Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою до Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що вона є рідною донькою [PERSON]. 05 серпня 2014 року помер батько позивачки [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на земельну ділянку площею 1,75 га, кадровий № 1422482700:18:000:0074, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369272, виданого на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369272, виданого на підставі розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 18.01.2006 р. за № 22 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землю, договорів оренди землі за № 010715700008. З метою отримати в подальшому спадщину, позивачка звернулася до другої Костянтинівської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа за № 156/2014. 03 листопада 2016 року [PERSON], отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де було зазначено, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом не можливо, так як нею не був наданий оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку та було рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду. Оскільки спадкодавець [PERSON], за життя втратив документ на право власності на земельну ділянку, позивачка з метою отримання завіреної копії державного акту на право власності на земельну ділянку та довідки, щодо вартості земельної ділянки кадастровий № 1422482700:18:000:0074, звернулась з заявою до управління держгеокадастру у Костянтинівському районі Донецької області, на що отримала вищезазначені документи. Також їй було розяснено, що на сьогодні проведення реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджують право власності на земельні ділянки відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснюється державними реєстраторами та нотаріусами. Позивачка [PERSON], до суду на розгляд справи не зявилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, надала заяву з вимогою розглянути справу у її відсутності (а.с.16). Представник позивачки [PERSON], у судовому засіданні позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача до суду на розгляд справи не зявився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, усі вимоги у позовній заяві [PERSON] підтримує, не заперечує проти його задоволення (а.с.31). Зясувавши позицію сторін, вислухавши представника позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17 вересня 1957 року народилась позивачка, що підтверджується свідоцтвом про народження а/з № 16 від 03.10.1957 р., виданим Павленковою сільською радою Лебединського району Сумської області. 16 листопада 1975 року позивачка, уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище на «Грицина» на «Зубко», а/з № 17 від 16.11.1975 р. зроблений Павленковою РАЦС Лебединського району Сумської області. (а.с.7, 7-а) 05 серпня 2014 року [PERSON] помер в с.Ілліча Костянтинівський район Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-НО № 785092, а/з 18 - зроблений 06 серпня 2014 року, виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме - земельну ділянку площею 1,75 га, кадровий № 1422482700:18:000:0074, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369272, виданого на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369272, виданого на підставі розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 18.01.2006 р. за № 22 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землю, договорів оренди землі за № 010715700008, який помер 05 серпня 2014 року (а.с.13). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі виданого 09 лютого 2015 р. № 39568249 виданий другою Костянтинівською державною нотаріальною конторою спадкодавцем померлого [PERSON], є його дочка [PERSON], [INFO], що мешкає в с.Ілліча, Костянтинівського району, Донецької області (а.с.11). Позивачка [PERSON], звернулася до другої Костянтинівської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа за № 156/2014. 03 листопада 2016 року [PERSON], отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де було зазначено, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом не можливо, так як нею не був наданий оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку та було рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду, що підтверджується копією постанови (а.с.12). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст.158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню визнанню за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,75 га, кадровий № 1422482700:18:000:0074, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369272, виданого на підставі розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 18.01.2006 р. за № 22 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010715700008, який помер 05 серпня 2014 року.

Outcome: approved