Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

07.11.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в якій просив: стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на його утримання на період його навчання на денній формі в Лубенському фінансово-економічному коледжі. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , а мамою [PERSON] . В даний час він навчається на денній формі навчання Лубенського фінансово-економічного коледжу, за держзамовленням, період його навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. Він отримує стипендію у розмірі 980 гривень, розмір якої вдвічі менший за прожитковий мінімуму. Інших доходів не має. Його мама [PERSON] одружилася вдруге, та проживає окремо. Він проживає разом з бабусею та повністю знаходиться на її утриманні. Коштів отриманих зі стипендії йому не вистачає н а харчування та на задоволення потреб з освіти та соціального розвитку, а саме не купівлю підручників, навчального приладдя, оплату додаткових освітніх витрат. Його батько [PERSON] здоровий, працездатний, аліментів чи інших платежів нікому не виплачує, а тому має можливість сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позов підтримую, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно наданого відзиву позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на користь [PERSON] , але в твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно. Часткове визнання позову мотивував тим, що у нього від повторного шлюбу є неповнолітній син та непрацююча дружина. Крім того він офіційно не працює, та немає постійного стабільного доходу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89,263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що Лубенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 жовтня 2001 року зроблено відповідний запис за №314, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Таким чином, [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років та він є повнолітньою особою. Крім цього, з вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Згідно довідки № 279 від 23.10.2019 року, виданої Лубенським ФЕК, [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. Навчається за рахунок коштів державного бюджету, отримує стипендію. У гуртожитку не проживає. Відповідно до довідки № 281 від 28.10.2019 року [PERSON] отримує стипендію у розмірі 980 гривень щомісячно. Частиною 2 ст.141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.ч. 1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, відзначає, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків, бере до уваги, що позивач зазначив у своїй заяві та проти чого відповідач не заперечував у відзиві, що останній є особою працездатного віку та працює неофіційно, має неповнолітню дитину та непрацюючу дружину, а також те, що жодних доказів неможливості надавати допомогу повнолітній дитині відповідач не надав. Крім цього, суд враховує доводи позивача щодо неможливості його працевлаштування через навчання на денній формі навчання за державним замовленням. Таким чином,

Outcome: partial