Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

08 серпня 2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власностіта встановлення порядку користування земельною ділянкою. Зазначала, що вона з відповідачем [PERSON] є рідними сестрами. Їх мати [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS]. Згідно з договором купівлі-продажу від 16.06.1980 року, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 07.07.1990 року за № 1692 площа земельної ділянки, зареєстрованої за домоволодінням [ADDRESS] складає 965 кв.м. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 жовтня 2016 року за нею визнано право власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - на 7/16 частини житлового будинку [ADDRESS], за [PERSON] визнано право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно - на 9/16 частини житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на 7/16 частину житлового будинку [ADDRESS] набуте нею на підставі рішення суду та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно 26.12.2016 року за № 18391236. Просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS]; провести виділ в натурі часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS], виділити в натурі частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд,що знаходяться за адресою: [ADDRESS] їй та відповідачу [PERSON], а також встановити порядок користування земельною ділянкою під житловим будинком та надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], за нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечувала, про що надали письмові заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.10.2018 року власниками житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки є: [PERSON] на 7/16 частини житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] на 9/16 частини житлового будинку [ADDRESS] За вказаним житловим будинком та господарськими будівлями обліковується земельна ділянка яка належить [PERSON] та [PERSON] Після отримання правовстановлюючих документів на частки житлового будинку між сторонами не може скластися певний порядок щодо володіння і користування житловим будинком з господарськими спорудами та земельною ділянкою, в зв'язку чим постійно виникають різноманітні конфліктні ситуації. Відповідно до технічного паспорту від 10.04.2018 року житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в цілому складається з житлового будинку Аа-а2, гаражу Б, літньої кухні ббг, погрібу бп, сараю В, вбиральні Д, вимощення І, вигрібної ями ІІ, огорожі №1-3, колодязю к, розташованих на земельній ділянці державного фонду розміром 965 кв. м. Згідно висновку експерта № 6/16-15 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження складеного 02 липня 2015 року експертом запропоновано варіант виділу частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а саме: 2-й варіант розподілу житлового будинку і надвірних будівель. При такому варіанті 1-му співвласнику [PERSON] на 9/16 частки домоволодіння припадає: В житловому будинку літ. «А,а,а1»: приміщення для газу «1-1» площею 8,4 кв.м., кімната «1-3» площею 9,6 кв.м. кімната «1-4» площею 22,2 кв.м., кухня «1-6» площею 7.3 кв.м.,кладова «1-7» площею 3,1 кв.м.,що складає 50,6 кв.м. вартістю 3598 грн.,що на 12,3 кв.м. більше від ідеальної долі. По надвірним будівлям і спорудам -гараж «Б» вартістю 1311 грн. - літня кухня « б» вартістю 1197 грн. - погріб літ. «бп» , вартістю 566 грн. - колодязь «к» вартістю 294 грн. - частина вимощення «І» вартістю 734 грн. - частина воріт № 1 вартістю 29 грн. - частина огорожі №3 вартістю 244 грн. Всього на суму: 7973 грн. (3598+4375) Даному 1-ому співвласнику пропонується будівель та споруд на суму 7973 грн., що складає 7/10 частини та на 1603 грн. більше ніж йому положено на його ідеальну частку 9/16 частки домоволодіння. 2-му співвласнику, [PERSON] на 7/16 часток в домоволодінні припадає: В житловому будинку літ. «А,а,а1»: -«1-2» кімната,площею 18,3 кв.м.; -« 1-5» кімната,площею 7,7 кв.м.; Загальна площа приміщень складає 23,4 кв.м., вартістю 1850 грн., що на 12,3 кв.м. менше. По надвірним будівлям і спорудам: - сарай «В» вартістю 915 грн. - уборна літ. «Д» вартістю 215 грн. - частина вимощення «І» вартістю 55 грн. - частина воріт № 1 вартістю 10 грн. -огорожі № 2 вартістю 225 грн. -частина огорожі №3 вартістю 82 грн. 2-му співвласнику пропонується будівель та споруд на суму 3352 грн, що на 1603 грн. менше ніж їй положено на його ідеальну частку 7/16 частин домоволодіння. Відповідно до запропонованого варіанту виділу часток в натурі частки співвласників будуть мати вигляд: 1 співвласнику ([PERSON].) - 7/10(7973/11325), 2 співвласнику ( [PERSON].) 3/10(3352/11325). Сторонами погоджено між собою розподіл житлового будинку у відповідності до 2 варіанту експертного висновку та 2 варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою з відповідною сплатою відповідачем грошової компенсації. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 1 ст. 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» встановлено, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого приміщення - квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину квартири із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання жилого приміщення в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий самий висновок мається в Постанові Верховного суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13. Так, після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється. Таким чином, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Крім того, порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією, затвердженої наказом №55 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року №774/14041 Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції, поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а уразі недосягнення згоди -у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками,які вимагають виділення, а уразі неможливості виділення частки-вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки,що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів,а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. При продажу учасником належної йому частки у спільній частковій власності на земельну ділянку інші учасники мають переважне право купівлі частки відповідно до закону. У відповідності до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ст. 183 ЦК України, виділ в натурі житлового будинку є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). Суд зазначає, що відповідно до висновку експерта № 6/6-15 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження складеного 02 липня 2015 року кожному зі співвласників виділена частина домоволодіння обладнані окремими входами на відокремлених земельних ділянках. На підставі вище викладеного, визнання позову відповідачем, добровільного вирішення питання щодо сплати грошової компенсації, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою підлягає задоволенню.

Outcome: approved