Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

08 жовтня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Заявлені вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який вона не має можливості успадкувати через відсутність відповідного правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані\~ докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 28 вересня 2007 року (а.с.9). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя 22 березня 2004 року склав заповіт, усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належать йому у майбутньому, та усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 22.03.2004 та зареєстровано в реєстрі за №26 . З довідки № 115, виданої Святилівським старостинським округом Градизької селищної ради, Кременчуцького району, Полтавської області 24 лютого 2021 року, вбачається, що згідно з записом в погосподарській книзі №4 Святилівської сільської ради за 2016-2020, по господарству №0298-1, за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями, збудований в 1970 році на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно довідки № 695, виданої Святилівським старостинським округом Градизької селищної ради, Кременчуцького району, Полтавської області 12 жовтня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в складі сім`ї дружина [PERSON] (а.с. 21). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 15 вересня 2020 року (а.с.18). [PERSON] (позивач) є рідною дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 01 червня 1962 року та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 2 травня 1981року (а.с. 8,10). [PERSON] (позивач) звернулася до Градизької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, після померлого [INFO] [PERSON] . 20 червня 2021 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] від 11 червня 2021 року будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 13-17). Як вбачається із довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» №61/2745 від 15 червня 2021 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 12). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] , Градизькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 50, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] , яка є спадкоємицею за заповітом. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь дочки [PERSON] , про що подала відповідну заяву до органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, є [PERSON] (позивач), на ім`я якої видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом (35- 40). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлої. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.\~1\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України\~передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється. Відповідно\~до ч. 1 ст. 182 ЦК України,\~право власності\~та інші\~речові права\~на нерухомі\~речі,\~обтяження цих\~прав,\~їх виникнення,\~перехід і\~припинення підлягають\~державній реєстрації. \~ \~ \~ \~На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1970 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем зазначеного будинку за заповітом, яка прийняла спадщину після померлого у встановленому законом порядку, а отже має право на успадкування названого майна. Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за заповітом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved