overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

07 травня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (пенсії та інших доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Діти залишилися проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки отримує пенсію. Тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] пояснив, що з травня 2014 року не надає відповідачці коштів на утримання дітей, які проживають з нею, і не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 29 жовтня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON]. Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Ці обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвами про народження їх дітей, паспортними даними позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст.180-183 СК України з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь позивачки [PERSON] на дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, а також те, що відповідач отримує пенсію, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

07 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 липня 2006 року. Від подружнього життя мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склались у зв'язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння та постійно виникають сварки. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалась, позивачка просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати та залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, на розірванні шлюбу наполягав. Заслухавши сторони, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 23 липня 2006 року зареєстрували шлюб у виконкомі Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.9,10). Однією сім'єю сторони проживали до лютого 2014 року. З цього часу фактично шлюбні стосунки між ними припинені. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що сторони не зійшлись характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. Спільне господарство сторонами на даний час не ведеться, подружні стосунки не підтримуються з лютого 2014 року. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. Що стосується позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей, то в судовому засіданні позивачка відмовилась від даної вимоги. Від стягнення судових витрат в судовому засіданні позивачка також відмовилась, зазначила, що при зверненні з позовом до суду судовий збір вони сплатили порівну з відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

07 травня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 05 липня 2005 року, який було зареєстровано Піщанською сільською ради Щацького району Волинської області, актовий запис № 5. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що шлюбні відносини фактично припинилися, вони з відповідачем проживають окремо, а останній не намагався налагодити сімейні відносини. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує в повному об'ємі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 липня 2005 року, який було зареєстровано Піщанською сільської ради Шацького району Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05 липня 2005 року. (а.с.4) Від даного шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

07 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 2009 року у Гірницькому відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 78. В судовому засіданні позивач підтримала позов і пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили у грудні 2013 року, потім знову вирішили жити разом, але остаточно в лютому 2014 року припинили сумісне життя, оскільки не знаходили взаємопорозуміння, між ними виникали сварки, відповідач її бив, вони втратили почуття любові та поваги. Зараз вона зустрічається з іншим чоловіком, але подружню вірність вона не порушувала, коли вони жили разом з відповідачем. Наполягає на розірванні їхнього шлюбу. Відповідач позов визнав і також наполягав на розірванні шлюбу з позивачкою, яка порушувала подружню вірність, тому він і пішов в лютому 2014 року із сім'ї. Їхня сім'я вже не може бути збережена,бо позивачка вже живе з іншим чоловіком. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 квітня 2009 року, зареєстрували його у Гірницькому відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що свідчить актовий запис за № 78. Від сумісного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [PERSON] -[INFO], який проживає з мамою, позивачем по справі. Батько дитини-відповідач [PERSON] платить аліменти на утримання дитини. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у лютому 2014 року. Сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства, обидва наполягають на розірванні шлюбу. При таки обставинах, суд вважає, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому їх шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

07 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

07 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували у шлюбі з 25 червня 2008 року, шлюб розірвано. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно до її повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Згідно ухвали про направлення судового доручення від 20 травня 2014 року Шепетівському міськрайонному суду Хмельницької області відповідач [PERSON], що знаходиться в Шепетівській виправній колонії № 98 у с. Климентовичі Шепетівського району Хмельницької області, допитаний по суті позовних вимог, копію заяви з додатками отримав, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 зазначеного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 25 червня 2008 року, шлюб розірвано згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 вересня 2012 року. У сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються сторонами. Відповідач проти позову не заперечив, доказів наявності стабільного доходу суду не надав, а тому суд прийшов до висновку, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі в межах заявлених позивачем вимог. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

07 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 21 лютого 1997 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки припинені з березня 2014 року у зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодний. Майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, за невідомих суду причин, про день тачас слухання спарви повідомлялась належним чином та своєчасно. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 21 лютого 1997 року, актовий запис № 107. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін, На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

07 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи 07.05.2014 року і до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. В судове засідання позивач не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 7) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 4, ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з 07.05.2014 року і до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

07 травня 2014 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.08.2010 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 329 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 27 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 329 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити дівоче прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved