Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

10.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину 3-ох кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 64,2 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що 27.08.1993 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на 4-х осіб. [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка була співвласником квартири та частка права власності якої не зареєстрована у встановленому законом порядку. У зв'язку із неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи за відсутності представника Одеської міської ради. При цьому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані та незаконні, а тому не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 27.08.1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів, посвідчено, що квартири [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 11/. [INFO] у віці 75 років померла [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Лиманівською сільською радою Березанського району Миколаївської області, актовий запис № 4 /а.с. 7/. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] народилася [INFO]. Батьками у свідоцтві вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] /а.с. 6/. Згідно довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) № 454 від 28.04.2014 року у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], 1963 року народження, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 1937 року народження, що померла [INFO] /а.с. 8/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2014 року по справі № 520/17691/13-ц визнано, що за свідоцтвом про право власності на житло від 27.08.1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; частки кожного із співвласників є рівними - по ? кожному, у тому числі, частка померлої [PERSON] становила ? частку /а.с. 13/. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.09.2014 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному /а.с. 9-10/. Під час розгляду справи судом досліджено копію спадкової справи № 1086/2013 року до майна померлої [INFO] [PERSON] /а.с. 43-64/. З якої вбачається, що 12.11.2013 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 03.12.2013 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальніковою З.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку із тим, що право власності не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна /а.с. 19/. Заперечення відповідача ОМР суд не приймає до уваги, так як відповідно до п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Оскільки, в матеріалах справи наявна постанова держаного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] правомірно звернулася до суду за захистом своїх прав, та вірно вказала відповідачем по справі саме Одеську міську раду. Крім того, на спростування заперечень представника ОМР щодо відсутності оригіналів документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, судом досліджено завірену належним чином копію спадкової справи, в якій є належним чином засвідчені письмові докази. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, з урахуванням того факту, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2014 року, визнано, що ? частка квартири [ADDRESS] належала померлій [PERSON], яка за життя не встигла здійснити державну реєстрацію нерухомого майна, а також того факту, що правовстановлюючі документи спадкодавця - свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 27.08.1993 року, не оспорюється та є чинним на цей час, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved