Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що він разом із своєю сімєю проживає в [INFO]. У будинку №7, розташованому по сусідству, проживає відповідач. 10 червня 2016 року, коли позивач прийшов додому, він виявив, що у дворі його господарства лежать мертві птиці та кролі, які належали йому, а у дворі бігає собака породи «лайка», належна [PERSON] Після того, як позивач подзвонив відповідачу, він одразу прийшов, забрав собаку і мертвих птиць та кролів та запропонував підрахувати збитки. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного відшкодування завданої шкоди, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 5200 грн., або зобовязати відшкодувати в натурі шкоду, завдану внаслідок знищення належного йому майна, шляхом передачі тварин та птиці. Суд, заслухавши позивача, який підтримав позов, відповідача, який позов не визнав в повному обсязі, покази свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає [INFO] разом зі своє дружиною [PERSON], та донькою [PERSON] (а.с.6,7). На заяву [PERSON] від 13 червня 2016 року, Путивльське відділення поліції надіслало повідомлення про відсутність складу кримінального правопорушення і матеріали перевірки списані висновком до справи (а.с.11). 21 червня 2016 року [PERSON] направив поштою лист [PERSON] з проханням добровільного відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 5200 грн., завдану внаслідок того, що його собака подушила належних [PERSON] птиць та кролів (а.с.8-10). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Як пояснив у судовому засіданні позивач, внаслідок неналежного догляду за своєю собакою [PERSON], йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 5200 грн., оскільки собака, яка вирвалася з вольєра, задавила: шістьох перепілок, у віці 6 місяців, породи «Фараон», загальною вартістю 300 грн.; чотирьох курчат, віком 2-3 роки, породи «Орпінгтон польовий», загальною вартістю 2000 грн.; двох кролів, віком 7 місяців, породи «Панон білий», загальною вартістю 1200 грн.; чотирьох курчат, віком 2 місяці, породи «Орпінгтон польовий» та «Лівенська ситцева», загальною вартістю 800 грн.; чотирьох крольчат, віком 2 місяці, без породи, загальною вартістю 400 грн. та одного кроля, віком 1 рік 6 місяців, породи «Новозеландець червоний», вартістю 500 грн. Натомість, відповідач пояснив, що 10 червня 2016 року його покликав у свій двір сусід [PERSON] та повідомив, що його собака подушила кролів та птицю. Спочатку він погодився та забрав тушки птиць та кролів до себе у господарство і одного живого кроля, який потім також здох, однак пізніше, коли він розібрався, що собаку ніхто з вольєру не випускав, відмовився відшкодовувати позивачу завдану шкоду. Крім того, він показав, що домашні птахи [PERSON] часто ходять по його господарству без нагляду. З наданих позивачем та відповідачем фотографій (а.с.12-15, 34) убачається, що було задушено двох перепілок у віці шести місяців, трьох курчат у віці від двох до трьох років рудого кольору, двох курчат у віці два місяці темного кольору та двох кролів: білого кольору у віці сім місяців та рудого кольору у віці півтора року. Відповідно до довідки Путивльського ринку вартість курки домашньої за 1 кг складає 60 грн., торгівлею іншими видами сільськогосподарської продукції підприємство не займається (а.с.51). [PERSON] економічного та агропромислового розвитку Путивльської районної державної адміністрації повідомлено про те, що управління не веде моніторингу цін на сільськогосподарських тварин (а.с.52). Як показала в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дружиною позивача, дійсно, 10 червня 2016 року, коли вона знаходилась удома до них у двір забігла собака [PERSON] та подушила кролів, перепілок та курчат, про що вона одразу повідомила чоловіка. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що проживають по сусідству з позивачем та відповідачем, 10 червня 2016 року їх покликав позивач до себе у двір, де вони побачили тушки домашньої птиці та кролів, при цьому позивач повідомив, що зазначених тварин подушив собака відповідач, при цьому самого собаки у дворі вони не бачили. Свідок [PERSON] працівник птахофабрики ФГ «Натон», суду показав, що кури підходять під опис порід «Орпінгтон польовий» та «Лівенська ситцева», проте стверджувати категорично, що на фотознімках, наданих сторонами, тушки саме цих порід, він не може. Завідуючий відділом внутрішніх незаразних хвороб Путивльської районної лікарні державної ветеринарної медицини [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що на фотознімках, наданих сторонами у якості доказів, трупи кролів та домашньої птиці, що подушені одночасно, за виключенням чорного кролика-молодняка, час смерті якого не співпадає з часом смерті інших тварин на фотознімках, він був задушений на не менше ніж на три години раніше, на що вказує колір кишечника. Що стосується порід цих тварин, то їх можна визначити лише за документами. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що відповідач прийняв від позивача тушки птиці та кролів, а також живого кроля рудого кольору, який також потім здох, і надав суду у якості доказу фотознімок, на якому зображено тушки трьох курей рудого кольору, двох перепілок, двох курчат темного кольору, кроля білого кольору та кроляча чорного кольору, суд дійшов висновку, що на момент прийняття цих тварин відповідач не заперечував тієї обставини, що у його відсутність вдома його собака наніс шкоду здоровю цих тварин, від чого вони подохли, за виключенням кроляча чорного кольору, який здох раніше від решти не менш як на три години. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу дійсно завдано матеріальну шкоду, однак встановити її розмір у грошовому еквіваленті не уявляється можливим, оскільки сам позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження породи, кількості та вартості цих тварин, на запити суду управління економічного та агропромислового розвитку Путивльської районної державної адміністрації та Підприємства облспоживспілки «Путивльський ринок» інформації щодо вартості цих тварин також не надано, від проведення судової товарознавчої експертизи сторони відмовились. Зважаючи на те, що відповідач визнав, що позивачем йому були передані тушки тварин, які зображені на фотознімку, який він сам надав суду, а також живого кроля рудого кольору, суд дійшов висновку, що факт загибелі належних озивачу: двох перепілок у віці шести місяців, трьох курчат у віці від двох до трьох років рудого кольору, двох курчат у віці два місяці темного кольору та двох кролів: білого кольору у віці сім місяців та рудого кольору у віці півтора року, в результаті бездіяльності відповідача, а саме незабезпечення належного утримання його собаки, внаслідок чого собака проник у господарство позивача та завдав шкоди здоровю вказаних тварин, від чого вони загинули, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню шляхом зобовязання відповідача передати позивачу зазначену вище кількість вказаних птиць та кролів середньої вгодованості. Крім того, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial