Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

10.06.2019 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в шлюбі, шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду від 17.07.2017. В шлюбі у них народилося двоє дітей, на даний час донька досягла повноліття, син [PERSON] , [INFO] є неповнолітнім. Зазначає, що на даний час син проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач коштів не надає, хоча має таку можливість оскільки є здоровим, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні у відповідача немає. А тому, просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У письмових поясненнях зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, просив стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., оскільки частка аліментів з отримуваних ним доходів не буде достатньою для забезпечення сина. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Неповнолітній син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З наданих відповідачем доказів встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату. Інших дітей на утриманні немає. Визнав вимоги позову щодо стягнення аліментів в розмірі 1100 грн. У суду відсутні дані про стан здоров`я відповідача чи інші обставини, які впливають на розмір аліментів. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Разом з тим, обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини відповідачем не доведено. Крім того, суд зауважує, що вибір способу стягнення аліментів по закону належить виключно позивачу. Відтак, аліменти слід стягувати в частці від заробітку відповідача, як того просить позивач. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням визнання позову відповідачем, а також того, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, інших осіб на утриманні немає, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved