Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

09 серпня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 березня 2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис зроблено за №91. Від подружнього життя сторони мають одну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що сімейні стосунки з відповідачем не підтримує вже близько одного року, сторони мешкають окремо один від одного. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони по справі уклали шлюб не пізнавши один одного, між ними часто виникали непорозуміння з різних побутових причин, з часом зникла повага один до одного. Позивачка вважає, що подальше сумісне проживання неможливе, їх шлюб носить формальний характер, а тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.17). Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та погодився на розірвання шлюбу (а.с.21). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.03.2010 року (а.с.5) видно, що 06 березня 2010 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №91. Прізвище дружини після укладення шлюбу не змінювалось. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2010 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис зроблено за №91. Від подружнього життя сторони мають одну дитину - [PERSON], 2011 року народження. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, сторони по справі мешкають окремо близько року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного бюджету не мають. Спорів про спільне майно у сторін не виникало. Позивачка у збереженні шлюбу сенсу не бачить. Відповідач погодився на розірвання шлюбу. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, відносини між сторонами зіпсувалися, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а в першу чергу інтересам дитини, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved