Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

09 березня 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості. В позовній заяві вказав, що 15.06.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір № 014/08-112/64667 про надання кредиту у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 6000 доларів США строком до 15.06.2027 року зі сплатою 12,5 % річних, яка опісля була збільшена до 17,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, в той же день між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалася відповідати солідарно з позичальником за кредитним договором. Позичальник своїх зобов'язань по сплаті кредиту не виконав, а тому станом на 22.12.2015 року в нього виникла заборгованість в розмірі 4089,25 доларів США, що еквівалентно 96171,60 грн. по курсу НБУ, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Дідук С.В. надав в судове засідання письмову заяву, в якій позовні вимоги банку підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі в заочному порядку. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» від 16 червня 2016 року, причини своєї неявки суду не сповістив. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки, причини своєї неявки суду не сповістила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положення ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить такого. Судом встановлено, що 15.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір № 014/08-112/64667 про надання кредиту у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 6000 доларів США строком до 15.06.2027 року зі сплатою 12,5 % річних, яка опісля була збільшена до 17,5 % річних ( а. с. 26-33, 34-38 ). З метою забезпечення виконання зобов'язання за даним договором. того ж дня між банком та [PERSON] укладено договір поруки 014/08-112/64667, за яким остання зобов'язалася відповідати солідарно перед банком за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором ( а. с. 39-40 ). 02.10.2015 року відповідачу [PERSON] банком направлена вимога про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором, внаслідок його прострочення, яка дотепер невиконана ( а. с. 41, 42 ). Станом на 22.12.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] склала 4089,25 доларів США, що еквівалентно 96171,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3650,00 доларів США, що еквівалентно 85841,25 грн. ( в тому числі прострочена ), та заборгованість за відсотками - 439,25 доларів США, що еквівалентно 10330,35 грн. ( в тому числі прострочена ) ( а. с. 7-12 ). Суд доходить того, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору, забезпечені порукою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Частина 1 ст.554 вищевказаного Кодексу передбачає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору та солідарно із поручителем [PERSON] не розрахувався з позивачем в добровільному порядку, суд доходить висновку про те, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У відповідно з цією статтею суд стягує з кожного з відповідачів по 721,29 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved