Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

08.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою : [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги і спадщину прийняла шляхом проживання в цьому житловому будинку, обробітку земельної ділянки, тобто фактичним шляхом. В судове засідання позивач не з'явилася, її представник позивача надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, просить позовні вимоги позивача задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Із матеріалів справи вбачається, що позивач порушила у суді спір про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, померлого [INFO], спадщини, тобто між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року. Враховуючи зазначене та фактичні обставини справи суд визначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року. Згідно ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що [INFO] в с.Осички помер чоловік позивача [PERSON] (а.с.8,9), після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою : [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області крім померлого в цьому житловому будинку постійно проживала та була прописана його дружина [PERSON], більше ніхто в цьому будинку не проживав і не був прописаний на день смерті спадкодавця (а.с.10). Позивач прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проживала разом з чоловіком на день його смерті, володіє предметами побуту, зберігає майно померлого, обробляє земельну ділянку. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину на підставі ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці цю спадщину не прийняли на протязі встановленого законодавства строку, тому позивач має право на житловий будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою : [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO]. Згідно матеріалів наданої копії спадкової справи №478 (2010) до майна померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори зверталася [PERSON] (а.с.42-52). Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. від 1963 року), проте оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, отримати дублікат якого не має можливості, оскільки це суперечить ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі смерті власника. Суд, дослідивши усі матеріали справи, приймаючи до уваги достатність доказів позовних вимог, аналізуючи їх у сукупності і надавши їм належну оцінку, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved