Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

07.09.2017 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року у віці 76 років в м. Первомайську померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Вищевказана квартира є кооперативною і мати позивача право власності на неї отримала шляхом виплати всіх пайових внесків, що підтверджується довідкою ЖСК «Медик» про повністю сплачені внески за квартиру. За життя [PERSON] не оформила правовстановлюючі документи на зазначену квартиру. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.. 1261ЦК України. У встановлений законом строк, позивач звернувся для оформлення спадкових прав, але нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини по причині відсутності правовстановлюючих документів. Отже, з підстав, зазначених вище, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту його законних прав та інтересів є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті матері. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до положень ст. 1258, 1261 ЦК України, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2016 року). Згідно запитів, зроблених до нотаріальних контор, відомо, що Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 01.03.2016 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, була заведена садкова справа № 128/2016, після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: квартира [ADDRESS], яка є кооперативною та придбана нею шляхом виплати всіх пайових внесків, що підтверджується довідкою ЖСК «Медик» про повністю сплачені внески за квартиру та реєстраційним посвідченням. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину на вказане вище майно, через відсутність реєстрації права власності на вищевказану квартиру. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved