Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

10.01.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити його на посаді завідуючого сектором Великої Вітчизняної війни [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та стягнути з відповідача на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу і судові витрати; свої вимоги мотивував тим, що 14.12.2017 р. його було звільнено з посади завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини згідно з п.3 ст.41 КЗпП України у зв»язку з грубим порушенням трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та вчинення аморального поступку, який є несумісним з продовженням роботи; вказав, що наказ про звільнення вважає незаконним, а саме звільнення з посади безпідставним, оскільки, працюючи на посаді завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини,\~не виконував\~виховних функцій,\~аморальних проступків, які\~є несумісними\~з продовженням\~роботи, не вчиняв (а.с.1). Ухвалою суду від 16.01.2018 р. позов залишено без руху для виправлення недоліків (а.с.9). 26.01.2018 р. [PERSON] подав до суду уточнений позов, в якому просив поновити його на посаді завідуючого сектором Великої Вітчизняної війни [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та стягнути з відповідача на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу і судові витрати; свої вимоги мотивував тим, що 14.12.2017 р. його було звільнено з посади завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини згідно з п.3 ст.41 КЗпП України у зв»язку з грубим порушенням трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та вчинення аморального поступку, який є несумісним з продовженням роботи; вказав, що наказ про звільнення вважає незаконним, а саме звільнення з посади безпідставним, оскільки, працюючи на посаді завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини,\~не виконував\~виховних функцій,\~аморальних проступків, які\~є несумісними\~з продовженням\~роботи, не вчиняв, грубих порушень трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини не допускав, а навпаки відповідно до характеристики з місця роботи зарекомендував себе як відповідальний працівник; зазначив, що при звільнені з роботи у нього не відбирали пояснення і не повідомляли про причини звільнення; вважає, що був звільнений з роботи, оскільки знаходився серед учасників відеоролику з мережі «Інтерненет», одягнених у схожу на форму військ нацистської Німеччини, під час зйомки якого один з його фігурантів (не [PERSON]О.) вигукнув «Слава СС» (а.с.15, 16). 31.01.2018 р. ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у цій справі і призначено справу до розгляду на 02.03.2018 р. (а.с.22). 07.02.2018 р. представник відповідача подав до суду письмове клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні (а.с.32). 07.02.2018 р. представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому вказав, що заперечує проти задоволення позову, оскільки підставою звільнення [PERSON] з посади завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини стали його неправомірні дії, які викликали суспільний резонанс та обурення серед місцевого населення, в першу чергу ветеранів Великої Вітчизняної війни та учасників бойових дій; зокрема, 10.12.2017 р. [PERSON] у вихідний день без дозволу керівництва музею в порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку та Закону України «Про музеї та музейну справу» виніс за межі музею експозиційні матеріали та разом з групою осіб, одягнених у військовий одяг німецьких окупантів та з макетами зброї, незаконно використали експозиційні матеріали з музею, здійснили публічне використання символіки нацистського режиму із закликами «Слава СС» на фоні музею і зафіксували їх на відео, яке розмістили у соціальній мережі «Facebook» під назвою «А ми сьогодні на Москву»; таким чином, [PERSON], який повинен виконувати виховні функції серед молоді та відвідувачів, вчинив аморальний проступок, несумісний з продовженням даної роботи, а тому його було законно звільнено з вказаної посади (а.с.26, 27). 27.02.2018 р. представник відповідача подав до суду письмове клопотання залучення до участі у цій справі третьою особою, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~відповідача,\~Гайсинську міську\~раду (а.с.33). В судовому засіданні 02.03.2018 р. судом задоволено клопотання представника відповідача, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 29.03.2018 р. (а.с.41). 29.03.2018 р. [PERSON] подав до суду відповідь на відзив представника відповідача, в якому вказав, що наказом від 14.12.2017 р. № 43 його було звільнено з посади завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини згідно з п.3 ст.41 КЗпП України у зв»язку з грубим порушенням трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та вчинення аморального поступку, який є несумісним з продовженням роботи; в трудовій книжці зроблено запис «звільнений у зв»язку з вчиненням аморального\~проступку, несумісного з продовженням роботи - п.3 ст.41 КЗпП України»; таким чином, відповідно до п.3 ст.41 КЗпП України звільнення з посади могло бути за обов»язкового встановлення двох обставин: 1) працівник має виконувати виховні функції; 2) працівник, який виконує виховні функції, має вчинити аморальний проступок, який несумісний з продовженням даної роботи; проте у формулюванні причини звільнення в трудовій книжці та наказі не зазначено «працівник, який виконує виховні функції», що дає право на звільнення за п.3 ч.1 ст.43 КЗпП України; крім того, формулювання «у зв»язку з грубим порушенням трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини» як причина для звільнення взагалі не передбачена вимогами ст.36, ст.40, ст.41 КЗпП України; крім того, ні в наказі про звільненні, ні в трудовій книжці немає посилань на п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, а звільнення за цією статтею передбачене лише за наявності двох умов: 1) невиконання працівником без поважних причин обов»язків, які були покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку має бути систематичним; 2) до працівника раніше мали б застосовуватися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; однак, [PERSON] не вчиняв систематичного невиконання без поважних причин обов»язків, які були покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, до нього раніше не застосовуватися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; крім того, відповідно до Закону України «Про освіту», постанови КМУ від 14.06.2000 р. № 963 посада «завідуючий сектором Великої Вітчизняної війни [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини» не відноситься до переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, а згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини є КВЕД 91.02 «Діяльність музеїв», а тому цей музей не є закладом освіти, а його посада не відноситься до педагогічних, через що він не міг виконувати виховні функції; також, йому невідомо з яких причин його було звільнено з роботи, роботодавець про ці причини його не повідомляв, пояснень від нього не вимагав; при цьому, обов»язок доказування допущення ним грубого порушення трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та вчинення аморального поступку, який є несумісним з продовженням роботи, лежить на відповідачеві, однак той не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження законності своїх дій щодо звільнення позивача; крім того, підтвердженням належного виконання позивачем посадових обов»язків та відповідності моральним принципам є надані суду позивачем довідка про несудимість, автобіографія, почесні грамоти, подяки як працівнику, так і громадянину, довідка про статус постраждалого учасника революції Гідності (а.с.46-51). В підготовчому судовому засіданні 29.03.2018 р. судом задоволено клопотання представника відповідача і залучено до участі у цій справі третьою особою, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~відповідача,\~Гайсинську міську\~раду (а.с.68). Ухвалою суду від 20.04.2018 р. закрито підготовче провадження у цій справі, а справа призначена до розгляду по суті на 18.05.2018 р. (а.с.83). В судовому засіданні [PERSON] посилаючись на викладені в первісному та уточненому позовах, відповіді на відзив обставини просив задовільнити вимоги про поновлення його на посаді завідуючого сектором Великої Вітчизняної війни [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, стягнення з відповідача на його користь суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу і судових витрат; вказав, що він не організовував, не знімав та не розповсюджував в соціальній мережі «Facebook» мережі «Інтернет»\~відеоролик з\~одягненими у\~схожу на\~форму військ\~нацистської Німеччини\~особами і,\~таким чином,\~не вчиняв\~аморального проступку,\~який є\~несумісним з\~продовженням роботи, виховні\~функції не виконував і на нього вони чинним законодавством та посадовою інструкцією не покладалися, не вчиняв систематичного невиконання без поважних причин обов»язків, які були покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, до нього раніше не застосовуватися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, а тому наказ про його звільнення з цих підстав є незаконним, а відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про законність його дій при звільненні позивача з роботи. Представник відповідача [PERSON] в судовому\~засідання посилаючись на викладені ним у відзиві на\~позов обставини проти вимог позову заперечив та вказав, що винесений ним наказ про звільнення позивача з роботи є законним, оскільки той виніс за межі музею експозиційні матеріали та разом з групою осіб, одягнених у військовий одяг німецьких окупантів та з макетами зброї, здійснили публічне використання символіки нацистського режиму із закликами «Слава СС» на фоні музею і зафіксували їх на відео, яке розмістили у соціальній мережі «Facebook» під назвою «А ми сьогодні на Москву»; таким чином, [PERSON], який повинен виконувати виховні функції серед молоді та відвідувачів, вчинив аморальний проступок; вказав, що перед винесенням наказу про звільнення пояснень у позивача не відбирав, а акт з розслідування факту вчинення [PERSON] аморального поступку було складено працівниками музею на підставі перегляду відеоролику, а також відповідно до інформації з Гайсинського міжрайонного відділу СБУ; зазначив, що навіть якщо особисто [PERSON] не вигукував заклик «Слава СС» та не організовував, не знімав і не розповсюджував в соціальній мережі «Facebook» мережі «Інтернет» вказаний відеоролик, то він повинен був зробити зауваження іншим присутнім особам, які це робили. \~ \~ \~ \~ \~Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~відповідача,\~Гайсинської міської\~ради,\~[PERSON] в\~судовому засідання проти вимог позову заперечив та вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними, а наказ про звільнення позивача з роботи законним, оскільки той з використанням музейних експозиційних матеріалів разом з групою осіб, одягнених у військовий одяг німецьких окупантів та з макетами зброї, здійснили публічне використання символіки нацистського режиму із закликами «Слава СС» на фоні музею і зафіксували їх на відео, яке розмістили у соціальній мережі «Facebook»; під час виступу в судових дебатах позицію змінив та просив позов задовільнити частково, зокрема, лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що наказом в.о. директора [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини від 14.12.2017 р. № 43 [PERSON] звільнено з посади завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини згідно з п.3 ст.41 КЗпП України у зв»язку з грубим порушенням трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та вчинення аморального поступку, який є несумісним з продовженням роботи, в його трудовій книжці зроблено запис «звільнений у зв»язку з вчиненням аморального\~проступку, несумісного з продовженням роботи - п.3 ст.41 КЗпП України», однак відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] грубо порушив трудове законодавство, правила внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, зокрема, що він у вихідний день без дозволу керівництва музею в порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку та Закону України «Про музеї та музейну справу» виніс за межі музею експозиційні матеріали, що він вчиняв систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, які були покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, і до нього раніше застосовуватися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, а також належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вчинив аморальний проступок, який є несумісним з продовженням роботи, зокрема, що він особисто організовував, знімав чи розповсюджував в соціальній мережі «Facebook» мережі «Інтернет»\~відеоролик з\~одягненими у\~схожу на\~форму військ\~нацистської Німеччини\~особами,\~або публічно\~вигукував якісь нацистські заклики, та належних та допустимих доказів того, що на нього чинним законодавством\~та посадовою\~інструкцією були\~покладені виховні\~функції і він повинен був їх виконувати. Спірні правовідносини регулюються: -п.2 ч.1 ст.221 Кодексу законів про працю України, за яким трудові спори розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами; -ч.ч.1, 2, 7 ст.235 Кодексу законів про працю України, згідно з якими у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв»язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір; при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік; якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про оплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу; рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір. Підлягає негайному виконанню; -п.3 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України, за яким крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках, зокрема, вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи; -п.3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, згідно із яким трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; -п.1\~ч.1\~ст.41\~Кодексу законів\~про працю\~України, відповідно\~до якого крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках, зокрема, одноразового грубого порушення трудових обов»язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; -ч.1 ст.147 Кодексу законів\~про працю\~України, згідно з якою за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення; -ч.1 ст.148 Кодексу законів\~про працю\~України, за якою дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці; -ст.149 Кодексу законів\~про працю\~України, згідно з якою до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку; -ч.ч.1, 2, 3 ст.4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону їхньої символіки», відповідно до яких виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму заборонено; заборона виготовлення символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму не поширюється на випадки виготовлення такої символіки для її подальшого використання з метою, зазначеною в частині третій цієї статті; заборона не поширюється на випадки використання символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму в експозиціях музеїв, тематичних виставках, Музейному фонді України, а також бібліотечних фондах на різних носіях інформації; -ст.27 Закону України «Про оплату праці», за якою порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України; -абзацом третім п.2 розділу ІІ, п.8, п.10 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, відповідно до яких у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана відповідна виплата; нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком; середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період; у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді; середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарних місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства; у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення; виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7, 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток; у випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). Оскільки наказом в.о. директора [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини від 14.12.2017 р. № 43 [PERSON] звільнено з посади завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини згідно з п.3 ст.41 КЗпП України у зв»язку з грубим порушенням трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та вчинення аморального поступку, який є несумісним з продовженням роботи, в його трудовій книжці зроблено запис «звільнений у зв»язку з вчиненням аморального\~проступку, несумісного з продовженням роботи - п.3 ст.41 КЗпП України», однак відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] грубо порушив трудове законодавство, правила внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, зокрема, що він у вихідний день без дозволу керівництва музею в порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку та Закону України «Про музеї та музейну справу» виніс за межі музею експозиційні матеріали, що він вчиняв систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, які були покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, і до нього раніше застосовуватися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, а також належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вчинив аморальний проступок, який є несумісним з продовженням роботи, зокрема, що він особисто організовував, знімав чи розповсюджував в соціальній мережі «Facebook» мережі «Інтернет»\~відеоролик з\~одягненими у\~схожу на\~форму військ\~нацистської Німеччини\~особами,\~або публічно\~вигукував якісь нацистські заклики, та належних та допустимих доказів того, що на нього чинним законодавством\~та посадовою\~інструкцією були\~покладені виховні\~функції і він повинен був їх виконувати, через що звільнення позивача з посади завідуючого сектором Великої Вітчизняної війни [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини на підставі п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України є незаконним, то суд визнає за необхідне поновити [PERSON] на посаді завідуючого сектором Великої Вітчизняної війни [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини з 14.12.2017 р., стягнути з [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків та зборів в розмірі 40527 гривень 60 коп. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків та зборів, який підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON], обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100: -42 (робочі дні за листопад та грудень 2017 р.) : 2 = 21 день (середньомісячне число робочих днів); 3200 грн. (середньомісячна заробітна плата, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи) : 21 день (середньомісячне число робочих днів) = 152,38 грн. (середньоденний заробіток); 152,38 грн. (середньоденний заробіток) х 10 днів (робочі дні з 15 по 31 грудня 2017 р., які мають бути оплачені за середнім заробітком) = 1523,80 грн. (розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 10 робочих днів з 15 по 31 грудня 2017 р.); -42 дні (робочі дні за вересень та жовтень 2018 р.) : 2 = 21 день (середньомісячне число робочих днів); 3723 грн. (середньомісячна заробітна плата в 2018 р.) : 21 день (середньомісячне число робочих днів) = 177,29 грн. (середньоденний заробіток); 177,29 грн. (середньоденний заробіток) х 220 днів (21 робочий день за січень 2018 р. + 20 робочих днів за лютий 2018 р. + 21 робочий день за березень 2018 р. + 20 робочих днів за квітень 2018 р. + 21 робочий день за травень 2018 р. + 19 робочих днів за червень 2018 р. + 22 робочих дні за липень 2018 р. + 22 робочих дні за серпень 2018 р. + 20 робочих днів за вересень 2018 р. + 22 робочих дні за жовтень 2018 р. + 12 робочих днів за листопад 2018 р. = 220 днів (робочі дні з 01.01.2018 р. по 16.11.2018 р., які мають бути оплачені за середнім заробітком)) = 39003,80 грн. (розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 220 робочих днів з 01.01.2018 р. по 16.11.2018 р.); -1523,80\~грн.\~+\~39003,80\~грн.\~=\~40527\~гривень 60\~коп. (розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 10 робочих днів з 15 по 31 грудня 2017 р. та за 220 робочих днів з 01.01.2018 р. по 16.11.2018 р. разом). Висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією паспорта громадянина України серії АА № 740169 від 15.04.1998 р. на ім»я [PERSON] (а.с.2); -копією наказу в.о. директора [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини від 14.12.2017 р. № 43, за яким [PERSON] звільнено з посади завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини згідно з п.3 ст.41 КЗпП України у зв»язку з грубим порушенням трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та вчинення аморального поступку, який є несумісним з продовженням роботи (а.с.4); -копією трудової книжки серії АХ № 570398 від 15.09.2000 р. на ім»я [PERSON], в якій зроблено запис «14.12.2017 р. звільнений у зв»язку з вчиненням аморального\~проступку, несумісного з продовженням роботи згідно з п.3 ст.41 КЗпП України, підстава наказ № 43 від 14.12.2017 р.» (а.с.5, 6); -копією Посадової інструкції завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини,\~затвердженої 17.06.2012 р., якою не передбачено виконання виховних функцій завідуючим сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини (а.с.17); -копією штатного розпису [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини,\~затвердженого 27.12.2017 р. (а.с.18); -копією штатного розпису [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини,\~затвердженого 03.01.2017 р. (а.с.19); -відомостями про середній заробіток, за якою заробітна плата на посаді завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини згідно з штатним розписом на 2017 рік становить 3200 грн., а з січня 2018 р. становила б 3723 грн. (а.с.20, 99); -копією характеристики, виданої 22.01.2018 р. в.о. директора [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини\~на колишнього\~завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини [PERSON],\~згідно з\~якою останній\~за місцем\~колишньої роботи\~характеризується з\~позитивної сторони (а.с.21) -копією наказу № 19 від 18.05.2017 р. про призначення виконуючим обов»язки директора [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини [PERSON] (а.с.35); -копією розпорядження № 30-рк від 18.05.2017 р., виданого Гайсинським міським головою, про покладення обов»язків директора [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини на [PERSON] (а.с.36); -інформацією в.о. директора [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини від 02.03.2017 р. № 12, за якою в [PERSON] краєзнавчому\~музеї Гайсинщини відсутня профспілкова організація; службове розслідування по факту вчинення [PERSON], який займав посаду завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини,\~грубого порушення\~трудового законодавства,\~правил внутрішнього\~трудового розпорядку,\~вчинення ним\~аморального поступку\~проводилось;\~пояснення від\~[PERSON]\~не витребовувалось (а.с.37); -копією детальної інформації про юридичну особу, за якою відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини є КВЕД 91.02 «Діяльність музеїв», а тому цей музей не є закладом освіти (а.с.52-55); -автобіографією [PERSON] (а.с.56, 57); -копією довідки серії ІАА № 0310240, виданої МВС України про те, що станом на 08.02.2018 р. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.58); -копією довідки від 26.03.2018 р. № 09-40/01-21, виданої Управлінням соціальної та молодіжної політики Гайсинської РДА, за якою [PERSON] є постраждалим учасником революції Гідності і має право користуватися пільгами згідно зі ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.59); -копією великого тлумачного словника сучасної української мови, за яким поступок це вчинок, поведінка, а проступок вчинок, що порушує які-небудь норми, правила поведінки, загальноприйнятий порядок; провина (а.с.60, 61); -копією Подяки [PERSON] від керівника Всеукраїнської громадської організації «Самооборона Майдану» за мужність та самовідданість у захисті конституційних прав та свобод людини і громадянина, активну позицію в розбудові української суверенної соборної держави (а.с.62); -копією Подяки [PERSON] від начальника відділу культури і туризму Гайсинської РДА за багаторічну сумлінну працю, збереження історичної пам»яті рідної Гайсинщини, вагомий особистий внесок у розвиток краєзнавчого музею (а.с.63); -копією Почесної грамоти [PERSON] від голови Вінницької обласної державної адміністрації та голови Вінницької обласної ради за сумлінну працю, високі трудові здобутки, вагомий особистий внесок у розбудову української державності (а.с.64); -копією Почесної грамоти [PERSON] від голови Вінницької обласної державної адміністрації та голови Вінницької обласної ради за багаторічну плідну працю, високий професіоналізм, особистий внесок у розвиток культури і духовності українського народу, музейної справи на Вінниччині (а.с.65); -довідкою від 20.12.2017 р. № 25 про заробітну плату завідуючого сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини [PERSON]\~за останні\~6\~місяців (а.с.100); -копією Статуту [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, затвердженого рішенням 22 сесії 7 скликання Гайсинської міської ради (а.с.101-110); -розрахунком середнього заробітку [PERSON] за час вимушеного прогулу (а.с.118); -копією рішення № 2 28 сесії 7 скликання Гайсинської міської\~ради від\~15.12.2017\~р.\~з додатками\~№ 1\~та №\~2,\~за яким\~затверджено структуру\~та чисельність\~працівників [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини з 01.01.2018 р. і затверджено штатний розпис [PERSON] краєзнавчого\~музею Гайсинщини на 2018 рік (а.с.134-136); -копією наказу в.о. директора [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини від 27.12.2017 р. № 49, за яким внесено зміни до структури та чисельності працівників [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, внесено зміни до штатного розпису [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, виведено з [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини з 01.01.2018 р., зокрема, посаду завідуючого сектором Великої Вітчизняної війни [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини і введено в дію штатний розпис в новій редакції (а.с.137). Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про законність його дій при звільненні позивача з роботи з обґрунтуванням цих дій тим, що останній виніс за межі музею експозиційні матеріали та разом з групою осіб, одягнених у військовий одяг німецьких окупантів та з макетами зброї, здійснили публічне використання символіки нацистського режиму із закликами «Слава СС» на фоні музею і зафіксували їх на відео, яке розмістили у соціальній мережі «Facebook» під назвою «А ми сьогодні на Москву», і, таким чином, вчинив грубе порушення трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та аморальний проступок, оскільки представником відповідача суду не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] грубо порушив трудове законодавство, правила внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, зокрема, що він у вихідний день без дозволу керівництва музею в порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку та Закону України «Про музеї та музейну справу» виніс за межі музею експозиційні матеріали, що він вчиняв систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, які були покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, і до нього раніше застосовуватися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, а також належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вчинив аморальний проступок, який є несумісним з продовженням роботи, зокрема, що він особисто організовував, знімав чи розповсюджував в соціальній мережі «Facebook» мережі «Інтернет»\~відеоролик з\~одягненими у\~схожу на\~форму військ\~нацистської Німеччини\~особами,\~або публічно\~вигукував якісь нацистські заклики, та належних та допустимих доказів того, що на нього чинним законодавством\~та посадовою\~інструкцією були\~покладені виховні\~функції і він повинен був їх виконувати. Також суд не приймає до уваги як докази вчинення [PERSON] грубого порушення трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та аморального проступку копію рішення 28 сесії 7 скликання Гайсинської міської ради від 15.12.2017 р., яким вирішено вважати дії групи осіб на чолі з колишнім завідуючим сектором\~Великої Вітчизняної\~війни [PERSON]\~краєзнавчого музею\~Гайсинщини [PERSON] такими, що грубо порушують Закон України «Про\~засудження комуністичного\~та націонал-соціалістичного\~(нацистського)\~тоталітарних режимів\~в Україні\~та заборону\~їхньої символіки» та обурюють населення і негативно впливають на імідж держави в очах світової спільноти (а.с.29, 30), копію інформації Гайсинського міжрайонного відділу СБУ від 13.12.2017 р. № 53/г/202-629 про можливе порушення вимог Закон України «Про\~засудження комуністичного\~та націонал-соціалістичного\~(нацистського)\~тоталітарних режимів\~в Україні\~та заборону\~їхньої символіки» з боку громадян України [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які, незаконно використавши експозиційні матеріали [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини, здійснили публічне використання символіки нацистського\~режиму із\~закликами «Слава\~СС»,\~зафіксували їх\~на відео,\~яке розмістили\~у соціальній\~мережі «Facebook»\~під назвою\~«А ми\~сьогодні на\~Москву» (а.с.31), копію акту з розслідування факту вчинення [PERSON] аморального поступку від 14.12.2017 р., проведеного працівниками музею на підставі перегляду відеоролику з соціальної мережі «Facebook» (а.с.38), примірник газети «Трибуна праці» від 20.12.2017 р. зі статтею «Було б смішно, якби не так сумно» (а.с.77), примірник газети «Гайсинський вісник» від 15.12.2017 р. зі статтею «Вражає дурість, безглуздість, цинізм» (а.с.78), оскільки і депутати Гайсинської міської ради, і надруковані в статтях газет висловлювання і думки громадян лише засуджують загальні дії фігурантів відеоролику з соціальної мережі «Facebook», але не дають відповіді на питання: «Хто ж саме організовував, знімав чи розповсюджував в соціальній мережі «Facebook» мережі «Інтернет» відеоролик?», «Чи є докази того, що це зробив саме [PERSON]?», «Чи говорив [PERSON] будь-які нацистські гасла?», а працівники музею під час проведення розслідування факту вчинення [PERSON] аморального поступку від 14.12.2017 р. обмежились лише переглядом відеоролику з соціальної мережі «Facebook», будь-які пояснення ними ні в кого не відбиралися, не встановлювалися походження форми, в яку були одягнені фігуранти відеоролику, не встановлювалися особи організатора та виконавця відеозйомки, розповсюджувача цього ролику в соціальних мережах, не розмежовувалися конкретні дії кожного з них, не залучалися правоохоронні органи для надання можливої допомоги у цьому, в той же час в інформації Гайсинського міжрайонного відділу СБУ від 13.12.2017 р. № 53/г/202-629 йдеться лише про можливе порушення вимог Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону їхньої символіки», без надання будь-яких матеріалів проведеної перевірки, якщо така мала місце. Крім того, суд не бере до уваги як докази вчинення [PERSON] грубого порушення трудового законодавства, правил внутрішнього розпорядку [PERSON] краєзнавчого музею Гайсинщини та аморального проступку диск із записом відеоролика з соціальної мережі «Facebook» (а.с.79), оскільки суду не надані належні і допустимі докази того, що [PERSON] виносив за межі музею експозиційні матеріали, що саме він особисто організовував, знімав чи розповсюджував в соціальній мережі «Facebook» мережі «Інтернет»\~відеоролик з\~одягненими у\~схожу на\~форму військ\~нацистської Німеччини\~особами,\~або публічно\~вигукував якісь нацистські заклики, а на самому відеозаписі лише чути і видно, як [PERSON] вигукнув «Слава Україні». Висновки суду в частині встановлення наявності чи відсутності факту вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, відповідають Правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-3135цс16 від 22.03.2017 р., за якою відповідно до п.3 ст.41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником; до суб»єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники навчально-виховного процесу, зазначені в Законі України «Про освіту», а саме: керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти; отже, звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності таких підстав: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виконувати працівник; з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України), можуть бути звільнені працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. В зв»язку із задоволенням вимог позивача відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст.232, 233, 235 КЗпП України,

Outcome: approved