Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

08 серпня 2017 року до суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. Зазначив, що 07 серпня 2017 року [PERSON] було госпіталізовано в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON], яка після особистого огляду зробила висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу. У приймальному відділенні лікарні особа, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, була оглянута лікарем-психіатром [PERSON], який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка теж підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування останнього можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав. Прокурор також вважає, що заява про примусову госпіталізацію має бути задоволена. Опікуном особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування - [PERSON] подано до суду заяву, у якій просить проводити засідання без її участі (а.с. 5). Згідно з висновком № 1225 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 08 серпня 2017 року перебування пацієнта в суді є недоцільним (а.с. 19). Учасники процесу не заперечували щодо проведення судового засідання без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, з огляду на його стан здоровя, та без участі його опікуна. Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 травня 2011 року [PERSON] визнано недієздатним (а.с. 4). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 травня 2012 року встановлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном його матір - [PERSON] (а.с. 3). Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів від 08 серпня 2017 року № 4191 діагноз особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування: розумова відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю і порушенням поведінки (а.с. 2). З даного висновку також вбачається, що особа, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад, в якому представляє небезпеку для себе та оточуючих (не спроможний задовольнити власні життєві потреби на достатньому рівні), важко впорядкований у поведінці, агресивний, непосидючий, не спить ночами, потребує постійного стороннього догляду та нагляду), на даний час за собою не слідкує, самостійно не може задовольнити свої життєві потреби, потребує лікування та постійної мотивації, у разі несвоєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану та надати шкоду його здоровю та здоровю оточуючих, госпіталізація є доцільною. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. На підставі викладеного,

Outcome: approved