Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

08 червня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 листопада 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, в яких позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 19 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 19 листопада 2011 року (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 2). Також, сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджує-ться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що на даний час діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем, що підтверджується Довідкою ДПС України ОКПП «Київ» №43 від 08.06.2018 року (а.с. 6) Відповідач працює, інших неповнолітніх, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Доказів протилежного суду не надано. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. Інших осіб на утриманні відповідача немає. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. за № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначити в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Проти вказаного розміру аліментів не заперечує і відповідач. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави Україна необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 28.03.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial