overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

08 квітня 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 20 жовтня 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 20 жовтня 2017 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 503. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

08 квітня 2019 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова позовні вимоги було задоволено частково. При постановленні рішення суду від 08.04.2019 суд не зазначив вирішення частини вимог щодо другої дитини [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явились, про розгляд питання щодо постановлення у справі додаткового рішення повідомлялись судом належним чином. Суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.04.2019 позов [PERSON] було задоволено частково. (а.с. 32-35). Однак у прохальній частині уточненого позову позивач просила також збільшити розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом № 642/1572/18 від 18 квітня 2018 року суддею Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г. на утримання [PERSON] , [INFO] з розміру 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на дату виплати аліментів) щомісячно (1-го числа місяця) починаючи з часу звернення до суду до досягнення [PERSON] повноліття. Таким чином, при постановленні рішення суду від 08.04.2019 суд не зазначив вирішення частини вимог щодо другої дитини [PERSON] . Відповідно до уточненої позовної заяви про збільшення розміру стягуваних аліментів, другим пунктом прохальної частини позивач просить збільшити розмір аліментів щодо другої дитини [PERSON] (а.с. 19-21). На підставі викладеного, суд вважає, необхідним у рішенні зазначити відомості про частину вимог щодо другої дитини [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

08 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 19 серпня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1044. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 19 серпня 2005 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1044 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

08 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом та повідомив, що між ним та відповідачем 05 лютого 2005 року був зареєстрований шлюб у Відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №146, від якого сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя між сторонами не склалось, вони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки щодо ведення спільного господарства, сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільний побут, відносини подружжя фактично припинені, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом осіб та з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 12 травня 2020 року сторони подали до суду заяви, відповідно до яких просять розгляд справи провести в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, відповідач позов визнала та просить шлюб розірвати. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що 05 лютого 2005 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №146. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

08 квітня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 лютого 2020 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою судді від 17 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 18.05.2020. 18.05.2020 розгляд справи відкладено до 04.06.2020, у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у письмовій заяві позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі та участі позивача в порядку заочного провадження. За письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу 18.05.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 лютого 2020 року, актовий запис №218 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

08 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), в якому просив визнати протиправними дії АТ КБ «Приватбанк» щодо обмеження у користуванні [PERSON] грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках відкритих в АТ КБ «Приватбанк»; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» перерахувати грошові кошти в сумі 176 166,22 грн, що знаходяться на карткових рахунках, які відкриті на ім`я [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» в банківську установу АТ «Альфа-Банк» на рахунок [NUMBER] ; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» судові витрати у вигляді витрат з оплати судового збору в сумі 3160 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначав, що він є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та має відкриті карткові рахунки, а саме: інтернет-картку [NUMBER] , Master Card World Black Edition [NUMBER] та картку для виплат [NUMBER] . Починаючи з червня 2020 року можливість користування вказаними рахунками була обмежена з невідомих причин зі сторони АТ КБ «Приватбанк». На карткових рахунках на момент обмеження знаходились грошові кошти в сумі 176166,22 грн, а саме: на картці Master Card World Black Edition [NUMBER] особисті кошти в сумі 103099,90 грн, на картці для виплат [NUMBER] сума в 2001,40 грн та на інтернет-картці [NUMBER] - сума в розмірі 71064,92 грн. 19 червня 2020 року [PERSON] за допомогою онлайн-сервісу звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою дізнатися причини обмеження у користуванні його картковими рахунками. АТ КБ «Приватбанк» повідомило про те, що до банку надійшла претензія на перераховані транзакції на загальну суму 48200 грн. 22 червня 2020 року [PERSON] направив відповідачу скріншоти угод, що підтверджують надходження коштів. Крім того, від АТ КБ «Приватбанк» не надходило жодних листів з приводу порушення позивачем вимог чинного законодавства України та/або умов договору, а позивач, користуючись розрахунковим рахунком та картковим рахунком АТ КБ «Приватбанк» отримував на них платежі від різних фізичних осіб за продаж криптовалюти. 30 червня 2020 року [PERSON] подав заяву з додатками, а саме: платіжні доручення №1 від 30 червня 2020 року, №2 від 30 червня 2020 року, №3 від 30 червня 2020 року до керівника відділення VIP центр «Поділ» АТ КБ «Приватбанк» Черновола Л.Г. з проханням здійснити переведення грошових коштів на новий картковий рахунок [NUMBER] відкритий [PERSON] в АТ «Альфа-Банк» код отримувача [NUMBER]. У відповідь на вказану заяву АТ КБ «Приватбанк» листом від 06 липня 2020 року повідомило про припинення обслуговування платіжної картки позивача, посилаючись на пункт 2.1.4.51.2 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а саме: порушення [PERSON] норми чинного законодавства та/або умови договору, що є підставою для призупинення банком розрахунків за карткою (заблокування картки) до моменту усунення порушень. В той же час, пункт 2.1.4.51.2 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на момент написання листа від 06 липня 2020 року №20.1.0.0.0/7-200630/7221 та початку обмежень у редакції від 01 червня 2020 року мав зовсім інший зміст. Отже, відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

08 квітня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №91. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 03 травня 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2014 року народження. У лютому 2021 року сторони припинили шлюбні відносини. Збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в частині розірвання шлюбу. В частині вимог про встановлення місця проживання дитини відмовляється. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 травня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №91. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили проживати разом з лютого 2021 року. Заперечень іншого відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Сторони разом не проживають тривалий час, шлюб сторін носить формальний характер, час, наданий судом на примирення позитивного наслідку не дав, а отже спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. З урахуванням викладеного позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини, вказані вимоги судом не розглядались, в зв`язку із відмовою позивача від цієї частини позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

08 квітня 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з нього аліменти її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячнота до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у неї та відповідача є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо у змозі сплачувати аліменти на її утримання до досягненням дитиною трьох річного віку. Позивач звернулась з заявою про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно з матір`ю, і остання не працює, оскільки здійснює догляд дитини віком до трьох років. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 27.11.2019р.; даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 16.06.2019р. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов повністю і стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно,починаючи з 08.04.2021р. та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 908 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

08 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 25 листопада 2017 року у Виноградівському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №228. В даному шлюбі народилось двоє дітей: син [PERSON] ( [INFO] ) та донька [PERSON] ( [INFO] ). Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 25 листопада 2017 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане Виноградівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №228 (а.с.9). Від даного шлюбу народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] (а.с.11) та донька [PERSON] ( [INFO] ) (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаються з матір`ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved