Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

09 березня 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Моторно (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. 26 травня 2021 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси цивільну справу за позовом Моторно (транспортне) страхового бюро України до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою передати до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю. 18 серпня 2021 року матеріали справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В., а 19 серпня 2021 року матеріали справи передані судді. Позивач мотивує вимоги тим, що 21.07.2019 у м. Одесі, по пров. Полуничний, 25, сталася ДТП за участі автомобіля BMW під керуванням [PERSON] та автомобіля Suzuki під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 17.10.2019 року, винним у вищевказаній ДТП визнано [PERSON] . Відповідно до звіту № 520/19 вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki з урахування зносу становить 34185,03 грн. Розмір виплати, здійснений спеціалістами МТСБУ склав 34185,03 грн. та розмір витрат на аварійного комісара 902,60 грн. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 35087,63 грн., а тому до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання компенсації від [PERSON] у повному обсязі регламентної виплати, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року відкрито провадження у справі. Встановлено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника МТСБУ, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В разі неявки відповідача надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, викладеній в позовній заяві ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.07.2019 року о 22 годині 34 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем «BMW 318і», р/н [NUMBER] в м. Одесі пров. Полуничний, 25, не врахував дорожньої обстановки, безпечного інтервалу, безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль «Suzuki Swift» р/н [NUMBER] , після чого залишив місце транспортної пригоди, чим порушив п.п. 13.1., 12.1, 2.10 «а» «Правил дорожнього руху». В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілих немає, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.10.2019 року справа №521/13349/19. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. [PERSON] станом на 24.07.2019 року не мав страхового полісу на автомобіль «BMW318і», р/н [NUMBER] , що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. В зв`язку з цим, потерпіла [PERSON] в порядку ст.35 та п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернулась до МТСБУ з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди, в зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу SUZUKI SWIFT, реєстраційний номер [NUMBER] складеного 20 вересня 2019 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин колісного транспортного засобу SUZUKI SWIFT, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 21.07.2019 року, визначається рівною 35802 (тридцять п 'ять тисяч вісімсот дві) гривні 22 коп. Вказаний звіт сторонами не оскаржувався. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів, а також витрати на послуги аварійного комісара склали 902,60 грн. (платіжне доручення № 1154081 від 21.10.2019 року). Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) є юридичною особою та об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. МТСБУ здійснило [PERSON] , як власнику автомобіля «Suzuki Swift» р/н [NUMBER] виплату відшкодування в сумі 34185,03 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1155205 від 20 листопада 2019 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Судом встановлено, що вину відповідача у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді встановлено у справі № 521/13349/19 про притягнення його до адміністративної відповідальності, а розмір нанесеної шкоди відповідачем не спростовано. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем належними доказами підтверджено заявлені ним вимоги, а відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано розмір нанесеної ним майнової шкоди в результаті ДТП, у зв`язку з чим позов МТСБУ підлягає задоволенню в повному обсязі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.04.2021 у справі № 676/519/18, від 15.03.2021 у справі № 718/927/20-ц та від 16.11.2016 у справі № 6-2188цс16. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved