Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

09.10.2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що відповідач є донькою [PERSON]. Оскільки [PERSON] є пенсіонером, людиною похилого віку, остання потребує матеріальної допомоги, а донька працездатна, а тому може надавати таку допомогу. Просить стягувати з відповідача в користь [PERSON] ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подала (а.с.19,22). Відповідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матірю відповідача [PERSON] що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 396470 від 07.06.1977 року, копією свідоцтва про одруження (а.с.25-27). Статтею 202 СК України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Аналіз вищевказаної статті свідчить про те, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати стороною матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. З пояснень позивача встановлено, що вона є пенсіонером, отримує щомісячно пенсію за віком в розмірі 939 грн. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Водночас, у відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму в 2015 році для осіб непрацездатного віку із вересня 2015 року становить 1074 грн. на одну особу. При цьому, згідно ст.1 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Виходячи з наведених законодавчих положень та того факту, що розмір пенсії, яку отримує позивач, не перевищує розмір прожиткового мінімуму для категорії осіб, до яких відноситься позивач, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 09.10.2015 року і довічно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved