Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

08 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 березня 2006 року після смерті її матері [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 6,456 га, що розташовані на території Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, а нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, вона просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки пропустила строк у звязку з тим, що вважала загубленим правовстановлюючий документ на землю. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки [PERSON], подав заяву, в якій вимоги підтримує і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Третя особа проти задоволення позову не заперечує і також просить розглянути справу у відсутність представника. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 липня 1959 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №335729 від 12 липня 1980 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-БП №316121 від 25 листопада 1982 року (а.с.14,15,16). Відповідно до заповіту від 15 серпня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №65, посвідченого секретарем Князівської сільської ради Гаркавенко, [PERSON] заповіла земельну ділянку та житловий будинок у с. Ширяєве своїй дочці [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла 10 березня 2006 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть від 09 липня 2014 року (а.с.5). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку ІІ-СМ №039588 [PERSON] є власницею земельних ділянок загальною площею 6,456 га, що розташовані на території Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.8). Відповідно до довідки Князівської сільської ради №282 від 10 червня 2015 року, [PERSON] на день своє смерті 10 березня 2006 року була зареєстрована та проживала [INFO] (а.с.16). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON], яка померла 10 березня 2006 року у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.15). Листом приватного нотаріуса Путивльського районного нотаріального округа [PERSON] №130/01-16 від 01 квітня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 10 березня 2006 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує нічиїх прав, у звязку з чим позивачці необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved