Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

08.07.2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] « Про стягнення суми в порядку зворотної вимоги ( регрес ) до солідарного боржника », в якому посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до 23.06.2010 року. В період шлюбу відповідачу, разом з членами його родини, була надана в користування квартира № 41 розташована в будинку № 46-а по пр.-ту Перемоги в м. Харкові, в якої вони мають реєстрацію та мешкали разом однією родиною. До теперішнього часу вони є наймачами вказаного жилого приміщення, так як квартира ними не приватизована. Після припинення шлюбних відносин, вони разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Між ними виникають непорозуміння та конфлікти щодо сплати комунальних послуг по спірної квартирі. За період з 01.01.2010 року по 28.02.2013 року утворилася заборгованість перед КП « Харківські теплові мережі », з приводу наданих підприємством комунальних послуг з опалення та теплопостачання спірного жилого приміщення, в загальній сумі 6224,97 гривень. 27.12.2013 року Дзержинським райсудом м. Харкова був виданий судовий наказ про солідарне стягнення з неї та відповідача на користь КП « ХТМ » вказаної суми заборгованості. 30.09.2014 року вона одноособово погасила суму вказаної заборгованості на користь КП « ХТМ », яка була стягнута з неї та боржника солідарно за судовим наказом. Відповідач відмовляється в добровільному порядку сплатити її половину вказаної суми боргу. Тому вона просить суд стягнути на її користь з відповідача половину суми боргу в розмірі 3112,48 гривень, а також сплачені нею при зверненні до суду судові витрати в розмірі 365,4 гривни та витрати на правову допомогу в розмірі 1218 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надавши право представляти свої інтереси в суді [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі відповідного договору про надання правової допомоги та ордеру ( а.с.а.с. 8, 15, 21, 39 ), підтримала позовні вимоги [PERSON], просив їх задовольнити з підстав, на які позивач посилається в своєї позовної заяві, так як її вимоги ґрунтуються на приписах ЦК України. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі відповідного договору про надання правової допомоги та ордеру ( а.с.а.с. 40-42 ), в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, при цьому відповідач [PERSON] пояснив, що позивач є його колишньою дружиною. Спірна квартира є державною, вона була отримана на склад їх сім»ї. Після припинення шлюбних відносин, він з позивачем разом не мешкає, сумісного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. З 06.2014 року він в квартирі мешкає один. Між ними виникають непорозуміння та конфлікти щодо сплати комунальних послуг по спірної квартирі. Борг по теплопостачанню за вказаний позивачем період є їх сумісним боргом. В вересні 2014 року позивач повідомила його про наявність судового наказу про стягнення з них на користь КП « ХТМ » боргу в сумі 6224,97 гривень, який вона одноособово сплатила. Половину вказаної суми він позивачу не повернув. Позов не визнає, так як з власних коштів сплачує інші комунальні послуги та квартирну плату за надане йому та позивачу житло. Суд, вислухавши пояснення представника позивача адвоката [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача адвоката [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні з пояснень представника позивача, відповідача та його представника і досліджених доказів вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 23.06.2010 року. В період шлюбу відповідачу [PERSON], разом з членами його родини, була надана в користування квартира № 41 розташована в будинку № 46-а по пр.-ту Перемоги в м. Харкові, в якої сторони [PERSON] та [PERSON] мають реєстрацію відповідно з 23.05.2008 року та з 06.07.2005 року та мешкали разом однією родиною. До теперішнього часу вони є наймачами вказаного жилого приміщення, так як квартира ними не приватизована. ( а.с.а.с. 9-10, 11, 13, 14, 40, 67 ). Крім того, в судовому засіданні, з оглянутих та досліджених матеріалів цивільної справи № 638\\4574\\13 за заявою КП « ХТМ » про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є абонентами КП « Харківські теплові мережі » на імя відповідача відкрито особовий рахунок № 1040, і користуються всіма видами комунальних послуг, у тому числі і наданими КП « ХТМ » послугами з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Так як за період з 01.01.2010 року по 28.02.2013 року утворилася заборгованість перед КП « Харківські теплові мережі », з приводу наданих підприємством комунальних послуг з опалення та теплопостачання спірного жилого приміщення, в загальній сумі 6224,97 гривень. 27.12.2013 року Дзержинським райсудом м. Харкова був виданий судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь КП « ХТМ » вказаної суми заборгованості. ( а.с. 66 ) У відповідності зі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України наймачі зобовязанї своєчасно оплачувати надані комунальні послуги. Повнолітні члени сімї несуть з наймачем солідарну відповідальність. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги, оплата за які вноситься щомісячно, згідно відповідних встановлених норм і тарифів. В судовому засіданні також встановлено, що на виконання вказаного судового наказу, 30.09.2014 року позивач [PERSON] одноособово погасила суму заборгованості в розмірі 6224,97 гривень на користь КП « ХТМ », яка була стягнута з неї та боржника солідарно за судовим наказом. У зв»язку з чим, постановою від 30.09.2014 року державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС Харківського МУЮ, виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу було закінчено, так як сума боргу боржником [PERSON] була сплачена в повному обсязі. ( а.с.а.с. 12, 13 ). Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Приписами ст.ст. 543-544 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов»язку боржників ( солідарних боржників ) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Боржник, який виконав солідарний обов»язок, має право на зворотну вимогу ( регрес ) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частині, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Суд не приймає до уваги ствердження відповідача [PERSON] та його представника, з приводу підстав невизнання позовних вимог сплати з власних коштів, без участі позивача, інших комунальних платежів по утриманню вказаного жилого приміщення, так як утримання жилого приміщення, яке перебуває у користуванні наймача, є його та повнолітніх членів його родини обов»язком, що передбачено приписами ЖК України. Тому в разі виконання боржником солідарного обов»язку, останній має право зворотної вимоги ( регресу ) до кожного з решти солідарних боржників. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача, як солідарного боржника, на користь позивача, в порядку зворотної вимоги ( регрес ), 1\\2 частини сплаченої позивачем на користь КП «Харківські теплові мережі », заборгованості, з приводу наданих підприємством комунальних послуг з опалення та теплопостачання спірного жилого приміщення, в сумі 3112,48 гривень. Позивач [PERSON], при зверненні до суду з вказаним позовом сплатила судові витрати в загальній сумі 365 гривень 40 копійок, що стверджується відповідними платіжними дорученнями. ( а.с.а.с. 1, 19 ). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 365 гривень 40 копійок, оскільки стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Що до стягнення на користь позивача з відповідача компенсації за правову допомогу в розмірі 1218 гривень суд зазначає наступне. Статті 27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, мають право користуватися правовою допомогою. Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Судом встановлено, що 20.06.2015 року позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON], яка за законом має право на надання правової допомоги. При цьому позивачем було сплачено адвокату [PERSON] гонорар за надання правової допомоги в розмірі 1218 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера та актом виконання умов вказаного договору, з якого вбачається, що адвокатом при наданні послуг по правової допомозі, було витрачено 2,5 години. ( а.с.а.с. 8, 15, 16, 17 ). Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно до ст. 1 Закону України від 20.12.2011 року « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах », розмір\~\~компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесенні ним оплату правої допомоги адвоката в сумі 1218 гривень, так як розмір вказаних витрат не перевищує граничного розміру компенсації, який встановлений вказаним Законом України. При таких обставинах, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення : в порядку зворотної вимоги ( регресу ) до солідарного боржника в розмірі 3112 гривень 48 копійок; судовий збір в розмірі 365 гривень 40 копійок; витрати на правову допомогу в розмірі 1218 гривень, а разом 4695 гривень 88 копійок. На підстав викладеного, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 541, 543-545 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року,

Outcome: approved