Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

09.02.2015 [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до відповідачів ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] про визнання поруки, що виникла на підставі договору поруки від 28.11.2007 року №161309, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», такою, що припинена. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 28.11.2007 року між відповідачами був укладений договір про надання споживчого кредиту №11258909000, на забезпечення виконання зобовязань за яким між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір поруки від 28.11.2007 №161309. У вересні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованості за кредитним договором, проте позивач вважає, що порука є припиненою на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки 28.11.2007 між відповідачами була укладена додаткова угода до Договору про надання споживчого кредиту, якою були внесені зміни до основного договору, чим збільшили обсяг відповідальності позивача перед ПАТ «УкрСиббанк» в порівнянні з тією відповідальністю, що існувала за Кредитним договором до підписання Додаткової угоди (а.с.2-5). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» проти задоволення позову заперечувала та повністю підтримала подані до суду письмові заперечення від 19.03.2015, відповідно до яких відповідно до п.3 Додаткової угоди до договору про надання споживчого кредиту №11258909000 від 28.11.2007 вона є невідємною частиною Договору про надання споживчого кредиту. Відповідач стверджує, що Кредитний договір №11258909000 та Додаткова угода №161309 були укладені в один день, 28.11.2007, а також що Додаткова угода не містить збільшення розміру процентів, відстрочення виконання, що призводить до збільшення, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами, установлення неустойки, встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення. Відповідач стверджує, що на виконання вимог п.2.1 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року №168, Додатковою угодою до Кредитного договору передбачено обовязок позичальника сплачувати платежі на користь третіх осіб в порядку і на умовах, визначених законодавством України, зокрема Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в частині оплати нотаріальних дій, Законом України «Про страхування» в частині оплати страхових платежів при укладанні угод страхування, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» в частині оплати послуг субєктів оціночної діяльності, Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» в частині сплати державного мита, тощо. Вони також звертають увагу суду, що графік платежів не суперечить графіку погашення кредиту, а конкретизує його, та не змінює умов кредитного договору, а сплата платежів на користь третіх осіб не є обовязком поручителів, які зобовязались відповідати перед кредитором за можливе невиконання обовязків позичальником не перед третіми особами, а перед [PERSON]. Так само вони вважають, що закріплена додатковою угодою згода позичальника з тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та тарифами [PERSON], не впливають на обсяг відповідальності поручителя. Вони також вважають, що внесенням змін до п.5.2 Кредитного договору також не збільшено обсяг відповідальності поручителя, так як цими змінами не збільшено процентну ставку, а встановлено межі можливого збільшення у разі настання передбачених договором обставин, та що при цьому не змінювався порядок зміни процентної ставки, передбачений договором, як і необхідність погоджувати дані зміни з поручителем. Вони вважають, що зазначені позивачем підстави для визнання поруки припиненою відсутні, а також, що обраний позивачем спосіб захисту не відноситься до встановлених законом способів захисту цивільних прав (а.с.53-56). Відповідач [PERSON] та його представник після скасування Апеляційним судом Київської області ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.105-106), в судове засідання повторно не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали, а також представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову в попередньому судовому засіданні 19.03.2015 (а.с.57-58). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2007 року між відповідачами [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11258909000 (а. с.9-14). За змістом п.2.1 Договору, з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника [PERSON] приймається: однокімнатна квартира загальною площею 36,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та є власністю [PERSON]; порука [PERSON]. В той же день, 28 листопада 2007 року між відповідачем [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та позивачем [PERSON] був укладений Договір поруки №161309 (а.с.15-16). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору поруки Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору №11258909000 від 28 листопада 2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому; Поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору, зокрема: сума Основного договору -55000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 277750 гривень, термін виконання основного зобовязання 28 листопада 2037 року, якщо згідно умов Основного договору не буде застосовано інші терміни виконання зобовязання; інші умови основного договору. За змістом п.2.1 Договору поруки, Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. Встановлено, що 28 листопада 2007 року між відповідачами була укладена додаткова угода до Договору про надання споживчого кредиту № 11258909000 від 28 листопада 2007 року (а.с.20). Будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що вищезазначена Додаткова угода була укладена за згодою та з відома позивача, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. З пояснень представників сторін в судовому засіданні, а також з долученої до позовної заяви копії позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором кредиту №11258909000 від 28 листопада 2007 року, адресованої Васильківському міськрайонному суду Київської області від 05.09.2014 (а.с.17-19), встановлено, що копію вищезазначеної додаткової угоди до Договору про надання споживчого кредиту № 11258909000 від 28 листопада 2007 року було отримано позивачем після звернення ПАТ «УкрСиббанк» з відповідним позовом до Васильківського міськрайонного суду у вересні 2014 року. Дослідженням додаткової угоди встановлено, що Сторони, відповідачі у справі, погодили внести наступні зміни в Основний договір: «1.1. Додати до Договору Додаток №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту». Графік розрахований на дату підписання Додаткової угоди. У випадку виникнення будь-яких змін, за ініціативою Сторони та/або Сторін, та/або на підставі законодавства України та/або умов Договору, Графік може бути змінений шляхом підписання Сторонами відповідної додаткової угоди. У випадку дострокового (часткового або повного) погашення кредиту за ініціативою Позичальника, новий Графік не розраховується. 1.2. Додати до Договору Додаток №3 [PERSON]. 1.3. Пункт 1.3.5 викласти в наступній редакції: «1.3.5. Позичальник згідно умов Договору сплачує [PERSON] комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі». 1.4. Пункт 3.4 доповнити новим підпунктом 3.4.5 наступного змісту: «3.4.5. Сплачувати платежі на користь третіх осіб в порядку і на умовах, визначених законодавством України, зокрема Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в частині оплати нотаріальних дій, Законом України «Про страхування» в частині оплати страхових платежів при укладанні угод страхування, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» в частині оплати послуг субєктів оціночної діяльності, Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» в частині сплати державного мита, тощо». 1.5. Пункт 5.2 доповнити новим абзацом наступного змісту: У випадках настання обставин: - передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 Договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 Договору; - передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 Договору процентна ставка за Договором збільшуються не більше ніж на 10 (десять) % для кредитів у національній валюті та не більше ніж 5 (пять) % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п.1.3.1 Договору; - передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 Договору процентна ставка за користування кредитним коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок [PERSON] за програмами кредитування. 1.6. Доповнити пункт 7.5 новим абзацом в наступній редакції: «Підписанням Договору, Позичальник підтверджує, що на дату укладення Договору є клієнтом [PERSON] і ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню». Як зазначено в п.3 Додаткової угоди, вона набирає чинності з моменту підписання Сторонами та діє до повного виконання зобовязань за Договором та являється невідємною частиною Договору. Відповідно до ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому суд враховує правові позиції Верховного Суду України у справі за №6-134цс12, постанова від 21 листопада 2012 року (а.с.27-34), відповідно до яких, у разі невизнання кредитором права поручителя,передбаченого ч.1 ст.559 ЦК України, на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі п.1 ст.559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобовязання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою що припинена. Так, дослідженням укладеною відповідачами додаткової угоди, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок внесених відповідачами без згоди поручителя [PERSON]А змін до основного Договору про надання споживчого кредиту № 11258909000 від 27 листопада 2007 року суттєво збільшився обсяг відповідальності боржника та поручителя, про що в тому числі свідчать зміни, внесені до пунктів 1.3.5, 3.4.5, 5.2 та 1.6 основного Договору, якими доповнено обовязок Позичальника сплачувати комісію на умовах, визначених у цьому Договорі (п.1.3.5), при цьому внесено зміни про те, що Позичальник ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню (п.1.6), та сплачувати платежі на користь третіх осіб (п.3.4.5), а також визначено розмір збільшеної процентної ставки за користування кредитними коштами (п.5.2), яка за змістом абзацу другого п.5.2 основного Договору може бути застосована банком шляхом надіслання відповідного повідомлення Позичальнику із зазначенням дати дії такої ставки, а отже за відсутності згоди та без відома Поручителя. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідачами при внесення змін до кредитного договору забезпеченого порукою було порушено вимог ч.1 ст.559 ЦК України, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, шляхом припинення правовідношення, відповідає ч.2 ст.16 ЦК України, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок по оплаті судового збору (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідачів в рівних частках по 121 гривні 80 копійок з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved