Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

10.03.2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеної позовною заявою зазначивши, що на території [ADDRESS] проживає громадянка [PERSON] , [INFO] , яка має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , зареєстрований за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Рубанівське, але проживає у Житомирській області. 01 [INFO] [PERSON] визнав своє батьківство по відношенню до [PERSON] , [INFO] , після чого, забрав проживати доньку [PERSON] за своїм місцем мешкання, однак в кінці грудня 2019 року повернув дитину матері [PERSON] , мотивуючи це тим, що дитина душевно хвора, схильна до суїциду і виховувати [PERSON] він не має ніякого бажання. Батько відсторонився від виховання та утримання доньки. [PERSON] навчається у комунальному навчальному закладі «Довбиська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Житомирської обласної ради», але після зимових канікул жодного дня у навчальному закладі не була, оскільки у матері немає коштів, щоб відправити дитину на навчання. Щодо навчання доньки на території міста Синельникового [PERSON] не вирішено, тобто, на даний час [PERSON] ніде не навчається. Сім`я [PERSON] перебувала на обліку служби у справах дітей міської ради з квітня 2013 року. У [PERSON] [INFO] вилучили двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За весь період перебування на обліку мати дітей неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До служби у справах дітей міської ради постійно надходили скарги від сусідів та мешканців кварталу про те, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, часто залишає дітей без нагляду дорослих. При негайному виході 24 лютого 2020 року за вищевказаною адресою спеціалістами служби у справах дітей та фахівцем із соціальної роботи Синельниківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді встановлено, що дійсно у будинку холодно, сиро, продукти харчування відсутні, немає дров чи інших джерел тепла, електропостачання відключено за борги, відсутні засоби гігієни. З [PERSON] була проведена бесіда, в якій вона повідомила, що кошти на придбання дров, вугілля, продуктів харчування та підключення електроенергії у неї немає. За період з грудня 2019 року по лютий 2020 року [PERSON] будь-яких дій щодо поліпшення матеріально - побутових умов не здійснила. У зв`язку з цим, умови проживання та перебування дитини з матір`ю на сьогоднішній день загрожує її життю та здоров`ю. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 26.02.2020 № 86 малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просить негайно відібрати малолітню дитину [PERSON] [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав, терміном на один рік. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати малолітня дитина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі по 900 гривен з кожного, щомісячно. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідачів, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] в графі батьки зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Судом оглянуто на досліджено: акти обстеження умов проживання [PERSON] від 15.01.2020 року, від 24.02.2020 року; копії пояснень [PERSON] , характеристику на [PERSON] , копії інформаційних листів Синельниківського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та встановлено, що відповідачка зловживає спиртними напоями, не має постійної роботи та постійного заробітку. Санітарний стан помешкання незадовільний. Мати дитини не забезпечує їй належний догляд, дитина знаходяться у холодному приміщенні, без достатнього харчування. Соціально - педагогічні та інформаційно - профілактичні бесіди, щодо формування навичок усвідомленого, відповідального батьківства, дотримання санітарно -гігієнічних норм та норм суспільної моралі, ведення здорового способу життя проведених службою у справах дітей - позитивного результату не дали. Відповідно до інформаційного листа КНЗ «Довбиська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Житомирської обласної ради», № 34 від 24.02.2020 року - [PERSON] до навчання в 2 семестрі 2019 - 2020 року не приступила, адміністрації школи зв`язатись з батьками дитини не вдалося. Відповідно до характеристики голови квартального комітету № 28 Синельниківської міської ради - [PERSON] [INFO] , мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За місцем свого проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, діти недоглянуті, має борги за комунальні послуги. З копії заяви від 23.01.2020 року [PERSON] вбачається, відмова останнього від дитини [PERSON] від її виховання, в зв`язку з відсутністю часу та змоги її утримувати. Згідно рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 26.02.2020 року № 88 малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] вирішено негайно відібрати від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та вирішити питання про тимчасове влаштування дитини в сім`ю родичів чи знайомих до вирішення питання встановлення над дитиною опіки чи влаштування її до прийомної сімї чи дитячого будинку сімейного типу. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідачів дитини, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання обов`язків по її належному вихованню, догляду та не створенню належним побутових умов, що наразі, буде відповідати її інтересам. Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно частини 4 статті 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд виходить із обставин зазначених позивачем і вважає, що присудження аліментів, у твердій грошовій сумі по 900 грн. з кожного із батьків, щомісяця на утримання дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання заяви до повноліття дитини - буде відповідати її інтересам. Сімейним кодексом України не визначено механізм стягнення аліментів на утримання дитини відібраної від батьків і яка тимчасова влаштована до іншої сім`ї, а не закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, тому суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону за ч. 1 ст. 10 СК України, а саме положення ч. 3 ст. 193 СК України, якою визначено можливість перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. В зв`язку з чим, необхідно зобов`язати Службу у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на ім`я дитини: [PERSON] , [INFO] для перерахування аліментів. Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved