Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

08.09.2015 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області\~ звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 764796 виданого 22.02.2014 року Центральним ДАЇ 1205 ГУМВС України в Дніпропетровській області та Договору № 20/02/2014-42 купівлі-продажу Автомобіля від 20.02.2014 р. з ТОВ «Узавто-Одеса», [PERSON], на праві приватної власності належить автомобіль марки Daewoo Gentry номер шасі XWB5V319DEA526952, 2013 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. 16 вересня 2014 року о 14:35 годині водій [PERSON] керуючи автомобілем Fiat Ducato держ. № [NUMBER] , власником якого є Відповідач 2, [PERSON], по вул. Фінальній, 1-6 в м. Запоріжжя в порушення п.10.1 ПДР України, при початку та зміні напрямку руху не впевнився в безпеці внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Gentry держ. № [NUMBER], власником якого є позивач, яким з його усного дозволу, керував водій [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди належному позивачу транспортному засобу Daewoo Gentry держ. № [NUMBER] заподіяні механічні ушкодження, водіям тілесних пошкоджень не заподіяно. Постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Федоренко О.І. від 29.09.2014 року у справі про адміністративне правопорушення № 332/4704/14-п встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем Fiat Ducato держ. № [NUMBER] по вул. Фінальній, 1-6 в м. Запоріжжя в порушення п.10.1 ПДР України, при початку та зміні напрямку руху не впевнився в безпеці внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Gentry держ. № [NUMBER], яким керував водій [PERSON] В результаті ДТП постраждалих нема. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу. Постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. від 14.10.2014 року у справі про адміністративне правопорушення № 332/4703/14-п встановлено, що [PERSON] 16.09.2014 р. о 14-35 год. керуючи автомобілем марки Daewoo Gentry держ. № [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] по вул.. Фінальна в м. Запоріжжя, навпроти будинку № 1-Б при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Fiat Ducato держ. № [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП постраждалих нема, пошкоджено автомобілі. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу. Згідно Довідки відділення оформлення ДТП (для обслуговування м. Запоріжжя) при УМВС України в Запорізький області від 16.09.2014 р. транспортний засіб Daewoo Gentry держ. № [NUMBER] отримав механічні пошкодження передньої частини та радіаторів. Відповідно звіту № 0007/01 від 22.01.2015 р. з встановлення матеріальних збитків, завданих володільцю колісного транспортного засобу, який був проведений суб'єктом оціночної діяльності Фонду Держмайна України ПП [PERSON], сума матеріальної шкоди, завданої належному позивачу автомобіля Daewoo Gentry держ. № [NUMBER] внаслідок ДТП від 16 вересня 2014 р. по вул. Фінальній, 1-6 в м. Запоріжжя складає 32 579 (тридцять дві тисячі п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 67 коп. За проведення експертного дослідження та складання зазначеного вище звіту позивачем проведена оплата послуг спеціаліста в сумі 800 (вісімсот) грн.00 коп. Окрім матеріальної позивачу заподіяна також і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав та зазнає до цього часу у зв'язку із пошкодженням автомобіля та втратою його товарного вигляду. В наслідок ДТП автомобіль отримав пошкодження, що не уможливлює експлуатацію без ремонту, витрати на який відповідачі відмовляються відшкодовувати. У даний час позивач змушений користуватись громадським транспортом, простоюючи в чергах, з вересня 2014 року він повинен добиратися до міста праці та з нього приблизно на 2-і години більше щодня. В силу функціональних обов'язків, його праця пов'язана з постійними роз'їздами по Дніпропетровській області та Україні, відсутність особистого транспорту негативно впливає на результати роботи, моральний та фізичний стан, призводить до значних фінансових витрат. В позивача змінився звичний образ життя, оскільки він вимушений щоразу звертатися до Відповідачів з вимогою відшкодування витрат на відновлюваний ремонт автомобіля. В зв'язку з тим, що ці звернення повинні бути оформлені письмово, позивач використовує свій час, який би міг витрати на відпочинок після відповідальних робіт, пов'язаних з роботою на об'єктах підвищеної небезпеки, відправляти поштові відправлення в зв'язку з тим, що Відповідач знаходиться на відстані. Відповідачі на протязі тривалого часу добровільно компенсувати збитки відмовляються, що заподіяло позивачу додаткові емоційні переживання, пов'язані із оцінкою завданих збитків, збиранням великої кількості документів для звернення до суду. Заподіяну моральну шкоду завдану в результаті ДТП позивач оцінює в 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві позивач, просить стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду у розмірі 32\~579 грн 67 коп., моральну шкоду у розмірі 5\~000 грн., вартість експертного дослідження з встановлення матеріальних збитків у розмірі 800 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 552 грн. В судовому засіданні представник позивача позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, посилалася на підстави звернення до суду, зазначені в позовній заяві. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутності. Зазначила, що її позиція по справі співпадає з позицією її чоловіка відповідача [PERSON] та його представника. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні, яке відбувалося 10.11.2015 року позовні вимоги визнав частково, оскільки вважає, що [PERSON] не може бути співвідповідачем по справі на тій лише підставі, що вона є власником автомобіля, оскільки її вини в ДТП не встановлено. Крім того вважає, що ступінь вини [PERSON] у скоєнні ДТП є меншою ступені вини [PERSON], який значно перевищив швидкість і фактично унеможливив уникнення ДТП. Вважає що ступінь вини [PERSON] у скоєнні ДТП становить 70 %, а тому з нього мають бути стягнуті матеріальні збитки пропорційно до зазначеного ступеня вини. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнав, оскільки вважає, що їх розмір не підтверджений відповідними доказами. Також просив у разі задоволення позовних вимог повернути [PERSON] пошкоджені в наслідок ДТП запасні частини автомобіля позивача. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, так як ступінь вини [PERSON] у скоєнні ДТП є більшою ступені вини [PERSON], оскільки вважає, що якби [PERSON] мав страховий поліс, то сума матеріальних збитків була б повністю відшкодована страховиком. Вважає що ступінь вини [PERSON] у скоєнні ДТП становить 75 %, а тому з нього мають бути стягнуті матеріальні збитки пропорційно до зазначеного ступеня вини. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнав, оскільки вважає, що їх розмір не підтверджений відповідними доказами. Також просив у разі задоволення позовних вимог повернути [PERSON] пошкоджені в наслідок ДТП запасні частини автомобіля позивача. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 764796 виданого 22.02.2014 року Центральним ДАЇ 1205 ГУМВС України в Дніпропетровській області та Договору № 20/02/2014-42 купівлі-продажу Автомобіля від 20.02.2014 р. з ТОВ «Узавто-Одеса», позивачу [PERSON], на праві приватної власності належить автомобіль марки Daewoo Gentry номер шасі XWB5V319DEA526952, 2013 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2014 року у справі про адміністративне правопорушення № 332/4704/14-п встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем Fiat Ducato держ. № [NUMBER] по вул. Фінальній, 1-6 в м. Запоріжжя в порушення п.10.1 ПДР України, при початку та зміні напрямку руху не впевнився в безпеці внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Gentry держ. № [NUMBER], яким керував водій [PERSON] В результаті ДТП постраждалих нема. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу. Згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2014 року у справі про адміністративне правопорушення № 332/4703/14-п встановлено, що [PERSON] 16.09.2014 р. о 14-35 год. керуючи автомобілем марки Daewoo Gentry держ. № [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] по вул.. Фінальна в м. Запоріжжя, навпроти будинку № 1-Б при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Fiat Ducato держ. № [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП постраждалих нема, пошкоджено автомобілі. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу. Згідно Довідки відділення оформлення ДТП (для обслуговування м. Запоріжжя) при УМВС України в Запорізький області від 16.09.2014 р. транспортний засіб Daewoo Gentry держ. № [NUMBER] отримав механічні пошкодження передньої частини та радіаторів. Відповідно звіту № 0007/01 від 22.01.2015 р. з встановлення матеріальних збитків, завданих володільцю колісного транспортного засобу, який був проведений суб'єктом оціночної діяльності Фонду Держмайна України ПП [PERSON], сума матеріальної шкоди, завданої належному позивачу автомобіля Daewoo Gentry держ. № [NUMBER] внаслідок ДТП від 16 вересня 2014 р. по вул. Фінальній, 1-6 в м. Запоріжжя складає 32 579 (тридцять дві тисячі п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 67 коп. Згідно товарного чеку № 7 від 12.01.2015 року, вартість проведення експертного дослідження та складання зазначеного вище звіту становить 800 (вісімсот) грн.00 коп. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, але не обмежуючись цим: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8,9 статті 16 Цивільного кодексу України). Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними. Між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, довіреність, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних засадах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч.1 статті 1188 Цивільного кодексу України). Згідно частини 4 статті 61 Цивільного процесуального Кодексу України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що внаслідок ДТП, яке мало місце 16 вересня 2014 року між автомобілями Fiat Ducato держ. № [NUMBER] та Daewoo Gentry держ. № [NUMBER], останній автомобіль отримав механічні ушкодження вартість яких становить 32\~579 грн. 67 коп., винними особами у скоєнні ДТП є [PERSON] та [PERSON], вартість проведення експертного дослідження та складання зазначеного звіту становить 800 грн., а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] зазначені матеріальні збитки. Разом з тим, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). У звязку з вищезазначеним, суд вважає, що відповідач [PERSON] не має відповідати за даним позовом, оскільки, відповідач [PERSON] під час ДТП мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а реєстраційний документ на транспортний засіб перебував у власника транспортного засобу [PERSON], яка перебувала в даному автомобілі як пасажир, а тому позовні вимоги в частині стягнення шкоди з відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Посилання представників відповідачів, щодо різної ступені вини позивачів у скоєнні ДТП не знайшло свого відображення в ході судового розгляду та не підтверджується жодними допустимими та належними доказами, у звязку з чим, суд у відповідності до ч. 1 ст. 1190 ЦК України вважає за необхідне солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] зазначені матеріальні збитки. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п.п. 4, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Представник позивача, обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, які позивач зазнав внаслідок ДТП, не надала жодного доказу, що підтверджує наявність моральних страждань та їх розмір, у звязку з чим суд вважає, що в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 552 грн. Крім того відповідно до ст.. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Таким чином у звязку з наявністю відповідних заяв відповідачів про повернення їм пошкоджених запасних частин, суд вважає за необхідне зобовязати позивача передати відповідачам пошкоджені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди запасні частини автомобіля Daewoo Gentry XWB5V319DEA526952, що визначені згідно звіту № 0007/01 від 22.01.2015 року.

Outcome: partial