Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

08 листопада 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 01.08.2017 року позивач просить: визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» щодо внесення до реєстру доменних назв у домені .UA інформації про [PERSON] як реєстранта доменного імені [INFO], дії фізичної особи-підприємця [PERSON] щодо реєстрації [PERSON] як реєстранта доменного імені [INFO] та дії [PERSON] щодо подання заяви про делегування доменного імені [INFO]; зобов'язати фізичну особу-підприємця [PERSON] внести зміни до Реєстраційної системи реєстру публічного домену .UA в частині відомостей про реєстранта доменного імені [INFO]. а саме: person: [PERSON], person-loc: [ADDRESS]. Вимоги обгрунтовані тим, що з 15.09.2004 року позивач є власником знаку на товари та послуги «[INFO]», термін дії свідоцтва продовжено до 23.06.2020 року. У відповідності до пункту 3.9.2 Правил домену .UA, розроблених Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» та чинних в 2004 році, позивач як власник знаку «[INFO]» отримав виключне право зареєструвати доменне ім'я другого рівня [INFO]. Позивач скористався цим правом, зареєстрував доменне ім'я другого рівня [INFO] та отримав його в користування та розпорядження. 16.01.2015 року реєстратор фізична особа-підприємець [PERSON], який діяв на підставі договору, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» здійснив реєстрацію доменного імені [INFO] на ім'я [PERSON]. Дана інформація була внесена до реєстру доменних імен, який ведеться Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер». Як зазначає позивач, ні в січні 2015 року, ні на момент подання позову [PERSON] не зверталась до позивача з пропозицією щодо укладення ліцензійного договору на отримання права використання торговельної марки «[INFO]». Станом на день подання позову на сайті [INFO] відсутня активна діяльність. Згідно з інформацією розміщеною [PERSON] на сайті [INFO], вона лише має намір використовувати його у своїй господарській діяльності в якості онлайн торгівельного майданчику. Таким чином [PERSON] має використовувати домен [INFO], який ідентичний торговій марці «[INFO]», щодо товарів і послуг, споріднених з наведеними у Свідоцтві Позивача. А тому позивач вважає, що дії відповідачів є протиправними, недобросовісними та такими, що порушують права позивача. Позивач зазначає, що відповідачами порушено частину 5 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» так як використано знак який зареєстрований за позивачем без його згоди в доменному імені. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог на тій підставі, що товариство є адміністратором домену .UA та забезпечує працездатність системи доменних імен в домені верхнього рівня .UA, можливість реєстраторам надавати послуги з делегування доменних імен кінцевим користувачам та у своїй діяльності керується Принципами та керівництвом з делегування та адміністрування доменів верхнього рівня кодів країн ICANN (Accounttability Framework) від квітня 2005 року, Договором про взаємне визнання, укладеним між ТОВ «Хостмайстер» та ICANN 10 лютого 2015 року, Конституцією та законами України, Регламентами доменів. [INFO] є доменним ім'ям другого рівня в домені .UA. ТОВ «Хостмайстер» як Адміністратор домену верхнього рівня .UA напряму з реєстрантами не взаємодіє, не є стороною договірних відносин з реєстрантами, тому посилання реєстрантів доменних імен та інших фізичних та юридичних осіб на порушення з боку ТОВ «Хостмайстер» їхніх прав діями, що суперечать Регламентам є безпідставними. Оспорювана реєстрація доменного імені [INFO] за реєстрантом [PERSON] була здійснена реєстратором ФОП [PERSON] 16.01.2015 року відповідно до положень Регламента публічного домену та Регламента .UA. Як зазначив представник, з дотриманням положень пунктів 3.2, 3.3, 3.5, 3.6, 3.7, 3.9, 3.10 та 4.5 Регламенту .UA відбулась транлітерація латиницею та зареєстроване доменне ім'я [INFO]. Крім того представник пояснив, що [PERSON] був реєстрантом доменного імені [INFO] відповідно до Свідоцтва України на знак для товарів та послуг [NUMBER] з 11.06.2007 по 05.11.2014. Доменне ім'я [INFO] було видалене за заявкою реєстратора з дотриманням процедури, встановленої п.7.3.2 Регламенту публічного домену. 05.11.2014 року реєстратором доменного імені [INFO] (ТОВ «ДіМедіа») була подана команда на видалення доменного імені. Після того, як протягом 30 діб реєстратором не було подано команду на відновлення доменного імені, 10.12.2014 року доменне ім'я [INFO] було остаточно видалене з Реєстраційної системи. Таким чином на момент реєстрації доменного імені [INFO] за реєстрантом [PERSON], здійсненої реєстратором ФОП [PERSON] 16.01.2015 року, [PERSON] не був реєстрантом доменного імені [INFO], а відповідне доменне ім'я було вільним. Реєстрація доменного імені [INFO] за реєстрантом [PERSON] була здійснена на основі Свідоцтва України на знак для товарів та послуг [NUMBER] та [PERSON] є власником знаку на товари і послуги «[INFO]» з 25.12.2014 року. Строк дії Свідоцтва до 15.08.2024 року. Представник зазначив, що ні на Реєстратора, ні на адміністратора не покладено і не може бути покладено прав і обов'язків щодо визначення який саме власник прав на використання знаку, що відповідає вимогам встановленим розділом 3 Регламенту .UA може претендувати на реєстрацію відповідного доменного рівня. В даному випадку єдиним обмежуючим критерієм слугує доступність доменного імені для реєстрації (доменне ім'я є вільним). Відповідачі фізична особа-підприємець [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли. А тому у відповідності до положень статті 169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідачів, які не з'явились в судове засідання. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вислухавши думку представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог на підставі наступного. У відповідності до положень статті 492 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом (ч.1 ст.494 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до положень ч.4 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється на: здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки; використання знака для товару, введеного під цим знаком в цивільний оборот власником свідоцтва чи за його згодою, за умови, що власник свідоцтва не має вагомих підстав забороняти таке використання у зв'язку з подальшим продажем товару, зокрема у разі зміни або погіршення стану товару після введення його в цивільний оборот; некомерційне використання знака; усі форми повідомлення новин і коментарів новин; добросовісне застосування ними своїх імен чи адрес. У відповідності до ч.7 зазначеної статті, власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору. Крім того, власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору (ч.8 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг»). Згідно зі ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» передбачено, що неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання. Також стаття 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» передбачає, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником знаку для товарів і послуг «[INFO]», що підтверджується свідоцтвом [NUMBER]. Свідоцтво діє з 15.09.2004 року по 23.06.2020 року. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] був реєстрантом імені [INFO] відповідно до Свідоцтва України на знак для товарів та послуг [NUMBER] з 11.06.2007 по 05.11.2014. Доменне ім'я [INFO] було видалене за заявкою реєстратора з дотриманням процедури, встановленої п.7.3.2 Регламенту публічного домену. Реєстрація доменного імені [INFO] за реєстрантом [PERSON] була здійснена на основі Свідоцтва України на знак для товарів та послуг [NUMBER] та [PERSON] є власником знаку на товари і послуги «[INFO]» з 25.12.2014 року. Строк дії Свідоцтва до 15.08.2024 року. Товари та послуги, які можуть пропонувати [PERSON] та [PERSON] згідно із зареєстрованими знаками для товарів і послуг не є спорідненими, їх позначення не є схожими. Стаття 1 Закону України «Про телекомунікації» визначає, що домен - частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; домен.UA - домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет; домен другого рівня - частина адресного простору мережі Інтернет, що розташовується на другому рівні ієрархії імен у цій мережі. Стаття 56 Закону України «Про телекомунікації» визначає, що адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет включає комплекс організаційно-технічних заходів, необхідних для забезпечення функціонування технічних засобів підтримки адресування, у тому числі серверів доменних назв українського сегмента мережі Інтернет, реєстру домену.UA в координації з міжнародною системою адміністрування мережі Інтернет, спрямованих на систематизацію та оптимізацію використання, обліку та адміністрування доменів другого рівня, а також створення умов для використання простору доменних імен на принципах рівного доступу, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції. Адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет здійснюється уповноваженою організацією для: 1) створення реєстру доменних назв і адрес мережі українського сегмента мережі Інтернет; 2) створення реєстру доменних назв у домені.UA; 3) створення та підтримки автоматизованої системи реєстрації та обліку доменних назв і адрес українського сегмента мережі Інтернет; 4) забезпечення унікальності, формування та підтримки простору доменних назв другого рівня в домені.UA; 5) створення умов для використання адресного простору українського сегмента мережі Інтернет на принципах рівного доступу, оптимального використання, захисту прав споживачів послуг Інтернет та вільної конкуренції; 6) представництва та захисту у відповідних міжнародних організаціях інтересів споживачів українського сегмента мережі Інтернет (частина 2 зазначеної статті). У відповідності до положень частин 3 та 4 статті 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені.UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог. Утворення адресного простору, розподіл і надання адрес, маршрутизація інформації між адресами здійснюються відповідно до міжнародних вимог. Як встановлено в судовому засіданні, Товариство з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер» здійснює адміністрування в домені .UA та ним було розроблено регламент особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені .UA. ТОВ «Хостмайстер» разом з адміністраторами публічних доменів та реєстраторами 1 листопада 2013 року розробили РЕГЛАМЕНТ публічного домену версія 3.2. Зазначений Регламент не є нормативно-правовим документом, а лише визначає технічну взаємодію з Реєстром, і є частиною договірних відносин між Реєстратором, Адміністратором та Оператором. Згідно положень регламенту, адміністратор публічного домену - особа, що здійснює заходи з адміністративного супроводу публічного домену та забезпечення його працездатності; Реєстратор - особа, що надає послуги, необхідні для технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені; Реєстрант - особа, в інтересах якої здійснюється реєстрація та делегування приватного доменного імені; Домен - символьне позначення областей в мережі Інтернет, що базується на ієрархічній структурі, що дозволяє визначити доменні імена; Доменне ім'я - символьне позначення, яке служить для адресації вузлів мережі Інтернет і розташованих на них мережевих ресурсів (веб-сайтів, серверів електронної пошти, мережевих сервісів) в зручній для людини формі. Розділом 3 Регламенту визначені вимоги до доменного імені, зокрема кириличне подання доменного імені не повинно містити символів, відмінних від літер кириличного алфавіту, апострофа в кириличному кодуванні, цифр і дефіса; ? у кириличному поданні доменного імені має бути присутній хоча б один унікальний символ кириличного алфавіту згідно з регламентом кириличних IDN-доменів. Згідно з Розділом 4 Регламенту, інтервал з моменту появи можливості реєстрації доменного імені та до моменту його фактичного видалення визначає життєвий цикл доменного імені. Життєвий цикл складається з таких основних етапів: 1) період фактичної реєстрації (Registered); 2) період автоматичного продовження (Auto Renew Grace Period); 3) період відновлення домену післе видалення (Redemption Grace Period); 4) період фактичного видалення (Pending Delete). Кожен етап включає в себе набір операцій та дій, які можна виконувати по відношенню до доменного імені. Не реєструються вже зареєстровані доменні імена, а також імена, зазначені в стоп-списку публічного домену. Видалення доменного імені не проводиться, якщо в доменному об'єкті встановлено статус, який забороняє видалення доменного імені. Після видалення доменного імені, воно не публікується в DNS безпосередньо після виконання заявки, але ще протягом 30 діб знаходиться в статусі redemptionPeriod. Протягом цього періоду домен може бути відновлений по команді Реєстратора, що вилучив домен. Якщо протягом цього періоду не надійшла заявка на відновлення домену, то домен переходить в період видалення і йому встановлюється статус pendingDelete. Цей статус вже не дозволяє відновити домен і після закінчення періоду pendingDelete (5 діб) домен остаточно видаляється з Реєстраційної системи (п.7.3.2 Регламенту). У відповідності до п.7.3.6 Регламенту, який визначає перевірку доступності доменного імені, інформація про доступність доменного імені надається Реєстратору у відповідь на запит до Реєстру. У запиті повинно бути зазначено не менше одного і не більше 10 доменних імен, доступність яких необхідно перевірити. У відповіді по кожному доменному імені вказується його доступність. У відповіді по кожному доменному імені може бути вказана причина, по якій дане доменне ім'я недоступно. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував, що позивач не скористався своїм правом Продовження терміну реєстрації доменного імені в порядку, передбаченому п.7.3.8 Регламенту. РЕГЛАМЕНТ особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені .UA визначає особливості реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені .UA. В судовому засіданні представник позивача не заперечував, що [PERSON] не використовує сайт та відповідно не використовувала зареєстроване за нею доменне ім'я. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Хостмайстер» є лише адміністратором домену .UA та не вчиняє дії по внесенню до реєстру доменних назв, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до відповідача ТОВ «Хостмайстер». Крім того, оскільки позивач у порядку, встановленому діючим законодавством не звертався із відповідною заявою про реєстрацію доменного імені та йому відповідно не було відмовлено у реєстрації доменного імені [INFO], суд не може перебирати на себе повноваження Реєстратора, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявленихї вимог позивача в частині зобов'язання фізичної особи-підприємця [PERSON] внести зміни до Реєстраційної системи реєстру публічного домену .UA в частині відомостей про реєстранта доменного імені [INFO]. а саме: person: [PERSON], person-loc: [ADDRESS]. Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання дії фізичної особи-підприємця [PERSON] щодо реєстрації [PERSON] як реєстранта доменного імені [INFO] неправомірними, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушення п.3.3 Регламенту реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені .UA під час реєстрації [PERSON] як реєстранта доменного імені [INFO], оскільки за [PERSON] зареєстрована торгова марка «[INFO]», яка при транслітерації зазначається, як «[INFO]» і на той час зазначене доменне ім'я було вільне. Також варто зауважити, що подання заяви лише свідчить про намір особи вчинити певні дії, саме реєстрація відповідача як Реєстранта доменного імені має наслідки, проте позивач це не оскаржує. Варто зауважити, що позивач не звертався до суду з вимогами про заборону використовувати зареєстрований знак в доменному імені, як визначено положеннями діючого законодавства, як спосіб захисту власника знаку для товарів та послуг. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed