Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

08.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позову пояснив, що він є сином відповідача [PERSON] . Шлюб між його матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] розірвано. На даний час він начається на 1 курсі денного відділення відокремленого структурного підрозділу «Гірничо електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету». Він перебуває на утриманні у матері і потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на його утримання аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання 30.06.2023 року. 03.08.2021 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнає, посилається на те, що не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу [PERSON] , так як не має постійного заробітку, проживає на доходи дружини [PERSON] . У сім`ї на утриманні перебуває троє дітей, двоє з них від шлюбу з [PERSON] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також на його утриманні перебуває [PERSON] , [INFO] , син дружини, якого вона ростила, як мати одиначка. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити. У судове засідання відповідач не прибув, конверт з повісткою повернутий на адресу суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~повістка вважається врученою відповідачу, оскільки надсилалась за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача не надходило. На підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка,син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , на день звернення до суду з даним позовом позивач не досяг 23 років, продовжує навчання, отримує стипендію в розмірі 1250 грн. щомісяця, не працював і не працює на даний час. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, а розмір стипендії є незначним, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Також судом встановлено, що відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , на утриманні має двох дітей, не має постійного доходу. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд, встановивши, що син відповідача [PERSON] продовжує навчатися та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, доходить висновку, що відповідач [PERSON] , який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина на час його навчання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує приписи статті 182 СК України та вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/10 частки з усіх доходів щомісячно на користь позивача до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року. В порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано докази на підтвердження факту утримання [PERSON] , тому суд відхиляє вказані доводи відповідача як необґрунтовані. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial