Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

10.01.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі з 29.10.2006 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років їхні шлюбні відносини погіршилися, між ними відсутнє взаємоповага та порозуміння. Відповідачка сказала йому, що не хоче з ним проживати та перестала забезпечувати сімю, утримувати дітей та допомагати йому вести домашнє господарство. На даний час тільки позивач утримує сімю. Крім цього, відповідачка постійно кудись виїжджає та залишає дітей на нього та його батьків. Вважає, що шлюб між ними є формальним, оскільки особисті відносини між ними на протязі останніх трьох років відсутні, він з нею не спілкується та і сама відповідачка на бажає продовжувати шлюбні відносини. Також вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів та лише можуть погіршити становище в сімї та призвести до більш важких наслідків. В звязку з наведеним просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні представник позивачка [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка у судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 29.10.2006 року у виконкомі Петрашівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 15. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін. Спільне сімейне господарство сторони не ведуть. Відповідач лишила сімю. Та протягом останніх трьох років шлюбні відносити між сторонами існують формально. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 55 - 56, 104 - 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved