Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

08.12.2017 [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що на даний час він навчається у Державному професійно-технічному закладі «Радомишльський професійний ліцей» на денній формі навчання, здобуває професію електрогазозварника, слюсара з ремонту автомобілів, водія автотранспортних засобів категорії «С». Відповідач [PERSON] є батьком позивача, до повнолітня останнього сплачував аліменти на його утримання. Згоди щодо матеріального утримання позивача під час його навчання у навчальному закладі між сторонами не досягнуто, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду та до закінчення навчання. Від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON]. Третя особа надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Судом встановлено, що позивач [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] народився 03.12.1999 у м. Радомишль Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 23.12.1999 серії І-ТП № 285365 його батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] (а.с.3,5,7,9,10). Батьки позивача розірвали шлюб 21.08.2009, про що свідчить копія Свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.08.2009 серії І-ТП № 2009 (а.с.8). Відповідно до Довідки від 05.12.2017 № 433, виданої Державним професійно-технічним закладом «Радомишльський професійний ліцей», [PERSON] навчається у вказаному закладі на денній формі навчання з 01.09.2015 по 27.06.2018, здобуває професію електрогазозварника, слюсара з ремонту автомобілів, водія автотранспортних засобів категорії «С» (а.с.11). Згідно Довідки про склад сімї від 06.12.2017 № 1188, [PERSON] зареєстрована в [INFO], склад сімї - син [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, однією із обовязкових умов, за яких можливе покладання на батьків обовязку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що позивач продовжує навчання, не працює, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При цьому суд враховує, що обов'язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків, тому цей обов'язок не може бути покладений лише на одного із батьків. Враховуючи, що повнолітнього сина, який навчається, зобов'язані утримувати і мати, і батько, що відповідач [PERSON] працює, а також те, що його повнолітній син [PERSON], який продовжує навчання, також потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку про те, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача, є обґрунтованим, крім того, вважає, що такий розмір аліментів визначено з урахуванням матеріального стану обох батьків, їх сімейного стану та потреби в матеріальній допомозі сину, який навчається. Суд не виключає з періоду стягнення аліментів час канікул, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а знаходження дитини, що навчається, на канікулах, не є припиненням навчання та не виключає права на утримання. Крім того, навчальний курс це завершений період навчання студента протягом навчального року. Тривалість перебування студента на навчальному курсі включає час навчальних семестрів, підсумкового контролю та канікул. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved