Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

07.10.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява (а. с. 2-8), в якій [PERSON] просить : визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 178 від 21.01.2020 вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором» в розмірі 47 505,78 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 178 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47 505,78 гривень, мотивуючи тим, що [PERSON] є боржником за Договором про надання споживчого кредиту № 1435657856701024 від 16.09.2014 укладеним із ПАТ «Фідобанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Кредобанк». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.08.2018 по 05.09.2019, сума заборгованості складає 47 505,78 гривень, в тому числі : сума заборгованості за кредитом - 10 869,57 гривень; сума заборгованості за відсотками - 11 102,22 гривень, сума заборгованості за комісіями - 25 533,99 гривень. 14.05.2020 відкрито виконавче провадження № 62080789. Крім того заявник зазначає, що 14.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження № 62080789 про примусове виконання виконавчого напису № 178 виданого 21.01.2020. 29.05.2020 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на її доходи, які вона отримує в підприємстві з іноземними інвестиціями «Макдональдз Юкрейн лтд» та щомісячно з доходів позивача здійснюються відрахування в розмірі 20 % на виконання спірного виконавчого напису. Таке стягнення може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача. Позивач зазначає, що вчинений виконавчий напис підлягає оскарженню та визнання таким, що не підлягає виконанню, оскільки передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того позивач звертає увагу на те, що вчинення виконавчого напису на борговому документі без дотримання вимог Закону щодо наявності безспірної заборгованості, а також пропуску строків звернення. Заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною, вона неодноразово зверталась до банку з питань існуючої заборгованості, але необхідної інформації, як і сприяння у вирішенні ситуації, не отримала, втому числі не отримувала письмової вимоги від банку. Одночасно до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову (а.с. 20-21) про зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 62080789 від 14.05.2020 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича № 178 від 21.01.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47505,78 гривень. Ухвалою від 09 жовтня 2020 року (а. с. 24-27) заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 62080789 від 14.05.2020 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича № 178 від 21.01.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47505,78 гривень. Ухвалою від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, а також витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №178 від 21.01.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47505,78 гривень (а.с. 29-31). У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача та її представника [PERSON] надійшли заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити ( а.с. 14, 60, 62). Відповідач про причину неявки суд не повідомив, відзив та заяв до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. було видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 178, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1435657856701024 від 16.09.2014, за період з 10 серпня 2018 року по 05 вересня 2019 року в розмірі 47 505 гривень, яка складається з : суми заборгованості за кредитом - 10869 грн.57 коп., суми заборгованості за відсотками -11102 грн.22 коп., суми заборгованості за комісіями - 25533 грн.99 коп. (а.с. 11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київського області Говоровим П.В. від 14.05.2020 відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 178 виданий 21.01.2020 виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В.. про стягнення з [PERSON] заборгованості ( а.с. 12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. від 29 травня 2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] (а.с. 13). За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 тап. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Відсутність визначеного переліку документів не звільняє нотаріуса від обов`язку дотримуватися вищенаведених вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» вчиняти виконавчі написи виключно, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачається зі змісту оскаржуваного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 10 серпня 2018 року по 05 вересня 2019 року в сумі 47505 грн. 78 коп.(а.с.11). Водночас, жодних належних і допустимих доказів того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність суми заборгованості, суду надано не було. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 840 гривня 80 копійок та 420 гривень 40 копійок, на загальну суму 1260 гривень 20 копійок (а.с. 1,19), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved