Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

09 січня 2018 р. позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, діючи в інтересах малолітніх [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO] р.н звернувся до [PERSON], третя особа: [PERSON] з позовом про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимоги позбавлення відповідача батьківських прав відносно вказаних вище трьох дітей позивач посилався на те, що відповідач є їх матір'ю. Записи про батька у свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] здійснені зі слів матері в порядку ч.1 ст. 135 СК України, 13.03.2017р. заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова батько [PERSON] - гр. [PERSON] позбавлений відносно неї батьківських прав. Зловживання відповідача спиртовими напоями, відсутність роботи, створило небезпечні умови для життя, здоров`я та виховання її дітей, тому 13.01.2016р. діти гр. [PERSON] влаштовані до КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей». 08.12.2016р. рішенням Київського районного суду м. Харкова від матері [PERSON] відібрані малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] без позбавлення батьківських прав та з неї стягнуті аліменти на утримання дітей. Рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради від 15.02.2017р.,19.04.2017р. малолітнім [PERSON], [PERSON], [PERSON] наданий статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 07.06.2017р. діти влаштовані до дитячого будинку сімейного типу, однак [PERSON] їх жодного разу не відвідувала. 10.04.2017р. [PERSON], як одинока матір, народила доньку [PERSON]; разом з новонародженою дитиною фактично проживає у співмешканця за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок потребує ремонту, умови для проживання незадовільні, новонароджена дитина неохайна. У судовому засіданні представник позивача Оганова В.В. позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що з січня 2016р. відповідач бачила дітей шість разів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Третя особа матір-вихователька [PERSON], яка виховує дітей з 12.06.2017р., позов підтримала. Зважаючи на визнання відповідачем позову згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2012р., [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.12.2007р., [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.11.2009р. (а.с.8,9,10). Записи про батька [PERSON] та [PERSON] здійснені в порядку ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с12,13). 13.03.2017р. заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова батько [PERSON] - [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дочки (а.с.14-16). Як вбачається з розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 07.06.2017р. №191, малолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] влаштовані до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). 08.12.2016р. рішенням Київського районного суду м. Харкова від матері [PERSON] відібрані малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] без позбавлення батьківських прав та з неї стягнуті аліменти на утримання дітей (а.с.17-19). На підставі рішень виконавчого комітету Харківської міської ради від 15.02.2017р.,19.04.2017р. малолітнім [PERSON], [PERSON], [PERSON] наданий статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.20,21,22). Згідно повідомлення Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Київського району м. Харкова від 09.11.2017р., 10.04.2017р. [PERSON] як одинока матір народила доньку [PERSON]; разом з новонародженою дитиною фактично проживає у співмешканця за адресою: [ADDRESS], однак вказаний будинок потребує ремонту, умови для проживання незадовільні: опалення відсутнє, піч розібрана, батареї обрізані, електропостачання в будинку немає, меблі відсутні; новонароджена дитина неохайна, брудна, має висип на шкірі (а.с.24). Як вбачається з пояснень відповідача від 08.12.2017р., вона мешкає у свого батька за адресою: [ADDRESS], окремого житла не має, не працює у зв'язку з вихованням малолітньої дитини (а.с.26). Відповідно до пояснень третьої особи [PERSON] від 05.12.2017р., з моменту влаштування [PERSON], [PERSON], [PERSON] до її сім'ї з 07.06.2017р. відповідач жодного разу не відвідувала дітей (а.с.27). У відповідності до п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного Кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як передбачено п.15, п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків з виховання малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також зважаючи на визнання відповідачем позову, суд доходить висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1762 грн.

Outcome: approved