overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2017 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Гаврилівську сільську раду, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2018 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Гаврилівську сільську раду, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на Переріслянську сільську раду ОТГ, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 19.02.2005 року, зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №39. Від шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.02.2005 року, шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №39 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4-5). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач матеріально не допомагає утримувати сина, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ? частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.6). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ №388264, виданого 12 червня 2012 року [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 640,00 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 24.10.1998 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. В судове засідання позивачка не з'явилася подавши клопотання про розгляд позову без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24.10.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач клопотань про можливість збереження шлюбу не заявив, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 15 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, актовий запис № 230, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Фактично сімя розпалась, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суму сплаченого нею судового збору при подачі позову до суду з відповідача просить не стягувати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 133485, та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 217082, які проживають з нею. Позивачка зазначає, що в останні роки спільне життя у них з відповідачем не склалось через шлюбну невірність відповідача, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Спроби зберегти сімю з боку позивачки не дали позитивних результатів, сімейне життя стало нестерпним. Між ними склались неприязні відносини, які унеможливлюють спільне проживання і з травня 2017 року вони припинили спільне проживання та ведення господарства. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, з підстав викладених у позові Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з доводами позовної заяви погодився, просить вимоги позивача задовольнити. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 25.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 070059 від 25.10.2009. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 133485, та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 217082. Як видно з пояснень сторін, вони припинили шлюбні відносини остаточно, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Діти проживають і після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Питання про відновлення дошлюбного прізвища позивачка не ставить. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить визначити їй додатковий строк в 1 місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 09 березня 2014 року. Мотивує це тим, що є спадкоємцем за законом після смерті батька, але своєчасно в шестимісячний строк не звернулася до державної контори для оформлення спадщини, у звязку з фінансовими труднощами та хворобою. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 09.03.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №230882 та є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІV - ЯР № 046312, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №478721. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки. З повідомлення Овруцької ДНК № 937/01-16 від 12.06.2017 р. видно, що після померлого 09.03.2014 року [PERSON], спадкова справа не заводилась, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №876/02-31 від 02.06.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.19). Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори, у звязку з фінансовими труднощами та не задовільним станом здоров»я, а тому суд вважає, що остання пропустила вказаний строк з поважної причини і їй слід надати додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

08.06.2017 року ПАТ «Чернігівобленерго» в особі директора Чернігівського району електричних мереж звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму завданих збитків в розмірі 3017 грн 17 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2016 року представниками Чернігівського РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» при перевірці приладу обліку електроенергії, обстеженні електроустановок споживача щодо повноти обліку споживання електричної енергії, у [PERSON] був виявлений факт порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: самовільне підключення до мереж енергопостачальника шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач ЧРЕМ з підключенням до відкидних автоматичних вимикачів. При підключенні струмоприймачів до електроустановок споживача електроенергія споживається, але засобом обліку не враховується. Місце самовільного підключення виявлено, воно знаходиться на ділянці ввідних проводів між опорою та ізоляторами будинку. Самовільне підключення виконано відкритим типом прокладання. На підставі Акту про порушення № 149545,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

08.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 28.05.2016 року Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, актовий запис №80, від даного шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати через поведінку відповідача, який нехтує його інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, недовіра, постійні взаємні образи, що призвели до втрати почуття любові позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову, на примирення не згодна. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

08.06.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 10.07.2004 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилося троє дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].н., [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми та проживають разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивачка [PERSON]. не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач в судові засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 10.07.2004 року. За час спільного проживання у них народилося троє дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].н., [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони не проживають разом із 2014року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

08.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на підвальне приміщення площею 70,7 кв.м, яке знаходиться у будинку [ADDRESS] у порядку ст.344 ЦК України. У судове засідання сторони не прибули, у поданих заявах представник позивача та відповідач просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність, відповідач у поданій заяві від 20.07.2017 року не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 344 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що згідно нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 08.06.2006 року та від 04.07.2006 року, укладених [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] (відповідно) - позивач набула право власності у цілому на квартиру [ADDRESS] і вказане речове право було піддано державній реєстрації 04.07.2006 року та 05.07.2006 року у Комунальному підприємстві «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, номер запису 16042, книга 170. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 37004301 від 30.04.2015 року, позивач у зв'язку із зміною статусу вказаного житлового приміщення на нежитлове, стала власником нежитлового приміщення площею 74,4 кв. м, яке знаходиться у будинку [ADDRESS]. За згодою відповідача, який є балансоутримувачем будинку [ADDRESS], мешканців будинку - позивач у липні 2006 року за власні кошти звільнила від сміття частину підвального приміщення, яке знаходиться під колишньою квартирою №1, зробила у ньому ремонт (об'єм вивезеного сміття та землі, забрудненої нечистотами склав 98 куб м, була облаштована бетонна підлога, з керамічною плиткою, проведені оздоблювальні роботи стін та стелі, проведені роботи з електропостачання підвалу, встановленням освітлення в ньому та з відведення каналізації). Таким чином, позивач відкрито, добросовісно володіє вищевказаним чужим майном з липня 2006 року (більше десяти років), а тому він набув право власності на нього у порядку набувальної давності. Встановлені судом обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved