Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

09 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15 вересня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №560. [INFO] у позивача народилась донька від першого шлюбу - [PERSON] , яку згодом усиновив відповідач. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] . Подружні відносини не підтримують з квітня 2021 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для її звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 12.07.2021 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, якою не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 вересня 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №560. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.11.2018 року Печерським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.03.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, постійні непорозуміння, втрату почуттів, поваги і турботи про один одного. Сторони з квітня 2021 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved