Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

08.07.2021 року представник позивача звернулася до суду з даним позовом та просив визнати за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] після смерті чоловіка, як дружина спадкодавця, є єдиною спадкоємицею за законом першої черги спадкування, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Покійному належав гараж [ADDRESS] . Однак, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у реєстрації своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Померлий був індивідуальним забудовником і законно збудував гараж, проте за життя не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку. Вважає свої права порушеними, тому за їх захистом звернулася до суду. Сторони в судове засідання 06.10.2021 року не з`явилися. В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в заяві просила судове засідання провести без участі представника міської ради, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Оскільки усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Новограді-Волинському Житомирської області (а.с. 8). Єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, є його дружина позивач [PERSON] , що підтверджується повідомленнями нотаріуса, копією свідоцтва про укладення шлюбу. Позивач відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та відсутністю документів, підтверджуючих реєстрацію права власності покійного (а.с. 9). Позивачем надано копію технічного паспорту на гараж, де зазначено, що гараж №\~ [NUMBER] \~по [ADDRESS] побудований у 2005 році та долучено висновок міської ради, що гараж побудований у межах земельної ділянки та у відповідності до містобудівних вимог. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вбачається зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що за своє життя спадкодавець не оформив право власності на гараж, правовстановлюючі документи про належність гаражу спадкодавцеві у справі відсутні. Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до\~змісту п.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у Державному\~реєстрі прав\~реєструються речові\~права та\~їх обтяження\~на земельні\~ділянки,\~а також\~на об`єкти\~нерухомого майна,\~розташовані на\~земельній ділянці,\~переміщення яких\~неможливе без\~їх знецінення\~та зміни\~призначення,\~а саме:\~житлові будинки,\~будівлі,\~споруди,\~а також\~їх окремі\~частини,\~квартири,\~житлові та\~нежитлові приміщення. Ураховуючи вищезазначені правові норми слід дійти висновку про те, що оскільки спадкодавець за своє життя не оформив право власності на гараж, не набув такого права власності, що підлягає обов`язковій державній реєстрації, то спірне майно (гараж) не може входити до складу спадщини, а відтак відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на гараж в порядку спадкування. Разом з тим слід зазначити, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Позивач є спадкоємцем за законом спадкодавця та прийняла спадщину. Як встановлено судом, померлий [PERSON] був забудовником спірного гаража, а тому до позивача правомірно перейшли права та обов`язки забудовника на вищезазначене нерухоме майно. Позивач, згідно ст. 1216 ЦК України, не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про визнання за нею прав та обов`язків забудовника спірного гаража в порядку спадкування. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов`язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відтак судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed