Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

08 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро ) про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 квітня 2001 року вона [PERSON] придбала у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . На початку серпня 2021 року їй стало відомо, що на квартиру державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 19 квітня 2001 було накладено арешт, відносно боржника [PERSON] ,тобто колишнього співвласника квартири. 18 серпня 2021 року вона звернулася з заявою до Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна боржника - [PERSON] . Однак, 19.08.2021 року Покровським відділом державної виконавчої служби у м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) їй була надана відповідь, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень з виконання становить три роки, тому станом на сьогоднішній день виконавче провадження знищено, що унеможливлює вчинення будь-яких виконавчих дій, включаючи заняття арешту з майна боржника. Отже, право власності позивача є порушеним та підлягає захисту. Просить суд, зобов`язати Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з нерухомого майна, а саме: кв. [ADDRESS] , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Жовтневого району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2001 року. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, відзиву на позов до суду не подавав, та ухвалою суду від 02 грудня 2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що позивач, на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 1748, [PERSON] придбала у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог чинного законодавства, зазначений договір купівлі продажу було зареєстровано 06 червня 2001 року в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації, дані внесення в реєстрову книгу №18811 стор.309 зап.309. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, [PERSON] зареєструвала шлюб 05 жовтня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції міста у Дніпропетровській області, актовий запис № 761. Після укладання шлюбу змінено прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна №270364121 від 13.08.2021, зареєстрованої Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, здійснено арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , на підставі обтяження: постанова б/н від 19.04.2001 року, відділ державної виконавчої служби Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 18 серпня 2021 року позивач звернулась з заявою до начальника Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна квартири за [ADDRESS] . 19 серпня 2021 року Покровським відділом державної виконавчої служби у м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , надана відповідь за №18-13-3/3240, де зазначено, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень з виконання становить три роки, тому станом на сьогоднішній день виконавче провадження знищено, що унеможливлює вчинення будь-яких виконавчих дій, включаючи заняття арешту з майна боржника. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до п. 5.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно зі ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved