Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

10.02.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Кагарлицький цукровий завод», про стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку заборгованості по заробітній платі, в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кагарлицький цукровий завод», (Київська область, м. Кагарлик, вул.. Воровського, 16, код ЄДРПОУ 19409200) на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за період з 02.12.2013 року по 03.02.2016 року в сумі 33972 грн. 12 коп.; - судові витрати покласти на відповідача. 10.02.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 15.02.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання. 05.04.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, якою залучено до участі в справі в якості співвідповідача ліквідатора [PERSON]. В судовому засіданні, яке відбулося 13.05.2016 року, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 13.05.2016 року, представник відповідача, - Публічного акціонерного товариства «Кагарлицький цукровий завод», - не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. В судове засідання, яке відбулося 13.05.2016 року, відповідач, - ліквідатор [PERSON], - не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивача [PERSON], який підтримав позов в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як видно з матеріалів справи, позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, відповідачі були повідомлені судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 ЦПК України. 01.05.2013 року [PERSON] (далі-Позивач) був прийнятий на посаду підсобного робітника по 2-му розряду по очистці технологічного обладнання в ПАТ «Кагарлицький цукровий завод» (далі-Відповідач). Відповідно до укладеного трудового договору Відповідач прийняв на роботу Позивача, а Позивач зобовязувався виконувати трудові обовязки. За виконану роботу Відповідач мав виплачувати Позивачу заробітну плату. Однак, Відповідачем не була виплачена заробітна плата Позивачу за період з травня 2103 року по вересень 2013 року. Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Уразі копи день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. У звязку з порушенням Відповідачем вимог ст. 115 Кодексу законів про працю України Позивач звернувся з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Рішенням Кагарлицького районного суду від 10.01.2014 р. з Відповідача на користь Позивача стягнуто 3766,16 гривень заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 02.09.2013 р. по 02.12.2013 р. Проте, рішення суду було виконано Відповідачем не відразу. Заборгованість по заробітній платі згідно рішення суду в сумі 7675,70 гривень було виплачено Позивачу лише 03.02.2016 р. Згідно ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пру наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Виходячи з вищезазначеної норми ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, у звязку з несвоєчасною виплатою заборгованості по заробітній платі згідно рішення суду Відповідач зобовязаний виплатити Позивачу його середній заробіток за період з 02.12.2013 р. по день фактичного розрахунку, тобто по 03.02.2016 р. Крім того, при винесенні даного рішення було враховано, що Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 29 січня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-144цс13, предметом якої був спір про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди і зробив правовий висновок, про те, що непроведения з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заборгованість відповідача перед позивачем становить 33972 (тридцять три тисячі дев»ятсот сімдесят дві) грн.. 12 коп., відповідно, така заборгованість повинна бути стягнена на користь позивача [PERSON]. Судові витрати. Вирішення питання судових витрат врегульовано положенням ст. 88 ЦПК України. Так, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, зглядаючись на предмет позову, позивач [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved