Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позов мотивований тим, що від шлюбу, який розірвано у 2000 році, вони мають повнолітню дочку: [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі денної платної форми навчання історичного факультету Східноєвропейського національного університету імені [PERSON]. Вказуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на навчання дочки та повязані з цим витрати, хоча має таку можливість, позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до припинення нею навчання. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи та просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Сімейним законодавством України (глава 16 СК України) передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, і при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз наведених положень матеріального права дає підстави для висновку, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19 квітня 2000 року було розірвано (а.с. 5), і від якого вони мають дочку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, батьком в якому записаний відповідач [PERSON] (а.с. 4). Повнолітня дочка сторін проживає разом з позивачем та навчається на першому курсі історичного факультету денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені [PERSON]. Фінансування підготовки студентки проводиться за рахунок коштів фізичної особи (а.с. 7). Термін навчання [PERSON] у вищевказаному навчальному закладі становить 4 роки з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року; вартість навчання 33632 грн, вартість проживання у гуртожитку 1297,44 грн за рік (а.с. 6, 9). З довідки Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 07 квітня 2015 року року вбачається, що позивач працює провідним спеціалістом даної установи та отримує заробітну плату близько 2300 грн (а.с. 8). Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів, того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітньої дитини або остання не потребує такої допомоги, у матеріалах справи немає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обовязок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька, доходи позивача є незначними, у звязку з чим дитина потребує матеріальної допомоги на навчання та інші повязані з цим витрати, відповідач є здоровою працездатною особою,\- а тому, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати із відповідача аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 08 квітня 2015 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 04 квітня 2020 року, коли передбачений законом обовязок батьків по її утриманню припиниться. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243 грн 60 коп. судового збору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України та

Outcome: approved