Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

08 липня 2015 року в Рівненський міський суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, за актовим записом №717, та стягнення на її користь аліментів. В обґрунтування позову зазначає, 23 червня 2013 року, з відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований в відді державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, за актовим записом №717. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем відразу не склалося. За час спільного проживання між ними часто виникали суперечки, а в подальшому стало неможливим їхнє спільне проживання, оскільки вони втратили один до одного почуття повари та любові. Тривалий час не підтримують стосунки. Вважає, що сім»я розпалася остаточно, і підстав для її збереження не має. Крім того зазначає, що відповідач не виконує обовязків як батька. Дитина постійно проживає з матірю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, а тому з нього слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, з розрахунку прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. Оскільки наданий час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка постійно проживає з матірю, просить з відповідача стягнути аліменти і на її утримання у розмірі 500 грн. і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові , просить суд їх задоволити. В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав. У відповідності до положень ст.ст. 224-228 ЦПК України, за згодою позивача вважається можливим заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, без участі відповідача з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, оцінюючи досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2013 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, за актовим записом №717. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №202080 виданого 19 грудня 2013 року відділом РАГС м. Рівне. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через несхожість характерів та відсутність спільних поглядів на життя. У зв»язку з цим між ними час від час виникали непорозуміння. Сторонам не вдавалося спільно вирішувати сімейні питання шляхом домовленості. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, за таких обстав , суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно та існує лише формально, в подальшому збереження сімї є неможливе. За таких обставин, примирення вважається неможливим, втрата взаємної любові та поваги один до одного, які стали причиною розлучення, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. У відповідності, до ст. 180 СК України, обов'язок батьків утримувати дитину батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до положень ст.367 ЦПК України, стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного, ст.ст.104,105,110,112,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved