Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

07 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд визнати будинок [ADDRESS] , площею 0,0512 га, кадастровий №1410136900:00:004:0355, та автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, визнати за [PERSON] , [INFO] , право особистої приватної власності на автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, вартістю 289482,00 грн., припинити за [PERSON] , [INFO] право спільної сумісної власності на автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, вартістю 289482,00 грн., визнати за [PERSON] , [INFO] , право особистої приватної власності на будинок [ADDRESS] адресою [ADDRESS] , площею 0,0512 га, кадастровий №1410136900:00:004:0335, вартістю 580574,00 грн., припинити за [PERSON] , [INFO] , право спільної сумісної власності на будинок [ADDRESS] , площею 0,0512 га, кадастровий №1410136900:00:004:0355, вартістю 580574,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.05.1984 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] . З лютого 2017 року сім`я позивача та відповідача розпалася і вони припинили шлюбні відносини. З зазначеного часу [PERSON] разом з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть. В період шлюбу [PERSON] та відповідач [PERSON] за спільні кошти, на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2013 року набули спірне майно - придбано за спільні сімейні кошти жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку, розташовану за вищезазначеною адресою, площа якої складає 0,0512 (га), кадастровий номер 1410136900:00:004:0355. Право власності на будинок та земельну ділянку були оформлені на відповідача [PERSON] . Будинок [ADDRESS] та земельна ділянка за цією адресою кадастровий номер 1410136900:00:004:0355 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто [PERSON] та [PERSON] . Крім того, в період шлюбу, а саме 14.07.2012 року за спільні сімейні кошти, [PERSON] та відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу було набуто спірне майно - автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску. Право власності на спірний автомобіль було також оформлено на [PERSON] . Згідно висновку про вартість майна 27.07.2017 року ринкова вартість оцінюваного будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] складає 580574 гривни. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 27.07.2017 року ринкова вартість оцінюваного автомобіля РІАТ МЮУО ІЗОВТО д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, складає 289482 грн. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ\~спільного майна\~подружжя задоволено. Ухвалою суду від 25.10.2018 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2017 року у цивільній справі № 185/6247/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволено. Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2017 року у цивільній справі № 185/6247/17 за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 23.11.2018 заяву [PERSON] про забезпечення позову у справі ЄУ № 185/6247/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] . Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, що стосується спірного автомобіля FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] . Ухвалою від 20.05.2019 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2019 звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя у цивільній справі №185/6247/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просить суд припинити за нею право спільної сумісної власності на автомобіль FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, вартістю 289482,00 грн., визнавши право власності на вищевказаний автомобіль за [PERSON] , стягнути з останнього на її користь грошові кошти в розмірі 144741,00 грн. 15.07.2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача - позивача за зустрічним позовом [PERSON] та її представника про направлення справи за підсудністю до Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Не погодившись з вказаною ухвалою [PERSON] подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.09.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 залишено без змін. Позивач - відповідач за зустрічним позовом його представник в судове\~засідання не з`явилися, представник надіслав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов підтримує просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач - позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник надали пояснення відповідно до обставин викладених в письмових заявах по суті справи, зазначили, що [PERSON] визнає, що будинок та машина були придбані в період шлюбу за сумісні кошти та є спільним майном подружжя, але фактично будинок який хоче поділити [PERSON] зруйнований обстрілами, проживання в ньому не можливо, тому вважають, що поділити його не можливо, автомобіль вже відчужено [PERSON] , тому [PERSON] погоджує та визнає вартість спірного автомобіля визначену позивачем в сумі 289482 грн., та просить стягнути з нього на її користь половину вартості автомобіля. Зустрічний позов підтримує просить його задовольнити. Під час дослідження диску з відеозаписом будинку [ADDRESS] в листопаді 2018 року [PERSON] підтвердила, що на відео відображено саме спірний будинок [ADDRESS] ,\~який є\~спільним майном\~подружжя,\~але з\~відео не\~вбачається всіх\~пошкоджень будинку\~та хозбудівель.\~ В судовому засіданні було досліджено диск з відеозаписом домоволодіння [ADDRESS] в листопаді 2018 року та роздруковані фото зазначеного домоволодіння. Вислухав сторін по справі, дослідивши всі докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки від 21.11.2014 року за № 1449-394 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 травня 1984 року, шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 233, прізвища сторін після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2017, яке набрало законної сили 12.12.2017, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка, розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,0512 га, кадастровий №1410136900:00:004:0355, належить [PERSON] за договором купівлі-продажу від 06.06.2013 року на праві приватної власності, домоволодіння, загальною площею 70,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] за договором купівлі-продажу від 06.06.2013 року на праві приватної власності. Відповідно до акту обстеження домоволодіння [ADDRESS] , комісією в складі голови Київської районної адміністрації в м. Донецьку, спеціалістів з печаткою ДНР встановлено, що в ході проведення бойових дій в результаті обстрілу частково зруйновано дах будинку. Всі зовнішні стіни будинку пробиті осколками. Зруйнована стіна будинку [ADDRESS] , зруйнований димохід, зруйновані металопластикові вікна. В довідці про зруйнування пошкодження житла для отримання гуманітарної допомоги за № 3399 від 14.01.2020 року зазначено, що [PERSON] є власником зруйнованого будинку який потребує капітального ремонту та не відновлений за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні було досліджено диск з відеозаписом домоволодіння [ADDRESS] в листопаді 2018 року з якого вбачається зазначений спірний будинок, який не є зруйнованим повністю, пошкодження, їх обсяг встановити та побачити не можливо, так як відеозапис зроблено з відстані поза територією домоволодіння. Також, в судовому засіданні досліджені роздруковані фото зазначеного домоволодіння, з яких вбачається наявність певних пошкоджень в середині будинку, та деяких хозбудівель. Зазначеними доказами спростовується послання відповідача позивача за зустрічним позовом [PERSON] та її представника на повне зруйнування будинку та інших складових частин об`єкта нерухомості, та неможливість його поділу. Згідно висновку про вартість майна від 27.07.2017 оцінювача [PERSON] ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею будинку 70,8 кв.м., житловою площею будинку 35,5 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 580574 грн. Відповідач позивач за зустрічним позовом не визнає встановлену вартість майна, зазначає, що вона визначена без врахування пошкоджень, але клопотання про проведення експертизи для визначення вартості майна не заявляє, так як спірний будинок знаходиться на тимчасово окупованій території та експерти, відповідно, не можуть його оглянути, тому відмовляються проводити таку оцінку. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу право власності на автомобіль марки FIAT модель NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, 14.07.2012 зареєстровано за [PERSON] . Автомобіль було придбано на підставі договору купівлі - продажу від 13.07.2012 за 151\~500 грн., що підтверджується копією зазначеного договору, рахунком на оплату від 13.07.2012 та фіскальними чеками про оплату від 13.07.2012 та 14.07.2012. Територіальний сервісний центр 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 05.12.2018 за № 31/5-1443-4361 повідомляє, що автомобіль марки FIAT модель NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску був зареєстрований на ім`я [PERSON] , був перереєстрований 22.05.2018 року за рішенням суду на ім`я [PERSON] з видачею номерних знаків [NUMBER] . 31.08.2018 року вищевказаний автомобіль перереєстрований на ім`я [PERSON] з видачею номерних знаків АН0471КІ. Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2216 від 31.08.2018, укладеного між ТОВ «Автостандарт», який діє на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу, та [PERSON] спірний автомобіль було продано [PERSON] 31.08.2018 за 49900 грн., ціна транспортного засобу визначена за домовленістю сторін. Таким чином, судом встановлено, що спірний автомобіль було перереєстровано на своє ім`я та відчужено [PERSON] на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017, яке в подальшому було скасовано, так як позивач [PERSON] в позовній заяві зазначив лише адресу реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, та протягом розгляду справи жодним чином не повідомив суду засоби зв`язку, адресу фактичного проживання [PERSON] , адресу взяття на облік [PERSON] , як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, яка була достовірно відома [PERSON] . Факт того, що [PERSON] достовірно знав адресу фактичного проживання [PERSON] , адресу взяття на облік [PERSON] , підтверджується справою ЄУ № 227/2418/17 про розірвання шлюбу, яка перебувала на розгляді в Добропільському міськрайонному суді Донецької області. Позовна заява про розірвання шлюбу була подана [PERSON] 02.08.2017, та відповідно до заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2017, позивач зазначив, що майновий спір в межах даної позовної заяви у сторін відсутній, сторонам надавався строк для примирення за заявою відповідача, при цьому з даним позовом про розподіл спільного майна подружжя [PERSON] звернувся до Павлогрдаського міськрайонного суду Дніпропетровської області 07.08.2017, та протягом розгляду даної справи не повідомив суд про наявність справи про розірвання шлюбу та заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2017. Згідно звіту від 27.07.2017 оцінювача [PERSON] про оцінку транспортного засобу марки FIAT модель NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, ринкова вартість об`єкта оцінки округлена до цілих чисел становить: 289482 грн, зазначена вартість спірного автомобіля визнана відповідачем [PERSON] в зустрічному позові та в судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8\~СК України\~власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном. Стаття 57 СК України дає визначення майна, яке належить до особистої приватної власності кожного з подружжя, зокрема, особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. У разі неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст.65 СК України). Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма\~статті 60 СК України\~вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Тлумачення пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України\~свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю Тлумачення\~статті 60 СК України\~свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в\~постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, та підтверджений Верховним Судом в постанові від 18.06.2018 № 711/5108/17. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~11,12,13,81,83 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, з урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок та автомобіль є об`єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , що повністю визнається сторонами. Вищевказаний житловий будинок є неподільним нерухомим майном, з урахуванням обставин справи не може бути реально поділений між сторонами відповідно до їх часток які є рівними, тому суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності в рівних\~частках по Ѕ частині кожному. \~ \~ \~ \~На підставі вище встановлених обставин щодо спірного автомобіля, судом враховано, що [PERSON] практично одночасно (02.08.2017 та 07.08.2017) подав позови про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя в різні суди (Добропільський міськрайонний суд Донецької області та Павлогрдаський міськрайонний суд Дніпропетровської області), достовірно знав адресу фактичного проживання [PERSON] , адресу взяття на облік [PERSON] , засоби зв`язку з нею, та не повідомив їх суду, протягом розгляду даної справи не повідомив суд про наявність справи про розірвання шлюбу та заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2017, крім того після ухвалення заочного рішення суду від 08.12.2017, не повідомив [PERSON] про таке рішення, та 31.08.2018 після набрання рішенням законної сили, яке в подальшому було скасовано, перереєстрував на себе спірний автомобіль та продав його. Спірний автомобіль марки FIAT модель NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску на час розгляду справи перебуває у власності третьої особи, а кошти від відчуження автомобіля [PERSON] не отримувала. В постанові \~509/415/13-Ц від 18.09.2018 ВС зазначив, що якщо суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли висновку про те, що оскільки спірне нерухоме майно вибуло з володіння одного співвласника поза його волею унаслідок протиправних дій іншого співвласника, тому це майно підлягає витребуванню із чужого незаконного володіння третьої особи. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема\~\~ від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК України. Вимог про витребування майна (автомобіля) із чужого незаконного володіння третьої особи, чи про витребуваня майна від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, в рамках даної цивільної справи не заявлено, а суд не може виходити за межі позовних вимог, та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах заявлених ними вимог. Тому з урахуванням встановлених обставин, судом враховано, що так як вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, тому погоджена сторонами вартість спірного автомобіля складає 289\~482 грн. (зазначена сума заявлена позивачем відповідно до звіту про оцінку автомобіля та визнана та підтверджена відповідачем в судовому засіданні). Автомобіль фактично вже продано [PERSON] на власний розсуд за ціною визначеною ним особисто (нижче оціночної) за домовленістю сторін договору, тобто вартість спірного автомобіля на момент його продажу визначена та отримана [PERSON] особисто без погодження та згоди [PERSON] . Вимог про витребування спірного автомобіля [PERSON] не заявлено, тому поділ спірного автомобіля реалізується через виплату грошової компенсації вартості Ѕ його частки яка належала [PERSON] (частина друга\~статті 364 ЦК України). Тобто, в порядку поділу спірного автомобіля, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частина погодженої сторонами вартості транспортного засобу автомобіля FIAT NUOVO DOBLO д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, в сумі 144741 грн. =289\~482/2. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, та зустрічна позовну заява [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial