Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

08.09.2017 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 червня 2012 р. міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 91. В позовній заяві зазначила, що 3 вересня 2011 р. в них народилася дочка [PERSON] [PERSON]. З відповідачем познайомилися в 2010 р., перебуваючи на роботі за кордоном в Португалії. Між сторонами склалися щирі, теплі відносини, а тому вони вирішили створити сімю. В 2013 р. сімя втратила цінність для відповідача і він перестав приймати участь в матеріальному забезпеченні сімї, веденні спільного господарства. В серпні 2015 р. позивачка з дочкою змушено змінила місце проживання, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинилися остаточно. За останні два роки відносини між ними не покращилися, між сторонами відсутня взаємоповага та взаєморозуміння, як між подружжям. Подальше збереження сімї з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивачки, у звязку з чим позивачка просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Боєчко». Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 22 червня 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 91, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 090413, виданим 22 червня 2012 р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Від шлюбу в сторін 3 вересня 2011 року народилася дочка [PERSON] [PERSON], місце народження: [PERSON] Франсішку Шавєр, округ Лісабон, батько [PERSON], мати [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження № 45728 від 2011 р., яке відповідає оригіналу реєстраційного запису № 45728 від 2011 р., зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Лісабон, підтвердженого Апостилем за номером 10722-2011. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом тривалого часу, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Суд, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дочки сторін, вважає за доцільне визначити її місце проживання з матірю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не змінювала своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, тому суд не вирішує питання про зміну її прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved