Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

10.05.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09.09.1989 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що протягом останні двох років їх сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин через різні погляди на життя та постійні сварки та суперечки, нездатність підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час спільне господарство та сумісне проживання припинено, в звязку з чим позивач не бачить сенсу підтримувати сімейні відносини. У судові засідання 06.07.2016 року, а також повторно 20.07.2016 року сторони не зявились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої на позові наполягала, примирення вважала неможливим. Відповідач направив до суду телеграму про неможливість прибути в судове засідання, призначене на 20.07.2016 та просив надати час для примирення. Ухвалою суду від 20.07.2016 року за клопотанням відповідача суд призначив подружжю строк на примирення до 20 вересня 2016 року. В призначене на 20.09.2016 року сторони не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені, в тому числі відповідач був повідомлений за зареєстрованим місцем проживання. Позивач 19.09.2016 подала повторну заяву, відповідно до якої просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 09 вересня 1989 року у Любарецькій сільській раді Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-БК №450182, виданого 09 вересня 1989 року (а.с.5). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). За змістом повної заяви та поданих до суду заяв позивача сторони тривалий час шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також враховує, щовідповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до змісту позовної заяви, понесені позивачем судові витрати вона залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved