Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

08.08.2020 р. [PERSON] (далі по тексту позивач - 1), [PERSON] (далі по тексту позивач - 2), [PERSON] далі по тексту позивач - 3)звернулись до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач - 1), [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, у якому просять: визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , від 20.05.2008 р., укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований за № 637; недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , від 03.01.2019 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г., зареєстрований за № 1; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 29764556 від 03.01.2019 р. про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1737518880000; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , успадковану після [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою від 25.02.2021 р. залучено до участі у справі за даним позовом, Територіальну громаду міста Києва в особі Київської міської ради як правонаступника [PERSON] , оскільки останній помер [INFO] . Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що в 2003 р. в результаті приватизації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стали власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,6 кв.м. та житловою площею 30 кв.м. 21.06.2012 р. [PERSON] , яка була однією із співвласників квартири померла. Єдиним спадкоємцем на її частку квартири залишився її син [PERSON] 31.07.2013 р. він звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини (номер у спадковому реєстрі 54819874), яка залишилась від його померлої матері - [PERSON] 15.05.2019 р. позивачам стало відомо, що внаслідок шахрайських дій було переоформлено 03.01.2019 р. право власності на їх квартиру. Позивачів залученого до кримінального провадження №42018101010000094, витяг з якого додається, в якості потерпілих. Так, з матеріалів кримінального провадження вони дізнались, що на підроблений нотаріальний бланк було внесено друкований текст договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 20.05.2008 р. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуСолонець Т.М., з внесенням рукописного тексту та підпису від імені «покупця» та «продавця», підпису від імені нотаріуса Солонець Т.М. В свою чергу, 03.01.2019 р. [PERSON] підписав договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого він за грошові кошти в сумі 1 719 327,00 грн. відчужив, а [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуЛевашовим О.Г., та відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На разі, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . При цьому, в інформаційній довідці КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вказано, що право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.11.2003 р. Шевченківською районною у м. Києві держадміністрацією (розпорядження № 1530). Таким чином, позивачі вважають, що договори купівлі - продажу квартири необхідно визнати недійсними, оскільки вони були укладені проти волі дійсних власників нерухомого майна. Крім того, оскільки договір купівлі-продажу від 03.01.2019 р., на думку позивачів є недійсним, а тому позивачі просять скасувати запис № 29764556 про право власності на спірну квартиру внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою від 28.09.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 05.04.2021 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили та відзиву не подали. Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію надійшла письмова заява про розгляд заяви за її відсутності. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, відповідачі належним чином повідомлялися в судове засідання не з`явились, відзиву не подали, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 25.11.2003 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали в рівних частинах право власності на квартиру [ADDRESS] , відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації житлового фонду Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації згідно із розпорядженням від 25.11.2003 № 1530 та було належним чином зареєстровано в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 31.12.1003 р. за № 6991. 15.05.2019 р. позивачів залучено в якості потерпілих у кримінальному провадженні № 420181001010000094, з якого вони дізнались, що 03.01.2019 р. право власності на їх квартиру переоформлено без їх відома на [PERSON] . Так, з досудового розслідування позивачам стало відомо, що 20.05.2008 р. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] начебто був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуСолонець Т.М. В свою чергу, 03.01.2019 р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу спірної квартири, відповідно до якого він за грошові кошти в сумі 1 719 327,00 грн. відчужив, а [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуЛевашовим О.Г. Звертаючись до суду з позовом, позивачі, як на підставу для його задоволення, зазначив, що не укладали 20.05.2008 р. договір купівлі-продажу спірної квартири з громадянином [PERSON] , більше того, нерухоме майно було відчужено особою, яка не мала права на таке відчуження, без відома та згоди дійсних власників майна, тобто за відсутності волевиявлення законних власників на відчуження спірної квартири, а також стверджують, що підписи виконанні у вказаному договорі не ними, а невідомими їм особами. Крім того, позивачі вважають, що інформаційна довідка «КМБТІ» КВ-2018 № 50176 від 19.12.2018 р., якою підтверджувалось право власності [PERSON] на спірну квартиру та на підставі якої був укладений договір купівлі-продажу 03.01.2019 р., та витяг з реєстру територіальної громади міста Києва від 27.12.2018 р. № 237309176 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за вищевказаною адресою відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, були підроблені, а тому, як наслідок договори купівлі продажу від 20.05.2008 р. та 03.01.2019 р. є недійсними, а права позивачів на їх нерухоме майно порушеним. З наданих позивачами копій матеріалів кримінального провадження № 420181001010000094 від 08.05.2018 р., відкритого за фактом шахрайського переоформлення квартир в м.Києві, зокрема квартири [ADDRESS] , встановлено, що 03.01.2019 р. [PERSON] діючи в інтересах організованої групи, згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності, в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левашова О.Г., використав завідома підроблений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, для укладення договору купівлі-продажу квартири з [PERSON] , відповідно договору [PERSON] за грошові кошти в сумі 1 719 327,00 грн. відчужив, а [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] . В межах кримінального провадження № 420181001010000094 від 08.05.2018 р. була проведена експертиза нотаріального бланку договору купівлі-продажу від 20.05.2008 р., печаток і підписів, які містяться у цьому договорі. Згідно з висновком експерта № 17-3/1476 від 22.11.2019 р., складеним Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за результатами проведення експертизи технічного дослідження документів, призначеної слідчим суддею у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2018 р. за № 420181001010000094, підписи в графі «Продавці»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у договорі купівлі-продажу від 20.05.2008 р., виконані не ними, а іншими особами, крім того, підпис в графі «приватний нотаріус» виконано не [PERSON] , а іншою особою. Нотаріальний бланк ВКЕ № 062401, на якому на друкований договір, не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу України, а графічні зображення, друковані тексти та фонові зображення бланку договору купівлі-продажу від 20.05.2008 р. нанесені плоским способом друку, крім того, серійний номер «ВКЕ № 02401» бланку Договору нанесений за допомогою копіювально-множинної техніки з електрографічний способом передачі зображення. В листі - відповіді Керівника апарату Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації В.Царана від 03.07.2019 р. № 109/05/50-6051, на запит старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м.Києві Пінчука О.В. щодо видачі довідки про реєстрацію осіб у квартирі [ADDRESS] , повідомлено, що витяг з реєстру територіальної громади міста Києва від 27.12.2018 р. № 237309176 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за вищевказаною адресою відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, наданий приватному нотаріусу при укладенні договору від 03.01.2019 р. [PERSON] , Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією не надавався, крім того, вказано, що співробітник з ПІБ [PERSON] у відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб з моменту створення відділу і по теперішній час не працював. Згідно з положеннями ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями ч.ч.1, 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, відповідно до частини третьої даної статті, однієї із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Отже, з вищевикладеного слідує, що договір купівлі-продажу від 20.05.2008 р. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дійсними власниками спірної квартири та [PERSON] ніколи не укладався, нотаріусом Солонець Т.М. не посвідчувався, тобто був виготовлений з метою створення штучних підстав для переходу права власності на квартиру до [PERSON] . В свою чергу, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , від 03.01.2019 р. укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуЛевашовим О.Г., на підставі підроблених документів та відчужено особою, яка не була законним власником спірної квартири, який не мав права розпоряджатися спірною квартирою, а тому договір суперечить чинному законодавству України, та порушує права власності позивачів. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 ЦК України). Стаття 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно з ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що оскільки спірне нерухоме майно було відчужено без вільного волевиявлення його законних власників, суд приходить до висновку про необхідність визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , від 20.05.2008 р., укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований за № 637, а як наслідок і визнання недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , від 03.01.2019 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г., зареєстрований за № 1. Разом з тим, також підлягають скасуванню у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 29764556 від 03.01.2019 р. про право власності [PERSON] на спірне нерухоме майно, оскільки воно прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левашовим О.Г. після неправомірного вибуття майна з власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Щодо позовних вимог про визнання права власності на спірну квартиру за позивача, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України та роз`яснень, які надав пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації житлового фонду Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації згідно із розпорядженням від 25.11.2003 р. № 1530 та було належним чином зареєстровано в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 31.12.1003 р. за № 6991, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками в рівних частинах квартири [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] та власником ј частини квартири [ADDRESS] , про що зазначено в свідоцтві про смерть, серія [NUMBER] від 22.06.2012 р., видане Відділом реєстрації смерті у м.Києві, свідоцтві про народження від 08.12.1967 р. серія [NUMBER] . Згідно вимог ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки за життя [PERSON] не було складено заповіт, після її смерті [PERSON] звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, до якої входить ј квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що встановлено в цивільній справі № 761/12973/16-ц рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 01.04.2019 р. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, право на визнання права власності на успадковану частину спірної квартири від померлого спакодаця власника переходить до спадкоємця, яким є [PERSON] . З огляду на вищевикладене та враховуючи, що [PERSON] є стороною обох правочинів, які судом було визнано недійсними, в порядку реституції підлягають поверненню права власників оспарюваної квартири, шляхом визнання судом права власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по ј частини за кожним на квартири [ADDRESS] , крім того за [PERSON] підлягає визнанню право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , успадковану після [PERSON] , померлої [INFO] . Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача - 1 на користь держави підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10 510,00 грн.

Outcome: approved