Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

07 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якій просила визнати дії відповідача по нарахуванню заборгованості у розмірі 3059,14 грн. та відсотків на неї у розмірі 380,81 грн. по картковому рахунку такими, що порушили право позивачки на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про банківську послугу, розірвати Договір про відкриття та обслуговування рахунку, зобов'язати відповідача відшкодувати збитки шляхом списання цієї заборгованості та нарахованих відсотків, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн. 00 коп. В заяві зазначила, що 29 січня 2015 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки [NUMBER]. Перед поїздкою до Індії внесла на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 11919,78 грн., будучи впевненою, що зайвих грошей банкомат не видасть, зняла всі кошти які були доступні на картковому рахунку. Після повернення в Україну їй стало відомо, що на картковому рахунку утворився мінусовий показник в розмірі 3118 грн. На цей борг банк розпочав нараховувати відсотки в розмірі 35% річних. Вважаючи, що такими діями банк порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги статті 1055 ЦК України, звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення та вказав, що позивачкою було використано несанкціонований овердрафт у зв'язку з курсовою різницею, який згідно правил здійснення операцій з рахунками, відкритими фізичними особами в ПАТ «Ощадбанк» та п. 1.7 договору має бути повернутий банку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Договором передбачено, що всі визначення та скорочення у ньому вживаються у значенні, визначеному правилами здійснення операцій та рахунками, відкритими фізичними особами в ПАТ «Ощадбанк», які доводяться шляхом публічного письмового оголошення в установі банку, а також шляхом розміщення на сайті банку. Згідно виписки по картковому рахунку в період з 29.01.2015 року по 12.08.2015 року по картковому рахунку за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 3537,51 грн. (а.с. 89-91). Судом встановлено, що заборгованість в розмірі 3059,14 грн. виникла внаслідок курсової різниці за конвертацію гривні (валюти рахунку) в рупії, сума в розмірі 482,42 грн. є процентами за користування несанкціонованим овердрафтом. Пункт 1.4 договору передбачає, що підписанням даного договору, клієнт погоджується з тим, що перелік видів послуг, що надаються банком, та їх вартість визначені тарифами (а.с. 7). Пункт 1.7. договору встановлює, що клієнт доручає банку в порядку договірного списання списувати з рахунку нараховані проценти за кредитом/несанкціонованим овердрафтом, кредит/несанкціонований овердрафт, курсові різниці за операціями у валюті, що є відмінною від валюти рахунку. Несанкціонованим овердрафтом, відповідно до термінів визначених правилами здійснення операцій та рахунками, відкритими фізичними особами в ПАТ «Ощадбанк» є заборгованість клієнта перед банком, сума якого не обумовлена договором, і не є прогнозованою розмірі та за часом виникнення. Визначається для дебетних карткових продуктів як сума дебетового залишку на рахунку, а для кредитних карткових продуктів - як величина перевищення фактичної заборгованості над розміром встановленого кредиту. Частина 1 статті 1066 ЦК України передбачає, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частина 2 статті 1067 ЦК України встановлює, що банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Пункт 2.23 правил здійснення операцій з рахунками, відкритими фізичними особами в ПАТ «Ощадбанк» передбачає, що перелік послуг, що надаються банком, та їх вартість можуть бути змінені у випадку прийняття уповноваженим органом банку відповідного рішення. Банк не пізніше, ніж за 30 календарних днів до набрання чинності змінами до договору, повідомляє клієнтів про зміни умов договору шляхом розміщення оголошень про такі зміни та/або змін у всіх підрозділах клієнтського обслуговування фізичних осіб банку та/або їх публікації на сайті www.oschadnybank.com. Враховуючи, що позивачка своїм підписом на договорі [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку від 29.01.2015 року підтвердила факт ознайомлення з правилами здійснення операцій та рахунками, відкритими фізичними особами в ПАТ «Ощадбанк», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про порушення права на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про банківську послугу безпідставними, порушень ч. 11 статті 10 та ч. 7 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» не було, оскільки банком було повідомлено позивачку про можливість несанкціонованого овердрафту. Позовні вимоги в частині розірвання договору [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку від 29.01.2015 року не підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до п. 4.1 договору клієнт має право в будь-який момент дії договору ініціювати розірвання цього договору шляхом звернення до банку з заявою про закриття рахунку та припинення платіжної картки, за умови здійснення розрахунків з банком в повному обсязі. Частина 1 статті 1075 ЦК України передбачає, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Оскільки позивачка з відповідною заявою до відповідача не зверталася, відсутні правові підстави для розірвання договору в судовому порядку. Позовні вимоги про зобов'язання відповідача відшкодувати збитки, завдані [PERSON] у вигляді нарахованої заборгованості у розмірі 3059,14 грн. та нарахованих відсотків на заборгованість у розмірі 478,37 грн., шляхом списання цієї заборгованості та нарахованих відсотків на неї з поточного рахунку [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до положень п. 1 ч. 2 статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Так, позивачкою не надано доказів, що нарахована їй заборгованість виникла внаслідок порушеного її права, а тому є витратами, які їй необхідно зробити для його відновлення, оскільки кошти нею були дійсно використані, що не оспорювалося в судовому засіданні, а про можливість несанкціонованого овердрафту вона була повідомлена. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Так, позивачем [PERSON] жодним чином не обґрунтовано, які моральні страждання вона зазнала, в чому вони полягають, чим викликані, та з чого виходила позивач, визначаючи розмір моральної шкоди. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed