Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

08 червня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 11 вересня 20014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 306 - розірвати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 вересня 2004 року сторони уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя та відсутності взаєморозуміння. У зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна також відсутній. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 20014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській області між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №306. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 11 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській області (а.с.3). Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 04 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 4). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст.112 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок (а.с.1). Пред'явлений ним позов задоволений. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався та відповідачем визнано позовні вимоги, суд приходить висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, який становить 352 гривні 40 копійок, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved