Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

10.02.2017 року [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття та на утримання матері з якою проживають діти. В позові зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 29.10.2011 року. Від шлюбних відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з викладеним позивачка просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, а після [INFO] стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця. Стягнути з [PERSON], [INFO] на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень до досягнення дитиною трирічного віку,тобто до [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач заробляє достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому вона зазначила в позові, його дохід складає 10 000 грн. в місяць. Вона проживає з батьками, отримує державну допомогу на молодшу дитину 860 грн. Офіційно вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, але інколи може вийти в магазин на підробіток. Старша дитина відвідує дитячий садочок, за який вона сплачує 300 грн. в місяць. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2 000 грн. щомісячно, в частині заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання дружини позов не визнав. Заперечення мотивував тим, що він працює на авторинку «Куяльник», але офіційно не оформлений, має щомісячний дохід 4500 грн. в місяць. Крім того, винаймає житло в м.Одесі, за яке сплачує 1500 грн. щомісячно. Тому сплачувати аліменти на утримання дружини та аліменти на дітей в більшому розмірі ніж 2000 грн. він не може. Крім того, зауважив, що позивачка працює продавцем в магазині і має заробітну плату, а також відмовляє йому в побаченні з дітьми. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 29 жовтня 2011 року, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Відповідно до довідки № 156 від 31.01.2017 року, виданої Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області неповнолітні діти проживають з матір'ю (а.с.6). Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України, наданої суду відповідачем, [PERSON] за 2016 рік доходів не отримував (а.с.16). Інших доказів суду сторонами не надано. Зі слів відповідача він працює неофіційно і має дохід, рівний приблизно 4500 грн. в місяць, з яких 1500 грн. сплачує за оренду житла. Суд не приймає до уваги твердження позивачки про наявність у відповідача щомісячного доходу в розмірі 10 000 грн., оскільки доказів на підтвердження цієї обставини не надано. Про наявність інших утриманців сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З тексту ст.184 СК України вбачається, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якій підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, суд, зважаючи на положення ст.ст.141, 180-182, 184 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та той факт, що доказів на отримання відповідачем щомісячного доходу в розмірі 10 000 грн. суду не надано, що відповідач, з його слів, отримує дохід в розмірі 4 500 грн. та може сплачувати аліменти на утримання двох дітей в сумі 2000 грн., що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року складає 1355 грн., приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім в розмірі 1500 грн. до досягнення молодшою дитиною повноліття. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача в сумі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки такий мінімальний розмір аліментів встановлений відповідно до ст.182 СК України при стягненні аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Що стосується вимоги позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч.2, 4 ст.84 дружина має право на утримання в разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Враховуючи усі вищевикладені обставини, що були встановлені судом при розгляді даної справи на підставі зазначених сторонами фактів та наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який має мінливий дохід у розмірі приблизно 4 500 грн. щомісячно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на яких буде сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, за умови, що йому необхідні кошти і на забезпечення власного проживання, не може надавати матеріальну допомогу позивачці. Таким чином, в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення їх дочкою трьох років слід відмовити. Згідно ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial