Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

09 березня 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] . 1 липня 2016 року [PERSON] склав заповіт у приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Ковальчука С.П. Цим заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті заповів йому земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва площею 3,42 га, розташовану на території Хухрянської сільської ради (після об`єднання Чернеччинської сільської ради) Охтирського району, Сумської області, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія 1У- СМ №001121. [PERSON] надав право користування своєю земельною ділянкою позивачу більше року тому. Він і на теперішній час продовжує користуватись цією земельною ділянкою. Приблизно у вересні 2020 року стан здоров`я позивача погіршився, з часом погіршувався сильніше і у листопаді 2020 року він вимушений був більше місяця лікуватись у КП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня», що підтверджується довідкою вказаної установи від 09.03.2021 року №111. В подальшому після лікування стан здоров`я позивача незначно поліпшився. Проте за рекомендаціями лікарів він перебував вдома на відновленні та лікуванні, а у лютому 2021 року вимушений був для стабілізації стану свого здоров`я виїхати на лікування до санаторію «Радон», де перебував до 25 лютого 2021 року - довідка №21 від 24.02.2021 року. При цьому, його транспортування до санаторію у Вінницькій області здійснювалось на спеціальному автомобілі, так як позивач був обмежений у русі. Саме через стан свого здоров`я позивач пропустив встановлений законодавством України строк для подання заяви про прийняття спадщини. На початку лютого 2021 року його представник звертався до нотаріуса - третьої особи - із заявою про прийняття спадщини, проте листом від 3 лютого 2021 року позивачу було відмовлено у оформленні спадщини в зв`язку з пропуском строку. Станом на сьогоднішній день позивач продовжує лікування, проте у нього з`явилась можливість через представника подати даний позов до суду. Позивачу стало відомо, що відповідач звернувся до приватного нотаріуса Зіньківського І.М. із заявою про прийняття спадщини. Заповіт був складений на позивача, саме він підтримував [PERSON] у скрутних життєвих ситуаціях до останнього. Позивач вважає причини пропуску вказаного строку поважними, тому що стан його здоров`я не дозволяв вчиняти будь-які дії по зверненню до нотаріуса. В даному випадку є спір про право, тому подається ця позовна заява. Оскільки строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений із поважних причин, просить визначити йому додатковий строк тривалістю в 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач до суду не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач був обізнаний як про смерть спадкодавця, так і про наявність складеного на його ім`я заповіту. Однак під час останнього судового засідання представник позивача пояснив, що насправді підставами звернення до суду є ті обставини, що позивач не знав як про наявність заповіту, так і про смерть спадкодавця. Позовну заяву готував і подавав він особисто, а з позивачем спілкувався по телефону, тому дещо не вірно зрозумів його пояснення. Відповідач до суду також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Його представник у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вказані в позові причини пропуску строку не є поважними. Вказані представником відповідача нові підстави суд не може приймати до уваги, бо про них не було зазначено у позові. Ухвалою суду від 15.03.2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у відкритому підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 16.03.2021 року прийнято рішення про забезпечення позову шляхом заборони будь яким особам, в тому числі нотаріусам, в тому числі приватному нотаріусу Охтирського районного нотаріального округу Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Зіньковському Івану Михайловичу (адреса місцезнаходження: 42700, м. Охтирка, вул. Незалежності, 28), у будь який спосіб вчиняти будь які дії щодо майна, в тому числі земельних ділянок, які є власністю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] , в тому числі оформляти та видавати будь кому свідоцтво про право власності, до моменту ухвалення суддею судового рішення. 01.04 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов у якому зазначено наступне. Відповідач категорично не погоджується з обставинами, що викладені в позовній заяві. Позивач намагається ввести суд в оману та викладає неправдиві відомості. Він увесь час\~проживав із\~батьком до\~моменту його\~смерті,\~а помер\~останній від\~зловживання алкоголем.\~За ним\~доглядав лише\~він,\~так як\~мати померла\~ще раніше.\~У батька\~через тривале\~зловживання горілкою\~роками була\~порушена психіка,\~були наявними\~виражені розлади\~поведінки.\~Однак в\~ті дати,\~коли він\~міг нормально\~мислити і\~спілкуватись,\~вони часто\~розмовляли про\~подальше життя\~без матері\~і батько\~йому постійно\~говорив,\~щоб займався\~землею,\~отримував з\~неї дохід.\~У батька\~був наявний\~пай,\~земельна ділянка\~належала йому\~на підставі\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~площею 3,42\~га,\~що розташована\~на території\~Хухрянської сільської\~ради.\~Хто такий\~позивач [PERSON] ,\~йому не\~відомо,\~він жодного\~разу його\~не бачив\~і твердження\~про те,\~що той\~постійно підтримував\~його батька\~у скрутних\~життєвих ситуаціях,\~являється неправдою.\~Також батько\~йому не\~повідомляв жодного\~разу про\~те,\~що він\~землю передав\~у користування\~позивачу,\~він би\~про це\~неодмінно знав,\~але дивно,\~що це\~немов би\~трапилось за\~півроку до\~смерті,\~коли батько\~був у\~тяжкому стані\~і він\~постійно був\~біля нього,\~та батько\~нікуди не\~виходив з\~дому.\~Ховав батька\~він особисто. Категорично стверджує, що 01 липня 2016 року батько не їздив до міста Охтирка до нотаріуса, його підпис у заповіті не належить заповідачу. Також просить суд звернути увагу на те, що позивач не наводить обґрунтованих підстав та доказів того, чому він не звертався до нотаріуса в строк з 20 травня 2020 року по 05 листопада 2020 року, а також в період з 12 грудня 2021 року по дату звернення до суду, тобто 09 березня 2021 року. Просить суд констатувати ту обставину, що перебування на амбулаторному лікуванні не перешкоджає можливості приділити 1 годину для відвідування нотаріуса, або ж за допомогою представника забезпечити явку нотаріуса додому і скласти заяву про прийняття спадщини. Просить звернути увагу на Постанову Верховного\~Суду від\~30.07.2020\~у справі № 172/888/18. Також просить суд звернути увагу на ту обставину, що позивач зазначає про те, що Ковальчук С.П. є приватним нотаріусом районного нотаріального округу, але насправді він є нотаріусом міського нотаріального округу і не має права посвідчувати заповіти за межами свого нотаріального округу. Зазначена правова позиція викладена ВСУ в ухвалі від 18 травня 2016 року по справі № 401/3540/15-ц, де зазначено, що заповіт, складений з порушенням вимог щодо його посвідчення, зокрема, - за межами нотаріального округу нотаріуса, є нікчемним. Нікчемний правочин не створює відповідних наслідків і не потребує визнання його недійсним. Він прийняв спадщину, так як постійно проживав з батьком за однією ж з ним адресою і був там зареєстрований, користується спадковим майном, про спір дізнався лише з ухвати суду. Ухвалою суду від 27.04.2019 року закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено по суті. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 12\~ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №001121 від 28.12.2001 р. [PERSON] за життя належала земельна ділянка загальною площею 3.42 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташована на території на той час Хухрянської сільської ради, Охтирського району, Сумської області. За життя [PERSON] склав заповіт посвідчений 01.07.2016 р. приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчуком С.П., яким на випадок своєї смерті заповів [PERSON] належну йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №001121 на праві власності земельну ділянку (а.с. 10). За приписами ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2 ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ст.\~1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З аналізу вказаних положень Цивільного кодексу України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини закінчувався 19.11.2020 року. Саме до вказаної дати всі спадкоємці, які бажали прийняти спадщину, мали подати заяву про прийняття спадщини. У справі мається лист від 03.02.2021 р. складений приватним нотаріусом Зіньковським І.М. згідно якого останній розглянувши документи надані [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зазначив про те, що не вбачає підстав для прийняття заяви про прийняття спадщини з огляду на пропуск 6 місячного строку на вчинення даної дії. Також приватний нотаріус Зіньковський І.М. на виконання вимог ухвали суду надав копію спадкової справи №35/2020 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У матеріалах спадково справи мається письмова заява відповідача [PERSON] датована 29.05.2020 про прийняття спадщини після смерті батька. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 351/2403/17. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення для прийняття спадщини, [PERSON] посилалася на незадовільний стан його здоров`я. На підтвердження вищевказаного позивачкою надано копію довідки згідно якої позивач [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога в період із 06.11.2020 по 11.12.2020 та довідку про те, що [PERSON] з 12.02.2021 по 25.02.2021 проходив санаторно-курортне лікування в санаторії «Радон». На переконання суду вказана медична документація не містить інформації про те, що [PERSON] мав стан здоров`я, який перешкоджав зверненню до нотаріуса впродовж строку для прийняття спадщини. Перебування позивача на амбулаторному лікуванні у період з 06.11.2020 по 11.12.2020 суд вважає таким, що не належить до кола поважних причин, оскільки це не створювало йому непереборні, істотні труднощі для прийняття спадщини та не позбавляло його можливості звернутись з відповідною заявою. Крім того, у відповідності до приписів з п. 2.1, 3.5. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 спадкоємець не позбавлений права надіслати письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї спадкоємцем може бути засобами поштового зв`язку. На час звернення до суду із вказаним позовом позивач пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. В ч. 1 ст.\~13\~ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Недотримання позивачем нормативно встановленого строку прийняття спадщини призвело до припинення права на спадкування. Такий правовий наслідок не залежить від факту отримання права на спадкування внаслідок відмови іншого спадкоємця від спадщини на користь позивача. Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем на обґрунтування правомірності вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Щодо усного зазначення представником позивача додаткових підстав для задоволення позовних вимог, як-то незнання про наявність заповіту та про смерть заповідача суд виходить з наступного. Згідно вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, оскільки у позовній заяві про зазначені підстави позову не зазначалось, то вони не можуть бути предметом розгляду у межах зазначеного розгляду. Разом із тим, позивач вправі звернутись до суду із окремим позовом із вказаних підстав. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем слід залишити за ним без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed