Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

09.03.2021 року позивач звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з даним позовом, посилаючись на те, що є власником будинку, де зареєстроване місце проживання відповідача. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, з 2008 року не проживає за вказаною адресою у зв`язку з переїздом на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим. Просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Згідно довідки з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради - відомості щодо місця реєстрації відповідача відсутні. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, передбаченим ч.11 ст.128 ЦПК України, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена в протокол судового засідання. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідом позивача, зазначила, що відповідач близько 15 років тому уїхав до Криму, жодного разу після цього його не басила, його речі в будинку відсутні, підтвердила обставини, зазначені в Акті. Суд, заслухавши в судовому засіданні свідка, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано, про що 03.06.2008 року складено відповідний актовий запис №178 та підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори О.Б. Гудимою та зареєстрованого в реєстрі за №1-269 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 245489444 від 23.02.2021 року. Реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією домової книги для реєстрації осіб проживаючих за вищезазначеною адресою.. Відсутність речей відповідача та його не проживання у житловому приміщенні з 03.06.2008 року, підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] та підтверджено актом Голови квартального комітету №15 від 20.02.2021 року. У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більше року, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved