Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

09.07.2013 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № 95079-CRED від 18.10.2007 року відповідач отримав кредит в сумі 3000 доларів США на строк до 14.10.2009 року зі сплатою 26 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, відповідач не виконав обов`язки, передбачені кредитним договором, заборгованість по кредитному договору №95079-CRED від 18.10.2007 року станом на 20.05.2013 року склала в сумі 3742,31 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 29901,09 грн., з якої заборгованість за кредитом в сумі 1221,79 доларів США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 9765,76 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 2312,52 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 18483,97 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 31,29 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 250,10 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 176,72 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 1412,52 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору №95079-CRED від 18.10.2007 року станом на 20.05.2013 року в сумі 3742,31 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 29901,09 грн., а також судові витрати. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач позов не визнав, суду пояснивши, що у 2007 році він за проханням свого брата [PERSON] уклав кредитний договір з позивачем, відповідно до якого отримав 3000 доларів США, оформленням договору займалася працівник банку [PERSON], кредитні гроші, які він отримав від банку, він передав своєму братові [PERSON], кредит погашався своєчасно, погашення кредиту він без оформлення будь-яких довіреностей довірив своєму братові [PERSON], який сплачував через працівника банку [PERSON], передаючи їй гроші та пластикову картку, через деякий час він отримав повідомлення про заборгованість по кредитному договору, коли звернувся до [PERSON], то остання його заспокоїла, повідомивши, що це збій програми, через деякий час [PERSON] зізналася в тому, що гроші вона знімала з картки і в присутності свідків написала розписку про повернення 12000 грн., розпечатки рахунку він не вимагав і не знає до теперішнього часу коли і в яких сумах знімались кошти з його рахунку. Представник відповідача [PERSON] суду пояснив, що на його думку його довіритель діяв правомірно, так як гроші для погашення кредиту передавались його братом працівнику банку [PERSON], остання зняла з рахунку його довірителя 12000 грн., що підтверджується розпискою [PERSON], в 2010 році до його довірителя звернувся з позовом позивач, однак заява була залишена без розгляду, його довіритель звертався до служби безпеки, вважає, що працівник банку [PERSON] мала доступ до рахунку відповідача і знімала ці кошти і недоїмка виникла з вини працівника банку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є рідним братом відповідача, в 2007 році за його проханням брат взяв кредит в сумі 3000 доларів США у Приватбанку, погашав кредит він замість брата, погасив повністю, однак прийшло повідомлення брату про заборгованість по кредитному договору, коли він звернувся до [PERSON], то остання його заспокоїла, що все буде нормально, остання склала розписку про те, що вона знімала гроші з картки, за його проханням [PERSON] вносила кошти, які він їй передавав для погашення кредиту на рахунок брата, при цьому він залишав їй пластикову картку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON], взимку 2009 року вона за проханням останнього була свідком при складенні розписки [PERSON], яку вони складали в м. Гуляйполе в типографії на другому поверсі, в розписці було вказано, що [PERSON] знімала кошти з картки без згоди [PERSON], другим свідком була Бадецька. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона вийшла заміж і змінила прізвище Бадецька на Ярош, у грудні 2009 року вона як і [PERSON] як приватні підприємці винаймала приміщення у типографії м. Гуляйполе Запорізької області, її та [PERSON] запросив [PERSON] у приміщення, яке він винаймав, коли вони зайшли, то вона побачила, що [PERSON] пише розписку на ім`я [PERSON] про те, що вона взяла в борг грошову суму з кредитної карти в розмірі 12000 грн. і зобов'язується виплатити до 16.12.2009 року, вона і [PERSON] як свідки підписали цю розписку, при складенні розписки [PERSON] присутнім не був, чи був [PERSON] уповноважений [PERSON] на відібрання такої розписки від [PERSON] їй не було відомо, їй було відомо, що на той час [PERSON] працювала у ЗАТ КБ Приватбанк, вона була свідком розмови між [PERSON] та [PERSON], під час якої остання визнала, що зняла кошти з кредитної карти його брата без його згоди, остання під час складання розписки не виявляла ознак хвилювання, тиску на неї не вчинялось. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 28.03.2010 року вона носить прізвище Зінченко в зв`язку з реєстрацією шлюбу, до цього її прізвище було Сегеда, вона працювала в ЗАТ КБ Приватбанк спеціалістом по експрес-кредитуванню, в її обовязки входило підготовка документів для оформлення кредитів, контроль за погашенням кредитів, кредитний договір укладався [PERSON], вона готувала документи на його оформлення, [PERSON] до неї не звертався з приводу погашення кредиту свого брата, гроші і кредитну карту брата їй не передавав, їй відомо зі слів відповідача, що кредитом користувався його брат [PERSON], відповідач перестав сплачувати кредит, виникла заборгованість, заперечує, що писала розписку відповідачу, на неї був тиск з боку [PERSON], нова кредитна карта на відповідача нею не випускалась, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо неї не містить епізоду щодо кредиту [PERSON]. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 18.10.2007 року між сторонами укладено кредитний договір №95079-CRED, що підтверджується копією договору (а.с.6-8). Відповідно до п.1-4 договору позивач надає відповідачу кредит у сумі 3000 доларів США на споживчі цілі строком до 14.10.2009 року, а відповідач відповідно до п.3.1 договору зобов'язується сплатити відсотки за його користування в розмірі 26 % річних шляхом надання коштів відповідно до Графіку (а.с.6-8). Відповідач отримав кредит, що підтверджується його поясненнями. Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). Заборгованість по кредитному договору №95079-CRED від 18.10.2007 року станом на 20.05.2013 року склала в сумі 3534,31 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 28249,73 грн., з якої заборгованість за кредитом в сумі 1221,79 доларів США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 9765,76 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 2312,52 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 18483,97 грн. На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасив. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору № 95079-CRED від 18.10.2007 року, укладеного між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є кредитний договір № 95079-CRED від 18.10.2007 року, укладений між сторонами. Відповідно до п.1-4 договору позивач надає відповідачу кредит у сумі 3000 доларів США на споживчі цілі строком до 14.10.2009 року, а відповідач відповідно до п.3.1 договору зобов'язується сплатити відсотки за його користування в розмірі 26 % річних шляхом надання коштів відповідно до Графіку (а.с.6-8). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, так як сплачував його з порушенням строків сплати та встановленого розміру платежу, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.5.10 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в сумі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення чергової частини позики, відсотків за її користування, та неустойки у виді штрафів, що передбачені кредитним договором у разі невиконання його умов. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення чергової частини позики, відсотків за її користування, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов'язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування. Суд, відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення неустойки у виді штрафів: а саме штрафу (фіксована частина) в сумі 31,29 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 250,10 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 176,72 долара США, що за ставкою НБУ станом на 20.05.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, що в еквіваленті становить 1412,52 грн. на загальну суму 1662,62 грн., виходить з наступного. Позивачем не надано суду доказів порушення відповідачем умов кредитного договору, з яким позивач пов'язує нарахування даних штрафів, позов не містить обґрунтування даної вимоги з посиланням на конкретну дату порушення зобов`язання відповідачем. А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, яка грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами. Суд, оцінюючи твердження відповідача щодо виникнення заборгованості за кредитним договором з вини працівника банку, що виключає вину відповідача, вважає, що останнє не грунтується на законі та встановлених судом обставинах. Так, вина працівника банку [PERSON] не підтверджена належними доказами, а саме актом службової перевірки чи вироком у кримінальному провадженні, який набрав законної чинності. Суд, оцінюючи показання відповідача у справі в тій частині, що погашення кредиту проводилось його братом [PERSON], який передавав гроші працівнику банку [PERSON], виходить з того, що дані дії знаходяться поза межами цивільно-правових відносин, які склалися між банком та відповідачем у справі, на підставі кредитного договору. Так, між братами [PERSON] та [PERSON] не укладалися цивільно-правові угоди на виконання будь-яких дій в інтересах відповідача щодо виконання укладеного ним кредитного договору. Тому будь-які дії [PERSON] в інтересах свого брата, відповідача у справі, щодо виконання укладеного ним кредитного договору є неправомірними. Суд, оцінюючи показання свідків у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також розписку, складену на ім`я [PERSON] про визнання боргу не може визнати дану розписку належним доказом вини банку щодо виникнення заборгованості по кредитному договору, так як розписка про визнання боргу [PERSON] перед відповідачем складена у відсутність відповідача, отримана [PERSON] без будь-яких наданих йому належних повноважень [PERSON] і можуть підтверджувати лише про неправомірність відносин, які склалися між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так як позов задоволено частково на суму 28249,73 грн., то понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 282,50 грн., підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial