Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

09 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій зазначив, що [INFO] року у м. Єнакієво, Донецької області померла його тітка - [PERSON]. Смерть [PERSON] наступила в результаті атеросклеротичного кардіосклерозу з артеріальною гіпертензією, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 13 від [INFO], виданим Комунальним закладом «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2 м. Єнакієво», а також свідоцтвом про смерть, актовий запис № 368 від [INFO], виданим Єнакієвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ДНР. Факт родинних відносин між заявником та померлою підтверджується копіями документів, які додані до заяви. При зверненні до відділу ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах ГТУЮ у Запорізькій області з метою належної реєстрації смерті [PERSON], заявнику було відмовлено на тій підставі, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, та заяву про встановлення факту смерті задовольнити (а.с. 14). Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах ГТУЮ у Запорізькій області у поданій до суду письмовій заяві не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON], та також просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 18). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію заявника, а також представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до Переліку № 1 населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Єнакієво відноситься до визначених у цьому Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Так, судом встановлено, що померла [PERSON] є рідною тіткою заявника [PERSON], що підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] (батько позивача), серія [NUMBER], виданого 20.11.1990 року (повторно), з якого вбачається, що його батьком є «[PERSON]» та матір'ю - «[PERSON]» (а.с. 7); копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 06.02.1970 року, де в графі батько зазначено «[PERSON]» (а.с. 7); копією свідоцтва про народження [PERSON] (тітка позивача) серії [NUMBER], виданого 09.11.1976 року (повторно), з якого вбачається, що її батьком є «[PERSON]» та матір'ю «[PERSON]» (а.с. 8). Копіями свідоцтв про одруження: серії [NUMBER], виданого 25.10.1953 року, та серії [NUMBER] від 15.10.1961 року підтверджується, що померла тітка позивача двічі укладала шлюб та змінювала прізвище: спочатку на «[PERSON]» (а.с. 9), та потім на «[PERSON]» (а.с. 10). Таким чином, померла [PERSON] є рідною тіткою заявника [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] року у м. Єнакієво Донецької Народної Республіки у віці 91 рік, про що 26 лютого 2019 року Єнакієвським міським відділом записів актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 368 (а.с. 13). З лікарського свідоцтва про смерть № 13 від 22 лютого 2019 року, виданого Комунальним закладом «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2 м. Єнакієво», та відповідною довідкою про причину смерті від [INFO] вбачається, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] у віці 91 рік у квартирі [ADDRESS], причина смерті: хронічна серцево - судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією (а.с. 11-12). Частиною 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» для забезпечення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відділ ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах ГТУЮ у Запорізькій області листом від 21.03.2019 року відмовив заявниці у державній реєстрації смерті [PERSON], на тій підставі, що для реєстрації було пред`явлено документ, який видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 4). Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] зразку та вирішення питання про оформлення спадщини після померлої. Також судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Дане положення кореспондується із приписами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved