Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

10.01.2017 року до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем проживали однією сімєю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу із серпня 2012 року. Далі в позові зазначила, що під час спільного проживання у них народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ЖС № 22366, виданим 21 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, де зазначено, що батьком дитини є відповідач. Син на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач з ними не проживає, відбуває покарання у відповідній установі. 21.08.2013 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області було складено відповідний актовий запис за № 51 та видане свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 126564. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося, а у 2014 році його взагалі було засуджено судом до позбавлення волі та відправлено у місця відбування покарання. 07.10.2015 року позивач звернулася до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовом про розірвання шлюбу. За результатами розгляду вказаної справи їх шлюб з відповідачем було розірвано (а.с.8-9). У неї вже зовсім інша сім`я, інший чоловік, вона на даний момент ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖС № 303145, виданим 19 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області. Відповідач на даний час відбуває покарання у Софіївській виправній колонії № 55 управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, де буде його відбувати іще принаймні 1 рік та 7 місяців. Матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної з ним малолітньої дитини останній не надає. Аліментів відповідач більше нікому не сплачує, інших дітей у нього немає. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 06.02.2017 року позивач надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає наступне судове засідання проводити у режимі відеоконференції з Софіївською виправною колонією № 55, Запорізької області м. Вільнянськ, вулиця Металістів, 1, так як відповідач відбуває там покарання (а.с. 16). 06.02.2017 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької клопотання позивача задоволено та призначено наступне судове засідання на 20.02.2017 року в режимі відеоконференції. До початку судового засідання через канцелярію суду надійшла письмова заява відповідача від 01.02.2017 року (вх. № 628 від 09.02.2017 року) про визнання позову (а.с.26-27). Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити в повному обсязі (а.с.30). Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності з позовними вимогами ознайомлений, заперечень щодо їх задоволення не має (а.с. 26-27). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З серпня 2012 року [PERSON] проживала однією сімєю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з [PERSON]. 21.08.2013 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області було складено відповідний актовий запис за № 51 та видане свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 126564 (а.с. 7). За час спільного проживання з відповідачем у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ЖС № 22366, виданим 21 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області. В свідоцтві про народження дитини в графі «мати» вказана [PERSON], в графі «батько» - відповідач [PERSON] (а.с.6). Відповідно до рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 0.12.2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). 19.03.2016 року у позивача народилася друга дитина дочка [PERSON], батьком якої є інший чоловік (а.с.10). Позивач ніде не працює, отримує допомогу на дитину, якої не в повній міри вистачає для утримання дитини. Відповідач знаходиться в Софіївській виправній колонії № 55 управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, де відбуває покарання за вироком суду. Інших аліментних зобовязань немає, має задовільний стан здоровя. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично у своїх письмових заявах їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позову не порушує права інших осіб та не суперечить закону. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, те що відповідач знаходиться у Софіївській виправній колонії № 55 управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, де може бути залучений до праці, інших аліментних виплат немає, що слідує з тексту позовної заяви. Разом з тим, згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивач та\~відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернулася до суду із позовною заявою 10.01.2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved