Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

08 червня 2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною заявою. У судовому засіданні представник заявника, яка діє на підставі довіреності , просила суд заяву задовольнити. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO], померла мати заявника - [PERSON], яка постійно до дня своєї смерті проживала з заявном в її будинку [ADDRESS] Мати була зареєстрована у тому ж селі в будинку [ADDRESS] але фактично проживала у своєї доньки [PERSON] за вищевказаною адресою. Враховуючи ,що мати була людиною похилого віку, вона десь у 2004-2005 роках забрала її до себе, доглядала за нею, вони вели спільне господарство, вона підтримувала батьківський будинок в належному стані. Після смерті матері вона здійснила її поховання, та отримала особисті речі матері. Окрім того користувалася будинком, городом, садом, вважала, що вона прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6.3062 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Семенівської сільської ради Шевченківсього району Харківської області. Заповіт спадкодавцем не складався. Оскільки вона проживала на час смерті з матір'ю то вважала, що вона є спадкоємцем І черги. Звернувшись до нотаріальної контори за отриманням спадщини їй було відмовлено, через пропуск строку прийняття спадщини, тому їй було запропоновано звернутися до суду за визнанням її права. Враховуючи той факт, що заявник є спадкоємцем після смерті матері [PERSON], на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, у шестимісячний термін не заявляла про відмову від спадщини, вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встанолення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення прав на спадкове майно. Представник заінтересованої особи: Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в судове засідання не з'явився надав письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд, вислухавши представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожана особа має право на судовий захист. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про народження (серія VІІ-УР № 0621301, виданого Богодарівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 21 листопада 1966 року) заявник по справі народилася, 21 вересня 1966 року, в графі батько: запис відсутня, прізвище матері вказане - [PERSON]. З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10 серпня 2017 року вбачається, що заявник 30 квітня 1992 року , зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано згідно рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 26 січня 2005 року. Свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] виданим Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 24 березня 2010 року) засвідчено той факт, що [INFO], померла [PERSON], яка постійно мешкала в [ADDRESS] З довідки виданої Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області ( а.с.14 ), а також акту обстеження житла від 02 серпня 2017 року ( а.с.13), депутатом [PERSON] разом з свідками (сусідами) Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області вбачається, що [PERSON], [INFO], була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], але в зв'язку з похилим віком та хворобою з грудня 2004 року до дня своєї смерті [INFO], фактично проживала у доньки [PERSON] в [ADDRESS] яка доглядала за матір'ю, а потім поховала її. Відповідно до листа Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вих. № 4/01-16 від 17 січня 2018 року , вбачається, що за зверненням заявника (представника) їй було роз'яснено, що нею було пропущено строк на прийняття спадщини, який встановлено статтею 1270 Цивільного кодексу України, не доведено факт прийняття спадщини, (факт проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), та роз'яснено право на звернення до суду з метою вирішення даного питання. З Витягів зі Спадкового реєстру за №53119428 та №53119414 сформованих та виданих 29 серпня 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкові справи не заводилися, заповітів вона не залишала. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] пояснили, що добре знають заявника [PERSON] та спадкодавця [PERSON], остання померла на весні 2010 році. [PERSON] доводиться заявникові матір'ю, оскільки вони є їх односельцями, сусідами, підтвердили той факт, що [PERSON] певний час мешкала сама, донька приходилас до неї дуже часто, а з 2004 -2005 роках ,так як мала похилий вік, часто хворіла та потребувала стороннього догляду, переїхала жити до доньки. Жила вона у неї до дня смерті, вони разом вели спільне господарство, [PERSON] здійснювала необхідний догляд за будинком та присадибою матері та здійснила поховання спадкодавця (матір). Враховуючи надані до суду докази, відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень представника заявника, свідків, суд дійшов до висновку, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], померлої [INFO], та вважає доведений той факт, що на час відкриття спадщини вони мещкали разом, за адресою: [ADDRESS] Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення Факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову (зави) відповідачем (заінтересованими особами). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог, викладених в заяві про встановлення факту постійного проживання, оскільки вказані обставини за результатами судового розгляду підтверджено належними, достовірними та достатніми письмовими доказами, у зв'язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved