Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

09 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів та стягнення моральної шкоди. 06 січня 2017 року [PERSON] було подано уточнений позов до ФОП [PERSON] про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, в якому вказано, що 09 вересня 2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], що іменований Підрядником, укладено Договір підряду № SD91 (далі - Договір) на виконання наступних робіт: ремонт санвузла та кухні за адресою: [ADDRESS]. Ціна роботи згідно з умовами Договору становить 127000 грн. Договірна ціна є фіксованою і не змінюється протягом строку дії цього Договору. Підрядник зобов'язувався виконати роботи, що передбачені цим Договором, протягом 60 робочих днів з моменту підписання Договору, а саме до 18 листопада 2016 року, з урахуванням шестиденного робочого тижня. Після підписання 09 вересня 2016 року зазначеного Договору позивач передав представнику ФОП [PERSON] - [PERSON] авансовий платіж у сумі 3000 грн. і вважав, що через 60 днів матиме відремонтовані приміщення в квартирі. Ремонтні роботи повинні були розпочинатися 21 вересня 2016 року. За цим же Договором 13 вересня 2016 року [PERSON] заплатив 99000 грн. за початок робіт шляхом передачі представнику ФОП [PERSON] - [PERSON] готівки. З метою забезпечення повного доступу Підрядника до квартири для здійснення ремонтних робіт позивачем було звільнено приміщення від усіх меблів, обладнання та предметів побуту, через що проживання у квартирі стало неможливим. Після ретельного ознайомлення з умовами Договору позивач виявив, що умови, до яких сторони дійшли згоди під час перемовин з представником ФОП [PERSON] - [PERSON] - не зазначені в тексті Договору, а саме про те, що працівники відповідача виконують ремонтні роботи у санвузлі та кухні «під ключ», після чого забезпечують ці приміщення меблями та обладнанням (зокрема, було узгоджено придбання холодильника та вмонтованої газової плити з електричною духовою шафою, витяжки, вмонтованої миючої машини для посуду, кухонних меблів, умивальника з тумбою для ванної кімнати та дзеркала з під світкою, діодного освітлення у приміщеннях ванни та кухні). Це все включається до ціни Договору - суми у розмірі 127000 грн. Крім того, у порушення умов Договору відповідач тривалий час тримав у таємниці і не надавав позивачу лист заміру, в якому мало бути зазначено повний перелік робіт, які входять до переліку предмету договору. Умови Договору підряду № SD91 відповідачем не виконані: роботи не розпочаті та не закінчені, а передані відповідачу грошові кошти [PERSON] не повернуті у зв'язку з чим останній змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Крім того, [PERSON] зазначав, що він та його дружина зазнали значної моральної шкоди, яка виразилась у відсутності нормального та комфортного місця для проживання, безсоння через постійні нервові переживання, погіршення стану здоров'я. На підставі викладеного, [PERSON] просив стягнути з ФОП [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 102000 грн., а також моральну шкоду в сумі 30000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гетьман О.М. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, у зв'язку з неявкою відповідача, належним чином повідомленого про розгляд справи, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Вислухавши учасників судового процесу, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що 09 вересня 2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір підряду № SD91, відповідно до якого Підрядник зобов'язується виконати на свій ризик, власними та залученими силами, своїми інструментами по завданню Замовника - [PERSON] роботи по ремонту санвузла, кухні (лист заміру 1), перелік яких наведено в листі заміру. Здати виконані роботи в обумовлені строки Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти та сплатити за виконані роботи на умовах даного Договору в рамках договірної ціни до Договору. Ціна робіт склала 127000 грн., яка є фіксованою та не змінюється на протязі строку дії даного Договору. Підрядник зобов'язується виконати роботи, передбачені даним Договором в термін 60 робочих днів, з моменту підписання даного Договору. Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи на основі Актів приймання-здачі виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт приймання-здачі виконаних робіт виготовляє Підрядник і передає для підписання Замовнику. Розрахунок Замовником виконується поетапно: авансовий платіж в розмірі 80% від вартості Договору або за домовленістю із Замовником. При цьому, 40% загальної вартості Договору є завдатком. Авансовий платіж складає 3000 грн. Розрахунок по факту виконаних робіт, згідно з Актами приймання-здачі виконаних робіт, поетапно. Також, Замовник зобов'язується прийняти та сплатити за роботи згідно з проектною, технічною документацією, а також строками виконаних робіт, після підписання акту виконаних робіт. Підрядник зобов'язаний передати Замовнику разом з результатами роботи технічну документацію (а.с. 9-11). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] передав на користь ФОП [PERSON] 13 вересня 2016 року в рахунок виконання Договору підряду № SD91 грошові кошти у розмірі 99000 грн. (а.с. 12). Також 13 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] із заявою та Додатковою угодою до Договору підряду № SD91, в яких просив погодити строк початку виконання робіт - з 21 вересня 2016 року (а.с. 16-17). Вказаний строк також був обумовлений Договором підряду № SD91, що підтверджується підписом відповідача на самому Договорі. Крім того, судом також встановлено, що [PERSON] було передано ФОП [PERSON] аванс в розмірі 3000 грн. У визначений договором строк, а саме після 21 вересня 2016 року, Підрядник до виконання робіт не приступив, а також не виконав вимогу Договору стосовно надання Замовнику листка заміру, у зв'язку з чим [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з листами-претензіями, в яких просив видати йому квитанцію про отримання 3000 грн. в рахунок авансу, надати йому листи замірів, кошторис, перелік та вартість робіт (а.с. 19-20, 21-22, 24, 26, 28-29). На вказані претензії ФОП [PERSON] жодним чином не відреагував. Той факт, що відповідачем на даний час ремонтні роботи не виконані, навіть не розпочаті, а також те, що Підрядник отримав від [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 102000 грн., з яких 3000 грн. - аванс та 99000 грн. - в рахунок виконання Договору підряду, у судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON], яка показала суду, що вони з чоловіком - позивачем по справі вирішили зробити ремонт у квартирі, до них приїхали представники ФОП [PERSON], які пропонували укласти Договір підряду в нав'язливій формі. Позивач та відповідач підписали Договір, [PERSON] передав гроші, однак, роботи так і не розпочато, гроші - не повернуті. 09 листопада 2016 року [PERSON] направив на адресу ФОП [PERSON] лист-претензію, в якому повідомляв, що Договір підряду від 09 вересня 2016 року № SD91 є припиненим; вказував, що відповідач зобов'язаний повернути йому безпідставно набуті грошові кошти - аванс та часткову оплату в сумі 102000 грн., а також відшкодувати заподіяну моральну шкоду у розмірі 30000 грн. (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно зі ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 Цивільного кодексу України регламентує, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання згідно за ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Отже, судом встановлено, що 09 вересня 2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір підряду № SD91, у визначений Договором строк відповідач до виконання робіт не приступив, взагалі не виконав роботи, визначені Договорі підряду, а, відповідно, зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим [PERSON] має право на відшкодування - повернення йому сплачених коштів у загальному розмірі 102000 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України. Отже, судом встановлено, що внаслідок порушення своїх зобов'язань ФОП [PERSON] було спричинено моральну шкоду [PERSON], яка полягає в наявності сильних і тривалих душевних переживань та страждань, пов'язаних зі зміною устрою його життєдіяльності (а.с. 52). Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок незаконних дій відповідача, фактичні обставини справи, стан здоров'я [PERSON], суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та вважає за доцільне стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Суд вважає дану суму розумною і достатньою. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ФОП [PERSON] необхідно стягнути судові витрати на користь держави у розмірі 1020 грн. та 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial