Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

10.03.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачем датований 02.03.2015 року і вимоги якого збільшувались у процесі розгляду справи, і в якому, позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачкою договірних зобов'язань, просить достроково стягнути з останньої: 73000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.03.2015 року, складає: 1960642 грн. - боргу за договором позики. У судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місце своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями. Суд вважає, що відповідачка не з'явилася в судове засідання, без поважних причин. Адвокат позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідачки. Заслухавши думку адвоката позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявного в матеріалах справи, оригіналу договору позики від 15.01.2013 року, укладеного між позивачем і відповідачкою, остання позичила у позивача: 73000 доларів США із граничним строком повернення: 01.02.2019 року. Відповідно до пунктів 4.1. - 4.3. зазначеного договору позики від 15.01.2013 року, позикодавець передає позичальникові у власність суму грошових коштів, вказану в п. 2.2 цього договору, в момент підписання цього договору, але не раніше складання позичальником письмової боргової розписки про одержання позики та передачі її позикодавцю. Письмова боргова розписка, складена позичальником, є підтвердження факту фактичної передачі грошей цим договором від позикодавця позичальнику та є невід'ємною частиною цього договору. Факт повернення позиченої у позикодавця суми грошових коштів, підтверджується складанням позикодавцем письмової розписки про повернення йому позики позичальником. Відповідно до наданого позивачем, оригіналу розписки від 15.01.2013 року, відповідачки згідно договору позики від 15.01.2013 року фактично отримала у позику грошові кошти в сумі 22000 доларів США із граничним строком виплати цього боргу позикодавцю до 01.02.2014 року. Грошові кошти будуть виплачуватись з березня 2013 року до кінця кожного місяця по 2000 доларів США. Ця розписка, є невід'ємною частиною договору позики грошей від 15.01.2013 року. Відповідно до наданого позивачем, оригіналу розписки від 15.01.2013 року, відповідачки згідно договору позики від 15.01.2013 року фактично отримала у позику грошові кошти в сумі 51000 доларів США із граничним строком виплати цього боргу позикодавцю до 01.02.2019 року. Грошові кошти будуть виплачуватись з 01.02.2014 року до кінця кожного місяця по 1000 доларів США. Ця розписка, є невід'ємною частиною договору позики грошей від 15.01.2013 року. Як зазначає позивач, відповідачка позичених грошових коштів, щомісячними платежами, не повертає. Відповідно до положень ст. ст. 625, 1046, 1047, 1048 ч. 1, 1049 ч. 1, 1050, 1051 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове повернення позивачу позичених грошових коштів, або доказів того, що договір позики був укладений нею під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості її представника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини, відповідачка суду не надала і судом таких доказів не здобуто. Посилання відповідачки у надісланих до суду, своїх письмових запереченнях на те, що наданий позивачем договір і розписки не взаємопов'язані та, що позивач не надавав відповідачці грошових коштів у власність, не підтверджені доказами. Зазначене дає правові підстави для висновку, що відповідачкою по відношенню до позивача, порушені вищевказані норми права. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача, підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved