Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

08.05.2015 року ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], з участю третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором №KU 010866 від 11.04.2011 року у розмірі 437 718,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 9 212 579,94 грн. та пені в розмірі 35 887,63 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № KU 010866 від 11.04.2011 року ПАТ «Фольксбанк» (правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «ВіЕс Банк») та ТзОВ «Бізнес центр «Український капітал», Банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 000 000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 11 квітня 2017 року. Крім цього, виконання кредитних зобовязань ТзОВ «Бізнес центр «Український капітал» було забезпечено договором поруки №KU 010866/S-1 від 11.04.2011 року, укладеного між Банком та відповідачем [PERSON], згідно якого поручитель взяв на себе солідарно зобовязання нести відповідальність перед Банком за належне виконання Боржником взятих на себе зобовязань. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши кредит позичальнику ТзОВ «Бізнес центр «Український капітал», який взяті на себе кредитні зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 03.04.2015 року допустив утворення заборгованості в загальному розмірі 437 718,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 9 212 579,94 грн. та 35 887,63 грн., з яких: 8 949 007,73 грн. заборгованість по кредиту; 263 572,21 грн.; 35 887,63 грн. пеня. У звязку із порушенням основним позичальником взятого на себе зобовязання за умовами кредитного договору та відмови добровільно виконати таке, позивач надсилав поручителю вимогу про усунення порушення основного зобовязання, проте така не була виконана, на даний час заборгованість не погашена, а тому, просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Статтею 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобовязання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 13-18), відповідно до укладеного кредитного договору №KU 010866/S-1 від 11.04.2011 року позичальник ТзОВ «Бізнес центр «Український капітал» отримав кредит у розмірі 1 000 000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 11 квітня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що станом на 03.04.2015 року допустив утворення заборгованості в загальному розмірі 437 718,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 9 212 579,94 грн. та 35 887,63 грн., з яких: 8 949 007,73 грн. заборгованість по кредиту; 263 572,21 грн.; 35 887,63 грн. пеня (а.с. 8-12). Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 30-31), між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №KU010866/S-1 від 11 квітня 2011 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника, які виникають з кредитного договору. Нормами ч. 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 2.4.1 договору поруки визначено, що поручитель зобовязаний в повному обсязі виконати зобовязання Боржника, визначені в п.п. 1.1., 1.2. цього договору на протязі 5 банківських днів з моменту одержання повідомлення від Кредитора про невиконання боржником основного зобовязання. Як встановлено в судовому засіданні, основний боржник за кредитним договором свої зобовязання не виконував належним чином, допустив утворення кредитної заборгованості, у звязку з чим позивачем надсилалася письмова вимога про погашення заборгованості до поручителя, однак така не була виконана (а.с. 32). Таким чином, оскільки основним боржником за кредитним договором ТзОВ «Бізнес центр «Український капітал» не належним чином виконувалися взяті на себе зобовязання по кредитному договору №KU 010866 від 11.04.2011 року, що спричинило утворення заборгованості у зазначеному розмірі, а відтак, у відповідача [PERSON] за договором поруки №KU010866/S-1 від 11.04.2011 року виникло зобовязання по кредиту, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ «ВіЕС Банк» слід задоволити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3 775,80 грн. судового збору.

Outcome: approved