overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

08 лютого 2014 року ПП «Агромаш» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до ПП «Агромаш» про припинення договорів оренди землі від 2003 року, повернення земельних ділянок та визнання недійсними договорів оренди землі від 2011 року, а саме просить: ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПП «Агромаш» понесені судові витрати - витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн. та витрати пов'язані з поїздкою представника підприємства до суду в сумі 531 грн., обґрунтовуючи заяву тим, що в рішенні суду від 23.01.2014 року не було вирішено це питання. В судовому засіданні представники ПП «Агромаш» повністю підтримали заяву про ухвалення додаткового рішення та просили її задовольнити. [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні не підтримали вказану заяву. Вислухавши сторони, дослідивши додані до заяви документа та матеріали цивільної справи №531/2007/13 провадження 2/531/20/14 за позовом [PERSON], [PERSON] до ПП «Агромаш» про припинення договорів оренди землі від 2003 року, повернення земельних ділянок та визнання недійсними договорів оренди землі від 2011 року, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Карлівського районного суду від 23.01.2014 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] та уточнених позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Відповідно до мотивувальної частини вказаного рішення, питання про розподіл судових витрат було вирішено та позивачів звільнено від сплати судових витрат в зв'язку з відсутністю розрахунку понесених відповідачем витрат відповідно до ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Питання про відшкодування витрат підприємства, пов'язаних з явкою представника до суду в розмірі 531 грн. в судовому засіданні представником не ставилось і судом не розглядалось. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, рішення суду від 23.01.2014 року було ухвалене на підставі тих доказів, які були надані сторонами та досліджені в судовому засіданні, а отже в ухваленні додаткового рішення необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася в суд з позовом Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. 23 лютого 2016 року провадження по справі закрито у зв'язку із затвердженням мирової угоди між сторонами. Під час ухвалення рішення, судом не вирішено питання про судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з»явились, у зв»язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Пунктом 4 частини 1 статті 220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивача [PERSON] ухвалою Млинівського районного суду від 23.02.2016 року звільнено від сплати судового збору на підставі п.8 ч.5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надіслали суду копії посвідчень (серії Г№273452, видане 26.01.2015 року та серії Г 273453, видане 26.01.2015 року), згідно яких вони мають право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. (а.с.38) Суд приходить до висновку про можливість звільнення їх від сплати судового збору на підставі п.8 ч.5 ЗУ «Про судовий збір», яка передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно від задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд\~\~приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 551,20 гривень підлягає стягненню з відповідача по справі - Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання факту належності документу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 02 лютого 2016 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке заявник має намір успадкувати. Під час підготовки документів для звернення до нотаріальної контори, заявник виявив, що в документах маються розбіжності в прізвищах з померлою матірю: в свідоцтві про народження заявника його прізвище та прізвище його матері російською мовою вказано «Резниченко», в належному йому паспорті громадянина України його прізвище вказано, як «Різніченко», а в свідоцтві про смерть та в паспорті матерії заявника її прізвище вказано, як «Різниченко». Заявник вважає, що дані розбіжності виникли в звязку з невірним перекладом з російської мови на українську, чи навпаки. Викладені обставини перешкоджають заявнику отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. В звязку з цим він звернувся до суду. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просить суд встановити факт, що померла 02 лютого 2016 року [PERSON] за життя була його матірю. також просить встановити факт належності йому свідоцтва про народження серії ІІ ВЛ № 325983. Представник заінтересованої особи Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судовому засіданні проти задоволення вимог не заперечувала. Суд, заслухавши доводи заявника, думку представник зацікавленої особи пояснення свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 02 лютого 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 535184 виданим 03 лютого 2016 року виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Прізвище померлої особи зазначено - „Різниченко. Із змісту заяви та пояснень заявника витікає, що причиною вказаних розбіжностей в написанні прізвища являється помилковий переклад з російської на українську мову. Факт споріднення між померлою [PERSON] та заявником було підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON] які були допитані в судовому засіданні. Встановлення факту, що [PERSON] була матірю заявника, та факту належності документу необхідно йому для звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, оскільки він, відповідно до ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності з ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 24 листопада 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 953. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 листопада 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 953. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з листопада 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2011 році, їх син [PERSON], 2013 року народження, живе з відповідачкою. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки в листопаді 2015 року. В суді позивач доводи позову підтримує. Відповідачка в суді з позовом згідна. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Суд надавав сторонам строк для примирення, але вона не примирились. Вказані обставини встановлені з доводів сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та про народження сина. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 жовтня 2011 року виконкомом Горондівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя та сімейні цінності, що призвело до розладу в сімї, втрати будь-яких почуттів один до одного. Разом не проживають близько року, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків не підтримують, спілкування між ними відсутнє, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Дітей не мають, спір про майно відсутній, сімю зберегти неможливо. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявилася повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд констатує наступне. Між сторонами по справі шлюб зареєстровано 01 жовтня 2011 року виконкомом Горондівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 083586 від 01.10.2011 року (а.с.4). Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

08лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, в якій просить визначити для нього додатковий строк тривалістю в три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], що померла 08.06.2015 року у м. Луганськ. Свої вимоги мотивує тим, що 08.06.2015 року померла його мати [PERSON] і він є єдиним спадкоємцем після її смерті. Пояснює, що для отримання спадщини він не зміг вчасно звернутись із заявою до нотаріальної контори, оскільки після смерті матері він захворів і тривалий час лікувався. В даний час позивач є інвалідом 3 групи. Нещодавно позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте отримав відмову у звязку з пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин і просить визначити для нього додатковий тримісячний термін для спадкування. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу за його позовом розглядати без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника; у вирішенні спору поклались на розсуд суду. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), копію свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 08.06.2015 року (а.с. 9), копію посвідчення Серії Є № 033018, виданого на імя [PERSON], відповідно до якого останній є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені для ветеранів війни- інвалідів війни (а.с. 10), лист Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 15.02.2016 року № 715/01-16, зі змісту якого вбачається, що спадкова справа до майна померлої 08 червня 2015 року [PERSON] за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15 лютого 2016 року за № 42946640 не заводилась взагалі (а.с. 24), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може зазначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач після смерті своєї матері [PERSON], пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд дійшов висновку, що йому має бути встановлений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 11 листопада 2001 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №339. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння відносин між чоловіком та дружиною, неможливість знайти спільних рішень при веденні спільного господарства і використання сімейного бюджету. Відповідач зраджує їй у подружній вірності та не збирається міняти зневажливе ставлення до неї. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, відповідач проживає з іншою жінкою. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4,5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.6), копію паспорта позивача (а.с.7), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд позов задовольняє . До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 лютого 2005 року у відділі РАЦС Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №28. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, що відбувались в присутності дітей та негативно впливали на їх емоційний стан. Намагання зберегти сім'ю не давали позитивного результату, оскільки вони втратили спільні інтереси та почуття. З початку 2016 року вони припинили подружні стосунки. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та стягнути з відповідача половину суми понесених нею судових витрат, що складає 475,60 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] До стягнення з відповідача в користь позивача підлягає половина суми понесених нею судових витрат в розмірі 475,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1, 11).

Outcome: approved