overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

09 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, від якого\~мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказуючи на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, спільне подружнє проживання фактично припинено з 19 листопада 2018 року, при цьому відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, а надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи, виходячи з визнання відповідачем позову, по суті у підготовчому засіданні без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, а надав суду відзив на позов, згідно якого визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу по суті у підготовчому засіданні без його участі. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

09 жовтня 2014 року судом розглянуто позовні вимоги [PERSON] до жителя с.Крутьки Чорнобаївського р-ну Черкаської області [PERSON] ,третя особа [PERSON] про визнання батьківства та постановлено судове рішення , яким задоволено позов але при цьому , не було розв»язано додаткової вимоги позову з приводу якої учасники процесу давали пояснення під час судового слідства.Тобто при постановлені рішення суд ,задовольняючи позов про визнання батьківства не вказав у винесеному рішенні необхідність виключення у записах про малолітню дитину відомостей про особу яка рахувалась її батьком до постановлення судового рішення з даного питання.,що і спонукало заявника звернутися до суду з заявою про постановленні додаткового судового рішення . В судове засідання заявник подав клопотання згідно змісту якого просить розглянути подану ним заяву без його участі та постановити судове рішення з цих питань. Відповідач та третя особа в судове засідання не з»явилися клопотань про відкладення розгляду заяви на іншу дату до суду від них не надходило тому суд розглядав подану заяву без участі сторін. Ознайомившись зі змістом заяви суд вважає ,що подана на розгляд суду заява підлягає до повного задоволення так ,як розглядаючи в жовтні місяці 2014 року наявний позов ,суд дослідив матеріали справи ,які містять відповідну позовну вимогу не вирішену судом хоча наявність права позивача на неї , було підтверджено в судовому засіданні відповідними належними та допустимими доказами ,що являється підставою для задоволення заяви про постановлення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

09 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 05 березня 1993 року. Від подружнього життя мають повнолітніх дітей. Однією сімєю проживали до травня 2011 року. З цього часу їх сімя фактично розпалась внаслідок несумісності характерів та стану його здоровя. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, суперечить його інтересам, позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 17). Відповідачка до [PERSON] у судове засідання не зявилась без повідомлення причин, хоча належним чином була сповіщена про час, день і місце розгляду справи (а. с. 16). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 05 березня 1993 року у виконкомі Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №3. Після укладення шлюбу відповідачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 4). На даний час сторони проживають окремо. Стосунки, які виникли між подружжям, роблять неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також зважаючи на те, що від відповідачки не надійшла заява про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні, - [PERSON]. Позивач [PERSON] відмовився від стягнення з відповідачки [PERSON] судових витрат у виді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом, про що подав відповідну письмову заяву (а. с. 17). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

09 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з\~\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 01.06.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року між нею та відповідачем припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарство і проживання. За час сумісного життя постійно сварилися, через різні характери та матеріальне незабезпечення сімї, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам її та дитини, однак відповідач на розірвання шлюбу не згоден. Спільне майно з відповідачем не поділили. У звязку з чим вимушена звернутись до суду з вказаним позовом (а.с. 2). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що дає суду підстави для застосування положень ст.ст.\~169, 224,\~225 ЦПК України\~та розглянути справу в заочному порядку.\~\~ Суд, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 01 червня 2012\~\~року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 113 (а.с. 3). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серія 1-КИ № 474111 видане 18 березня 2014 року відділом Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 4). Вiдповiдно до частини другої\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з листопада 2014 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. В порядку визначеному ч. 2\~\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

09 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], розмірі 1/3 частини із всіх видів його прибутку щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про народження [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про шлюб сторін. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

09 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] 03 серпня 1996 року Дубасарським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дубасари за актовим записом №81, та проханням залишити їй після розірвання шлюбу, прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина-Кисельова [PERSON], [INFO] та доньку-Кисельову [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що сімейне життя між ними поступово погіршилось через зловживання відповідачем алкоголем, не має постійного місця роботи, має багато боргів, не приймає участь у вихованні та утриманні дітей, не дбає про матеріальне забезпечення сімї, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, якою позов підтримує повністю, справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родина фактично розпалася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

09 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 08.10.2015р. о 12 год. 39 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 08.10.2015р. о 12 год. 39 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кудренко Н.К. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора приблизно орієнтована в місці, не знає поточного часу. Каже про жахи, висловлює маячні ідеї збитку в адресу абстрактних образів. Мислення тугоподвижне, пам'ять знижена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - розлади особистості та поведінки судинного генезу, виражений психоорганічний синдром з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

09 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Вакуленчука, 2 б/72. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 08.10.2015р. о 13 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 08.10.2015р. о 13 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора продуктивному контакту недоступна, на запитання не відповідає, інструкції не виконує, поведінкою виявляє слухові обмани сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

09 жовтня 2015 року Маневицьким районним судом Волинської області було винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. Вищенаведеним рішенням позов [PERSON] задоволено повністю. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, повернуто до Маневицького районного суду Волинської області для виправлення описки в даному рішенні та ухвалення додаткового рішення. Під час ухвалення судового рішення 09 жовтня 2015 року Маневицьким районним судом поза увагою залишилося питання про судові витрати. Оскільки відповідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін в судовому засіданні при ухваленні додаткового рішення не є обовязковою, а також з метою оперативності розгляду справи, суд вважає за доцільне додаткове рішення ухвалити без явки сторін. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову в суд позивачем [PERSON] було сплачено 243 гривень 60 копійок судового збору, що підтверджено документально. Оскільки судове рішення ухвалено на користь [PERSON] то відповідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачених позивачем при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

09 жовтня 2015 року Октябрським районним судом м. Полтави по справі № 2/554/613/2015 прийнято рішення. 16 грудня 2015 року Апеляційним судом Полтавської області вказана справа повернута місцевому суду для вирішення питання про постановлення додаткового рішення, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що судом першої інстанції розглядалися позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення права на аліменти та звільнення від заборгованості по аліментах. По цих вимогам сторони подавали докази і давали пояснення. Однак в резолютивній частині рішення місцевого суду не міститься висновок щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про звільнення від заборгованості по аліментах. В судовому засіданні [PERSON] не заперечувала проти винесення додаткового рішення. [PERSON] в судове засідання не зявився, суд про причину неявки не повідомив. У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В судовому засіданні [PERSON] прохала припинити стягнення з неї аліментів і не змінювала позовні вимоги на зменшення розміру стягуємих аліментів. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.10.2015 року в задоволенні позовних вимог про припинення права на аліменти відмовлено. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог про припинення права на аліменти [PERSON] відмовлено, оскільки для припинення сплати аліментів правові підстави відсутні і позивач не змінила підстави для задоволення позовних вимог, то в задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментах також слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

09 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 08 жовтня 2011 року за актовим записом № 919. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов [PERSON] визнала повністю. Судом встановлено, що 08 жовтня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 919 (а.с. 4). На момент звернення до суду вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка проживає разом із матір'ю. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved