Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

08.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , зазначивши третіми особами Приватного нотаріуса ХМНО Кривошеїну І.М., Приватного нотаріуса ДРНО Арнаутову Т.А., і просить суд, уточнивши формулювання позовних вимог, розірвати договір довічного утримання, укладений між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений 01.02.2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М., р.№ 302; застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання: визнати та зареєструвати право власності за [PERSON] на 48/100 частин квартири [ADDRESS] , скасувати заборону № 304 на відчуження 48/100 частин квартири [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. за договором довічного утримання, посвідченого 01.02.2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М., р.№ 302; видати оригінал правовстановлюючого документу - Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П. 22.12.2004 року за р.№ 7205. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.02.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 302. За вказаним договором позивач передала у власність [PERSON] 48/100 частини квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем є його син [PERSON] , 1982 року народження, спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. Отже, відповідач [PERSON] є особою, до якої перейшли всі права та обов`язки набувача за договором довічного утримання з дня відкриття спадщини - [INFO] . Відповідач прийняті на себе зобов`язання за договором довічного утримання абсолютно не виконує з 2013 року, взагалі не забезпечує догляд та необхідну допомогу позивачеві, не надає харчування та одяг, тому позивач вважає, що є підстави для розірвання договору довічного утримання. Крім того за договором довічного утримання, у зв`язку з його посвідченням, нотаріусом накладена заборона відчуження на квартиру до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Отже наслідками розірвання договору довічного утримання є зняття заборони відчуження з квартири та повернення права власності на квартиру до позивача. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.08.2019 року у задоволені клопотання позивача [PERSON] про звільнення від сплати судового збору -відмовлено. Позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кривошеїна Ірина Миколаївна, Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутова Тетяна Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 12.08.2019 року позивачем вказані недоліки були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.09.2019 року прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кривошеїна Ірина Миколаївна, Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутова Тетяна Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання. Призначено судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.10.2019 року заяву позивача [PERSON] про виклик свідка у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кривошеїна Ірина Миколаївна, Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутова Тетяна Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання - задоволено. Викликано в судове засідання свідка: [PERSON] . 22.01.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Трофименка Романа Олександровича про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кривошеїна Ірина Миколаївна, Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутова Тетяна Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання - задоволено. Зобов`язано приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутову Т.А. надати суду: інформацію щодо прізвища, імені та по батькові, відомої адреси реєстрації осіб (спадкоємців), які прийняли спадщину після померлого [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , померлого [INFO] ; копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] . Нотаріусом надана суду довідка від 22.01.2020 р. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача Трофименко Р.О. позовні вимоги підтримав, однак, в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.02.2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кривошеїна І.М. та приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутова Т.А. у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, надали заяви, в яких просили розглянути вказану цивільну справу у їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши представника позивача Трофименко Р.О., показання свідка та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 01.02.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 302. За умовами п. 1 вказаного Договору позивач передала у власність [PERSON] 48/100 частини квартири [ADDRESS] Згідно з п.7 Договору [PERSON] зобов`язався довічно повністю утримувати [PERSON] , надаючи їй необхідне харчування, одяг та забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу. У пункті 8 Договору сторони передбачили, що вартість харчування, одягу та необхідної допомоги встановлено в розмірі не менше мінімального прожиткового рівня. Також в Договорі закріплено, що в разі невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за цим договором, договір може бути припинений, розірваний згідно ст. 755 ЦК України. Також в Договорі зазначено, що 01.02.2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. на підставі ст.. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням цього договору довічного утримання (догляду) накладається заборона відчуження зазначених в договорі 48/100 частин квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] до припинення чи розірвання договору довічного утримання (а.с.6). Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2019 року [PERSON] належить 48/100 частини квартири [ADDRESS] , а також 02.02.2005 року зареєстрована заборона за реєстровим №304 на вказане нерухоме майно реєстратором - приватним нотаріусом Кривошеїною І.М. на підставі договору довічного утримання, №302 від 01.02.2005 року (а.с. 7). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.09.2019 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання і встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що вбачається з копії актового запису про смерть №01 від 30.01.2013 року, складеного Виконавчим комітетом Протопопівської сільської ради Дергачівського району (а.с.59). Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. надано суду довідку від 30.01.2020 р. вих.№36/01-16, згідно з якою 25.07.2013 року нотаріусом заведена спадкова справа №125/2013 після смерті [INFO] [PERSON] , 1962 р.н. за заявою його сина, [PERSON] , [INFO] , про прийняття спадщини за законом (копія заяви додається). Інших заяв про прийняття спадщини не надходило. Серед заявленого спадкоємцем майна померлого є 48/100 часток квартири [ADDRESS] , але спадкоємець [PERSON] не отримував свідоцтво про право на спадщину на цей об`єкт нерухомого майна (а.с.69). У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою по кімнаті позивача, оскільки квартира 45 розрахована на двох співвласників - має загальні коридор, кухню, ванну. Свідок зазначила, що відповідача [PERSON] вона не знає та ніколи не бачила, незважаючи на те, що проживає за вказаною адресою з 2007 року по цей час. Свідок пояснила, що сама як може допомагає позивачці, позичає їй гроші, пере речі. З її родичів вона нікого не бачила, знає, що були чоловік та син, які померли. Ніхто до позивачки не приходить, [PERSON] свідок бачила один раз, а його сина [PERSON] - не бачила жодного разу. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, и у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. В силу ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п. 10 договору, а саме що у разі невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за цим договором, договір може бути припинений, розірваний згідно ст. 755 ЦК України. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, покладається саме на особу, яка надає це утримання. Згідно з ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. В розумінні ч. 1 ст. 756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов`язано. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В даному випадку під час розгляду справи на підставі досліджених доказів встановлено, що 01.02.2005 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання. Однак [PERSON] [INFO] , і його син, відповідач у справі, [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отже прийняв спадщину, яка належить йому з дня відкриття спадщини, тобто з 26.01.2013 року. До складу зазначеної спадщини, зокрема, входять права та обов`язки за спірним договором довічного утримання. Однак відповідач жодним чином не виконував передбачені договором обов`язки по утриманню позивача, що підтверджено позивачем в позові та показаннями свідка. Відповідач в свою чергу протилежних обставин не довів будь-якими доказами, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов із відповідними запереченнями і доказами не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та розірвання договору довічного утримання, що передбачено як законом так і договором, якими також визначено, що наслідками розірвання договору довічного утримання є визнання та реєстрація права власності за [PERSON] на 48/100 частин квартири [ADDRESS] , а також вилучення запису про заборону за реєстровим № 304 на відчуження 48/100 частини квартири [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. за договором довічного утримання, посвідченого 01.02.2005 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М., р.№ 302. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (а.с.2). На підставі викладеного та

Outcome: approved