Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

09.10.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 23.10.2020 р. Підготовче судове засідання по справі призначено на 23.11.1010 р. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 3,2700 га кадастрові номери 1421280800:02:001:0853, 1421280800:02:001:0854, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 469849, виданого Великоновосілківським районним відділом земельних ресурсів та Великоновосілківською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 06.03.2006 року в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-06-149-100113. За життя [PERSON] було складено заповіт, який 16.02.2011 р. був посвідчений секретарем виконавчого комітету Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Тимощенко Л.І. та зареєстровано в реєстрі за № 25, відповідно до змісту якого земельну ділянку у розмірі 3,2700 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 469849, виданого Великоновосілківською райдержадміністрацією 06.03.2006 р. та яка розташована на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, вона заповідала позивачу. 24.03.2020 р. позивачем було подано до Великоновосілківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але 05.10.2020 р. Державним нотаріусом йому було видано постанову про відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки в заповіті містилася помилка щодо дати народження спадкодавця. Вказано « [INFO] » замість « [INFO] ». Вважає вказане технічною помилкою. Проте, за таких обставин, вважає себе позбавленим можливості оформити належне йому спадкове майно за заповітом. Просить суд визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , уродженцем міста Курахове, Мар`їнського району Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , право власності на земельну ділянку площею 2,3215 га., кадастровий № 1421280800:02:001:0853, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , уродженцем міста Курахове, Мар`їнського району Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , право власності на земельну ділянку площею 0,9464 га., кадастровий № 1421280800:02:001:0854, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Процедура судового розгляду Позивач, представник позивача, повідомлений в установленому порядку про дату, час та місце підготовчого розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що на заявлених позовних вимогах наполягає, просив підготовче засідання провести у його відсутність, розглянути справу на підготовчому судовому засіданні (а.с. 84). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підгототовчого судового засідання (а.с. 27), в судове засідання не з`явився. Надав заяву про визнання позову та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 80). Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу у підготовчому засіданні, відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України, без участі сторін на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, оглянувши належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] за № 79/20, надану за ухвалою суду від 23.10.2020 р. (а.с. 28-79), судом фактично встановлено наступне. [INFO] у с. Багатир Великоновосілківського району Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 8 від 27.01.2020 р. (а.с. 30). На час смерті спадкодавець була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одиноко, що підтверджується довідкою від 19.03.2020 р., виданою Багатирською сільською радою № 412 (а.с. 35). Після її смерті залишились спадкоємці [PERSON] (син) (а.с. 47,60), [PERSON] (донька) (а.с. 48,65), [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька) (а.с. 50). [PERSON] 31.03.2020 р. відмовилась від прийняття спадщини, згідно поданих заяв (а.с. 49,50). 26.06.2020 р. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, згідно поданої заяви (а.с. 69). 26.06.2020 р. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, згідно поданої заяви (а.с. 70). 26.06.2020 р. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, згідно поданої заяви (а.с. 71). 26.06.2020 р. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, згідно поданої заяви (а.с. 72). 26.06.2020 р. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, згідно поданої заяви (а.с. 73). 26.06.2020 р. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, згідно поданої заяви (а.с. 74). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, [PERSON] , згідно заяви від 31.03.2020 р. (а.с. 51). Отже відповідач, який прийняв спадщину є належним відповідачем у справі, залучати інших спадкоємців у суду немає необхідності, оскільки вони відповідно до положень ст. 1273 ЦК України відмовились від прийняття спадщини. Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , у тому числі складається й з земельних ділянок, належних померлій на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 469849, розташованих на території Богатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (назва населеного пункту згідно тексту Акта), площею 3,2700 га, кадастрові номери земельних ділянок 1421280800:02:001:0853; 1421280800:02:001:0854 (а.с. 16). 16.02.2011 року секретарем виконкому Л.І. Тимощенко у селі Багатир Великоновосілківського району Донецької області було посвідчено заповіт [PERSON] , який складено 16.02.2011 року о 10-00 год., згідно якого спадкодавець заповідає [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку у розмірі 3,2700 га, яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 469849, виданого Великоновосілківською райдержадміністрацією 06.03.2006 року та яка розташована на території Багатирської сільської ради. Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 25 (а.с. 34). Вказаний заповіт не був змінений або скасований заповідачем, що вбачається з матеріалів справи за даними відповідних витягів зі Спадкового реєстру (а.с. 59), довідки № 411 від 19.03.2020 р., виданої Багатирською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 57). Згідно наданих сторонами доказів та матеріалів спадкової справи, заповіт недійсним не визнавався. Інші спадкові справи після смерті [PERSON] станом на 24.03.2020 р. не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 40). 24.03.2020 р. позивач звернувся з заявою до Великоновосілківської держаної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 16.02.2011 року, за реєстровим № 25 (а.с. 29). Заява подана позивачем у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. 24.03.2020 р. було відкрито спадкову справі після смерті [PERSON] , номер справи у нотаріуса 79/2020, номер справи у спадковому реєстрі 65709639 (а.с. 41). 05.10.2020 р. державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] позивачу, оскільки «в заповіті [PERSON] , який посвідчено 16 лютого 2011 року та зареєстровано в реєстрі за № 25 секретарем виконкому Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Тимощенко Л.І., на земельну ділянку у розмірі 3,2700 га, яка розташована на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області на ім`я [PERSON] , [INFO] , дата народження заповідача зазначена - [INFO] , але згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 24 березня 2020 року № 00026039920 померлої [PERSON] дата народження померло особи зазначена [INFO] , що унеможливлює ідентифікацію особи якою зроблено заповіт» (згідно тексту постанови від 05.10.2020 р.) (а.с. 79). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Відповідно до ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] за заповітом. Підстави для усунення позивача від спадкування після смерті її [PERSON] , яка померла [INFO] відсутні. У ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але оформити спадщину нотаріально можливості не має. Факт належності [PERSON] земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Богатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (назва населеного пункту згідно тексту Акта), площею 3,2700 га, кадастрові номери земельних ділянок 1421280800:02:001:0853; 1421280800:02:001:0854, підтверджуються Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 469849 (а.с. 12,13). Проте, дійсно порівнюючи тексти заповіту від 16.02.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Л.І. Тимощенко у селі Багатир Великоновосілківського району Донецької області за № 25 (а.с. 34) та свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 8 від 27.01.2020 р. (а.с. 30), суд звертає увагу, що дійсно, дата народження спадкодавця, вказана у свідоцтві про смерть як « [INFO] », у паспорті серії [NUMBER] (а.с. 36), не співпадає з датою народження спадкодавця, вказаною у заповіті «22.08.1920 р.». Всі інші дані щодо спадкодавця у вказаних документах співпадають та узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та підтверджують хронологічну послідовність подій та обставин, викладених позивачем у позовній заяві. Отже, суд прийшов до висновку, що дійсно, заповіт від 16.02.2011 р. складений [PERSON] , [INFO] , дата народження спадкодавця, зазначена як « [INFO] » є технічною помилкою. Проте такі обставини дійсно унеможливлюють нотаріальне оформлення спадкових справ позивача, при цьому нотаріусом прийнято рішення про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, зазначене у заповіті від 16.02.2011 р., зареєстрованому за № 25. Прийняття спадщини за заповітом у вигляді вищевказаних земельних ділянок не порушуватиме права та інтереси інших осіб. Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є правильним, дієвим та таким, що забезпечить реалізацію ним своїх прав, як спадкоємця за заповітом від 16.02.2011 р., зареєстрованим у реєстрі за № 25. Висновки суду за результатами розгляду позову Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідача та інших спадкоємців, позивач реалізував своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в позасудовому порядку, але це зробити фактично не має можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Щодо розподілу судових витрат Позивач не заявляє у позові вимог про стягнення з відповідача судового збору, тому судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: approved