Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

08 жовтня 2018 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернулася до суду в інтересах держави в особі Очаківської міської ради та комунального підприємства «Очаківводоканал» (далі КП «Очаківводоканал») із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що відповідачем, який працював на посаді директора КП «Очаківводоканал», з порушенням вимог трудового законодавства було звільнено з роботи машиніста компресорної установки 2 розряду вказаного підприємства [PERSON] Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 483/1224/16-ц, провадження № 2/483/526/2016 від 22 вересня 2016 року [PERSON] поновлено на роботі та стягнуто на її користь з КП «Очаківводоканал» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 березня 2016 року по 22 вересня 2016 року у розмірі 11948 грн. 48 коп. та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Посилаючись на те, що незаконне звільнення [PERSON] здійснено з вини [PERSON], що призвело до оплати незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу, просить стягнути з відповідача заподіяну підприємству шкоду, яка становить 11948 грн. 48 коп. В судовому засіданні прокурор Чехліна В.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Очаківської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник КП «Очаківводоканал» будучі належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Не заперечує той факт, що працюючи на посаді директора КП «Очаківводоканал», він видав наказ від 13 липня 2016 року № 6 відповідно до якого [PERSON] було звільнено з посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, та яку рішенням суду поновлено на роботі та стягнуто на її користь з КП «Очаківводоканал» середній заробіток за час вимушеного прогулу. З вказаним рішенням суду він згоден, однак вважає, що [PERSON] була звільнена не з його вини, а в звязку з змінами в організації виробництва, оскільки рішенням Очаківської міської ради всі основні засоби виробництва КП «Очаківводоканал» були передані новоствореному підприємству МКП «Очаківводоканал». Крім того вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вказаним позовом передбачений ч. 3 ст. 233 КЗпП України. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд дійшов наступного. Як вбачається з копії статуту КП «Очаківводоканал», вказане підприємство засноване на майні комунальної власності територіальної громади м. Очаків, засновником якого є Очаківська міська рада (а.с. 18-24). З копії контракту про роботу за сумісництвом з керівником КП «Очаківводоканал», укладеного між міським головою [PERSON] та [PERSON], вбачається, що останнього призначено на посаду керівника КП «Очаківводоканал» за сумісництвом на термін з 01 липня 2016 року по 31 липня 2016 року (а.с. 13-16). Відповідно до копії наказу КП «Очаківводоканал» № 6\~від 13\~липня 2016\~року за підписом директора [PERSON], у звязку з відсутністю основних засобів, машиніста компресорної установки 2 розряду [PERSON] було звільнено з посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 17). Рішенням Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області справа\~№ 483/1224/16-ц,\~провадження №\~2/483/526/2016\~від 22\~вересня 2016\~року,\~[PERSON] поновлено на роботі на посаді машиніста компресорної\~установки 2\~розряду та\~стягнуто на\~її користь\~з КП\~«Очаківводоканал» середній\~заробіток за\~час вимушеного\~прогулу за\~період з\~30\~березня 2016\~року по\~22\~вересня 2016\~року у\~розмірі 11948\~грн.\~48\~коп.\~та 1000\~грн.\~в рахунок\~відшкодування моральної\~шкоди. Відповідно до\~вказаного рішення,\~суд дійшов\~висновку про\~незаконність звільнення\~[PERSON],\~проведеного на\~підставі наказу\~від 13\~липня 2016 року № 6 (а.с. 10-12). Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона дійсно 13 липня 2016 року була звільнена з роботи наказом директора КП «Очаківводоканал» [PERSON], однак була поновлена на роботі рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 вересня 2016 року та на її користь були стягнуті грошові кошти за час вимушеного прогулу у розмірі 11948 грн. 48 коп. та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, які їй виплачені в травні 2018 року. 23 травня 2018 року при примусовому виконані виконавчого листа № 483/1224/16-ц, провадження №2/483/526/2016 Очаківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на електронних торгах було реалізовано майно боржника КП «Очаківводоканал» та кошти в розмірі 12948 грн. 16 коп. від реалізації були направлені згідно платіжного доручення від 31 травня 2018 року на погашення заборгованості перед [PERSON], що підтверджується копією платіжного доручення № 4096 від 31 травня 2018 року (а.с. 31). Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Пунктом 8 статті 134 КЗпП України передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Отже, судом встановлено, що незаконне звільнення [PERSON] відбулося з вини директора КП «Очаківводоканал» [PERSON] і сума шкоди, яка завдана підприємству становить 11948 грн. 16 коп. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Посилання відповідача\~на пропущення\~строку звернення\~до суду,\~суд не\~приймає до\~уваги,\~оскільки відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~233\~КзпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Таким чином, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. З врахуванням того, що днем виплати коштів [PERSON] є 31 травня 2018 року, до суду з позовом прокурор звернулася 08 жовтня 2018 року, тому строк звернення до суду не пропущений. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved