Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

09 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 328. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. З жовтня 2020 року сторони проживають окремо. Донька проживає із матір`ю. Вважає, що сім`я розпалася остаточно через непорозуміння, психологічну несумісність, спільне небажання відновити відносини та існує лише формально, зберегти шлюб не можливо. Позивачка твердо бажає розірвати шлюб. Розірвати шлюб за взаємною згодою відповідач відмовляється. Спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог, просить суд залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 17 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 328 (а.с. 9, 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у жовтні 2020 року, тривалий час спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом. Позивач та відповідач не бажають надалі перебувати у цьому шлюбі, їх намір розірвати шлюб є остаточним. Майнового спору сторонами не заявлено. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приймаючи\~до уваги\~викладене,\~враховуючи відсутність у сторін наміру підтримувати\~шлюбні стосунки,\~підстав для\~надання строку\~на примирення\~немає,\~тому,\~суд вважає,\~що \~сім`я\~ сторін у справі розпалась остаточно\~і поновлена\~бути не\~може,\~подальше збереження\~сім`ї суперечить\~їх інтересам,\~ а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають\~істотне значення,\~тому шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] \~слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачці, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved