Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

08 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просила суд припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , шляхом поділу домоволодіння в натурі відповідно до належних сторонам часток; виділити в натурі та визнати право приватної особистої власності за позивачем на належні їй 3/4 частки спільного майна, а саме житловий будинок літ. «Е-2» з господарськими будівлями: тамбур літ. «е», сіни літ. «е1», погріб літ. «Дп/д» з шийкою, сарай літ. «Л», літня кухня-сарай літ. «Ж». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.11.1985 відділом комунального господарства виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу батькові позивача [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] , яке було зареєстровано у Криворізькому БТІ. На підставі рішення Криворізької міської ради № 665 від 28.02.2003 [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,1646 га за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення селянського господарства. Рішенням № 318 виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу від 16.08.2006 за померлим [PERSON] визнано право власності на 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] . 15.12.2014 позивач зареєструвала своє право власності на 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. 3/4 частини домоволодіння, що належать позивачу, є фактично відокремленими від частини домоволодіння відповідача, є повністю окремими будівлями, кожен має свої господарські споруди, які не перебувають у спільному користуванні, їх володіння розділені огорожею, кожен житловий будинок як позивача так і відповідача є повністю окремими та автономними об`єктами нерухомого майна. Земельні ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 1211000000:04:358:0028 і для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 1211000000:04:358:0029 є такими, що набуті у результаті спадкування. Дана земельна ділянка безпосередньо знаходиться під частиною домоволодіння, що належить позивачу, тому також фактично є вже відокремленою. Земельна ділянка відповідача не оформлена у власність та перебуває у відповідача у користуванні. Можливість поділу домоволодіння на два самостійних об`єкти нерухомого майна підтверджується Висновком № 03/19 від 02.01.2019. На думку позивача, так як її частка є повністю відокремленою, то її виділ у натурі можливий. Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06 листопада 2020 року ухвалою суду залучено до участі у справі як третю особу виконавчий комітет Криворізької міської ради. 17 листопада 2020 року від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за участю представника виконкому Покровської районної у місті ради, який представляє інтереси Криворізької міської ради. 02 грудня 2020 року судовий розгляд було відкладено за клопотанням третьої особи про неможливість прибути у судове засідання у зв`язку із виробничою зайнятістю. Позивач в судове засідання не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві просила провести судовий розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності з вимогами ч.11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило. Від представник третьої особи - виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення згідно чинного законодавства та з урахуванням зібраних доказів по справі. Відповідно до вимог статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що домоволодіння [ADDRESS] , розташоване у тому числі на земельних ділянках кадастрові номери 1211000000:04:358:0028 і 1211000000:04:358:0029, і складається з двох окремих житлових будинків та господарських будівель і споруд (а.с. 11). Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31434281 від 23.12.2014 [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 3/4 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] і має такі складові частини: житловий будинок літ. «Е-2» з господарськими будівлями: тамбур літ. «е», сіни літ. «е1», погріб літ. «Дп/д» з шийкою, сарай літ. «Л», літня кухня-сарай літ. «Ж» (а.с. 8). Земельні ділянки з кадастровими номерами 1211000000:04:358:0028 площею 0,1 га та 1211000000:04:358:0029 площею 0,0646 га належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтв про право на спадщину (а.с. 9-10). На підставі свідоцтва про право на спадщину (ВВО № 706071 від 22.11.2004, виданого Першою Ялтинською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 4-2702), та договору дарування (ВВТ № 075902 від 30.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбіда Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 5917), [PERSON] належить частина домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 14). Як вбачається з Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості, складеного експертом - інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 02 січня 2019 року за № 03/19, за технічними показниками та з огляду на те, що окремі індивідуально визначені житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами відокремлені, мають окремі виходи та розмежене користування господарськими будівлями та спорудами, об`єкт нерухомого майна може бути поділений: -окремий індивідуально визначений житловий будинок літ. «Е-2», загальною площею 154,2 м2, житловою площею 81,3 м2, з господарськими будівлями та спорудами: погріб літ. «Д», літня кухня-сарай літ. «Ж», сарай літ. «Л», огорожа № 3,4, водоколонка 1, замощення ІІІ - власник [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ; -окремий індивідуально визначений житловий будинок літ. «А-1», з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «Г», вбиральня літ. К», огорожа №1,2, водоколонка ІІ - власник [PERSON] , адреса: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно ст. 363 ЦК України частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до ст. 334 цього Кодексу. Частинами 1, 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ст.15 ЦК України встановлено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи наведені положення ЦК України та встановлені судом обставини, якими підтверджується набуття позивачем у встановленому законом порядку права власності на 3/4 частини домоволодіння по [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, наявність відповідного експертного висновку про технічну можливість поділу нерухомого майна в натурі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в частині виділення останній в натурі частки в домоволодінні у розмірі 3/4 частини вказаного домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «Е-2» з господарськими будівлями: тамбуром літ. «е», сіни літ. «е1», погрібом літ. «Дп/д» з шийкою, сараю літ. «Л», літньої кухні-сараю літ. «Ж». В частині заявлених позовних вимог щодо припинення права спільної часткової власності на домоволодіння та визнання права приватної особистої власності за позивачем, суд враховує, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 364 ЦК України на підставі даного рішення про виділ позивачу в натурі належної її частки у домоволодінні, право спільної часткової власності на цю частку припиняється та позивач набуває право власності на виділене їй майно, та таке право на підставі рішення суду підлягає державній реєстрації. В зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог щодо припинення права спільної часткової власності на домоволодіння та визнання права власності на виділене в натурі майно, слід відмовити. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зазначення адреси виділеного майна - [ADDRESS] , оскільки відповідно до правовстановлюючих документів, досліджених судом 3/4 частини домоволодіння розташовані за адресою [ADDRESS] , а суд не наділений повноваженнями змінювати адреси нерухомого майна, тоді як відповідно до Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ № 367 від 27.03.2019, уповноваженим органом з присвоєння або зміни адреси може бути, зокрема виконавчий орган міської ради і підставою для цього може слугувати, у тому числі і об`єднання, поділ об`єкта нерухомого майна, виділення частки з об`єкта нерухомого майна. Судові витрати на оплату судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України у розмірі 840,00 грн., а також у розмірі 0,80 грн., які були недоплачені позивачем при подачі позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial