Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

08.09.2020 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позову позивач посилавсь на те, що 01.05.2020 року, близько 05 год. 50 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 53 км., на території Макарівського району Київської області, водій [PERSON] [INFO] , керуючи транспортним засобом марки Деу Ланос д.н.з. [NUMBER] , не виконав вимоги п. 10.3 ПДР України, а саме у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, та при перестроюванні не надав переваги у русі автомобілю марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] [INFO] , що рухався прямо у попутному напрямку по суміжній смузі, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу автомобілю марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] являється [PERSON] . Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 17.06.2020 р. зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною пошкодження автомобіля [PERSON] . Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Постанова набрала законної сили 22.07.2020 р. Постановою Київського апеляційного суду Київської області від 22.07.2020 р. постанову Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Згідно офіційних даних сайту МТСБУ, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на день дорожньо-транспортної пригоди 07.05.2020 р., не була застрахована. Крім того, даний факт підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311005 від 07.05.2020, де у відповідній графі відображено відсутність у водія [PERSON] полісу ОСЦПВ наземних ТЗ. У відношенні [PERSON] винесено постанову ЕАК 2495684 за фатом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311005 від 07.05.2020, а саме графи «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП», автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , власником якого являється [PERSON] , отримав: пошкодження заднього бамперу з лівої сторони, задньої фари з лівої сторони, деформовані ліве заднє крило, лівий задній диск, лівий задній поріг, відірваний захист. Потерпілий [PERSON] на усунення пошкоджень транспортного засобу, отриманих у результат даної ДТП, здійснив відновлювальний ремонт автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , загальна підтверджена вартість якого склала 55 156,75 грн. Враховуючи викладене, посилаючись на ст. ст. 22, 1166 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у сумі 55\~156,75 грн. та понесені ним судові витрати. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.10.2020 р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов. Також вказаною ухвалою суду повідомлення відповідача про розгляд справи постановлено здійснювати через оголошення на веб сайті «Судова влада України». Оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, розміщено 02.12.2020 року, тому про розгляд справи відповідач вважається належним чином повідомлений. Копію ухвали суду від 02.10.2020 року та позовну заяву з додатками відповідачу вручено з огляду на вимоги ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Протягом встановленого судом строку відповідач відзиву на позов не подав, будь-яких заяв чи клопотань до суду не заявляв, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 17.06.2020 р. встановлено наступне: 01.05.2020 року, близько 05 год. 50 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 53 км., на території Макарівського району Київської області, водій [PERSON] [INFO] , керуючи транспортним засобом марки Деу Ланос д.н.з. [NUMBER] , не виконав вимоги п. 10.3 ПДР України, а саме у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, та при перестроюванні не надав переваги у русі автомобілю марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] [INFO] , що рухався прямо у попутному напрямку по суміжній смузі, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною пошкодження автомобілю [PERSON] . Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. Постанова набрала законної сили 22.07.2020 р. Постановою Київського апеляційного суду Київської області від 22.07.2020 р. постанову Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу автомобілю марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] являється [PERSON] . Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно офіційних даних сайту МТСБУ, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на день дорожньо-транспортної пригоди 07.05.2020, не була застрахована, що підтверджено відповідними витягами. Крім того, даний факт підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311005 від 07.05.2020, де у відповідній графі відображено відсутність у водія [PERSON] полісу ОСЦПВ наземних ТЗ. У відношенні [PERSON] винесено постанову ЕАК 2495684 за фатом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311005 від 07.05.2020 р., а саме графи «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП», автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , власником якого являється [PERSON] , отримав: пошкодження заднього бамперу з лівої сторони, задньої фари з лівої сторони, деформовані ліве заднє крило, лівий задній диск, лівий задній поріг, відірваний захист. Потерпілий [PERSON] на усунення пошкоджень транспортного засобу, отриманих у результат даної ДТП, здійснив відновлювальний ремонт автомобілю марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , загальна підтверджена вартість якого склала 55156,75 грн. Вартість проведеного ремонту підтверджується замовленням покупця № 3109 від 08 червня 2020 року, а саме [PERSON] , до постачальника ФОП [PERSON] SERVICE Колесо», [ADDRESS] на загальну суму 48400 грн. Актом виконаних робіт № 3457 від 19 червня 2020 року, щодо виконання наряду-замовлення № 3109 від 08 червня 2020 року, згідно якого, вартість запчастин та ремонту автомобілю марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , склала 48400 грн. Нефіскальним чеком № 00000003457 від 19.06.2020 р., щодо сплати ФОП [PERSON] [ADDRESS] грошових коштів у сумі 48400 грн. Окремо проводилася закупка необхідних матеріалів для проведення лако-фарбовувальних робіт. Згідно видаткових накладних наданих фізичною особою - підприємцем [PERSON] вартість витратних матеріалів склала 6756,75 грн., що підтверджено видатковими накладними № 5/35 від 15.05.2020 на суму 64,24 грн., № 5/34 від 15.05.2020 на суму 1242,70 грн., № 7/409 від 15.05.2020 на суму 5449,81 грн. Оплата проводилася готівкою. Обставини на які посилається Позивач підтверджуються такими доказами: -протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311005 від 07.05.2020 р. та схемою до нього; - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . -постановою Макарівського районного суду Київської області від 17.06.2020 р.; - постановою Київського апеляційного суду від 22.07.2020 р.; - даними сайту МТСБУ про відсутність страхового полісу; -фотоілюстраціями пошкоджень автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номерний знак [NUMBER] ; - замовленням покупця № 3109 від 08 червня 2020 року; - актом виконаних робіт № 3457 від 19 червня 2020 року; - чеком № 00000003457 від 19.06.2020 р.; -видатковими накладними № 5/35 від 15.05.2020 р. на суму 64,24 грн., № 5/34 від 15.05.2020 р. на суму 1242,70 грн., № 7/409 від 15.05.2020 на суму 5449,81 грн. Вказані докази свідчать про заподіяння матеріальної шкоди, особу винну у заподіянні шкоди, підтверджують витрати понесені Позивачем для відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи позовні вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними, та регулюються ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України. У відповідності до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1\~ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи також, що викладені у позові обставини відповідач не заперечив, визнає докази достовірними, належними та допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Судові витрати складаються із судового збору сплаченого позивачем при подачі позову у сумі 840,80 грн. (а.с. 1), який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., що підтверджені документально письмовими матеріалами справи (а.с. 41-48), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved