overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

09.07. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 08.08. 2012 року Міським ВДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 1614. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 08.08. 2012 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася одна дитина: [PERSON] [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, крім того, пояснила суду, що з відповідачем не проживає разом та спільного господарства не веде протягом останніх восьми місяців, примирення вважає неможливим, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнав та вказав, що вважає можливим примирення між сторонами. Попри те, не заперечує, що протягом останніх восьми місяців не веде спільного господарства з позивачем та не підтримує шлюбних відносин. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.08. 2012 року; Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.03. 2013 року та дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню виходячи з наступного: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде протягом останніх восьми місяців, по теперішній час сторони спроб для примирення не здійснювали, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

09.07.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до відповідачів про зняття арешту з автомобіля марки DAEWOO NEXIA, 2008 року випуску, номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] що належить на праві власності [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явились, позивач просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримує. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. По справі встановлено, що 26.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передала ПАТ КБ «ПриватБанк» в заставу автомобіль марки DAEWOO NEXIA, 2008 року випуску, номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою державного виконавця Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ від 20.09.2012 року ВП №32092072 накладено арешт на вищевказаний автомобіль (а.с.5). У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» в липні 2011 року звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. 31.08.2011 року рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова позов задоволено, звернуто стягнення на автомобіль марки DAEWOO NEXIA, 2008 року випуску, номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] та заставодержателя ПАТ КБ «ПриватБанк» наділено всіма повноваженнями, необхідними для продажу вказаного майна. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов»язання одержати з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. У позові позивач посилається на наступне: 16.10.2010 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є дитини - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через непорозуміння. У судове засідання позивач не з*явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності та за умови відсутності відповідача просила прийняти заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з*явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2010 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 04.08.2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 04.08.2001 року, актовий запис № 1065, від шлюбу мають сина: [PERSON] [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.08.1987 року Городницькою селищною радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 27. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу слухати без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.08.1987 року Городницькою селищною радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 27 (а.с. 5). З червня 2011 року сторони більше разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача борг в сумі 100 000 гривень Позивач у судове засідання з'явився, позовну заяву підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з'явився, позовну заяву просив задовольнити. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 вересня 2007 року між [PERSON] та його дочкою [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого позивач передав [PERSON] грошову позику у розмірі 100 000 гривень. Позика була надана для придбання в особисту приватну власність житлового будинку [ADDRESS]. 20.09.2007 року [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 19 вересня 2007 року. На вимогу повернення грошових коштів, відповідач відповіла відмовою, що і стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми визначеної кількості речей. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 5580 грн. 09 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії, відповідно до якого останньому було відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних із кінцевим терміном повернення 30.06.2014 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03.07.2014 рік становить 5580 грн. 09 коп., що складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 3842,99 грн., прострочена заборгованість за процентами за період з 06.07.2012 року по 03.07.2014 року - 692,80 грн., пеня за прострочення сплату кредиту - 986,36 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 57,94 грн., що підтверджується розрахунком на а.с. (7,8) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 17 листопада 1995 року відділом РАЦС Кам'янець- Подільського міського управління юстиції. Актовий запис № 913. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є діаметрально протилежні характери та погляди на вирішення сімейних проблем, що негативно впливає на атмосферу в сім'ї. Із-за сварок та скандалів стосунки між ними погіршувалися і в кінцевому результаті в серпні 2013 року були вимушені припинити подружні відносини і ведення спільного господарства. З того часу проживають окремо. За час окремого проживання втратили почуття поваги і любові один до одного та впевнилися, що жити разом не зможуть. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що до висновку про розірвання шлюбу дійшли спільно, так як продовжувати сімейні відносини не має сенсу. Всі можливі ресурси щодо примирення ними вже використані. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 17 листопада 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по причині діаметрально протилежних характерів та поглядів на вирішення сімейних проблем, що негативно впливало на атмосферу в сім'ї. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання стали чужими людьми. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 усіх його доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, додатково пояснив, що дитина не його, ним усиновлена, а тому він не зобов'язаний утримувати її. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження дитини позивач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін у зв'язку з усиновленням [PERSON] усиновлений [PERSON] за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-2027 від 26.10.2004 року, з відповідним внесенням змін до актового запису щодо батьківства дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. На підставі вищевказаної статті посилання відповідача на те, що дитину зобов'язаний утримувати біологічний батько є безпідставними. Далі, ч. 3, 4, 5 ст. 232 СК України вказують, що з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Отже, [PERSON] окрім прав, щодо дитини, отримав і обов'язки щодо неї. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] за рішенням суду вже сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 29/100 частин всів видів заробітку. На підстав вищевикладеного суд вирішив позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/5 усіх його доходів. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.10.2005 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, виникла відсутність взаєморозуміння, що в результаті призвело до виникнення конфліктних ситуацій та втрати почуття любові один до одного. З січня 2014 року подружжя проживає окремо. Домовленості щодо добровільної матеріальної участі в утриманні малолітнього сина між сторонами не досягнуто, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки на утримання сина аліментів в сумі 1000 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 07.10.2005 року сторони зареєструали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, суд вважає, що позовні вимоги законні і обґрунтовані, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 10.11.1994 року Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати, неповнолітню доньку залишити на її виховання. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.11.1994 року Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 7. (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони з 2011 року разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо залишення дитини на виховання з матір'ю. Ч. 1 ст. 161 СК України зазначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved