Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

08 вересня 2015 року Позивач звернувся до суду із позовом про визнання свого батьківства щодо дитини - [PERSON], [INFO].. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач посилається на те, що з травня 2014 року він проживає однією сім'єю з [PERSON] в належному йому будинку в [ADDRESS] [INFO] року від стосунків у них народилась донька [PERSON], біологічним батьком якої він являється. Проте, на час зачаття та народження їх спільної дитини, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у зв'язку з чим у свідоцтві про народження [PERSON], батьком записано [PERSON]. Позивач стверджує, що [PERSON] заперечує своє батьківство щодо [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначивши, що він не являється біологічним батьком [PERSON], [INFO], з вересня 2013 року не проживає з [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте в матеріалах справи містяться її пояснення з приводу заявлених вимог, в яких вона підтверджує батьківство Позивача щодо її доньки [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 31 липня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 5). З початку вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. З травня 2014 року Позивач проживає разом з [PERSON], з якою у нього склалися шлюбно-сімейні стосунки. [INFO] року народилась [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьком зазначено [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 129 CK України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. З метою визначення питання батьківства Позивача, ухвалою суду від 24.11.2015 року була призначена судово-генетична експертиза методом ДНК-аналізу. У відповідності до висновку експерта №435 від 18 лютого 2016 року молекулярно-генетичним дослідженням було встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. З огляду на встановлені обставини, позовні вимоги про визнання батьківства [PERSON] щодо [PERSON] та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved