overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 12.08.2013 року, укладеного між\~ позивачем та відповідачем, у сумі 12182,48 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним\~чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 12.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит\~у розмірі 300,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.01.2017 року склався борг перед банком у розмірі 12182,48 гривень, а саме борг за тілом кредиту 283,05 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 7943,12 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2900,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 556,31 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 24.12.2012 року, укладеного між\~ позивачем та відповідачем, у сумі 39816,37 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним\~чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 24.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит\~у розмірі 2000,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.01.2017 року склався борг перед банком у розмірі 39816,37 гривень, а саме борг за тілом кредиту 1980,99 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 31695,12 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3767,97 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1872,21 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з вказаною позовною заявою, яку мотивував тим, що у січні 2017 року йому зателефонував контролер Краснолиманського виробничого управління водопровідно -каналізаційного господарства та запитав про строки повірки лічильника води, склад сімї та місце роботи. На час розмови позивач про строки повірки лічильника не памятав, питання повірки лічильника обліку води при цьому не вирішувалось. При проведенні сплати по комунальним платежам за січень 2017 року позивачем була помічена заборгованість більше 1500 грн. При зясуванні причини виникнення заборгованості контролером Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Вода Донбасу» було розяснено, що позивачу зроблений перерахунок по середнім показникам починаючи з 01.01.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 15171 грн 88 коп. та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в сумі 9253 грн 55 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач, в порушення вимог трудового законодавства України, в день звільнення не провів розрахунок і не виплатив усі належні суми, чим порушив його трудові права. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; представник відповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача охоронцем. Наказом від 10.11.2016 № 34 позивача звільнено з роботи 10.11.2016 року за угодою сторін, згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 15171 грн 88 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача (а. с. 4), що є підставою для її стягнення в судовому порядку. Згідно із статтею 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум в день його звільнення, підприємство повинно сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як убачається з довідки відповідача (а. с. 5), середньомісячний заробіток позивача становив 1850 грн 71 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за 5 місяців затримки розрахунку, тобто за період з 11.11.2016 року по 10.04.2017 року включно, в сумі 9253 грн 55 коп. Вказаний період не охоплює період затримки з 11.04.2017 року по день ухвалення рішення, що тягне за собою зменшення загальної суми середнього заробітку, на компенсацію якого має право позивач. Втім, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений в статті 11 ЦПК України, суд не в праві виходити за межі заявлених позовних вимог, а тому, з огляду на вищевикладене, вказана вимога і, як наслідок цього, - пред'явлений позов - підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернувся з позовною заявою до відповідачів, у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; іншого відповідача [PERSON], [INFO], позбавити батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Крім того, просили стягнути аліменти з відповідачів у розмірі по 400 грн., на кожну дитину, щомісячно. В обґрунтування позову зазначає, що діти перебувають на обліку як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Під час перевірки умов проживання сім`ї [PERSON], було з'ясовано, що діти проживають в неналежних умовах, часто брудні, голодні. Згідно інформації Новоград-Волинського міського центру соціальних служб для сім`ї та молоді, позивачі не працюють, зловживають спиртними напоями, державні кошти використовуються не за цільовим призначенням. В судовому засіданні представник позивача дала суду пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Представник третьої особи позов підтримав, пояснив, що батьки не відвідують своїх дітей, які перебувають у будинку дитини. Відповідачі в судове засідання повторно не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за їх відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подали. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 25.01.2008 року виконавчим комітетом Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району , актовий запис № 02. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач зявилась, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зявився, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.01.2008 р. виконавчим комітетом Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № 1-ТП № 042365 від 25.01.2008 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 13 червня 2015 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано, але вже більше року вони проживають окремо один від одного. Відповідач виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Михайлівна Апостолівського району. Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 29/127, Дніпропетровської області. Відповідач повністю ігнорує свої обовязки батька, перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина. На неодноразові звернення за матеріальною допомогою до відповідача на утримання спільного сина, позивачка постійно отримує категоричну відмову, тому вона вимушена звернутись до суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила стягнути справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2015 року позивачка та відповідач уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 4 (а.с. 5). 07.09.2015 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 563006 від 14.09.2015 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача достатнім підлягає стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі 640 гр. 00 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 20 серпня 2005 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. 01 квітня 2016 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка неодноразово зверталася в усній формі до відповідача з проханням матеріально підтримувати дитину, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо, спільне господарства не ведуть, але відповідач на її звернення не реагує, та ніякої матеріальної допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від доходу щомісяця. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила стягнути справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 20.08.2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20.08.2005 року зроблено відповідний актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). 11.12.2005 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 047865 від 10.01.2006 року (а.с. 6). Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі 640 гр. 00 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

10.04.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка вказує на те, що з 13.04.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 13 квітня 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у\~твердій грошовій сумі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

10.04.2017 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка вказує на те, що з 21 жовтня 2004 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату,час та місце слухання справи повідомлявся скудо належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 21 жовтня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial