Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

08.04.2021 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 07.05.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 84, а також стягнути із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги вмотивовані тим, що 07.05.2003 він з відповідачкою уклав шлюб, від подружнього життя мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з ним. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє почуття взаєморозуміння та любові, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідачка покинула їхню родину та проживає окремо. Вважає, що сім`я розпалася і не бажає відновлювати стосунки з відповідачкою. Крім того, позивач самостійно власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати доньок, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює, інших утриманців не має, є фізично здоровою людиною, а тому, на переконання позивача, має можливість таку допомогу надавати. 14.04.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу з відповідачем, однак заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання доньок, посилаючись на те, що утримувати дітей повинен батько, а вона такої змоги не має. Крім того, не бажає, щоб діти проживали з позивачем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.05.2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 84 (а.с. 5). [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , батьками яких у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дружина [PERSON] зареєстрована, але за вказаною адресою не мешкає, що підтверджується довідкою органу самоорганізації населення квартального комітету «БОТАНІК» від 25.03.2021 № 6 та не заперечується самою відповідачкою (а.с. 8). Сторони не оспорюють, що стосунки між ними припинені та не бажають вчиняти дії, спрямовані на примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Так способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на викладене,

Outcome: approved