Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

09 жовтня 1998 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Мицик»), [INFO], зареєстрований 09 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 058477 від 09.10.1998. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 141827 від 06.02.2004. [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання гуманітарно-правового факультету Запорізького національного технічного університету, спеціальність «Політологія», контрактна форма навчання, стипендію не отримує, термін навчання з 01.09.2015 по 30.05.2019, що підтверджується довідкою зазначеного навчального закладу від 20.07.2016 № 701 та договором № 03010401/116 про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою від 14.08.2015. Відповідач працює у фізичної особи підприємця [PERSON] на посаді тракториста машиніста, на підставі трудового договору від 31.03.2016, що підтверджується довідкою про доходи від 17.08.2016. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За правилами статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, беручи до уваги можливість надання утримання, зокрема другим з батьків. Згідно з частиною третьою статті 10, частиною першою статті 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Чинним законодавством України не передбачено мінімального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Враховуючи часткове визнання відповідачем позову та відсутність доказів того, що відповідач може надавати допомогу синові в розмірі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявленого позивачем розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, а відтак визнає позов у цій частині таким, що підлягає частковому задоволенню, та визначає розмір аліментів на рівні 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню у вищезазначеній частині. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial