Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

08.06.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. Заявлені вимоги мотивує тим, що 06.02.1965 року між нею та [PERSON] у виконавчому комітеті Великоком'ятівсьокї сільської ради було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилося троє дітей. В 1991 році чоловік заявниці в черговий раз поїхав до Росії на заробітки та повідомив, що він їде назавжди і більше не повернеться. З того часу жодних відомостей від нього не надходило. Заявниця не вживала заходів щодо розшуку чоловіка, оскільки не мала необхідного матеріального забезпечення. В жовтні 2017 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса про укладання договору дарування житлового будинку доньці [PERSON], однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що потрібна згода чоловіка для вчинення такої нотаріальної дії та рекомендовано звернутися в суд із заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Заявник [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує заявлені вимоги та просить суд такі задовольнити. Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні встановлено, що 06.02.1965 року у виконкомі Великоком'ятської сільської ради Виноградівського району укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис №8. Вказана обставина стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00020252554 від 30.05.2018 року. Як вбачається з пояснень заявника її чоловік [PERSON] 1991 року в черговий раз поїхав до Росії на заробітки і не повернувся, з того часу ніяких відомостей від нього не надходило. Відповідно до письмових заяв свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] більше 20 років [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS], місце його перебування невідоме. З довідки Великоком'ятівської сільської ради №02-37/526 від 05.06.2018 року слідує, що [PERSON], [INFO], за адресою в [ADDRESS] Виноградівського району, фактично не проживає орієнтовно з січня 1996 року по час видання довідки. Зі слів [PERSON], [PERSON] виїхав на заробітки до Російської Федерації та з того часу не повертався. До довідки додано акт від 05.06.2018 року. Як вбачається з пояснень заявниці в жовтні 2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса для укладення договору дарування житлового будинку своїй доньці [PERSON], однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що для вчинення такої нотаріальної дії необхідна згода її чоловіка. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. На підставі ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Враховуючи вище наведене, беручи до уваги, що немає відомостей про місце перебування [PERSON] з 1996 року суд приходить до висновку, що останнього слід оголосити безвісно відсутнім.

Outcome: approved