Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

09 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63328 грн. 98 коп. Обгрунтовано позов тим, що з 1971 року по 28 лютого 2019 року позивач працював у Приватному акціонерному товаристві «Чернігівський завод радіоприладів». На день припинення трудових відносин за Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» рахувалася заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі позивачу в сумі 10240 грн. 39 коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2019 року стягнуто з відповідача на користь позивача вказану заборгованість по заробітній платі. Фактично заборгованість по заробітній платі виплачено 17 серпня 2020 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. У судове засідання позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Як вказав у позовній заяві позивач, він перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів». На підставі наказу № 28/К від 28 лютого 2019 року позивач звільнений з роботи з 28 лютого 2019 року у зв`язку зі скороченням штату, чисельності працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2019 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 01 березня 2019 року в сумі 10240 грн. 39 коп. Однак, фактичний повний розрахунок з ним проведено лише 17 серпня 2020 року, що підтверджується випискою з АТ «Ощадбанк» (а.с. 4). Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із частиною 1 статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із частиною 1 статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За розрахунком позивача, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2019 до 17.08.2020 складає 63328 грн. 98 коп. (286 робочих днів * середньоденну заробітну плату 221 грн. 43 коп.). Відповідачем не надано доказів щодо спростування здійсненого позивачем розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком середнього заробітку наданого позивачем. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абзац 3 пункт 2). У пункті 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» вказано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Оскільки позивач був звільнений з роботи 28 лютого 2019 року, тому з 01 березня 2019 року і до 17 серпня 2020 року минуло 286 робочих днів, у зв`язку з чим сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням середньоденного заробітку позивача - 221 грн. 43 коп. складає 63328 грн. 98 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості (за рішенням суду від 31 травня 2019 року позивачу стягнуто 10240 грн. 39 коп. після відрахування відповідних податків та зборів, які фактично виплачені 17.08.2020), характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, з 63328 грн. 98 коп. до 20000 грн. Вказана позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 225/5266/18 (провадження № 61-7884св19). Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку із викладеним вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20000 грн. 00 коп. компенсації середнього заробітку, без відрахування з даної суми обов`язкових платежів та податків, тобто податки мають бути сплачені підприємтсвом відповідно до стягнутої суми. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial