overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

10.06.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року до 12.08.2014 рік. Від шлюбу мають дітей, які проживають разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється від надання матеріальної допомоги хоча є працездатним чоловіком, який в змозі надавати допомогу своїм дітям. У звязку з чим, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно із копією рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2014 року, що набрало законної сили, шлюб, укладений 12.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 189375: [PERSON] народилася 21.01.2010 року, її батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Із копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 277545 вбачається, що [PERSON] народився 17.05.2012 року, його батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Довідкою, з місця проживання про склад сімї та прописку підтверджується, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує ряд обставин, які мають суттєве значення для визначення його розміру, зокрема, стан здоровя та\~\~матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних утриманців. У відповідності до вимог п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Суд, враховуючи викладене, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

10.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де прохає: визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,61 га, в межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], призначена для обслуговування будинку - 0,25 га та ведення підсобного господарства - 0,36 га на підставі Державного акту серії [NUMBER], як за спадкоємицею за законом після померлого [INFO] [PERSON]; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,20 га, яка розташована на території с. Богданівка, Богданівської сільської ради, Новосанжарського району Полтавської області, для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення другої сесії четвертого скликання Богданівської сільської ради від 31.05.2002 року, як за спадкоємицею за законом після померлого [INFO] [PERSON] Оформити свої спадкові права позивач не має можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на земельні ділянки, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, прохає позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Богданівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву № 199 від 25.07.2016 року про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 23.05.2015 року, актовий запис № 186, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 06.10.2015 року, актовий запис № 1063, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.05.1986 року. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2016 року, спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS]. Згідно повідомлення Першої полтавської державної нотаріальної контори № 1484/01-16 від 29.06.2016 року, 20.10.2015 року заведена спадкова справа № 456/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] В матеріалах спадкової справи знаходяться: заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини від 20.10.2015 року; заява [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2016 року; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 04.04.2016 року за реєстровим № 1-235; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 04.04.2016 року за реєстровим № 1-236.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

10.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 04.01.2010 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною мешкали до листопада 2015 року. Від спільного життя мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Спір щодо сумісно нажитого майна відсутній. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 січня 2010 року, про що свідчить актовий запис №1, зроблений виконкомом Андріївської селищної ради Тельманівського району Донецької області. Однією родиною мешкали до листопада 2015 року. Від спільного життя мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Спір про щодо сумісно нажитого майна відсутній. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

10.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 09.11.2013 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною мешкали до травня 2016 року. Від спільного життя мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Спір щодо сумісно нажитого майна відсутній. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року, про що свідчить актовий запис № 249, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. Однією родиною мешкали до травня 2016 року. Від спільного життя мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Спір про щодо сумісно нажитого майна відсутній. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

10.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.08.2012 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею, всі зобов'язання по утриманню та вихованню дитини позивач виконує самостійно, відповідач же в свою чергу допомогу на утримання дитини не надає, хоча стан здоров'я та матеріальне становище дозволяє це йому робити. В процесі розгляду справи уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно та досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надіслала заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2012 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, актовий запис № 346 від 01.04.2015 року, виданий Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів, наявність в нього інших дітей або непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вимог ст. 181-182, 183 Сімейного кодексу України, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

10.06.2016 року позивач звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, з березня 2016 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року дану цивільну справу передано на розгляд Деснянському районному суду м. Києва, оскільки відповідач по справі значиться зареєстрованим в Деснянському районі м. Києва. В судовому засіданні 01.03.2017 року позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що примирення з відповідачем буде суперечити її інтересам, а тому є неможливим, просила розірвати їхній шлюб, оскільки він носить лише формальний характер. В судовому засіданні 01.03.2017 року відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 10 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 201 (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

10.06.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 03.09.2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву в якій просила про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надіслав суду заяву про перенесення розгляду справи, проте не вказав причин перенесення та не зазначив суду причин неможливості явки до суду, в зв'язку з чим суд не знаходить підстав відкладення розгляду справи. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Стягнути з [PERSON] 551 грн. 20 коп. у повернення сплаченого судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

10.06.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши, що проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Діти знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на їх утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10.06.2016 року до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до [INFO], а потім у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. У свідоцтвах про народження дітей відповідач записаний їх батьком і в судовому засіданні не оспорює своє батьківство. ( а.с. -4,5) Як зазначила позивачка, діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

10.06.2016 року позивач поштою звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 16310,23 грн, мотивуючи вимоги тим, що 02.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 32000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а з 02.03.2014 року - у розмірі 29112,89 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно та без поважних причин не прибув. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 02.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 32000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а з 02.03.2014 року - у розмірі 29112,89 грн. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.06.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 16310,23 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту - 10808,46 грн, несплачені проценти - 1019,12 грн, штраф - 2321 грн, пеню та комісійні - 2161,65 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі в розмірі 16310,23 грн, так як зобов'язання не виконується відповідачем. Заява відповідача про застосування до спірних відносин положення щодо спливу строку позовної давності не може бути застосована, так як боржник не надав до суду доказів про початок перебігу строку позовної давності (закінчення дії платіжної картки на його ім'я). Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

10.06.2016 р. рішенням суду було частково задоволено позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав та збільшення аліментів. 13.06.2016 р. до суду надійшла заява від представника позивача щодо винесення додаткового рішення, що стосується судових витрат по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість винесення додаткового рішення, що стосується стягнення із відповідача судового збору. Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved