Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

07 грудня 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа Слов'янський районний ВДРАЦС ГТУ юстиції в Донецькій області про встановлення факту смерті, в якій заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] у м. Антрацит Луганської області помер її чоловік - [PERSON], [INFO], що 07.12.2018 року вона зверталася до Слов'янського районного ВДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], однак листом № 3587/14.23-20 від 07.12.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, мотивуючи, що надані нею документи не відповідають формі яка визначена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», затвердженої у МЮУ 25.10.2006р. за № 1150/13024. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованих території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи (рішення, документ), виданий цими органами та або особами є недійсними і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті необхідно їй для оформлення спадщини, тому й просить суд встановити факт смерті чоловіка [PERSON]. Заявниця [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутність. Представник заінтересованої особи Слов'янського районного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області у судове засідання не з'явилися, але від начальника відділу надійшла заява про розгляд заяви [PERSON] без участі представника відділу та винесення рішення згідно діючого законодавства. Згідно із вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. З наданих суду доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Антрацит Луганської області, про що видано медичне свідоцтво про смерть № 188 від 28.11.2018 року Антрацитівською центрально-міською багатопрофільною лікарнею м. Антрацит, причина смерті: інфаркт головного мозку (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 жовтня 1987 року у Фанчевській поселковій раді Антрацитівського района Ворошиловградської області (а.с. 5). 07.12.2018 року керівником Слов'янського районного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту його смерті (а.с.9). Суд, вивчивши надані заявником докази, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступного: Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з п.3.4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5 судове рішення є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем проживання заявника в державних органах запису актів цивільного стану. Аналізуючи усі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для встановлення факту, який має юридичне значення, а саме того факту, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований у м. Антрацит Луганської\~області та помер [INFO] року у м. Антрацит Луганської області.

Outcome: approved