Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

08.11.2021 року Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури Гнідан Р.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом прокурора Надвірнянського району (прокурора Надвірнянської окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Переріслянської сільської ради, третя особа на стороні позивача: ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою державної власності, звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , жительки [ADDRESS] на користь Івано-Франківської обласної прокуратури, місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Грюнвальдська, 11, 76018, ідентифікаційний код юридичної особи: 03530483, р/р UA668201720343120001000003924 ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, - 1378 грн. 00 коп., витрат пов`язаних із оплатою судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року. В судовому засіданні прокурор Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області дану заяву підтримав та просив її задоволити з підстав наведених у ній. Позивачі [PERSON] , [PERSON] і їх представник, представники третьої особи на стороні позивача: Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області всудове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо вимог прокурора про стягнення з [PERSON] на користь Івано-Франківської обласної прокуратури витрат пов`язаних із оплатою судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року, в сумі 1378 грн. 00 коп., оскільки його довірителька не погоджується з рішеннями першої та апеляційної інстанцій. Також зазначив, що на даний час немає однозначної практики про те, який суд має вирішувати питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із оплатою судового збору за подання касаційної скарги, суд першої чи касаційної інстанції, а тому просив відмовити прокурору в задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення по справі. Розглянувши заяву Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури Гнідана Р.М. про ухвалення додаткового рішення, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд констатує, що 07.11.2013 року прокурор Надвірнянського району в інтересах держави в особі Волосівської сільської ради, третя особа на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Івано-Франківській області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою державної власності, звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою державної власності територіальної громади с.Волосів, Надвірнянського району, площею 0,0044 га., по [ADDRESS] , шляхом знесення самовільно встановленої бетонної огорожі земельної ділянки з боку [ADDRESS] та повернути територіальній громаді с.Волосів самовільно зайняту за рахунок цієї огорожі частину дороги, яка прилягає до її присадибної ділянки. Крім того, просив зобов`язати [PERSON] відновити попередні межі присадибної земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння по [ADDRESS] і проїжджу частину [ADDRESS] та покласти на відповідача судові витрати по справі. 03.05.2017 року [PERSON] , [PERSON] також звернулися в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Просили суд ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою (дорогою) територіальної громади села, площею 0,0044 га., по [ADDRESS] , шляхом демонтажу (знесення) самовільно встановленої бетонної огорожі вказаної земельної ділянки з боку [ADDRESS] та повернути територіальній громаді с.Волосів Надвірнянського району самовільно заняту за рахунок цієї огорожі частину дороги, яка прилягає до присадибної ділянки [PERSON] , а також стягнути на їх користь судові витрати по справі. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 19.05.2017 року об`єднано в одне провадження справу за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки із справою за позовом прокурора Надвірнянського району в інтересах держави в особі Волосівської сільської ради, третя особа на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Івано-Франківській області до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою державної власності, звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Згідно заяви про збільшення позовних вимог за №97-2210 вих.15 від 15.09.2015 року, прокурор просив зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою державної власності територіальної громади с.Волосів, Надвірнянського району, площею 0,0064 га. по [ADDRESS] шляхом знесення самовільно встановленої бетонної огорожі земельної ділянки з боку [ADDRESS] , та повернути територіальній громаді с.Волосів, самовільно зайняту за рахунок цієї огорожі частину дороги, яка прилягає до її присадибної ділянки. Також просив зобов`язати [PERSON] відновити попередні межі присадибної земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння по [ADDRESS] та проїжджу частину [ADDRESS] , а також покласти на відповідача судові витрати по справі. Відповідно до ухвали суду від 26.05.2017 року третю особу по даній справі - Державну інспекцію сільського господарства в Івано-Франківській області було замінено її правонаступником - Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 04.01.2018 року по даній справі в якості заінтересованої особи на стороні позивача було залучено Переріслянську сільську раду. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.07.2021 позови прокурора Надвірнянського району (прокурора Надвірнянської окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Переріслянської сільської ради, третя особа на стороні позивача: ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою державної власності, звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки було задоволено. Згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року постановлено виправити описку в резолютивній частині короткого викладу та повного тексту вказаного рішення і в другому абзаці резолютивної частини рішення читати - «зобов`язати [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , Переріслянської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою (дорогою) державної власності Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області площею 0,0064 га по [ADDRESS] шляхом демонтажу (знесення) самовільно встановленої бетонної огорожі земельної ділянки з боку [ADDRESS] та повернути Переріслянській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області самовільно зайняту за рахунок цієї огорожі частину дороги, яка прилягає до її присадибної ділянки». Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20.10.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду від 19.07.2021 року - без змін. Крім того, суд звертає увагу, що 29.02.2016 року прокуратурою Івано-Франківської області було подано касаційну скаргу за №05/2-274вих-16 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року про залишення позову без розгляду та на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року, якою апеляційну скаргу прокурора на зазначену ухвалу було залишено без змін, за яку в подальшому Івано-Франківською обласною прокуратурою (прокуратурою Івано-Франківської області) сплачено 1378 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №149 від 03.03.2016 року, яке міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.76). В зазначеній касаційній скарзі прокурор також просив стягнути судовий збір на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (прокуратури Івано-Франківської області). Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2016 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області - задоволено. Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року - скасовано та передано справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Дослідивши матеріали справи, в тому числі і вказану ухвалу суду касаційної інстанції, судом достовірно встановлено, що питання про розподіл судових витрат, зокрема сплаченого Івано-Франківською обласною прокуратурою (прокуратурою Івано-Франківської області) судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп., при розгляді касаційної скарги прокурора, Колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вирішувалось (т.2 а.с.102-104). В подальшому, як викладено вище, справа була розглянута по суті Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області, рішення якого Івано-Франківським апеляційним судом залишено без змін. Питання щодо стягнення з відповідача на користь Івано-Франківської обласної прокуратури сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. за подання касаційної скарги на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року, апеляційним судом також не вирішувалось (т.4 а.с.203-210). Як зазначено вище, у касаційній скарзі прокурор просив стягнути судовий збір на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (прокуратури Івано-Франківської області). Судом перевірено, що на підтвердження оплати судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп., прокурором долучено до матеріалів справи платіжне доручення №149 від 03.03.2016 року. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, судом при ухваленні рішення про задоволення позову прокурора Надвірнянського району (прокурора Надвірнянської окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Переріслянської сільської ради, не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 1378 грн. 00 коп. витрат пов`язаних із оплатою судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року. Як констатовано вище, дане питання не вирішувалось також в ході розгляду справу ні апеляційним ні касаційним судами. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову прокурора Надвірнянського району (прокурора Надвірнянської окружної прокуратури) в інтересах держави в особі Переріслянської сільської ради, на переконання суду, з відповідача [PERSON] на користь Івано-Франківської обласної прокуратури, слід стягнути 1378 грн. 00 коп., витрат пов`язаних із оплатою судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.02.2016 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення заяви Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури Гнідана Р.М. про ухвалення додаткового рішення по даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved