Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

08 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Зазначила, що відповідач працює фермером, та має постійний дохід. Відповідач на даний час від надання допомоги в утриманні дітей у добровільному порядку ухиляється, у звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, в останнє судове засідання не зявилася. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього1/3 частки з усіх видів заробітку. Наслідки визнання позову йому розяснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частиною 4 ст.174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідач працює на фермером у власному господарстві. Зазначені обставини визнані сторонами у судовому засіданні та згідно ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved