overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

10.02.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин із відповідачем та на його ухилення від матеріального утримання сина. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про причини своєї неявки не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 1994 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як убачається зі змісту позовної заяви, в 2013 році сторони припинили сімейні відносини і з цього часу проживають окремо; дитина залишилася з позивачем, при цьому відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобовязані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Таким чином, предявлений позов повністю ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

10.02.2018 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2000. Право власності зареєстроване в КП БТІ м. Краматорська. 07.08.2014 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу [PERSON] за №3075 посвідчено заповіт [PERSON] За заповітом, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, яке на день смерті буде йому належати де б воно не знаходилося та із чого б воно не складалося та все те, на що він буде мати право на день своєї смерті, він заповідав [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але постановою №1161/02-31 від 17.08.2018 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як вона не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру. Таким чином, у звязку з наявністю відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та неможливістю отримати правовстановлюючі документи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

10.02.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні відповідач пред`явлений до неї позов визнала та наполягала на задоволенні; позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 24.04.2004, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , 2004 року народження. Як убачається з позовної заяви та пояснень відповідача, з 2015 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

10.02.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні; відповідач позов визнав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.06.2009, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , 2009 року народження. Як убачається з позовної заяви та пояснень сторін, з 06.01.2020 сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

10.02.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 16.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції,актовий запис №671. В обґрунтування вимог зазначає, що з 16.06.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось, втрачено почуття любові та поваги. Сторони разом не проживають з 2013 року, шлюбні стосунки не підтримують. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15-16). У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, вважає примирення неможливим (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, вважає примирення неможливим (а.с.22). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції,актовий запис №671 (а.с.8). Сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та сім`я розпалась остаточно, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

10.02.2020 КП «Криворізький\~протитуберкульозний диспансер»\~ДОР»звернулось до суду з заявою про примусову госпіталізацію до стаціонару КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» строком на 3 місяці [PERSON] , [INFO] . Представник заявника в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки становить загрозу розповсюдження хвороби. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР». Відповідно до виписки із \~ \~ \~ \~історії хвороби, [PERSON] від стаціонарного лікування ухиляється, на прийом до лікаря\~фтизіатра не з`являється (а.с.3). Згідно висновку ЛКК від 07.02.2020 року хворий [PERSON] є епідемнебезпечним для оточуючих. Показана примусова госпіталізація до знебацилення в інфекційне легеневе відділення КП «КПТД» ДОР» (а.с.4). Відповідно до ч.1\~ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»,\~у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ч.3\~ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»\~примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Положеннями п.3 ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою запобігання поширенню туберкульозу, [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк три місяці до повного знебацилення, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

10.02.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2015, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №384. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час, шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення у неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на час розгляду справи не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згодна на заочний розгляд справи та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2021 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові\~докази,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Судом встановлено, що з 28.11.2015 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На теперішній час, шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на час розгляду справи не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що подальше перебування в шлюбі порушує права позивача, а тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову,\~з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 840,80 грн. сплаченого при подачі позову судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

10.02.2020р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 28 серпня 2018 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 367. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Подружні відносини між сторонами припинені з 11 жовтня 2019 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб існує формально. Примирення неможливе. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, зазначила, що намір розірвати шлюб у неї остаточний, примирення неможливе. Просила не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2018 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 367. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2018р. Від подружнього життя у них є дитина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд встановив, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Майнового спору між сторонами та спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 840,80 грн. судового збору. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу не змінюється. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

10.02.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 10 вересня 2011 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 485. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та шлюб. Протягом останніх чотирьох років відносини між подружжям поступово погуршувалися. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що намір розірвати шлюб у неї остаточний, примирення неможливе. Просила не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 485. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2011р. Від подружнього життя у них є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд встановив, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Майнового спору між сторонами, спору про визначення місця проживання дітей не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 840,80 грн. судового збору. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу не змінюється. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

10.02.2020 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почутів кохання та взаємоповаги. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved