Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по договору позики в розмірі 4\~512 грн. 50 коп. Вказувала, що 16.09.2016 року було укладено договір позики, згідно якого вона передала останньому грошові кошти в сумі\~4\~512 грн.50 коп. відповідач повинен був повернути грошові кошти двома платежами, спочатку 2\~000 грн.00 коп. строком до 30.09.2016 року та другим платежем 2512 грн. 50 коп. строком до 20.10.2016 року. Проте відповідачі в добровільному порядку відмовляються повертати борг. Відповідно до заяви, представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просив про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Своїм правом на подання відзиву не скористався. \~ \~ \~ \~Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. 16 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики, за яким позивач передав у власність останньому на умовах повернення коштів в розмірі 4 512 грн. 50 коп. Відповідно до умов Договору позичальники зобовязались повернути всю суму позики двома платежами строком до 30 вересня 2016 року в розмірі 2000 грн. 00 коп. та до 20 жовтня 2016 року в розмірі 2\~512 грн. 50 коп. На підтвердження факту передачі грошових коштів було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] отримано від [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 512 грн. 50 коп. Відповідно ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки, яка є простим письмовим документом, між сторонами було укладено договір позики, який позивач виконав, а відповідач своєчасно не повернув позичене, тобто не виконав своїх зобовязань. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно із положеннями ст.ст. 526, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням. Згідно ст. 525 ЦК України недопустима одностороння відмова від виконання зобов'язань, якщо інше не передбачене договором або законом. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором позики обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved