Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

08 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 березня 2006 року між нею (прізвище змінено з [PERSON]) та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №750/4-3878 (с наступними змінами) та отримано позивачкою у сумі 8000 євро зі сплатою 10,4% річних з погашенням до 10 числа кожного місяця, починаючи з квітня 2006 року з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 10 березня 2016 року, рівними частками по 67 євро у філії ПАТ «Укрсоцбанку». У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору та додатковій угоді банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права, тобто обрав саме судовий спосіб. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2015 року позов Банку був задоволений повністю і стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрасоцБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 126 193 грн. 32 коп., вирішено питання щодо розподілу судових витрат. На виконання судового рішення [PERSON] за виконавчим листом Ковпаківського районного суду м. Суми вже сплатила 77\~000 грн. За заявою ПАТ «УкрсоцБанк» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] 31 жовтня 2017 року вчинив виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрсоцБанк» заборгованість у розмірі 9\~232,70 Євро та отримав виконавчий напис від 31.10.2017 року, №24693. Строк, за який провадиться стягнення з 01 червня 2015 року по 12 вересня 2017 року. За виконавчим написом приватного виконавця [PERSON] винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за №56503354 від 31.05.2018 року та постанова про опис та арешт майна боржника від 19 липня 2018 року житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Хвойна, 1 Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням норм діючого законодавства. По-перше, приватний нотаріус не переконався в тому, що позивачем (боржником) було отримано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Жодної вимоги кредитора вона не отримувала. По-друге, відсутні докази, які б підтверджували факт безспірності заборгованості перед відповідачем (стягувачем). Як зазначалося раніше, за виконавчим написом проведено стягнення заборгованості розміром 9232,70 Євро, а у матеріалах Банку, які він надав нотаріусу, відсутній такий розрахунок у вигляді 9232,70 євро. По-третє, з дня виникнення у відповідача (стягувача) права вимоги минуло більше трьох років, оскільки з додатку №1 до договору про внесення змін №5 від 24 січня 2014 року до договору кредиту №750/4-3878 від 29 березня 2006 року, виникнення права вимоги мало місце вже 24.01.2014 року, оскільки графік погашення кредиту та процентів змінений у звязку із заборгованістю, тобто на момент вчинення виконавчого напису, 31.10.2017 року. А відтак, 24 січня 2014 року є початком перебігу строків позовної давності, який, відповідно закінчився 24 січня 2017 року. Дій, що свідчили б про переривання перебігу позовної давності позивач не вчиняв. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати виконавчий напис № 24693 від 31 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2018 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в загальному позовному провадженні з призначення судового засідання на 16 серпня 2018 року о 09.00 год. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задовольнити. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. З позовними вимогами не погоджуються, посилаючись на те, що безспірність заборгованості підтверджується документами і приватний нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було. Крім того, зазначають, що ПАТ «Укрсоцбанк» змінив свою назва на АТ «Укрсоцбанк», тип акціонерного товариства приватне. Просили розглянути справу у їх відсутність. Заяви по суті справи від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] не надійшло, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний виконавець [PERSON] надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ Під час судового розгляду встановлено, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 24693, про стягнення з позивача не сплачену в строк за кредитним договором №750/4-3878 від 29 березня 2006 року на користь ПАТ «УкрсоцБанк» загальну заборгованість у розмірі 9\~232,70 євро та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису Строк, за який провадиться стягнення з 01 червня 2015 року по 12 вересня 2017 року. 31 травня 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП №56503354 з виконання виконавчого напису №24693 виданий 31.10.2017 приватний нотаріусом Київського МНО [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «УкрсоцБанк» заборгованості , що виникла по договору кредиту №750/4-3878 від 29.03.2006 року, боржником за яким є [PERSON] Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.06.2015 по 12.09.2017 року і загальна заборгованість становить 9\~232,70 Євро (а.с.20). Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 грудня 2015 року, набрало законної сили 05 січня 2016 року, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №750/4-3878 в сумі 126\~193,32 грн., вирішено питання щодо розподілу судових витрат. На виконання судового рішення виданий виконавчий лист 13 січня 2016 року (а.с.16). Рішенням суду у вказаній справі № 592/95345/15-ц, провадження №2/592/1713/15 встановлено, що 29 березня 2006 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту №750/4-3878, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит у сумі 8000 Євро та були укладені додаткові угоди від 11 січня 2014 року, 23 січня 2014 і цим рішенням вказана сума заборгованості за кредитом у сумі 2681,57 Євро, а загальна сума заборгованості визначена у гривневому еквіваленті у розмірі 126\~193,32 грн. За зазначеним рішенням суду [PERSON] не виконала зобов'язання по поверненню кредиту і відсотків у строки визначені договором, у зв'язку з чим станом на 20.01.2015 року вона має заборгованість, з яких: заборгованість за кредитом 2681,57 Євро, яка згідно з курсом НБУ становить 49121,02 грн.; 17\~983,32 грн.; заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами 3635,21 Євро, яка згідно з курсом НБУ мстановить 66589,76 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 153,67 Євро, яка згідно з курсом НБУ становить 2\~814,88 грн. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~\~№ 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. Враховуючи наявність виконавчого листа, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми від 13 січня 2016 року на виконання судового рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 05 січня 2016 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №750/4-3878 у розмірі 126\~193,32 грн. та 1261,93 грн. повернення судового збору, дія договору якого визначена 10.03.2016 року і свідчить про дострокове стягнення за договором кредиту. Відповідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.14). До винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 травня 2018 року позивачкою була сплачена заборгованість по кредиту у розмірі 77\~000 грн. 11.05.2018 року (а.с.17). Відповідно додаткової умови з додатку №1 до договору про внесення змін №5 від 24 січня 2014 року до договору кредиту №750/4-3878 від 29 березня 2006 року, виникнення права вимоги мало місце вже 24.01.2014 року, оскільки графік погашення кредиту та процентів змінений у звязку із заборгованістю, тобто на момент вчинення виконавчого напису, 31.10.2017 року, тобто минуло майже три роки. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Представник відповідача у відзиві стверджує про безспірність заборгованості [PERSON], не надавши суду належних та допустимих доказів безспірності вказаної заборгованості. Позивач не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що питання щодо стягнення такої порушена поза межами строків позовної давності, встановленої\~ст. 258 ЦК України. Таким чином також відсутні підстави вважати, що заявлена стягувачем сума заборгованості, стосовно якої він порушив питання про вчинення нотаріусом виконавчого напису, є безспірною, оскільки в порушення\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом вчинено виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved