Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

10.03.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 27.05.2017 сторони перебували в шлюбі, який зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 775. В шлюбі народилась дитина, донька [PERSON] , [INFO] . 08.08.2019 судовим наказом Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/14028/19 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код платника податків - [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку/доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 12.07.2019. Позивач вказує, що відповідач не підтримує відносини з позивачем щодо участі у вихованні дитини фінансово, обмежує участь у утриманні сумою, яка не покриває витрати на утримання, додаткові витрати на оздоровлення та розвиток дитини компенсувати відмовляється. При цьому відповідач є працездатним, офіційно працює, отримує неофіційний дохід, вижджає за кордон, користується автомобілем та володіє на праві власності квартирою [ADDRESS] . Зважаючи на обставини викладені у позові, позивач просить змінити розмір аліментів, стягнутих за судовим наказом Дарницького районного суду міста Києва від 08.08.2019 у справі № 753/14028/19 з ј на 3000 грн. щомісячно на утримання [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття до [INFO] з моменту набрання рішенням законної сили. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на оздоровлення дитини, зайняття дитини англійською мовою, танцями в сумі 2207,03 грн.; стягнути з відповідача очікувані додаткові витрати на розвиток - половину додаткових витрат на зайняття з англійської мови в сумі 325 грн. щомісяця, половину додаткових витрати на фізичний розвиток та оздоровлення - оплату танцювального гуртка «Школа танців IRIS» в сумі 400 грн. щомісячно, половину витрат на оплату навчальних послуг логопеда 250 грн. щомісячно до зняття діагнозу дислалія. Ухвалою суду від 23.03.2020 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.04.2020. 08.04.2020 відповідачем надано суду відзив у якому відповідач вказує на наступні обставини. Після розірвання шлюбу з позивачем у 2003 році відповідач добровільно надавав кошти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. на місяць. [PERSON] офіційно працевлаштований у ТОВ «Хоттур намбер ту», з жовтня 2019 року по березень 2020 рокі дохід відповідача склав 22110,66 грн. Як фізична особа -підприємець відповідач не зареєстрований, жодних видів державної допомоги не отримує. З 27.05.2017 [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом сім`я проживає в квартирі дружини відповідача. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Квартира за адресою: [ADDRESS] належить дідусю відповідача, в якій проживають батьки та сестра [PERSON] . Транспортних засобів за відповідачем не зареєстровано. Син позивача, [PERSON] , має проблеми зі здоров`ям, а саме генетичні розлади, що підтверджується заключенням лікаря-генетика. Лікування дитини потребує значних витрат. Відтак, відповідач вказує, що підстави для зміни способу стягнення аліментів відсутні. Щодо стягнення додаткових витрат, відповідач визнає позовні вимоги частково на суму 185,50 грн. Відповідач матеріально допомагає доньці, враховуючи фінансові можливості. Купує одяг, речі, іграшки, цікавиться життям дитини. Доказів понесення додаткових витрат позивач не надає, крім чеків з оплати за англійську мову на суму 185,50 грн. Щодо очікуваних додаткових витрат, то вказані вимоги не підлягають задоволенню вцілому з підстав недоведеності. Сторонами надано заяви по суті справи щодо обставин, викладених у позовній заяві та відзиві, в яких правова позиція по справі є незмінною. 15.06.2020 ухвалою суду витребувано з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві /м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19/, відомості щодо отримуваних доходів [PERSON] /м. Київ, вул. Т.Яблонської, ІПН [NUMBER] / за період з 01.01.2019 по 15.06.2020 включно. 15.06.2020 ухвалою суду витребувано з Державної Прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону України [PERSON] , / [INFO] , громадянин України, українець, зареєстрований [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] / за період з 2018 року по 25 червня 2020 року. Витребувано з Територіального сервісного центру МВС № 8041 (м. Київ, вул. Туполева, 19, 04128) інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про наявність у [PERSON] [INFO] транспортних засобів. 15.06.2020 ухвалою суду витребувано з банківських установ: інформацію про будь-які банківські рахунки та доходи відповідача від розміщених банківських вкладів - проценти за розміщення коштів на депозитних рахунках в якості руху коштів, а також інформацію про укладені договори із банками про зберігання цінностей та надання [PERSON] в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа за період з 01 січня 2019 року по 15 червня 2020 роки включно, а також рух коштів по будь-яких іншим розрахункових рахунках з наступних банків: АТ Акцент-Банк; Акціонерного товариства «Айбокс Банк»; Публічного акціонерного товариство «Комерційний Банк «Акордбанк»; Акціонерного товариства «Альфа-Банк»; Акціонерного товариства «Банк Альянс»; Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Аркада»; Акціонерного товариства «Асвіо Банк»; Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень»; Акціонерного товариства «Банк Січ»; Акціонерного товариства «БТА Банк»; Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус»; Публічного акціонерного товариства «Дойче Банк ДБУ», Акціонерного товариства «Європейський промисловий банк»; Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал»; Акціонерного товариства «Ідея Банк»; Акціонерного товариства «ІНГ Банк Україна»; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»; Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк»; Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк»; Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»; Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк»; Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»; Акціонерного товариства «Кредобанк»; Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк»; Акціонерного товариства «Міжнародний Інвестиційний Банк»; Публічного акціонерного товариства «Місто Банк»; Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»; Акціонерного товариства «Оксі Банк»; Акціонерного товариства «ОТП Банк»; Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; Акціонерного товариства «Перший інвестиційний Банк»; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Південний»; Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ»; Публічного акціонерного товариства «Банк «Портал»; Акціонерного товариства «Правекс Банк»; Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк»; Акціонерного товариства «Прокредит Банк»; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»; Публічного акціонерного товариство «Перший Український Міжнародний Банк»; Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»; Акціонерного товариства «РВС Банк»; Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал»; Акціонерного товариства «Сбербанк»; Акціонерного товариства «СЕБ Корпоративний Банк»; Акціонерного товариства «Сітібанк (Україна)»; Акціонерного товариства «Скай Банк»; Акціонерного товариства «Таскомбанк»; Акціонерного товариства «Траст-капітал»; Акціонерного товариства «Український банк реконструкції та розвитку»; Публічного акціонерного товариства «Банк Український капітал»; Акціонерного товариства «Український Будівельно-Інвестиційний Банк»; Публічного Акціонерного Товариства «Акціонерний банк Укргазбанк»; Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»; Акціонерного товариства «Укрсиббанк»; Акціонерного товариства «Універсал Банк»; Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний»; Акціонерного товариства «Банк Форвард», «MONO BANK» інформацію щодо банківських рахунків та доходів [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] / від розміщених банківських вкладів - проценти за розміщення коштів на депозитних рахунках в якості руху коштів, а також інформацію про укладені договори із банками про зберігання цінностей та надання [PERSON] в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа за період з 01 січня 2019 року по 15 червня 2020 роки включно, а також рух коштів по будь-яким іншим розрахунковим рахункам. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пославшись на обставини викладені у відзиві. Відповідно до ст. 171 СК України, за клопотанням представника позивача суд, за участю психолога [PERSON] заслухав думку дитини, [PERSON] , [INFO] , яка пояснила наступне. Проживає з мамою, яка витрачає кошти на розвиток дитини, зокрема заняття дитиною танцями, англійською мовою, відпочинок доньки. Вартість гуртків дитині не відома. Заслухавши пояснення сторін, суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що з 27.05.2017 сторони перебували в шлюбі, який зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 775, який розірвано. В шлюбі народилась дитина, донька [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про народження (т.1 а.с. 4) [PERSON] , [INFO] її батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно свідоцтва про шлюб (т.1 а.с. 53) між [PERSON] та [PERSON] 27.05.2017 зареєстровано шлюб Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 775. У подружжя народились діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с. 54-55). Батьком дітей вказано [PERSON] . Відповідно до Наказу № 35-К про надання відпустки від 07.08.2019 [PERSON] з 12.09.2019 по 11.09.2022 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку(а.с. 121). 08.08.2019 Дарницьким районним судом міста Києва видано судовий наказ у справі № 753/14028/19, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код платника податків - [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку/доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 12.07.2019. Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач посилається на фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. та компенсувати додаткові витрати на дитину, зважаючи на те, що розмір аліментів є незначним та недостатнім для утримання дитини. Відповідач заперечує обставини, викладені у позові, зважаючи на те, що в нього на утриманні перебуває дружина та двоє малолітніх дітей, працює офіційно, дохід незначний, майна не має, надає своїм дітям допомогу рівноправно в межах фінансових можливостей. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 26.03.2020 за [PERSON] право власності на нерухоме майно не зареєстроване. (т.1 а.с. 56) За даними довідки Регіонального сервісного Центру МВС від 27.03.2020 за [PERSON] автомобілі не зареєстровані. (т.1 а.с. 57) 12.07.2019 на адресу відповідача позивачем направлено письмову вимогу про сплату додаткових витрат на дитину (т.1 а.с. 67-68). 10.01.2020 Відповідачем на адресу позивача направлено письмову вимогу щодо необхідності погодження з січня 2020 року питання виховання спільної доньки, а саме: питання відвідування дитиною секцій та гуртків, додаткових уроків та курсів; питання здоров`я дитини, необхідності проведення тих чи інших обстежень, відвідування спеціальних лікарів; питання відпочинку, оздоровлення в тому числі за кордоном. (т.1 а.с. 63-65). 11.02.2020 Розпорядженням Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації визначено участь [PERSON] у вихованні його дитини, [PERSON] , [INFO] . (т.1 а.с. 74) Відповідно довідки про отримання (недоотримання) допомоги від 16.06.2020 [PERSON] при народженні дитини призначено допомогу в розмірі 860 грн. на місяць з 01.08.2017 по 01.08.2022. (т.1 а.с. 122). З талонів-повідомлення (т.1 а.с. 130-132) про прийняття заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що між сторонами виникають конфлікти щодо спілкування [PERSON] з донькою. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем направлено заяви до керівників медичних установ щодо надання інформації про стан здоров`я доньки. (т.1 а.с. 133-134). Відповідно до наказу № 12-1 від 31.03.2020 за підписом директора ТОВ «Хоттур Намбер Ту» [PERSON] з 01.04.2020 по 24.04.2020 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з запровадженням дії карантину на території України (т.1 а.с. 136). Відповідно до наказу № 13-1 від 24.04.2020 за підписом директора ТОВ «Хоттур Намбер Ту» [PERSON] з 25.04.2020 по 11.05.2020 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з запровадженням дії карантину на території України (т.1 а.с. 137). Відповідно до наказу № 14-1 від 11.05.2020 за підписом директора ТОВ «Хоттур Намбер Ту» [PERSON] з 12.05.2020 по 22.05.2020 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з запровадженням дії карантину на території України (т.1 а.с. 138). Відповідно до наказу № 15-1 від 22.05.2020 за підписом директора ТОВ «Хоттур Намбер Ту» [PERSON] з 23.05.2020 по 22.06.2020 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з запровадженням дії карантину на території України (т.1 а.с. 139). Відповідно до наказу № 16-1 від 22.06.2020 за підписом директора ТОВ «Хоттур Намбер Ту» [PERSON] з 23.06.2020 по 31.07.2020 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з запровадженням дії карантину на території України (т.1 а.с. 140). 29.03.2020 відповідачем направлено позивачу звернення про необхідність консультації доньки у лікаря в зв`язку з проблемою з зубами (т.1 а.с. 141). Письмовим повідомленням від ПАТ «Укрсиббанк» від 07.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 194). Письмовим повідомленням від АТ «Міжнародний інвестиційний Банк» від 07.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 196). Письмовим повідомленням від АТ «Комерційний індустріальний Банк» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 198). Письмовим повідомленням від АТ «Банк Портал» від 07.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 200). Письмовим повідомленням від АТ «Сбербанк» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 202). Письмовим повідомленням від АТ «Кристалбанк» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 204). Письмовим повідомленням від АТ «Таскомбанк» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 210). Письмовим повідомленням від АТ «КБ Земельний капітал» від 107.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 212). Письмовим повідомленням від АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 214). Письмовим повідомленням від АТ «Банк Траст-Капітал» від 07.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 214). Письмовим повідомленням від АТ «Банк Форвард» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 218). Письмовим повідомленням від АТ «Європейський промисловий Банк» від 06.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 220). Письмовим повідомленням від АТ «Банк кредит Дніпро» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 222). Письмовим повідомленням від АТ «Сітібанк» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 224). Письмовим повідомленням від АТ «Креді агріколь банк» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 226). Письмовим повідомленням від АТ «РВС Банк» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 227). Письмовим повідомленням від АТ «ПроКредит Банк» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 229). Письмовим повідомленням від АТ «Банк Січ» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 231). Письмовим повідомленням від АТ «Промінвестбанк» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 235). Письмовим повідомленням від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 237). Письмовим повідомленням від АТ «Перший Український міжнарожний Банкч» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 239). Письмовим повідомленням від АТ «Укрсиббанк» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку, рахунки закриті 01.02.2017 (т.1 а.с. 241). Письмовим повідомленням від АТ «Піріус Банк МКБ» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.1 а.с. 249). Письмовим повідомленням від АТ «Скай Банк» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 1). Письмовим повідомленням від АТ «АКБ Конкорд» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 3). Письмовим повідомленням від АТ «Південний» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 8). Письмовим повідомленням від АТ «АКБ Аркада» від 14.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 11). Письмовим повідомленням від АТ «Кредит Європа Банк» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 17). Письмовим повідомленням від ПАТ «МТБ БАнк» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 20). Письмовим повідомленням від АТ «Універсал Банк» від 16.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 23). Письмовим повідомленням від АТ «Перший інвестиційний Банк» від 20.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 25). Письмовим повідомленням від АТ «ІНГ Банк Україна» від 06.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 27). Письмовим повідомленням від АТ «АСВІО Банк» від 16.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 29). Письмовим повідомленням від АТ «Банк Альянс» від 14.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 31). Письмовим повідомленням від ПАТ АТ «Індустріалбанк» від 16.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 33). Письмовим повідомленням від ПАТ «Айбокс Банк» від 15.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 35). Письмовим повідомленням від АТ «Себ Корпоративний Банк» від 15.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 37). Письмовим повідомленням від АТ «Комерційний інвестиційний Бан» від 13.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 39). Письмовим повідомленням від АТ «А-Банк» від 13.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 41). Письмовим повідомленням від ПАТ КБ «АкордБанк» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 43). 16.07.2020 за повідомленням Головного сервісного центру МВС вбачається, що дружині відповідача належить автомобіль «RENAUL MEGAN» державний номер [NUMBER] . Письмовим повідомленням від АТ «Український банк реконструкції та розвитку» від 14.04.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 47). Письмовим повідомленням від АТ «Правекс Банк» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 49). Письмовим повідомленням від АТ «Альфа-Банк» від 10.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] є клієнтом банку у якому відкрито рахунки на яких відсутній залишок коштів (т.2 а.с. 54). Письмовим повідомленням від АТ «Кредобанк» від 20.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 57). Письмовим повідомленням від АТ «Оксі Банк» від 17.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 59). Письмовим повідомленням від АТ «ОТП Банк» від 09.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 84). Відповідно до виписки з АТ КБ «ПриватБанку» у відповідача наявний депозит на суму 25000 грн. Письмовим повідомленням від АТ «Місто Банк» від 17.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 141). Письмовим повідомленням від АТ «Ідея Банк» від 08.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 148). Письмовим повідомленням від БТА Банквід 06.07.2020 повідомлено про те, що [PERSON] не є клієнтом банку (т.2 а.с. 150). Відповідно до свідоцтва про право власності на майно (т. 2 а.с. 190) Відповідачу належить 1/5 частина квартири [ADDRESS] . Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 12.06.2020 NАКС -24/07 адміністрація КНП «ЦПМСД№2» Дарницького району м. Києва повідомила, про те, що дитина [PERSON] , [INFO] спостерігається в закладі з народження по теперішній час. Декларація про вибір лікаря первинної ланки укладена 03.02.2018 з лікарем-педіатром [PERSON] . Згідно Ф-112/о дитина перебуває на диспансерному обліку з діагнозами: Функціональні розлади біліарного тракту. Дисбактеріоз кишківника І ступеню локальна форма. Хронічний компенсований тонзиліт, ремісія. Вторинна кардіопатія. Атопічний дерматит в стадії ремісія. Надані рекомендації: 1 .Огляд дитини лікарем-педіатром 2 р. на рік, консультації гастроентеролога, кардіолога, алерголога 1 раз на рік.2.Дієта стіл №5 з виключенням облігатних алергенів. 3. Загартовування. 4.Санаторно-курортне лікування в місцевих санаторіях пульмонологічного та гастроентерологічного профілю при покращенні епідеміологічної ситуації в країні (т.1 а.с. 249). Відповідно до наданої інформації з Державної прикордонної служби України від 09.07.2020 [PERSON] перетинав державний кордон з 01.01.2018 по 25.06.2020 за напрямками Київ-Прага, Львів-Вроцлав. (т.1 а.с. 233). Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» тощо). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів у зв`язку з тим, що визначений судом розмір не покриває витрат на утримання дитини, відповідач є фінансово спроможним сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, у порушення зазначених вище вимог закону позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Крім того, позивачем не доведено зміни матеріального стану відповідача, оскільки за витребуваними судом доказами у останнього відсутні рахунки в установах банку, окрім депозиту на суму 25000 грн. Крім того, за відповідачем зареєстровано 1/5 частину нерухомого майна, належне останньому на праві власності, що існувало на момент звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. При цьому відповідач не зареєстрований як фізична особа-підприємець, жодних видів державної допомоги не отримує. Дохід з жовтня 2019 року по березень 2020 року склав 35400 грн. Судом враховано перебування у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей та дружини у другому шлюбі, тривале перебування у відпустці без збереження заробітної плати в зв`язку з карантинними заходами на території України, відсутність інших доходів та майна. При розгляді вимог про зміну способу стягнення аліментів судом враховано ставлення батька до дитини, зокрема забезпечення фінансової підтримки, придбання речей, сприяння у лікуванні дитини. Крім того, наявність тривалого конфлікту між сторонами з приводу участі батька в житті дитини є негативним впливом, що зумовлює обох батьків висловлювати свою думку щодо життя та матеріального забезпечення дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відтак, оскільки на час розгляду справи судом не встановлено обставин, визначених ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав змінювати розмір аліментів, визначений судом, а відтак відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину слід вказати наступне. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат. Суд вважає важливими обґрунтування позовних вимог позивачем щодо стягнення додаткових витрат та очікуваних додаткових витрат, втім не може їх врахувати виходячи з наступного. Як вбачається з долучених до позовної заяви доказів додаткові витрати понесені позивачем складаються з разових: на оздоровлення дитини в таборі влітку 2019 року на суму 4750,00 грн., половину понесених витрат на зайняття дитини англійською мовою в лютому 2020 році в розмірі 325,00 грн., половину витрат на танцювальний гурток з квітня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 2207,03 грн. та стягнення очікуваних витрат. Проте вказані витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, а є витратами на утримання дитини (аліментами). Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та у постанову Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц відповідно яких виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Також не підтверджено будь якими доказами необхідність витрат понесених на оплату відпочинку дитини у таборі. Договорів, чеків на оплату заявлених витрат позивач не надала. При цьому суд також враховує ті обставини, що з відповідачем не було погоджено питання та досягнення з ним домовленостей з боку позивачки щодо понесених нею додаткових витрат на дитину. Відповідно із ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З відповідача щомісячно стягуються аліменти у відсотковому розмірі. Доказів, які б підтверджували розмір доходів відповідача позивач не надає. Відтак суд враховуючи принцип змагальності сторін, вважає за можливим взяти до уваги заперечення відповідача з наданими доказами. При цьому, судом враховується матеріальний стан відповідача та наявність у нього на утриманні дружини та двох малолітніх дітей від другого шлюбу. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України (далі по тексту - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Таким чином, судом встановлено, що витрати, які позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь понесені при звичайному способі життя, але не викликані особливими обставинами, а відтак не є додатковими витратами у розумінні положень ст. 185 СК України. При цьому, вказані витрати здійснювались позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем. При цьому вимога про стягнення додаткових витрат наперед не підтверджена доказами, які б вказували на оплату цих витрат в майбутньому. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позову у межах заявлених вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивачку. При цьому не підлягає задоволенню заява відповідача про стягнення судових витрат, оскільки укладено договір про надання правової допомоги від 27.07.2020, а оплату проведено за договором про надання юридичних послуг.

Outcome: dismissed