overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.09.1999 року, який на даний час рішенням суду було розірвано. Від даного шлюбу народилося четверо дітей: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Після розлучення діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 700 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити, суду пояснила, що на даний час вона хворіє, тому самостійно матеріально забезпечити дітей не має можливості. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, суду пояснили, відповідач [PERSON] згідний платити аліменти по 300 грн. на кожну дитину щомісяця, оскільки не має можливості платити аліменти у більшому розмірі, так як на даний час хворіє. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.10.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 08.09.1999 року (а.с. 6), який рішенням Ківерцівського районного суду від 08.11.2013 року було розірвано (а.с. 7). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 05.07.2000 року (а.с. 8), [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 01.09.2001 року (а.с. 8), [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 16.01.2005 року, [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 06.12.2005 року (а.с. 10), вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З пояснень [PERSON] суд встановив, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем по справі, перебувають на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу надає частково, яка є недостатньою, що не заперечується відповідачем, враховуючи стан здоров'я як позивача по справі, так і відповідача, суд вважає за правильне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1983 року. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав, шлюб просив розірвати, своєї згоди на примирення не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 1983 року (а.с. 3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на наступне. Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві було повідомлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та перевіркою журналів обліку виконавчих документів, що перебувають на виконанні у державних виконавців встановлено, що виконавчий лист виданий 11.10.2010 року Оболонським районним судом м.Києва по справі № 2-5340 про стягнення аліментів з [PERSON] до відділу не надходив та станом на 11.12.2013 року на виконанні у відділі не перебуває. Видача дублікату виконавчого листа пов'язана з втратою оригіналу а також необхідністю поновлення стягнення за виконавчим листом. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявниці. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що оригінал виконавчого листа на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві не перебуває, вважає можливим видати дублікат виконавчого листа про стягнення з [PERSON], [INFO], громадянки України, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь Органу опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.06.2010 року і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.09.2001 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Спільне проживання фактично припинилося три роки тому. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю сторін, не виникає. Позивач в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, по підставах викладених у позові, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з?явився. До суду надійшла заява, у якій [PERSON] не заперечує проти позовних вимог позивача про розірвання шлюбу та просить розглянути справу за його відсутністю. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 22.09.2001 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 2001 року вересня місяця 22 зроблено запис № 416 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.09.2001 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Спільне проживання фактично припинилося три роки тому. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю сторін, не виникає. Позивач в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, по підставах викладених у позові, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з?явився. До суду надійшла заява, у якій [PERSON] не заперечує проти позовних вимог позивача про розірвання шлюбу та просить розглянути справу за його відсутністю. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 22.09.2001 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 2001 року вересня місяця 22 зроблено запис № 416 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 08.12.2012 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином, через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 03.04.2014 року № 24 (1517). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02.11.1990 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у Саксаганському відділі РАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 1189 (а.с. 8). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на наступні обставини. Вони 05 березня 2011 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманню. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони 05 березня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с.2). Відповідач є батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років та потребує матеріальної допомоги. Відповідач зобов'язаний надавати кошти на її утримання, однак добровільно цього не робить. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання своєї дочки - [PERSON], [INFO] - недієздатною, та одночасно встановити над нею опіку, призначивши її опікуном. В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що її рідна дочка [PERSON] [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з нею за адресою [ADDRESS], є інвалідом з дитинства, потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. В зв'язку з захворюванням її дочка знаходиться на обліку в комунальному закладі «Психоневрологічний диспансер» м. Кривого Рогу. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проти заяви не заперечує, просять справу слухати у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], звернувшись до суду просить визнати свою дочку недієздатною та призначити її опікуном. Згідно висновку Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 95 [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі Помірної розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідного до викладеного, на підставі ст.ст. 39 ч.1, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2012 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №361. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в березні 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 10.11.2012 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.4. Шлюбні відносини припинили в березні 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

10.01.2014 року [PERSON] куплено у відповідача [PERSON], 1/40 частину нежитлової будівлі [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу ними виконаний повністю. [PERSON] сплатила відповідачеві [PERSON], кошти в сумі 15000,00 гривень, а відповідач в свою чергу передав її майно, але з невідомих для неї причин, зволікає з нотаріальним посвідченням даного договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, Договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до вимог ст. 220 п. 2 ЦК України правочин по відношенню якого сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але є перешкоди для його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В зв`язку з цим [PERSON], просить суд визнати правочин дійсним, та визнати за нею право власності на майно. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовну заяву підтримує просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються відповідачем, а також підтверджуються копією паспорта, копією договору купівлі -продажу нежитлової будівлі, копією договору купівлі -продажу земельної ділянки, копією розписки, копією технічного паспорта. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

10.01.2014 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького РЕМ звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення недооблікованої електроенергії на суму 102,96 гривні. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 11.10.2013 року представниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» Токмацького РЕМ встановлено, що відповідачі безобліково користується електроенергією шляхом зриву пломби ВАТ «Запоріжжяобленерго» на клемній кришці розрахункового засобу обліку та на шафі обліку. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала повністю. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, заперечення проти позову не надали. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; Відповідно умов договору про користування електричною електроенергією від 20.03.2009 № 0202001, споживачем енергії за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Відповідно до п. 48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, відповідач [PERSON], як споживач енергії, несе відповідальність за споживання електроенергії без приладів обліку та її розкрадання. Актом про порушення від 00132860 від 11.10.2013 року встановлено, що споживач [PERSON] здійснила зрив пломби ВАТ «Запоріжжяобленерго» на клемній кришці розрахункового засобу обліку та на шафі обліку. Внаслідок цього, [PERSON] спожила недообліковану електроенергію в обсязі 301 кВт на суму 102,96 гривні, що підтверджується розрахунком обсягу та вартості електричногї енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення від 11.10.2013 № 00132860, який сторонами не оспорюється. Крім [PERSON] за вищезазначеною адресою проживає відповідач [PERSON], яка також споживала недообліковану електроенергію. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідачів необхідно стягнути на користь позивачу вартість недооблікованої електроенергії в сумі 102,96 гривні.

Outcome: approved