Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 30 січня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] у них народилась спільна дитина - [PERSON]. На даний час шлюбні відносини із відповідачем фактично припинились і сторони проживають окремо. Дитина залишилась проживати із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів, між сторонами не досягнуто, дитина перебуває на її утриманні. Враховуючи що відповідач працевлаштований та має можливість надавати допомогу на утримання дитини, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Додатково пояснила, що 27 жовтня 2017 року шлюб із відповідачем було розірвано. Вважала, що 3000,00 грн. буде достатньою для задоволення першочергових потреб пов'язаних із утриманням дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак не в такому розмірі як просить позивач. Пояснив, що офіційно працює охоронцем в компанії Сільпо-Фоззі та отримує дохід який в середньому складає 5000,00 грн. щомісячно. Крім спільної із позивачем доньки інших осіб на своєму утриманні не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). За даними довідки Форми 3 від 26.07.2017 року №1255 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» спільна дитина сторін проживає разом із матір'ю - позивачем [PERSON], що також не заперечується і сторонами. Батько дитини проживає окремо. (а.с. 3). Під час судового розгляду відповідач підтвердив, що останнім часом не приймає належної участі в утримання спільної із позивачем дитини, хоча має стабільний регулярний дохід у розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положенням ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання доньки - [PERSON], [INFO], суд враховує стан здоров'я платника аліментів та динини, а також матеріальне становище відповідача, те що [PERSON] має регулярний щомісячний дохід та може надавати матеріальну допомогу. Інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача не має. Також, суд враховує стан здоров'я позивача, щомісячний розмір витрат на дитину, та приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини доходу [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial