overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

07 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з дружиною не склалося через відсутність порозуміння та різні погляди на життя. Несумісність характерів призвело до неможливості подальшого проживання однією сім`єю, сторони припинили подружні відносини між собою. В зв`язку з даними обставинами, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Новозбур`ївської сільської ради, Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №13. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, оскільки примирення з дружиною вважає неможливим, а подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 липня 2014 року, актовий запис №13. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, взаємним побутом на теперішній час не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

07 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 15 червня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 188. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з лютого 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 червня 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 188 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Інша частина судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~07 вересня 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 41. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] з 05 березня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, зберігати його наміру не має, просить суд його розірвати.\~Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 41, зареєстрували шлюб. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , відповідно /а.с. 10/. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 11/. В позовній заяві позивач вказує, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Заперечень відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК Україн, суд вважає за можливе позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

07 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 10 листопада 2012 року зареєстрували шлюб, мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили в 2019 році із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] », визначити місце проживання дітей з нею та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву, де просив провести підготовче засідання у його відсутність, позов визнав. В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони 10 листопада 2012 року зареєстрували шлюб в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 437, мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2019 року не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] » та визначити місце проживання дітей з матір`ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

07 вересня 2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 08 серпня 2007 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 17 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, 07 грудня 2020 року від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з`явився, 08 лютого 2021 року надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує (а.с.32). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 серпня 2007 року Виконкомом Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, що визначений ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом, який має вимогу щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

07 вересня 2020 року до суду звернулась [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 жовтня 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя не склалось, вони з чоловіком не знаходять спільної мови, не ведуть спільного господарства, не підтримують ніяких стосунків. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення з відповідачем неможливе. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 13 жовтня 2020 року. У судове засідання позивач не з`явилась, у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, задовольнити позов та розірвати шлюб. Відповідач в\~судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб та вирішити питання про стягнення судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 жовтня 2008 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу не змінювала), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1812 (а.с. 7). Дітей від шлюбу немає. Як зазначено позивачем та визнано відповідачем, спільне життя не склалось, вони не знаходять спільної мови, не ведуть спільного господарства, не підтримують ніяких стосунків. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

07 вересня 2020 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 10 лютого 2017 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 103. Від шлюбу сторони дітей мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім`ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сім`я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання звернулась з заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 10 лютого 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 103. Від шлюбу сторони дітей мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

07 вересня 2020 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 14 лютого 2004 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 162. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім`ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сім`я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання звернулась з заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позов не заперечує. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 14 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 162. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Outcome: approved