Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

08.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з означеним вище позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.02.1994 року є власником будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований відповідач, який є його племінником, однак не проживає у вказаному будинку з 2004 року без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере та взагалі їм не цікавиться. Зв`язок з відповідачем втрачено, про його фактичне місце перебування чи проживання нічого не відомо. Просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування будинком за адресою [ADDRESS] . Позивач та його представник адвокат Зайцев М.П. надали заяву про слухання справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Свідки [PERSON] , [PERSON] , згідно письмових пояснень, підтверджують, що дійсно з 2004 року відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.02.1994 року, [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] (а.с.5-6). Згідно довідки Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (а.с.3), які є членами родини. Згідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2004 року, необхідно визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved