Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

09 липня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідно до якої вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з моменту звернення до суду з позовною заявою до закінчення нею навчання - 30 червня 2024 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дитина - [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час [PERSON] виповнилося 18 років та вона навчається у Харківському національному університеті міського господарства імені О.М. Бекетова на денній формі навчання та не має змогу самостійно працювати та отримувати заробіток. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає та не приймає участь в її утриманні. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Призначено судове засідання. 20 вересня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в нього є підстави вважати, що [PERSON] не є його біологічною дочкою, за 18 років він жодного разу не зустрічався з нею. Крім того, відповідач зазначає, що ним подано позов до Жовтневого районного суду м.Харкова про оспорювання батьківства, проведення примусової експертизи ДНК, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Також [PERSON] зазначив, що до повноліття [PERSON] він сплачував аліменти і не ухилявся від обов`язку утримувати свою дитину. 27 вересня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, якою вона щодо відзиву заперечувала та наголосила на тому, що відповідач є працездатним і він в змозі заробляти гроші та надавати відповідну допомогу [PERSON] . Щодо позиції відповідача відносно батьківства, позивач вважає це ні що інше, як спроба ухилитися від сплати аліментів, адже раніше він їх сплачував та не оспорював. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року, постановленої без видалення до нарадчої кімнати, у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про призначення судово-біологічної експертизи відмовлено. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. 3-тя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась, про причину неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 грудня 2005 року, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] видане 14.12.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 12 липня 2003 року. (а.с. 5) Згідно виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 11 жовтня 2005 року, з [PERSON] стягнути аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6) На теперішній час [PERSON] виповнилося 18 років. Як вбачається з Довідки Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова від 19.11.2020 №2674, [PERSON] є студенткою 1 курсу групи ЛОГІС 2020-3. ННІ ЕІТІ, денної форми навчання, за контрактною формою навчання. Строк закінчення навчального закладу до 30.06.2024. (а.с. 15) Згідно Договору №20-32-39 позивач - [PERSON] є замовником освітньої послуги у Харківського національного університету міського господарства імені О.М.Бекетова для [PERSON] (а.с. 47) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він має постійне місце роботи, інших осіб, які б знаходилися на його утриманні не має, хронічними захворюваннями не страждає, Доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), суду не надав. Враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Так, позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved