Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

09.08.2018 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 грудня 1995 року /актовий запис № 215/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківської державної адміністрації. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Свій позов позивач мотивує тим, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння з відповідачем та розходженням поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №1940202184070, в судове засідання не зявився без пояснення причини неявки, відзив на позов до суду не подав. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 23 грудня 1995 року /актовий запис № 215/ відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану Корсунь-Шевченківської\~державної адміністрації між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 281166. Від даного шлюбу сторони неповнолітній дітей не мають. Сім`я\~розпалася через\~те,\~що спільне життя не склалося з причин наявності різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та відсутності між відповідачем та позивачем взаєморозуміння. Строк для примирення не потрібний. Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з «Черкасова» на «Ворона» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved