Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

07 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, вказуючи, що відповідач не бере участь у утриманні їхньої дитини. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи. Надіслані судом судові повістки відповідачу та його представнику [PERSON], на останні відмові судові адреси їх місця проживання, в черговий раз були повернуті судові з помітками пошти про те, що вони не з'являються на пошту для отримання судових повісток за залишеними для них повідомленнями пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач та його представник зловживають своїми процесуальними правами та обов'язками й ухиляються від явки до суду, чим створюють штучну тяганину у справі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 29 квітня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, та від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, її донька [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки відповідач, з моменту припинення спільного проживання з нею, будь-якої участі у матеріальному забезпечення їхньої доньки не бере та взагалі не спілкується з донькою і не підтримує з нею будь-які відносини. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Проте сторони не досягли згоди щодо участі відповідача у утриманні їхньої малолітньої доньки [PERSON]. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікованої Україною 27.02.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В своїх письмових запереченнях на позовну заяву, представник відповідача вказує, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює та не має постійного джерела доходу. За приписами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач страждає на будь-які хронічні захворювання. Крім того, суду не надано доказів стосовно того чи має відповідач інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних утриманців, а також чи має він будь-які фінансові зобов'язання та/або чи проводяться з нього будь-які стягнення за виконавчими документами. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати їй таку допомогу. Проте на підтвердження своїх доводів щодо того, що на утримання доньки вона витрачає близько 7000,00грн грн. на місяць, позивач не надала суду доказів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. Таким чином, суд доходить висновку, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно відповідатиме принципу справедливості та рівності прав та обов'язків сторін щодо їх дитини. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial