Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

07 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача - [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що з 13 липня 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З вересня 2017 року шлюбні відносини сторін не склались, відповідач почав проживати окремо, спільне господарство не ведуть, однак шлюб між сторонами не розірваний. Спільна донька сторін проживає разом з позивачем. Обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін, оскільки він працює у клініці сучасної ортопедії ім. Академіка Лоскутова та має регулярний і стабільний заробіток, а також доходи в натурі від приватної практики. Вважає, що аліменти мають бути визначені саме у твердій грошовій формі. Інших осіб на утриманні відповідач не має, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом. 13 липня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги частково, у розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування відзиву зазначено, що дійсно між сторонами 13 липня 2013 року було укладено шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак на даний час відповідач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем, - 5000,00 грн. На теперішній час він офіційно працює у ТОВ «Кінезіо Дзен» та відповідно до довідки про заробітну плату розмір його заробітної плати за червень 2018 року становить 1 526,43 грн. Твердження позивача про те, що відповідач має інші джерела доходу, окрім заробітної плати, відповідач вважає необґрунтованими та недоведеними, як не доведено і того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000,00 грн. 19 липня 2018 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що з 01 вересня 2017 року відповідач фактично проживає окремо від дружини та дитини, став ухилятись від розмов та дій щодо утримання дитини, але щомісячно з карткового рахунку надає 5 000,00 грн. для відшкодування вартості за приватний дитячий садочок. Щомісячно відповідач погрожує припинити виплату коштів на дитячий садочок та інші витрати, які виникають у зв'язку з утриманням та розвитком дитини. Звертає увагу, що довідка про заробітну плату, надана відповідачем, підписана керівником «Кінезо дзен», Науменко А.М., прізвище якого співпадає з керівником підприємства ТОВ «МЦ ортопедії та травматології», який видав іншу довідку по заяві позивача. У зв'язку з викладеним просила задовольнити її позов про стягнення аліментів на утримання дитини у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 24.07.2018 року позовні вимоги визнав частково, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 779,50 грн. на місяць. Суду пояснив, що з 01 червня 2018 року він працює у ТОВ «Кінезіо Дзен» на посаді фахівця з фізичної реабілітації та отримує чистий дохід у розмірі близько 1 450,00 грн. на місяць. З позивачем вони перебувають у шлюбі, однак разом не проживають. Інших дітей, а також непрацездатних осіб на утриманні він не має. У його власності є автомобіль та земельна ділянка, на якій він на теперішній час будує житловий будинко. Раніше він працював у ТОВ «МедінЮа» на такій же посаді, як і зараз, де отримував приблизно 3 500,00 грн. заробітної плати щомісяця. Грошові кошти на утримання дитини на теперішній час він надає у добровільному порядку, в залежності від його фінансових можливостей, у розмірі від 1 000,00 - 1 500,00 грн. щомісяця. Раніше він дійсно сплачував грошові кошти за дитячий садочок у розмірі 5 000,00 грн., однак на теперішній час він не має такої фінансової можливості, тому вони вимушені змінити дитячий садочок для дитини. Відповідач та його представник в судове засідання призначене на 06.08.2018 року не з'явилися. Від відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі не менше від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у розмірі 779,50 грн. Просив позов задовольнити частково. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 13 липня 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 13 липня 2013 року, актовий запис № 359 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 17 грудня 2014 року, актовий запис № 1837 (а.с. 6). У вищевказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Судом встановлено та визнавалося сторонами, що на теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Актом про проживання від 03 травня 2018 року, складеним сусідами по [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11), Актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], від 04 липня 2018 року, складеним Виконавчим комітетом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (а.с. 46), а також визнавалося відповідачем. 07 травня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення донькою повноліття, зазначивши, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання доньки. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки на теперішній час неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], постійно проживає разом з матір'ю - позивачем по справі, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини на утримання доньки, який повинен виконувати свій обов'язок щодо утримання дитини належним чином. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у відповідача не перебувають на утриманні інші діти або непрацездатні батьки. Стан здоров'я відповідача встановлений судом як добрий та не потребуючий додаткових витрат на лікування. Стан здоров'я дитини також є добрим. Відомості про наявність в дитини хронічних або тяжких захворювань відсутні. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці та має добрий стан здоров'я, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Судом встановлено, що на теперішній час, а саме з 01 червня 2018 року, відповідач працює на посаді фахівця з фізичної реабілітації (старшого реабілітолога) у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кінезіо Дзен», що підтверджується довідкою № КД00-000001 від 06 липня 2018 року, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Кінезіо Дзен» (а.с. 55). Згідно вказаної довідки за червень 2018 року відповідачу було нараховано дохід у сумі 1861,50 грн. При цьому, згідно довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МЦ ортопедії та травматології» відповідач [PERSON] працював у зазначеному товаристві з обмеженою відповідальністю на посаді фахівця з реабілітації з 01 вересня 2016 року по 31 березня 2018 року (а.с. 56). Розмір заробітної плати відповідача згідно вказаної довідки за період з квітня 2017 року по березень 2018 року становив 41 637,55 грн. За таких обставин судом встановлено, що з червня 2018 року розмір доходу відповідача зменшився у порівнянні з тим доходом, який він отримував раніше. При визначенні розміру аліментів суд враховує також наявність у власності відповідача рухомого та нерухомого майна, а саме: автомобіля Suzuki Grand Vitara, номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 15); [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння від 21 листопада 2013 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 6900 (а.с. 18-20), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13200027 від 21 листопада 2013 року (а.с. 17); земельної ділянки площею 0,0515 га з кадастровим номером [NUMBER], розташованої по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21 листопада 2013 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 6905 (а.с. 23-25), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13201773 від 21 листопада 2013 року (а.с. 22). Також враховується вартість придбання вказаного нерухомого майна, а саме: будинок був придбаний за 144 150,00 грн. (а.с. 19), а земельна ділянка придбана за 149 015,00 грн. (а.с. 25). Суд враховує, що ціна придбання кожного оремо взятого об'єкт нерухомого майна, перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач у період з вересня 2017 року по червень 2018 року сплачував щомісячно більше 5 000,00 грн. вартості послуг за дитячий садочок своєї доньки [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою СПД [PERSON] (а.с. 28). Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він дійсно сплачував грошові кошти за дитячий садок своєї доньки у розмірі 5 000,00 грн., оскільки мав таку фінансову можливість, однак, після зміни місця роботи на теперішній час він не має можливості сплачувати таку суму грошових коштів у зв'язку з тим, що розмір його доходу зменшився. Той факт, що отримуючи офіційний дохід у середньому розмірі від 3 200,00 грн. до 4 200,00 грн., (що підтверджується відповідною довідкою про заробітну плату (а.с. 56)), відповідач мав можливість та сплачував за дитячий садочок своєї дитини суму значно вищу від розміру отримуваного ним доходу, кожного місяця більше 5 000,00 грн., на переконання суду свідчить про наявність у відповідача інших джерел існування окрім офіційних доходів. З огляду на наведене слушними є посилання позивача на те, що відповідач, крім офіційної заробітної плати, одержує також доходи від приватної практики, оскільки судом було встановлено, що на протязі тривалого часу відповідач самостійно оплачував послуги за дитячий садочок доньки у розмірі більшому від його офіційного щомісячного заробітку. Іншими обставинами, які враховуються судом при вирішені даної справи та мають істотне значення, є такі обставини: Відповідач в судовому засіданні повідомив, що він добровільно щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання дитини в залежності від його фінансових можливостей, у розмірі від 1 000,00 - 1 500,00 грн. щомісяця. Отже, вказане на думку суду свідчить про те, що відповідач має матеріальну можливість утримувати свою дитину та сплачувати аліменти на її користь у розмірі, більшому від того в межах якого він визнає позов. Крім того суд враховує, що на теперішній час відповідач здійснює будівництво придбаного ним житлового будинку, про що він особисто повідомив суд під час судового засідання. Можливість здійснювати будівництво житлового будинку дає підстави вважати, що матеріальний стан відповідача є таким, що значно перевищує рівень його офіційного доходу та дає можливість утримувати свою дитину у розмірі, достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково, у розмірі 779,50 грн. на місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України від 07.12.2017 року № 2246-VІІІ «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня - 1 559,00 гривень. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 3 повних роки. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, стороною позивача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення - 5 000,00 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення - 5 000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Підсумовуючи наведене та враховуючи, що батьки зобов'язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, приймаючи до уваги стан здоров'я відповідача та малолітньої дитини, матеріальне становище відповідача та добровільне надання ним аліментів у розмірі від 1 000,00 до 1 500,00 грн. щомісячно, наявність у його власності значного нерухомого та рухомого майна вартість придбання якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, продовження ним здійснення будівництва житлового будинку, наявність у відповідача офіційного місця роботи та стабільного доходу, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 07 травня 2018 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON], що буде об'єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів для гармонійного розвитку дитини з урахуванням встановлених обставин у справі. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: partial