Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

09 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Володимир-Волинської міської ради та [PERSON] про визнання недійсним рішення Володимир-Волинської міської ради про передачу земельної ділянки в приватну власність. У позовній заяві покликаються на ту обставину, що Володимир-Волинська міська рада рішенням від 28.04.2017 р. № 17/18 передала у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.680га для обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] . Вказане рішення не відповідає вимогам закону з огляду на те, що [PERSON] не мала права на приватизацію земельної ділянки площею 0.068га., окрім цього, технічна документація на земельну ділянку площею 0.068га не відповідає закону, крім цього, порушено право [PERSON] та [PERSON] на користування житловим будинком та земельною ділянкою. Зазначають, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності належать житловий будинок та земельна ділянка площею 0.0618га для обслуговування цього будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сусідкою позивачів і їй на праві власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Позивачі та відповідачка [PERSON] мали спільний проїзд до своїх будинків із [ADDRESS]. Володимир-Волинська міська рада рішенням від 28.04.2017р. передала цей проїзд у власність [PERSON] , яка встановила огорожу на проїзді, чим перекрила позивачам заїзд до будинку. Позивачі неодноразово звертались у міську раду із заявами щодо порушення їх прав на користування спільним проїздом, однак міська рада порушень чинного законодавства не виявила і порекомендувала позивачам вирішувати спір у встановленому законом судовому порядку. Вважають також, що відповідач [PERSON] мала право на приватизацію тільки 0.06га, оскільки по договору купівлі-продажу від 4.08.2016р. набула право власності на житловий будинок по [ADDRESS] та набула право на земельну ділянку площею 0.06га у межах, які були встановленні у 1959 році, а отже і мала право приватизувати земельну ділянку саме цією площею. Зазначають, що згідно листа Володимир-Волинського міськвиконкому від 5.03.2018 р. рішення міської ради від 28.04.2017р. № 17/18 було прийняте на підставі технічної документації, виготовленої у 2016 році для [PERSON] і [PERSON] , які були попередніми власниками житлового будинку. У технічній документації площу земельної ділянки з невідомих причин збільшили із 0.06га до 0.068га, безпідставно включено проїзд площею 0.008га, який міська рада ніколи не надавала їм у користування. Окрім цього, не погоджено технічну документацію із сусідніми власниками та землекористувачами. У акті погодження меж нема дати його складання і не зазначено площі ділянки земельної ділянки. Також акт приймання-передачі межових знаків також не містить дати його складання. Просять визнати недійсним рішення Володимир-Волинської міської ради від 28.04.2017р. № 17/18 про надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0.068га за адресою [ADDRESS] та стягнути з відповідачів на їх користь понесені судові витрати. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. 17 січня 2020 року відповідач у справі Володимир-Волинська міська рада подала до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти заявленого позову, покликаючись на безпідставність позовних вимог. 05 лютого 2020 року позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, а також 19 лютого 2020 року, 01 квітня 2020 року та 04 травня 2020 року подала суду заяви з додатковими поясненнями, а 19 березня 2020 року подала додаткові письмові пояснення з приводу заявленого позову. 19 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] - заявлені позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача Володимир-Волинської міської ради Католик Ю.В. заперечила проти позову, покликаючись на обставини,викладені у письмових запереченнях, просить відмовити у задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, в своїх поясненнях послались на обставини, вказані відповідачем Володимир-Волинською міською радою у своїх запереченнях проти позову. Просять відмовити в його задоволенні повністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. З ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 4 серпня 2016 р. [PERSON] та [PERSON] продали у власність відповідачу [PERSON] житловий будинок за [ADDRESS] загальною площею 82,1 кв.м Відповідно до ч. 1,2 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі, якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння. Відтак, з метою укладення вказаного вище договору купівлі-продажу житлового будинку та присвоєння земельній ділянці, на якій він розташований, кадастрового номеру, [PERSON] та [PERSON] попередньо було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0680 га за адресою: [ADDRESS] . Порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками регламентований Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 р. №376. Так, згідно п. 2.8 вказаної Інструкції технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: - пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) зо^ельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; - технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; - копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); - матеріали польових топографо-геодезичних робіт; - план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; - перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; - у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); - акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розроблена за замовленням [PERSON] та [PERSON] містить: завдання на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); пояснювальна записка; заява [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] ; копії паспортів заявників; копії витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданих на ім`я заявників; копія технічного паспорту; план меж земельної ділянки за результатами кадастрової зйомки; ситуаційна схема земельної ділянки; план меж земельної ділянки; кадастровий план зовнішніх меж земельної ділянки; акт погодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки; акт приймання-передачі межових знаків на зберігання. Дані обставини стверджуються копіями вказаного договору та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розробленої за замовленням [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. У позовній заяві позивачі вказують, що при виготовленні технічної документації було порушено вимоги ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та п. 2.8 Інструкції, в яких зазначено, що до технічної документації із землеустрою додається документ, що посвідчує право на користування цією земельною ділянкою.? Згідно п. «е» ч. 10 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: «е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Відповідно до п. 4.1. вказаної вище Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п. 4.3. Інструкції). Як зазначено в Завданні на складання технічної документації [PERSON] та [PERSON] , «кінцевим результатом робіт є встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками». Окрім цього, згідно п. 2.8 Інструкції, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності).Враховуючи те, що в даному випадку мало місце розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, вимога щодо долучення до неї копії документа, що посвідчує право на земельну ділянку не застосовується. Окрім цього, у складі цієї технічної документтації є акт погодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки, в якому, зокрема, є погодження позивача [PERSON] , факт її підпису представником позивача [PERSON] в суді не заперечується. Судом встановлено, що оскаржуване позивачами рішення відповідачем Володимир-Волинською міською радою було прийняте 27 квітня 2017 року. Позивач [PERSON] набула право власності на 42/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] за договором дарування від 31 липня 2017 p., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що долучений до позовної заяви. Таким чином, враховуючи те, що позивач [PERSON] згідно акту погодження меж погодила передачу у приватну власність земельної ділянки відповідачу [PERSON] , а інший позивач [PERSON] стала власником житлового будинку по [ADDRESS] вже після передачі спірної земельної ділянки у власність тому ж відповідачу, суд вважає, що вимоги позивачів щодо скасування рішення органу місцевого самоврядування з мотивів порушення їх прав є безпідставними. Згідно договору купівлі-продажу від 4 серпня 2016 р. відповідач [PERSON] придбала житловий будинок за [ADDRESS] , що стверджується копіями договору купівлі-продажу та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності. Враховуючи те, що жодним законодавчим актом, що регламентує процедуру розроблення землевпорядної документації не передбачено обов`язку щодо переоформлення виготовленої документації з попереднього власника житлового будинку на нового набувача прав на нього, відтак, рішенням Володимир-Волинської міської ради від 27 квітня 2017 р. №17/18 [PERSON] , як набувачу права власності на житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею 680 кв. м по [ADDRESS] , було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у власність, що була виготовлена на замовлення [PERSON] та [PERSON] як попередніх власників даного житлового будинку. Як на одну з підстав свого позову позивачі зазначають про те, що [PERSON] мала право приватизувати земельну ділянку площею лише 0,06 га, покликаючись при цьому на рішення виконкому Володимир-Волинської міської ради від 19 березня 1959 р. №91, за яким [PERSON] було виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво по [ADDRESS] загальною площею 600 кв. м. Не дивлячись на прийняття вказаного вище рішення, [PERSON] не було виготовлено землевпорядної документації, відтак, вказана земельна ділянка не була сформована. Лише за замовленням [PERSON] та [PERSON] була виготовлена технічна документація із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 680 кв. м, земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер. Тобто, рішення міської ради про безоплатну передачу земельної ділянки [PERSON] , яка придбала житловий будинок у [PERSON] та [PERSON] приймалось щодо вже зареєстрованої земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Щодо доводів позивачів про позбавлення їх доступу до власного житлового будинку, то ці доводи спростовуються наступним. Позивачами долучено копію кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки, переданої у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що відстань від А до Б є землями загального користування ( [ADDRESS]) . Враховуючи те, що житловий будинок позивачів безпосередньо межує із проїжджою частиною, вони мають безперешкодний доступ до власного житлового будинку, що вони підтвердили в суді. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів будь-яких порушень при прийнятті Володимир-Волинською міською радою рішення від 28.04.2017 р. №17/18, а також не доведено порушення прав позивачів чи позбавлення їх права використовувати приватизовану [PERSON] земельну ділянку за цільовим призначенням. Понесені позивачами судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на них. На підставі викладеного, ст. 377 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 186 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій»,

Outcome: dismissed