Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

10.02.2014р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], згодом уточнена, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 6000 доларів США, посилаючись на те, що 21.11.2012 року позивач позичив відповідачу під розписку 2000 доларів США, а 21.02.2013 року позичив ще 4 000 доларів США, що станом на 14.04.2014 року еквівалентно 77820 грн. строком до 21.08.2013 року під 5%. У встановлений строк відповідач борг не повернув, на усні вимоги про добровільне повернення боргу відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням 5% та 3% річних 102683,49 грн., а також судовий збір в сумі 1026 грн. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК, тому суд на підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно зі ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені договором. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем 21.11.2012р. та 21.02.2013р. були укладені договори позики, згідно з яким позивач передала відповідачу [PERSON] загалом грошові кошти у сумі 2000 та 4000 доларів США відповідно. На підтвердження факту отримання зазначених грошових сум, позичальник надав позичкодавцю розписки, копії яких знаходяться в матеріалах цивільної справи та оригінали оглянуто в судовому засіданні. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язався повернути грошові кошти до 21.08.2013 р., що підтверджується розпискою (а.с. 6). Таким чином, суд встановив, що відповідачем була отримана в позику сума 6000 доларів США, яку він до цього часу не повернув. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума боргу відповідача становить 102683,49 грн., про що позивач надає розрахунок в позовній заяві (а.с. 30). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати в сумі 1026 грн.

Outcome: approved