Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

09 вересня 2020 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання її сина [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки, призначивши її опікуном. Свою заяву аргументує тим, що вона, [PERSON] зареєстрована та проживає разом із повнолітнім сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок родової травми син з раннього дитинства відставав у фізичному та психічному розвитку, у зв`язку з чим перебував на диспансерному обліку у Львівському дитячому психоневрологічному диспансері та пізніше на диспансерному обліку та лікуванні у КЗ ЛОР «Львівському обласному психоневрологічному диспансері» та був визнаний дитиною-інвалідом із встановленням діагнозу: розумова відсталість, психопатоподібний синдром. Заявник зазначає, що згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] № 906 , останній «вступає у контакт неохоче, обсяг знань обмежений, пізнавальні інтереси не виражені, інтелектуально знижений до ступеня дебільності, виражені психопатоподібні розлади по шизоїдному варіанту, інтересу до оточуючих не проявляє». Згідно висновку лікарської комісії від 01 вересня 2020 року син, внаслідок зазначеної патології, обмежений у самообслуговуванні, у здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку. Після досягнення повноліття її сину встановлена перша «Б» група інвалідності безтерміново. Згідно висновку міжрайонної спеціалізованої психіатричної МСЕК № 1 від 26.10.2009, акт огляду № 1900, син за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Визнання сина недієздатним заявнику потрібно для встановлення над ним опіки, забезпечення доглядом та лікуванням. 10 вересня 2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2020 року у зв`язку із закінченням повноважень присяжної [PERSON] та у зв`язку із досягненням присяжним [PERSON] шістдесяти п`яти років, на підставі ст. 36 ЦПК України, - замінено присяжну Фролову Світлану Володимирівну та присяжного [PERSON] шляхом повторного автоматичного визначення присяжних у складі суду до початку розгляду справи по суті. 01 грудня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у справі призначено амбулаторну комісійну судово-психіатричну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 30 грудня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у справі провадження поновлено. 13 січня 2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова вимогу заявника [PERSON] про призначення її опікуном над сином [PERSON] , [INFO] залишено без розгляду. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви, надала пояснення, аналогічні викладені в ній та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Палайда-Тис О. М. у судове засідання не з`явилась, на адресу суду подала заяву, у якій підтримала вимогу заявника [PERSON] в частині визнання недієздатним [PERSON] та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши представлені по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить висновку про можливість задоволення заяви з наступних мотивів. [PERSON] , [INFO] є сином заявника - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.11.1989, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 6374 від 25.08.2020, виданої ЛКП «Балатон-409» (а. с. 7). Згідно довідки серії ЛВА-1 № 449195, виданої Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи, [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої «Б» групи з дитинства, інвалідність встановлена безтерміново (а. с. 6). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 563 від 11.12.2020, [PERSON] страждає хронічним, стійким, психічним розладом у формі важкої розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності з емоційно-вольовими розладами та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки (а. с. 49-50). Цивільним законодавством України чітко визначені ознаки, за якими людина може отримати статус недієздатної особи. Першим критерієм для визнання [PERSON] недієздатною особою є те, що в нього повністю порушені два аспекти його нормальної життєдіяльності: - інтелектуальний - означає, що він не усвідомлює, не розуміє суті, значення того, що робить; - вольовий - він не має вільної волі, здатності керувати, володіти собою і своїми вчинками. Саме ознаки стійкості і хронічності, що підтверджені належними доказами дозволяють зробити висновки про повну недієздатність [PERSON] . Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що заява [PERSON] про визнання особи недієздатною підлягає задоволенню.

Outcome: approved