Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

08.11.2018 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 2022,54 грн. за кредитним договором № 013/КФ-13/108 від 20.08.2013 року та витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.2013 року між позивачем на відповідачем було укладено кредитний договір № 013/КФ-13/108, відповідно до якого останній було надано кредит в розмірі 6500 грн. під 72% річних строком до 20.08.2014 року. Згідно п.3.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках з дня надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п. 3.3 вказаного кредитного договору прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитором. Відповідно до п.8.1 кредитного договору договір набирає чинності в момент підписання сторонами та діє до повного виконання всіх його умов сторонами. Відповідно до п.3.2 кредитного договору у разі непогашення основного боргу за кредитним договором на нього продовжують нараховуватись відсотки. В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по вказаному кредитному договору позивач звернувся з позовом до суду і 11.03.2016 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено рішення про стягнення з відповідачки кредитної заборгованості, яка утворилася на 09.02.2016 року у сумі 4183,26 грн. із яких 1991,25 грн. - основний борг, 2192,01 грн. - відсотки. Так як у період з 11.03.2016 року по 21.07.2017 року [PERSON] відмовилась добровільно виконати рішення суду, то рішення виконувалось примусово і тому в період з 10.02.2016 року по 13.07.2017 року на непогашену суму заборгованості з основного боргу нараховувались відсотки, які склали 2022,54 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, а надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а позов підтримує і просить його задовольнити. В судове засідання відповідач та її представник адвокат Вялова І.М. не з`явились, але остання надала заяву про розгляд справи у відсутність її та відповідачки, а в задоволенні позову відмовити відповідно до наданих письмових пояснень, в яких вказано, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі, а рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи відсутність заперечень сторін, суд знаходить доведеним копією кредитного договору № 013/КФ-13/108 від 20.08.2013 року те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого позивачем було надано відповідачці кредит в розмірі 6500 грн. під 72% річних строком до 20.08.2014 року та встановлено графік повернення основної суми кредиту та погашення процентів. Копією рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.03.2016 року підтверджено те, що з відповідачки на користь позивача було стягнуто заборгованість по вказаному кредитному договору, яка утворилася на 09.02.2016 року у сумі 4183,26 грн. із яких 1991,25 грн. - основний борг, 2192,01 грн. - відсотки. Розрахунком заборгованості по відсоткам (а.с.9) підтверджено примусове виконання вказаного рішення суду в період з 09.02.2016 року по 12.07.2017 року та відповідне нарахування відсотків з сумі 2022,54 грн. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч.1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а згідно ст. 631 ч.4 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно ст. 264 ч.2 ЦК позовні давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Судом встановлено, що кредитний договір було укладено на період з 20.08.2013 року по 20.08.2014 року, але у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань по кредитному договору відповідачем, позивач звернувся до суду рішенням якого від 11.03.2016 року було стягнено заборгованість на користь позивача з відповідачки по вказаному кредитному договору. Виконання рішення суду було закінчено 12.07.2017 року, а до суду з даним позовом позивач звернувся 08.11.2018 року. Таким чином суд вважає, що перебіг позовної давності по даному кредитному договору переривався, а тому немає підстав говорити про закінчення строку позовної давності на момент пред`явлення даного позову суду. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що лише на 12.07.2017 року боржником були виконані обов`язки по кредитному договору, а саме по погашенню тіла кредиту, а тому у позивача були всі підстави для нарахування відсотків, передбачених умовами кредитного договору, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути його витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved