overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

09.09.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх пяти років з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 12). Відповідачка в судове засідання не зявилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Даценко» (а.с.17). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх пяти років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх пяти років, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

09.09.2015р. до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 18.10.2004 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серії ВН № 179884. Під час внесення запису в вищезазначений документ була зроблена помилка, а саме запис по батькові був зроблений як, «Кіпріянівна», тоді як необхідно було внести правильний запис «Купріянівна». В зв'язку з невідповідністю зазначених записів заявник не має змоги укласти договір оренди земельної ділянки. Той факт, що вказаний документ належить [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9) та іншими документами, в яких вірно записано прізвище, імя, по батькові та дата народження. Заявник в судове засідання не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності про що до суду подав відповідну заяву, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відділу Держгекокадастру у Погребищенському районі Вінницької області просив провести розгляд даної справи без його присутності, про що до суду подав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 179884 в якому помилково зазначено по батькові матері заявниці „Кіпріянівна, замість правильного „Купріянівна, належить [PERSON], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику реалізувати свої права, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №07, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги. Сторони не проживають однією сім'ю. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. Примирення вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся. 21.09.2015 року на адресу Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області надійшла заява від [PERSON], у якій він просить справу розглянути за відсутності позивача, зазначає, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. 21.09.2015 року на адресу Білгород-Дністровського міськрйонного суду Одеської області надійшла заява від [PERSON], у якій він зазначає, що позов [PERSON] визнає, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Єрхан) 12 січня 2007 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД №045721, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №07. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги. Сторони не проживають однією сім'ю. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. Примирення позивач вважає неможливим. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 15.07.1998р. між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: Херсонська область, м.Гола Пристань, вул.Берегова, 161. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Товарній біржі «Ва-Банк» за №2-0374. Всі істотні умови договору сторонами виконано, але даний договір нотаріально не посвідчено, тому не може здійснити реєстрацію права власності на нерухомість. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 15.07.1998р. укладено договір купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: Херсонська область, м.Гола Пристань, вул.Берегова, 161. Даний договір зареєстровано на товарній біржі «Ва-Банк» м.Херсона в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №2-0374 (а.с. 4). Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки при укладені договору сторонами були повністю виконані умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а відповідач відмовляється від нотаріального оформлення, що перешкоджає посвідчити угоду нотаріально, дану угоду слід визнати дійсною. Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 03.09.1988 року відділом ЗАГС м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 1197, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились у 2014 році, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.09.1988 року. Шлюбні відносини подружжя припинились у 2014 році, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту смерті своєї матері- Гапотченко Л.О., зареєстрованої за адресою: [INFO], померлої 21 серпня 2015 року в м. Кіровськ, смт. Червоногвардійське Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 21 серпня 2015 року померла її мати - [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управлінні юстиції у Луганській області, зроблено відповідний актовий запис за № 201 від 21.08.2015 року. Після її смерті заявниці звернулась в УПФУ [PERSON] із заявою про виплату пенсії на поховання. Однак їй було у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управлінні юстиції у Луганській області 21.08.2015 року, не є документом, підтверджуючим факт смерті [PERSON] Заявнику було запропоновано звернутися до суду з метою встановлення вищевказаного факту. У звязку з цим, заявниця просить суд\~ встановити факт смерті своєї матері - [PERSON] Заявниця наполягала на задоволенні заявлених вимог, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, проти заявлених вимог не заперечував, надалв суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця є донькою [PERSON] (а.с.4-6,8). Згідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Як встановлено судом, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], де помер 221.08.2015 року, у віці 66 років (а.с.7), про що також свідчать довідка про причину смерті № 246 від 21.08.2015 року, довідка про смерть № 182 від 21.08.2015 року (а.с. 9). Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті. Враховуючи, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення для заявниці права на отримання пенсії на поховання, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що 29.09.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину- Дубовську [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримає в повному обсязі.. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 29.09.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 350 (а.с.17). Від шлюбу мають дитину- Дубовську [PERSON], [INFO] (а.с.7). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, як позивач зазначала, що збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28.04.2012 року, актовий запис № 377. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з 31.07.2015 року. Спільне господарство не ведеться, в сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження родини вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачем. Просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу не відновлювати її дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягала на розірванні шлюбу, просила дошлюбне прізвище не відновлювати. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.04.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 377 (а.с.3). Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з 31.07.2015 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.07.2005 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в липні 2015 року привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви, в яких просили розгляд справи провести за їх відстності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.07.2005 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. /а.с.7/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені з липня місяця 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 10 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, щодо заявлених вимог не заперечив та позовні вимоги визнав. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 10.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 091685 від 10.11.2009 року (а.с.3). Від подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON] Владислава-Соломія, [INFO] (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає з позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved