overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідачів ,указав, що відповідачам за адресою [ADDRESS], надавались послуги за водопостачання, які не сплачені, мають заборгованість за надані послуги з 01.12.2012 року по 31.07.2016 року 1970,117 гривень. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати1378 гривень. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність . Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи їх було повідомлено належним чином про свідчить зворотне поштове повідомлення (арк.с26). Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини:відповідачі мешкають у зазначеному будинку це свідчить про сформовані між сторонами відношеннях, зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду, зазначена позивачем заборгованість підтверджується наявними в справі довідками . Зазначену суму і слід стягнути з відповідачів на користь позивача, так як відповідно ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати, по затверджених тарифах і повинна вноситися наймачами житла вчасно. Невиконання відповідачами цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 17.04.2012 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, протягом трьох місяців сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Спору про майно між сторонами на даний час не має. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його\~ відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що фактично шлюбно - сімейні відносини припинені з листопада 2015 року, строк для примирення, який було надано ухвалою суду позитивного результату не дав, після розірвання шлюбу позивачка просила залишити прізвище «[PERSON]» Відповідач у судове засідання, призначене на 20.03.2017 рок у не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 20.12.2016 року відповідачем було заявлено клопотання про надання терміну для примирення, ухвалою суду було надано термін для примирення до 20.03.2017 року, відповідач не вжив заходів щодо примирення з позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2015 року у зв'язку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сім'я існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, сумісне проживання припинено. Заходи, які було вжито щодо примирення подружжя позитивного результату не дали. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що не працює, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно, місце роботи та заробіток відповідача їй невідомий. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно. Пояснив, що підробляє підсобником на будівництві, отримує заробітну плату в розмірі 3 000 грн., на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони в справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Викладене підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2), довідкою про склад сім'ї (а.с.3) У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000 грн. щомісяця.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 27.08.2005 року. Від шлюбу у сторін син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, приводом звернення до суду стало те, що протягом трьох років разом не проживають, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що примирення між ними неможливе. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №016577 від 27.08.2005 року. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач у позовній заяві вказує, що не має наміру надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. При таких обставинах суд доходить висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 16.11.2002 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним разом до 08.10.2016 р., під час реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Шушура». Від цього шлюбу у сторін є дві дитини [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння між ними. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дітей, які будуть проживати разом з позивачкою, з добровільною виплатою коштів на їх утримання з боку відповідача. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просив суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити теперішнє прізвище «Шушура». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просила суд справу розглянути в його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 16.11.2002 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 16.11.2002 р. серії 1-ЖС№083159. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№121322 від 17.06.2003 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№143559 від 26.05.2010 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 10.02.2015 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через різницю в характерах, однією сімєю подружжя\~ не проживають, на даний момент сім'я розпалася. Позивач вважає, що збереження сім'ї у подальшому не можливе, вказує на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась; до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання у Коростенській виправній колонії №71. Згідно розписки (а.с. 18) відповідач [PERSON] отримав ухвалу суду від 30.11.2016 року та копію позовної заяви з доданими до неї документами. Заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надходило, у зв'язку з чим та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на час свого навчання у державному професійно-технічному навчальному закладі в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня предявлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Відповідач не зявився про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином; у телефонному режимі він повідомив про те, що не заперечує проти задоволення даного позову. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач [PERSON], [INFO] є повнолітньою дочкою відповідача по справі. Вона є студенткою державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівське вище професійне училище» за спеціальністю «Комерційна діяльність» (ІІІ ступінь навчання) на базі повної загальної середньої освіти, який закінчує 31.01.2018 року, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Позивач отримує стипендію від держави. Вона проживає разом із матірю і знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі Кодекс), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Вищевикладене є підставою для стягнення з відповідача аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

09.11.2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача - Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті їх батька [PERSON], який помер 17.04.2015 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки розташовані на території Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями за законом, однак не можуть оформити своїх спадкових прав після смерті батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивачі звернулись із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачі у судове засідання не зявились, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивачів про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Пятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Пятківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.2, 1261, 1267 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

09.11.2016 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 11.09.2014 року, від якого вони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проте відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останніх. Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладених обставин та з огляду на визнання відповідачем позовних вимог, його матеріального становища, зокрема наявності на його утриманні, відповідно до наданих рішень суду, неповнолітньої дитини та батька, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, добровільного не надання матеріальної допомоги на утримання дітей, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 09.11.2016 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

09.11.2016 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. \~\~\~\~ Посилаючись на ті обставини, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися та сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки з серпня 2016 року, просила позов задовольнити. \~\~\~ Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцвта про народження серії І-ФП № 245183 від 22.04.2016 року. \~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 80, 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і за рішенням суду кошти на утримання дружини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інших обставин, що мають істотне значення. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved