Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

09.06.2021 року акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-БАНК», Банк) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19.08.2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач, в свою чергу, не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов Договору, в результаті чого станом на 10.04.2021 року [PERSON] має заборгованість перед Банком на загальну суму 21002,59 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 16918,88 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 4083,71 грн. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу СМС-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання, однак, на теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість не погашає, що є порушенням законним прав АТ «А-БАНК». Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.08.2019 року у розмірі 21002,59 грн., яка утворилась станом на 10.04.2021 року та складається із заборгованості за кредитом в сумі 16918,88 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 4083,71 грн., а також стягнути з відповідача на користь Банку понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, та позивач просив розглядати справу без участі їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] повідомлявся(лася) належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився(лася), про причини неприбуття суду не повідомив(ла), жодних клопотань, пояснень або відзиву від неї не надходило. Суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «А-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] звернулась до Банку з анкетою-заявою від 19.08.2019 року (а. с. 6), на підставі якої на ім`я [PERSON] було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав(ла), та у зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 10.04.2021 року утворилась заборгованість, яка складається із: - заборгованості за кредитом в сумі 16918,88 грн.; - заборгованості за відсотками в сумі 4083,71 грн. Загальна сума заборгованості становить 21002,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заявлена АТ «А-БАНК» сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.08.2019 року в розмірі 21002,59 грн. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у повному обсязі, з огляду на що на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» підлягає стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved