Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

09.11.2017 позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визначити її причину пропуску шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON], померлого 28.12.2003 року, поважною. Позов аргументувала тим, що 28.12.2003 року помер її батько [PERSON], який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Колос», площею 2,80 га в умовних кадастрових гектарах, на території Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0424765, виданого на підставі рішення Жмеринської районної державної адміністрації від 28.03.2000 року. Вказала, що факт родинних відносин підтверджується Сідоцтвом про народження серії 1- АМ № 263302, згідно якого [PERSON] являється її батьком, а [PERSON] - матір'ю. Після укладення шлюбу вона змінила прізвище на «Матвієць». Зазначила, що при житті її батько [PERSON] заповіт не залишав, спадкова справа після його смерті не заводилась. Інших спадкоємців після смерті батька немає, оскільки її рідний брат, син спадкодавця [PERSON], відповідно до написаної ним заяви відмовився від спадщини після смерті батька, а позивач вступила в фактичне володіння та управління майном померлого. При зверненні до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі про право на спадщину свідоцтва у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проте протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини нею не було подано заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у звязку з погіршенням стану здоров'я внаслідок чого 14.06.2004 року її було госпіталізовано до Жмеринської ЦРЛ з діагнозом «Атеросклеротичний кардіосклероз», дана хвороба могла стати причиною смерті, тому вимагала термінового лікування, що підтверджується випискою із медичною картки стаціонарного хворого від 14.06.2004 року. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.11.2017 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду на 12.12.2017 року. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.12.2017 року розгляд справи відкладено на 07.02.2018 та визнано явку позивача, яка просила справу розглянути у її відсутність, обовязковою для з'ясування обставин, які могли бути їй відомі. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.02.2018 року на підставі статті 19, пункту 9 частини першої Перехідних положень ЦПК України продовжено розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду по суті на 01.03.2018 року. Витребувано з Жмеринської районної державної нотаріальної контори спадкову справу після померлого 01.03.2018 року [PERSON] та щодо надходження інформації про відмову від спадщини після смерті 28.12.2003 року [PERSON], для перевірки письмового доказу витребувано у Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області оригінал заяви [PERSON] про відмову від спадщини після смерті 28.12.2003 року [PERSON] Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 01.03.2018 року витребувано в КУ «Жмеринський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 1 м. Жмеринка інформацію, щодо видачі даним лікувальним закладом довідки про перебування [PERSON] протягом червня липня 2004 року на стаціонарному лікуванні у вищевказаному лікувальному закладі. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 04.04.2018 відкладено розгляд справи за клопотання позивача на 24.04.2018 24.04.2018 року позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила залишити подану нею позовну заяву без розгляду. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24.04.2018 року у задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду відмовлено у звязку з тим, що слухання справи було розпочато по суті. 24.04.2018 року позивач в судове засідання не з'явилась, проте згідно раніше наданих в судовому засіданні пояснень позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, вказала, що строк звернення до нотаріальної контори вона пропустила, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.06.2004 року, що підтверджується довідкою КУ «Жмеринський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 1 м. Жмеринка, тобто в останній місяць коли можливо було подати заяву про прийняття спадщини, у звязку з стрімким погіршенням самопочуття, раніше не подала заяву у звязку юридичною необізнаністю, так як вважала, що дану заяву необхідно було подати після шести місяців після смерті батька. Мала можливість надіслати заяву поштою, однак їй про це ніхто не розяснив. Інших непереборних причин, що унеможливили подання заяви про прийняття спадщини у неї не було. Надала для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів, що були додані до матеріалів справи в копіях. 13.04.2018 - сільській голова Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області [PERSON] через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій вказав, що сільська рада позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини визнає повністю і безумовно, справу просив розглянути без представника сільської ради. Такі ж заяви були подані до суду 26.02.2018, 12.03.2018, 28.03.2018 року . Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає до уваги заяви сільського голови Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про визнання позову [PERSON] оскільки вона суперечить закону. Суд у відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, та за наявної у справі заяви позивача [PERSON], яка подана була раніше 12.12.2017 року про розгляд справи у її відсутність, у суду немає підстав для залишення позовної заяви з підстав, передбачених ч. 5 ст. 223 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] є громадянкою України, що встановлено на підставі копії паспорта серії АВ №336849 виданого Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1АМ № 263302 батьками [PERSON], яка народилась 14.02.1971 року, зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії II- АМ № 443288 виданого 23.05.1992 року після укладення шлюбу, що з дошлюбного «Мороз » позивач змінила прізвище на «Матвієць» (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії I АМ № 216819 виданого Телелинецькою сільською радою Жмеринського району Віннмцької області, [PERSON] помер 28.12.2003 року, місце смерті с. Телелинці Жмеринського району Вінницької області (а.с.9). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 22.09.2017 року № 419, [PERSON], який помер 28.12.2003 року постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. На час відкриття спадщини разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.10). Згідно заяви від 29.06.2004 року, адресованої Жмеринській районній державній нотаріальній конторі написаної [PERSON], останній спадщину після смерті [PERSON] не прийняв та не претендує на неї (а.с.11). Як вбачається із витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 28.12.2003 року, не заводилась (а.с.12). Відповідно до витягу зі спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) за параметрами пошуку [PERSON], заповіт після смерті [PERSON], який помер 28.12.2003 року відсутній (а.с.13-27). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого члену кооперативного сільськогосподарського підприємства КСП «Колос» серії ВН № 0424765 за [PERSON], на підставі рішення Жмеринської районної державної адміністрації від 28.03.2000 року № 75 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Колос», розміром 2,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.28). Відповідно до свідоцтва про смерть серії I АМ № 396065 виданого Жмеринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла 29.10.1994 року в с. Телелинці Жмеринського району Вінницької області (а.с.52). Згідно відповіді наданої Жмеринською районною державною нотаріальною конторою від 03.03.2018 року № 520/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заява про прийняття спадщини або відмова від [PERSON] не надходила (а.с.64). Згідно відповіді сільського голови Телелинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 12.03.2018 № 2-1-1-105 заява від [PERSON] про відмову від спадщини батька [PERSON], який помер 28.12.2003 року по Телелинецькій сільській раді відсутня в журналі реєстрації нотаріальних дій є запис про справжність підпису (а.с.66). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2016 № 124/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], в звязку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с.30). Вказані докази суд приймає до уваги адже вони є належними та допустимими, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Що стосується виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої КУ «Жмеринський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини №1 м. Жмеринка за підписом лікаря [PERSON]І м. Жмеринка від 14.06.2004 року [PERSON] [INFO] направлена на стаціонар 14.06.2004 року по 05.07.2004 року з діагнозом Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба, призначене відповідне лікування (а.с.29). Суд вважає даний доказ неприйнятним, а отже відхиляється судом з тих мотивів, що обставини викладені в ньому не відповідають дійсності. Як вбачається з відповіді на №3900/2018 від 19.03.2018, наданої КУ «Жмеринський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини №1 від 02.04.2018 року № 485/01 за підписом головного лікаря [PERSON] КУ «Жмеринський РМЦ ПМСД» створено рішенням 1 сесії 6 скликання Жмеринської районної ради від 02.12.2010 року. Відтак адміністрація КУ «Жмеринський РМЦ ПМСД» довідку-виписку про лікування на стаціонарі [PERSON], б/н, від 14.06.2004 року не видавала, а лікар Шевчук (дів. [PERSON]) О.І., [INFO], видати вказану вище виписку з картки абмулаторного хворого від 14.06.2004 року не могла, оскільки працює в Центрі з 01.08.2016 року (а.с.76). До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Цивільним кодексом України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Зі змісту п. 3.5 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Тобто Порядок не вимагає особистого звернення із письмовою заявою спадкоємця до нотаріуса, така заява може бути надіслана поштою чи в інших спосіб. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 в абзаці 6 п.24 розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічне зазначено також в розясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Нормами ст.ст. 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно із ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що строк звернення до нотаріальної контори вона пропустила, оскільки перебувала на лікуванні у звязку з хворобою, в підтвердження чого відсутні належні та допустимі докази. В своїх поясненнях, наданих [PERSON] в судовому засіданні 19.03.2018 вона вказала, що пропустила строк для прийняття спадщини звязку з юридичною необізнаністю, однак в розумінні ст. 1272 ЦК України, це не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд встановив би наявність причини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення дій щодо прийняття спадщини у визначені ст. 1270 ЦК України строки, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задовлення. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed