Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

08.05.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Білопільської міської ради Сумської області, третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори, - про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові вказала, що [INFO] року в місті Дніпро помер її батько, [PERSON], про що 22.02.2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 371 Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підтвердження чого приєднала до позову завірену копію свідоцтва про смерть. Оскільки батько позивачки, [PERSON], по день смерті відбував покарання та перебував в місцях позбавлення волі, тому відповідно місце його смерті - м.Дніпро, де і здійснили його поховання, на підтвердження чого позивачка приєднала до позову завірену копію свідоцтва про поховання серії ААА № 633553, виданого 28.02.2017 року. Спадкодавець на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS], на підтвердження чого позивачка приєднала довідку виконкому Білопільської міської ради від 20.02.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, яке складається з частки квартири, що знаходиться в [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Білопільської міської ради народних депутатів Сумської області від 22 липня 1993 року, здійснено запис в реєстрову книгу за № 4763. Зазначаючи, що своє дошлюбне прізвище Василенко вона змінила на прізвище чоловіка [PERSON], позивачка приєднала до позовної заяви копії свідоцтв про своє народження та про одруження та вказала, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину, немає, а так як після смерті батька вона тривалий час не знала, що у нього залишилась частка у квартирі, в якій він проживав та був зареєстрований, оскільки її мама розлучилась з ним, коли позивачка ще була маленькою, а останні роки батько відбував покарання та перебував у місцях позбавлення волі, тому відомості про право власності на частку у квартирі їй стали відомі нещодавно від батькової сестри, а тітки позивачки, яка і наполягала на оформленні батькової частки у вищевказаній квартирі для подальшого продажу. При зверненні до нотаріуса з питання оформлення спадщини їй було відмовлено на підставі ч.1 ст. 1270 ЦК України в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та роз'яснено про можливість судового порядку визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказуючи поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини - незнання про наявність у власності померлого батька частки квартири, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, [PERSON], - два місяці, початок якого рахувати з дня набрання судовим рішенням законної сили. В судове засідання представник позивачки за довіреністю [PERSON] не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву за підписом міського голови про розгляд справи без участі представника Білопільської міської ради та що позовні вимоги визнає. Представник третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направив до суду лист про те, що просить розглядати справу без участі представника та при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], народилася [INFO] року в м.Білопілля, її батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 153 від 09.10.1993 року( а.с.6). Прізвище [PERSON] позивачка взяла після реєстрації шлюбу зі [PERSON] 19 серпня 2017 року, актовий запис № 59, місце державної реєстрації- Білопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області ( а.с.7). Батько позивачки, [PERSON], помер [INFO] року, місце смерті: місто Дніпро, Дніпропетровська область, Україна, актовий запис № 371, складений 22 лютого 2017 року, місце державної реєстрації: Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 30 березня 2018 року та свідоцтвом про поховання серії ААА № 633553 на кладовищі у м.Дніпропетровську( а.с.8, 12). Згідно довідки виконкому Білопільської міської ради Сумської області від 20 лютого 2018 року вбачається, що померлий [PERSON], [INFO], на день смерті [INFO] року був зареєстрований в [ADDRESS] (згідно довідки КП «Житловик Білопілля», б/н від 20.02.2018 року ( а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 липня 1993 року, виданого виконавчим комітетом Білопільської міської ради народних депутатів Сумської області 21 липня 1993 року, батьку позивачки, [PERSON], належить 50% частки у квартирі № [ADDRESS] (а.с.10). Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина на його спадкове майно, в тому числі і на частку у праві власності на житло, а саме 50% квартири №[ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивачка з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved