Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

08.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] року в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув її син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Будучи спадкоємцем першої черги, вона позбавлена можливості здійснити будь-які дії щодо оформлення спадщини, оскільки відсутнє свідоцтво про народження сина, що унеможливлює отримання повторного свідоцтва про його смерть. Зважаючи на те, що син народився [INFO] року у м. Ташкент Узбецької РСР, Южноукраїнським відділом ДРАЦС направлялись запити до компетентних органів м. Ташкента, щодо надання повторного свідоцтва про народження сина [PERSON], однак вони залишились без відповіді. Оскільки вона не має можливості в нотаріальному порядку оформити свої права на спадкове майно, просить встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року є її сином. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі (а.с. 22). Представник заінтересованої особи Южноукраїнського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Зазначив, що заперечень по суті заяви не має, одночасно підтвердив, що 03.03.2017 року направляв прохання про надання правової допомоги з витребування повторного свідоцтва про народження [PERSON] з компетентного органу Республіки Узбекистан, яке було направлено для виконання до відділу ДРАЦС УДР ГТУЮ у Миколаївській області; 27.04.2017 року Міністерством юстиції України вказане прохання направлено безпосередньо до Міністерства юстиції Республіки Узбекистан, але свідоцтво про народження [PERSON] до відділу не надійшло, що унеможливлює видачу [PERSON] повторного свідоцтва про його смерть, оскільки не підтверджено їх родинні стосунки (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця. З представлених копій документів вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 27 років в селі Ровжі Вишгородського району Київської області, про що в Книзі реєстрації смертей 22.04.2009 року зроблено відповідний актовий запис за №111 (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло виданого 10.03.2000 року органом приватизації житла ВП «ЮУ АЕС», [PERSON] належить 1/3 частка квартири [ADDRESS] на праві приватної власності при спільній власності (а.с. 12). З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 06.12.2017 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані квартиронаймач [PERSON] та син [PERSON]. Син квартиронаймача [PERSON] знятий з реєстраційного обліку 19.04.2009 року у зв'язку зі смертю (а.с. 11). Южноукраїнським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 03.03.2017 року направлявся запит до компетентного органу Республіки Узбекистан, щодо надання повторного свідоцтва про народження [PERSON], однак відповідь не надходила (а.с. 21). За такого, заявник [PERSON] не має можливості документально підтвердити родинні стосунки з померлим [PERSON], що позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті останнього. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами відноситься до компетенції суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Згідно абз. 2 п. 2) Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7) Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити спадок після смерті сина. Оскільки в іншому порядку [PERSON] не може встановити вказаний факт, він підлягає встановленню у судовому порядку. На підставі досліджених письмових матеріалів справи, суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON] та померлим спадкодавцем [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved