Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

09.02.2018 року позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 16.08.2001 року було укладено шлюб. Під час даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що сімейне життя між ними не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, що призводило до виникнення сварок, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Враховуючи те, що подальше спільне життя як подружжя є неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, а тому просить розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені нею вимоги підтримала в повному обсязі покликаючись на викладені в позовні заяві обставини, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 16.08.2001 року в відділі реєстрації актів громадського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 312, що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 103349 від 16.08.2001 року. Під час даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачко та знаходиться на її утриманні, батьком якого є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 162056 від 05.09.2008 року, яке видано в відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області. Статтею 24 СК України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не проживають разом тривалий час, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін.

Outcome: approved