Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

09 лютого 2021 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 19 квітня 2012 року, на підставі чого, банком було відкрито відповідачу картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 14 000 грн. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати основного боргу. Загальний розмір заборгованості станом на 18 січня 2021 року становить 13 261, 90 грн - заборгованості за кредитом. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 квітня 2012 року в розмірі - 13 261, 90 грн, а також понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі - 2 270 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 29 березня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 67). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 80). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2012 року [PERSON] з метою укладення договору з ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», про надання банківських послуг, підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитку «Універсальна», з встановленим кредитним лімітом в розмірі - 2 000 грн (а.с. 16). У даній заяві, також, зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. За нормами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції від 13 березня 2012 року, чинній на момент виникнення правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факт підписання [PERSON] вказаної заяви останньою не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що 19 квітня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого остання отримала платіжну картку, кредитку, «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом. Як вбачається з довідки наданої позивачем, відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] отримала наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 13 грудня 2012 року, термін дії 02/16; № [NUMBER] , дата відкриття 19 квітня 2012 року, термін дії 03/16; № [NUMBER] , дата відкриття 18 січня 2016 року, термін дії 01/20 (а.с. 14); рух коштів по яких відображений у відповідній виписці банку (а.с. 51-64). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] підтверджується зміна розміру кредитного ліміту, зокрема його збільшення до 14 000 грн (а.с. 15). Крім анкети-заяви, позивачем додано до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» (а.с. 17), Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 18-42). Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] порушуються умови кредитування, банк нарахував останній заборгованість, яка станом на 18 січня 2021 становить 13 261, 90 грн, що становить заборгованість за простроченим тілом кредиту, та підтверджується розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] за договором б/н від 19 квітня 2012 року (а.с. 5-13). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами наданими АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача та наявністю такої заборгованості. Суд зважає, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості не спростовувався, оскільки відповідач будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надала. За таких обставин, оскільки відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що свідчить про наявність заборгованості за кредитом в розмірі - 13 261, 90 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 19 квітня 2012 року, в розмірі - 13 261, 90 грн. У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2 270 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved