Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

08 листопада 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 17187,31 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2013 року цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу передана за підсудністю на розгляд Жовтневому районному суду Миколаївської області (а.с.31). Ухвалою суду від 17 грудня 2013 року цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу прийнята до провадження Жовтневим районним судом Миколаївської області. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач порушив умови кредитного договору без номеру, укладеного 22 березня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, відповідно до якого, останньому надано кредит в сумі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності, повідомив про те, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі статті 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 березня 2006 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, у вигляді заяви відповідача про надання кредиту в сумі 2500,00 грн. та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до заяви позивач надав відповідачу кредит у сумі 2500грн. на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Позичальник сплачує кредитору щомісячні платежі в розмірі 7% від заборгованості (а.с.4). В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2013 року, становить 17187,31 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4337,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11554,75 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 794,63 грн. (а.с.4-7). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved