Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з червня 2013 року, який було розірвано за рішенням Московського районного суду Харкова від 15.05 2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач після розірвання шлюбу в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, вона звернулася з цим позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, окрім того позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року, який було розірвано за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року.(а. с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 листопада 2013 року, [PERSON] народився [INFO] та батьками вказані - [PERSON], [PERSON] (а. с. 5). Довідкою, з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 24.11.2015 року за № 2327 підтверджується, що неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач не має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні, те, що відповідач не страждає на будь - які захворювання. Тому, суд виходить із захисту інтересів дітей та того розміру аліментів, який відповідає прожитковому мінімуму для відповідного віку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального, або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved