Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

10.02.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, обґрунтувавши свої вимоги тим, що Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» надає населенню житлово-комунальні послуги (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку по сплаті спожитих житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), за особовим рахунком Відповідача станом на 01.12.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 8865 грн. 25 коп. Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» зверталось в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, але суд відмовив у видачі судового наказу з приводу того, що за Відповідачем тягнеться заборгованість за період з 01.01.2009 р. по 01.11.2013 р., а позовна давність, згідно ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю в три роки. Таким чином, в заяві було заявлено вимогу, з якої вбачається спір про право. Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за поданням заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» заборгованість у сумі 8865 грн. 25 коп., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» надає населенню житлово-комунальні послуги (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку по сплаті спожитих житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), за особовим рахунком Відповідача станом на 01.12.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 8865 грн. 25 коп. Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» зверталось в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, але суд відмовив у видачі судового наказу з приводу того, що за Відповідачем тягнеться заборгованість за період з 01.01.2009 р. по 01.11.2013 р., а позовна давність, згідно ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю в три роки. Таким чином, в заяві було заявлено вимогу, з якої вбачається спір про право. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), здійснює Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго». На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON], який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], та користується послугами з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів, зі скаргами та претензіями до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» не звертався. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В даному випадку судом з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON], який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], та користується послугами з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів, заборгованість за спожиті послуги не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 8865 грн. 25 коп. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму заборгованості в розмірі 8865 грн. 25 коп. Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за поданням заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. На підставі вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved