Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

09.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Яблуневий, 6, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його дружині [PERSON]. 14.08.2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Яблуневий, 6. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що будинок не зданий в експлуатацію і договір про надання земельної ділянки в безстрокове користування не був посвідчений належним чином. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 427 від 19.07.1978 року було вирішено вважати забудовником по провулку Яблуневий, 6 площею ділянки 480 кв.м., готовністю забудови 0% тільки [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Яблуневий, 6 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від листопада 1978 року. На підставі вищевказаного договору [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 480 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Яблуневий, 6. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 140258, виданим 03.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Волканова». Відповідно до довідки № 268 від 24.02.2017 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на обєкт нерухомості по провулку Яблуневий, 6 в м. Ізмаїл Одеської області, вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами побудований у 1985 році є завершений будівництвом та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 423459 від 15.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 14.08.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, провулок Яблуневий, 6. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 41643841 від 29.09.2015 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 14.08.2015 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: -чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 140258, виданим 03.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] у встановлений законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 31.10.2016 року за № 427/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що будинок не зданий в експлуатацію і договір про надання земельної ділянки в безстрокове користування не був посвідчений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved