Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

10.05.2019 року до суду звернулася позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця до відповідача [PERSON] . 03.06.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 30.09.2019 року. 09.08.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 04.09.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача - заборгованість у сумі 5119.30 грн. за кредитним договором № б/н від 25.01.2011 року і понесені судові витрати по сплаті судового збору . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідно до укладеного договору № б/н від 25.01.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7800.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору. [INFO] позичальник [PERSON] , помер . Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників в зобов`язанні. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 24.11.2014 року була направлена претензія кредитора до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори. 04.12.2014 року позивачем була отримана відповідь Верхньодніпровської державної нотаріальної контори. 03.03.2019 року до спадкоємця [PERSON] , направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 25.01.2011 року становить 5119.30 грн., яка складається із заборгованості за кредитом. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з правонаступника боржника, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на пропуск банком строку позовної давності. Оскільки банку було відомо про смерть її сина ще в 2014 році, коли банк направив претензію кредитора до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори. Крім того нею надана довідка держаного нотаріуса про те, що вона 24.10.2014 року подала заяву про відмову від спадщини на майно, яке належало померлому [INFO] її сину [PERSON] , тобто фактично вона в спадщину не вступила. Так як відмовилась від неї. Тому до неї не може бути заявлений позов про стягнення заборгованості. Відповідно до відповіді на відзив позивач посилається на те, що зі смертю позивальника не припиняються обов`язки щодо повернення кредиту, так як на час смерті позичальника не скінчився строк дії кредитної картки, тому позивачем не пропущений строк позовної давності, оскільки він подав претензію до нотаріальної конори. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.01.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7800.00 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, що підтверджується копією заяви - анкети. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [INFO] позичальник [PERSON] , помер. Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. Таким чином кредитні зобов`язанні, що виникли між позивачем та померлим [PERSON] , допускають правонаступництво. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачем не надано доказів того, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла саме відповідач за справою [PERSON] . В свою чергу відповідач надала суду докази того, що вона відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті її сина, [PERSON] , надавши суду довідку Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 29.07.2019 № 312/02-14, з якої вбачається, що [PERSON] , 24.10.2019 року подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на майно, яке належить померлому [INFO] [PERSON] Позивачем не обґрунтовано і не доведено, що відповідачка успадкувала будь-яку спадщину після померлого [PERSON] , шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, чи фактичного прийняття спадщини. Не обґрунтовано і не доведено, що відповідач є єдиною спадкоємицею після смерті позичальника [PERSON] . При цьому такі докази позивач мав і має можливість отримати самостійно у нотаріальній конторі, оскільки подавав претензію до Верхньодніпровської нотаріальної контори після смерті позичальника [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст.ст 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так як позивачем не доведено факт прийняття спадщини відповідачем [PERSON] ,. після смерті позичальника [PERSON] , а відповідачем доведено факт того, що вона не приймала спадщину після смерті [PERSON] , так як подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Відмова відповідача від спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] .. є безумовною і на даний час закінчився строк для її відкликання. За даних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки кредитор може пред`явити вимоги про повернення боргу лише до спадкоємців, які прийняли спадщину. Так як судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за фактичними обставинами, питання пропуску строку позовної давності не досліджуються і вимоги про її застосування судом не вирішується. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті с удового збору в с умі 1921.00 грн. покласти на позивача , оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed