Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

10.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 6896,93 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 11979,90 грн. та індексаційних виплат в сумі 135,20 грн. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його особистої участі. Відповідач про час та місце розгляду справи був сповіщений завчасно належним чином, проте свого представника в судове засідання не направив. За таких умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 25.06.2012 року по 15.05.2013 року працював у 209 Управлінні начальника робіт на посаді тесляра. Відповідно до довідки № 43 від 29.05.2014 року, виданої відповідачем, заборгованість з виплаті заробітної плати позивачу станом на 01.50.2014 року складає 6896,23 грн. Згідно ст. 43 Конституції України, кожна людина має право на заробітну плату, не нижчу ніж встановлену законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте, судом встановлено, що відповідачем такі розрахунки своєчасно не були здійснені. Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів щодо спростування позову в цій частині, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6896,23 грн. підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розрахунків позивача, борг відповідача з виплати вищевказаної компенсації за час затримки розрахунку з 16.05.2013 року по 10.06.2014 року становить 11979,90 грн. Відповідачем такий розрахунок позивача жодним чином не спростовано, тому суд повністю враховує його при винесенні рішення. Частиною 5 ст. 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Позивачем розраховано суми індексації його заробітної плати в розмірі 135,20 грн. Відповідна сума підлягає стягненню з відповідача. Пунктом 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судового рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У даному випадку, суд вважає за доцільне, за основу взяти розмір середньої заробітної плати позивача, який відповідно до довідки № 42 від 29.05.2014 року становить 1188,37 грн. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved