Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, розташованого по вулиці Гагаріна, 30 у селі Трихати. Миколаївського району Миколаївської області. У вказаному житловому будинку зареєстрований, але не проживає більше 20 років, не приймає участі в утриманні будинку, а також не сплачує комунальні послуги відповідач [PERSON], який є сином позивача. Посилаючись на вищевикладене, а саме на те, що відповідач до цього часу залишається зареєстрованим у будинку позивача, що перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: вулиця Гагаріна, будинок 30, село Трихати, Миколаївського району Миколаївської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, при цьому представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що викладені у позовній заяві обставини не правдиві, оскільки він навідує свого батька, допомагає йому, і до моменту звернення батька до суду, між ними були гарні стосунки. Заслухавши у судовому засіданні представника позивача [PERSON] - [PERSON], яка підтримала позовну заяву, свідків: [PERSON]; [PERSON], які підтвердили викладені в позовній заяві обставини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого: Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 228991 від 16 жовтня 2008 року позивач [PERSON] є приватним власником житлового будинку № 30, розташованого по вулиці Гагаріна, у селі Трихати, Миколаївського району Миколаївської області (а.с. 5). У вказаному будинку, який належить позивачу [PERSON], зареєстрований, у тому числі, відповідач [PERSON], який є сином позивача (а. с. 10). Згідно з Актом про не проживання за місцем реєстрації від 06 червня 2017 року, складеним та підписаним: депутатом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області [PERSON]О; паспортистом с. Трихати [PERSON], у присутності сусідів, відповідач [PERSON], в будинку за адресою: вул. Гагаріна, буд. 30, сел. Трихати, Миколаївського району Миколаївської області зареєстрований, але не проживає більше 20 років. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст. 150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з положеннями ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на те, що відповідач [PERSON], син позивача зареєстрований у будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, але не проживає в ньому понад 20 років, при цьому добровільно з реєстрації місця проживання знятися відмовляється, що позбавляє позивача права у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved