору № 11167406000, а свідчить лише про здійснення [PERSON] оплати вартості авто підприємству, що здійснює їх продаж. Відтак, оскільки зобовязання [PERSON] за договором № 11167406000 до моменту прийняття судом рішення по даній справі добровільно не виконані, рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] по договору № 11167406000 не виконано, позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», отримавши право вимоги за договором факторингу, відповідно до положень ст. ст.19, 20 Закону України «Про заставу» має право на звернення стягнення за рахунок заставленого майна для задоволення свої вимог за договором № 11167406000 у повному обсязі. Спосіб звернення стягнення обраний позивачем відповідає вимогам положень ст.ст. 25,25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в звязку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи задоволення судом позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved