Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

09 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 13). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.14 ). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 17.08.2011 року (а.с. 3 ). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 66 від 08.02.2017 року (а.с. 7). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2016 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано ( а.с. 4). Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому пріоритет у визначенні способу виконання вказаного обов'язку законодавцем віднесено до взаємного волевиявлення батьків. За відсутності такого волевиявлення, питання визначення та стягнення аліментів віднесено до компетенції суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобов'язаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітьої дитини - в розмірі 1/4 частини . Проте, суд не може погодитися з вимогами позивача, що визначена судом частка аліментів повина бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такі вимоги суперечать ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, якою визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А отже, при визначені мінімального розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд керується вимогами ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial