Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

09.12.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, - у розмірі 10380,06 грн., а також понесені ними судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, нарахування за які здійснюється згідно з тарифами, встановленими рішенням Полтавської обласної ради від 20.06.2008 року. Взаємовідносини підприємства та відповідача, врегульовані статтями 64, 68 ЖК України, а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, згідно з якими наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Підприємство надавало послуги в квартиру [ADDRESS], де проживає відповідач, проте останній не виконував зобов'язання щодо оплати таких послуг. За період з 01.04.2012 року по 01.11.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 8751,62 грн., яка з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення (1315,21 грн.) та 3% річних від простроченої суми (313,23 грн.), становить 10380,06 грн. Таку заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні підтримує позов у повному обсязі і просить суд такий задовольнити, з підстав, що у ньому зазначені. Представник позивача заявила клопотання про збільшення розміру позовних вимог, в частині стягнення з відповідача судових витрат, а саме: витрат пов'язаних з опублікуванням оголошення про виклик відповідача. Зміни були прийняті судом. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки відповідача суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином - через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини». Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виходячи з положень ч. 2 ст. 509 ЦК, а також ст. 11 цього Кодексу, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також з договорів, в результаті завдання шкоди, з результатів інтелектуальної чи творчої діяльності та з інших юридичних фактів. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, що зазначено в ч. 1 ст. 1 даного Закону. Обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», покладено на споживача. Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання. (а.с. 12) Тарифи на теплову енергію та на послуги централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджені рішенням 20 позачергової сесії Полтавської обласної ради від 27.03.2009 року, введено з 01.01.2011 року рішенням обласної ради від 01.02.2011 року. (а.с. 9) В матеріалах справи також міститься рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради про затвердження нормативів питного водопостачання та норм питомого водоспоживання населенням міста, з додатком. (а.с. 10-11) Розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання, свідчить про те, що позивачем надавалась послуга в квартирі [ADDRESS]. При цьому споживач послуги, не належним чином виконував вимогу щодо оплати такої, в результаті чого за період з квітня 2012 року по жовтень 2012 року утворилася заборгованість у розмірі 8751,62 грн. Заборгованість складається із заборгованості за послуги опалення - 5354,32 грн. та заборгованості за послугу з гарячого водопостачання - 3400,05 грн. Згідно адресної довідки від 11.12.2014 року, відповідач не зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 16) Згідно з положеннями ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. При цьому, згідно з положеннями ч. 1 та ч. 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово; фізична особа може мати кілька місць проживання. В матеріалах справи міститься довідка житлово-будівельного кооперативу «Надія» від 21.01.2015 року, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO], займає 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. В даний момент [PERSON] не зареєстрований і не проживає в квартирі. У довідці зазначено, що [PERSON] є членом кооперативу. У довідці не зазначено, що в квартирі проживають інші особи. (а.с. 39) Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Надія» від 24.04.2015 року, [PERSON] був членом кооперативу і займав 3-кімнатну квартиру за вищевказаною адресою на дату видачі довідки. У довідці зазначено, що в квартирі [PERSON] проживав один. (а.с. 4) Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Дослідивши вищевказані докази, суд приходить до висновку, що відповідач є споживачем послуги, що надається позивачем, в квартирі [ADDRESS]. Між сторонами по справі не було укладено договору про надання послуг з теплопостачання. Статтями 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов'язок, а не право сторін. Тому відсутність договору в умовах, коли позивач надавав послуги, а відповідачі (користувачі або власники) не відмовлялися від їх отримання і при цьому не укладали договір, не може бути підставою для відмови у позові. Таким чином, відповідач зобов'язаний оплачувати послуги, що надаються позивачем і суд вважає за можливе стягнути нараховану позивачем заборгованість за період з квітня 2012 року по жовтень 2014 року, що становить 8751,62 грн. Позивач просить суд стягнути заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення та 3% річних, що передбачено ст. 625 ЦК України. Розрахунки таких сум, долучено до позовної заяви (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника може бути покладено відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦКУ. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Тому суд вважає за можливе стягнути заборгованість з відповідача, з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, що були нараховані позивачем. Загальна заборгованість становить 10380,06 грн., з них заборгованість за послуги теплопостачання - 8751,62 грн., інфляційні втрати - 1315,21 грн., 3% річних від простроченої суми - 313,23 грн. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача має бути стягнуто сплачений позивачем судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. При подачі позову позивачем було сплачено 243,60 грн. судового збору, який суд вважає за можливе стягнути з відповідача. Пунктом 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат віднесено також витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Такі витрати було понесено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 70145 від 29.01.2015 року (а.с. 37). Рішення про виклик через оголошення, було прийнято ухвалою суду від 17.01.2015 року (а.с. 30). Зазначені витрати також мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, згідно з положеннями ст. 88 ЦПКУ.

Outcome: approved