Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

07 лютого 2017 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах, мають дочку, [PERSON], [INFO]. З 2005 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, дочка проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні, відповідач сплачував аліменти. Дочка є повнолітньою, однак продовжує навчатися на 5 курсі денної форми навчання в Київському університеті культури, немає ніяких доходів, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює та отримує пенсію, тому має можливість надавати таку допомогу. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні із викладеними в позові. Додатково пояснила, що дочка стипендії не отримує. Визнає факт, що відповідач оплачував навчання дочки протягом перших чотирьох курсів навчання та першого семестру пятого курсу. Також визнає факт, що відповідач протягом навчання дочки надавав їй матеріальну допомогу в розмірі близько 1000 грн щомісячно, окрім останнього року. Оскільки відповідач відмовився оплачувати подальше навчання, то другий семестр 5 курсу навчання оплачувала вже сама позивач в розмірі 11800 грн. До закінчення навчання залишилось оплатити третій семестр. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що не працює, отримує пенсію в розмірі 2434 грн. Раніше він неофіційно працював та оплачував навчання дочки за перші чотири курси навчання. Мав домовленість з дочкою, що після закінчення нею чотирьох курсів (освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр») він припинить оплату, а дочка почне працювати. Але дочка продовжила навчання на освітній ступінь «Магістр». Тому за її проханням він також сплатив за перший семестр навчання на пятому курсі. Всього витратив на оплату навчання 34500 грн. Крім цього, в період навчання надавав дочці матеріальну допомогу щомісячно близько 1000 грн до серпня 2016 року включно, на що витратив 48000 грн. Однак, на даний час він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, тому не може продовжувати надавати матеріальну допомогу. Так, на даний час він проживає разом із матірю, 86-річного віку, яка є інвалідом 2 групи, утримує та доглядає за нею, купує ліки. В провадженні Київського районного суду м.Полтава перебуває справа за позовом його матері до нього про стягнення аліментів. Крім цього, він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, яка має двох неповнолітніх дітей. Дружина тривалий час хворіла, перебувала на лікарняному, зараз працює, але продовжує лікування, тому він фактично утримує її та її дітей. Крім цього, вважає, що дочка взагалі не потребує матеріальної допомоги, оскільки неофіційно працює, відвідує дорогі спортивні клуби та ресторани. Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги (а.с.35). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). Між позивачем та відповідачем шлюб розірвано (а.с.6). [PERSON] продовжує навчання та є студентом 5 курсу денної форми навчання в Київському університеті культури. Термін закінчення навчального закладу 31.01.2018 року (а.с.53, 54, 100). [PERSON] отримує освітні послуги на платній основі (а.с.75, 101, 102). Сторонами визнається факт, що відповідачем сплачено за навчання дочки за перші 4 курси навчання, та перший семестр 5 курсу на загальну суму 34500 грн. Сторонами визнається факт сплати позивачем за навчання дочки за другий семестр 5 курсу на суму 11800 грн. Сторонами визнається факт необхідності сплати лише за останній 3-й семестр навчання дочки на 5 курсі навчання. [PERSON] зареєстрована та має місцем постійного проживання разом із позивачкою, таким чином, на думку суду, перебуває на її утриманні (а.с.10, 14, 87). Відповідачем також надавалась матеріальна допомога дочці (а.с.88). Згідно з ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.200 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання, стипендії не отримує, тому, на думку суду, потребує матеріальної допомоги. При вирішенні питання щодо наявності у батьків надавати матеріальну допомогу суд виходить з наступного. Позивач працює вчителем та має щомісячно середню заробітну плату за вирахуванням податків близько 3300 грн (а.с.12). Відповідач офіційно не працює, є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 2434,74 грн щомісячно (а.с.71, 72, 74). Розмір пенсії відповідача перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. Відповідач проживає разом із матірю, яка є інвалідом 2 групи та отримує пенсіє в розмірі 1787 грн щомісячно (а.с.48, 49, 55, 56). Крім цього, відповідач перебуває з 2013 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.70), до складу сімї якої входить її неповнолітня донька, [INFO] (а.с.69). [PERSON] з березня 2016 року по січень 2017 року була тимчасово непрацездатна (а.с.66). Як вбачається з листків непрацездатності, за цей період [PERSON] отримувала допомогу, повязану із тимчасовою непрацездатністю (а.с.58-64). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи розмір пенсії матері відповідача, який є більшим ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, а також те, що відповідачем не надано жодних доказів наявності додаткових витрат на придбання ліків для його матері, суд вважає недоведеним відповідачем факт перебування матері на його утриманні. Враховуючи факт отримання [PERSON] допомоги по тимчасовій непрацездатності, входження до складу сімї [PERSON] інших осіб (а.с.69), а також те, що відповідачем не надано жодних доказів наявності додаткових постійних витрат на придбання ліків для дружини, суд вважає недоведеним відповідачем факт перебування дружини на його утриманні. Враховуючи пояснення відповідача, що він проживає окремо від нової сімї, а саме разом із матірю відповідача в м.Полтава, суд вважає недоведеним факт перебування неповнолітньої дочки [PERSON] на утриманні відповідача. Тому, з цих причин, суд відхиляє заперечення відповідача щодо неможливості надання матеріальної допомоги дочці. При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Суд вважає за можливе, в даному випадку, застосувати за аналогією закону положення ч.2 ст.182 СК України, яка визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, тобто неповнолітню особу, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. Статтею 7 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2017 року в розмірі 1600 грн. Таким чином, необхідний розмір аліментів складає 1600*0,3 = 480 грн. Оскільки позов заявлено у частці від заробітку (доходу) відповідача, а відповідач має постійний дохід у виді пенсії в розмірі 2434 грн, то вказана сума складатиме 1/5 частину його доходу. Відповідно до ч.1 ст.72 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду - 07.02.2017 року, та до закінчення навчання - 31.01.2018 року. Враховуючи те, що позивач відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 384 грн. 00 коп. (640*0,2 (1/5)/0,33 (1/3)). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial