Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

10.02.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про виключення запису щодо батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , посилаючись на відсутність кровного споріднення з дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 18.11.2011 року по 28.03.2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. За період шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження дитини він зазначений як батько. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 28.03.2013 року, однак стосунки між ним та відповідачкою припинилися набагато раніше. На теперішній час у нього є сумніви щодо його батьківства, оскільки відповідачка неодноразово обмовлялася, що біологічним батьком дитини є інший чоловік. У зв`язку з чим, просить суд виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису № 49 від 18.01.2012 року. Ухвалою суду від 01.03.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.05.2021 року у справі призначено судову медико-генетичну експертизу та провадження по справі було зупинено на час проведення такої експертизи. 21.07.2021 року до суду надійшов висновок експерта № 622 . Ухвалою суду від 26.07.2021 року провадження у справі поновлено, справу призначено до слухання. У судове засідання сторони не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа Довгинцівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони [PERSON] та [PERSON] з 18.11.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.12 - копія свідоцтва про шлюб), у період якого у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Згідно частини 1 статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно частини першої, другої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до Висновку експерта № 622 молекулярно-генетичної експертизи від 07.07.2021 року, батьківство громадянина [PERSON] , [INFO] , у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається ( а.с.28-29 - висновок експерта). У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Роз`ясненнями, що зазначені в пункті 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частинами 3,4 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved