overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

08 грудня 2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 7 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідач [PERSON] Щелковському управлінні ЗАДС Головного управління ЗАДС Московської області, актовий запис №1200. [INFO] від шлюбу народилась дочка [PERSON]. З 2016 року однією сімєю з відповідачем не мешкають у зв'язку з тим, що в сімї непорозуміння , сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з 20.12.2016 року, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

08 грудня 2016 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 10 червня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати дітей належним чином. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату,час та місце слухання справи повідомлявся скудо належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 10 червня 2006 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

08 грудня 2016 року позивачки звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачки є співвласницями квартири [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстровано відповідача, який у ній не мешкає від жовтня 2012 року без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивачок до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 2 4, 18, 20). У судовому засіданні представниця позивачок заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Заслухавши пояснення представниці позивачок, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачки є співвласницями квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 15, 16). У квартирі від 25.10.2007 року з дозволу позивачко зареєстровано відповідача (а.с.а.с. 10, 14, 34). Від жовтня 2012 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, про що свідчать відповідні акти про непроживання (а.с. 13). Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі, що належить позивачкам на праві власності, від жовтня 2012 року, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Таким чином, факт реєстрації відповідача у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачок у користуванні власністю, і позов підлягає задоволенню у спосіб, обраний позивачками, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новодністровська міська рада Чернівецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2016 року позивач є власником трикімнатної квартири № 18, що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, м-н «Сонячний», буд. 8, Чернівецької області, де зареєстрований син попереднього власника [PERSON] Реєстрація відповідача у даній квартирі створює позивачу незручності у соціальній та побутовій сфері, заважає повноцінно користуватись і розпоряджатись квартирою, у звязку із реєстрацією відповідача проводяться додаткові нарахування за комунальні послуги, які [PERSON] вимушений сплачувати за [PERSON] Домовленості про зняття з реєстраційного обліку у добровільному порядку сторони не знайшли. Сторони та представник Новодністровської міської ради Чернівецької області у судове засідання не з'явились, однак 19.12.2017 року подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач підтримав позовні вимоги, відповідач не заперечував проти їх задоволення, а представник третьої особи покладався на розсуд суду. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 1911, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 183150. У позові він зазначив, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 08 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №873. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 травня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №873 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 7). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім'я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач згідно уточнень до позовної заяви просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються рішенням про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 13 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через втрату почуттів, взаєморозуміння та поваги сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 33. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 124149. Від шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ФП № 259964 та І-ФП № 248331. Причинами розпаду сімї стала втрата почуттів та взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2002 року. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння. Близько чотирьох років вони проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про підтримання позову, просила розглянути справу без її присутності, проти заочного розгляду не заперечувала. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 20 травня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №01. Сторони мають спільних дітей: сина [PERSON], 2002 року нароження, та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка фактично проживає [INFO], а відповідач по вул.Гудимівська, 44 у с.Беєве Липоводолинського району. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 17 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 9. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили з червня 2017 року та тривалий час не проживають разом з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сімя розпалася, тому позивач прохала шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, залишивши їй після розлучення прізвище «Шкурат». Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в новій редакції. В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з червня 2017 та тривалий час проживають окремо один від одного, мають двох спільних доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 17 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві «Шкурат». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved