Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

08 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 5000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що син - [PERSON], [INFO], знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, а саме: в розмірі 30 % від заробітної плати. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання сина. Відповідач працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «РМ-ТРЕЙДИНГ» і його дохід за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року становив 18974,02 грн. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини, довідкою про склад сім'ї, поясненнями сторін, довідкою про дохід відповідача. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати малолітню дитину, принципу законності, часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1013 грн. 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2018 року і до повноліття дитини. В решті позову слід відмовити. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини частково, суд виходить з того, що відповідач, як батько [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved