Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

08.01.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором №б/н від 19.10.2007, а саме, житловий будинок, загальною площею 60,4 кв. м., житловою площею 32,5 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Севастополь, [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 409 кв. м., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, присадибних ділянок, кадастровий [NUMBER], що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання права власності, стягнення судових витрат 3 654,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №11236638000 (11236638001), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 144 000,00 дол. США з розрахунку 10,5 % річних, терміном до 18.10.2024 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором, відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме, житловий будинок, загальною площею 60,4 кв. м., житловою площею 32,5 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Севастополь, [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 409 кв. м., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, присадибних ділянок, кадастровий [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях і до нього переходить право вимоги від боржників повного, належного виконання за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 05.09.2014 року, існує заборгованість у сумі 3 222 084,48 грн., з яких, заборгованість за кредитом №11236638001 складає 3 184 739,31 грн., за кредитним договором №11236638000 - 37 345,17 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.01.2015 року (а. с. 50) підсудність цивільної справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення, визначено Святошинському районному суду м. Києва. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку, викликався через оголошення у пресі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (далі - Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту №11236638000 (а. с. 8 - 11). В силу п. 1.1 якого банк зобов'язується надати позичальнику однією сумую, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 144 000 дол. США та сплатити проценти за його користування, шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 727 200,00 грн. Позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 18.10.2024 року (п. 1.2.2 договору). За використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 10,5 % річних. (п. 1.3.1 договору). Кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме, на придбання житла (п. 1.4 договору). В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань за вказаним договором, 19.10.2007 року між АІКБ «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки (а. с. 28 - 31), відповідно до п. 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме, житловий будинок, літ. А, жилою площею 32,5 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 60,4 кв. м., земельна ділянка, площею 409 кв. м., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, присадибних ділянок, кадастровий [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, знаходиться за адресою: [ADDRESS] 30.01.2009 року сторони уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору №11236638000 від 19.10.2007 (щодо зміни кредитного договору при реструктуризації). Сторони домовились: про перенесення строків виконання зобов'язань позичальника зі сплати процентів за договором, про зміну розміру ануїтетного платежу за договором (п. 1, п. 2 додаткової угоди) (а. с. 26). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (Продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а. с. 41-42). Актом прийому-передачі від 13.03.2012 року (а. с. 40), продавець передав, а покупець прийняв документи щодо стягнення заборгованості з боржника, а саме: [PERSON] за кредитним договором №11236638000. Згідно витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за кредитним договором №11236638000 від 19.10.2007 року та за кредитним договором №11236638001 від 30.01.2009 року (а. с. 118). Банк свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту №11236638000 від 19.10.2007 року, відповідно до п. 1.1, виконав, надав відповідачу кредит в сумі 144 000,00 дол. США, що еквівалентно 727 200,00 грн. В порушення положень кредитного договору, [PERSON] неналежно виконував умови кредитних зобов'язань та не погашав кредит згідно затвердженого графіку (а. с. 19 - 25), у зв'язку з чим, станом на 05.09.2014 року, утворилася заборгованість по кредитному договору №11236638000 від 19.10.2007 року, в розмірі 37 345,17 грн., яка складається з: заборгованості по відсоткам за кредитом - 2 912,54 дол. США (37 345,17 грн.). Заборгованість за кредитним договором №11236638001 від 30.01.2009, становить 248 376,98 дол. США (3 184 739,31 грн.), з яких: тіло кредиту - 140 436,73 дол. США (1 800 707,84 грн.), відсотки - 107 940,25 дол. США (1 384 031,47 грн.). Наведена обставина підтверджується довідками від 05.09.2014 (а. с. 37 - 38). Ринкова вартість предмета іпотеки - житлового будинку (станом на 22 вересня 2014 року), відповідно до висновку про вартість майна, становить 385 412 грн. з ПДВ та 385 412 грн. без ПДВ. Ринкова вартість предмета іпотеки - земельної ділянки (станом на 22 вересня 2014 року), відповідно до висновку про вартість майна, становить 280 169 грн. з ПДВ та 280 169 грн. без ПДВ (а. с. 67-68). Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Пунктом 5 договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань у порядку, установленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Аналогічні правові позиці про те, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, викладено у постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 по справі № 3-43гс14 та при розгляді справи № 6-124цс13. Статтею 360-7 ЦПК України закріплено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved