Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

08 квітня 2021 року [PERSON] звернулась з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про стягнення страхового відшкодування. Позиція позивача В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що вона є опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , мати якого [PERSON] померла внаслідок тілесних ушкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди. 22 січня 2019 року [PERSON] , діючи в інтересах свого підопічного, через свого представника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернулась до відповідача з заявою про виплату страхових сум у відшкодування шкоди по втраті годувальника та відшкодування моральної шкоди. Згодом на вимогу відповідача були надані додаткові документи для здійснення виплати страхового відшкодування, однак виплати безпідставно затримуються. Позивач просить стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» страхове відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 52 200 грн, моральну шкоду у розмірі 17 400 грн, пеню у розмірі 27 261 грн 13 коп за період з 21 травня 2019 року по 02 квітня 2021 року. Рух по справі 13 квітня 2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою було залучено до участі у справі як третю особу орган опіки та піклування виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення відповідача 29 червня 2021 року надійшов відзив, за змістом якого АТ «Страхова компанія «Інго» позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне: -дорожньо-транспортна пригода сталася 03 жовтня 2016 року, а позивач звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування 06 грудня 2019 року, з пропуском трирічного строку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, -на момент подачі заяви про виплату страхового відшкодування від 22 січня 2019 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» не мала права подавати будь-які документи на отримання страхового відшкодування від імені [PERSON] та в інтересах [PERSON] через відсутність відповідного дозволу органу опіки та піклування, -право на отримання страхового відшкодування (моральної шкоди) мають позивач як опікун [PERSON] та чоловік постраждалої [PERSON] - батько [PERSON] , зважаючи на відсутність документів, що підтверджують розірвання шлюбу, отже розмір страхового відшкодування підлягає розподілу на кількість осіб, які мають право на його отримання, - у позивача з`явилось право на нарахування пені, починаючи з 02 березня 2020 року (дата листа, яким було відмовлено у виплаті страхового відшкодування), позивач звернулась до суду у квітні 2021 року з порушенням строку позовної давності (один рік). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин З доданих до позовної заяви документів видно, що 03 жовтня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення транспортного засобу DAF номерний знак [NUMBER] з велосипедистом [PERSON] . В результаті отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] померла в лікарні (а.с.23-24). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу DAF номерний знак [NUMBER] була застрахована в АТ «СК «Інго» згідно полісу № АЕ9363639 (а.с.27). Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до зазначених положень закону, право на відшкодування шкоди, у тому числі моральної, заподіяної смертю [PERSON] , має її малолітній син [PERSON] . Відомості про інших осіб, які мають право на таке відшкодування, відсутні. На момент смерті [PERSON] шлюб між нею та [PERSON] (батьком [PERSON] ) був розірваний заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року. Зазначене судове рішення міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень під номером 35987767. Таким чином [PERSON] право на відшкодування моральної шкоди не має. Станом на день настання страхового випадку - ДТП, тобто на 03 жовтня 2016 року, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складала 1450 грн. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцю померлої [PERSON] - малолітньому [PERSON] не може бути меншим ніж 52 200 грн (36 мінімальних зарплат у місячному розмірі). Розмір моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] , відповідно складає 17 400 грн (12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі). Як передбачено пунктом 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула [PERSON] , сталася 03 жовтня 2016 року. 22 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування», діючи в інтересах [PERSON] , звернулося до ПрАТ «АСК «Інго Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03 жовтня 2016 року з участю забезпеченого транспортного засобу DAF номерний знак [NUMBER] , внаслідок якої загинула [PERSON] (а.с.5). За змістом цієї заяви ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» просить виплатити відшкодування для сина померлої [PERSON] - [PERSON] у загальному розмірі 69 600 грн, у тому числі відшкодування у зв`язку з втратою годувальника - 52 200 грн, моральна шкода - 17 400 грн шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Листом ПрАТ АСК «Інго Україна» було відмовлено у перерахуванні коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування», оскільки [PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON] , який має право на відшкодування шкоди, пов`язаної зі втратою годувальника, а дії опікуна щодо передачі третім особам права малолітньої особи на отримання належних їй виплат потребують погодження органу опіки та піклування (а.с.28). Тобто відповідачем було відмовлено у виплаті відшкодування на рахунок юридичної компанії, яка представляла інтереси [PERSON] , у зв`язку з відсутністю погодження органу опіки та піклування на отримання виплат, що належать малолітній особі. При цьому відповідачем не заперечувалося право малолітнього [PERSON] на отримання страхового відшкодування та не оспорювався його розмір. 21 травня 2019 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» направила відповідачу банківські реквізити опікуна малолітньої особи - [PERSON] для здійснення страхового відшкодування (а.с.29-30). 17 грудня 2019 року до ПрАТ «АСК «Інго Україна» звернулась особисто [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування, 12 січня 2021 року до раніше поданої заяви ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» було долучено копію рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про надання дозволу [PERSON] на укладення договору про надання правової допомоги в інтересах малолітнього [PERSON] з метою одержання виплати страхового відшкодування (а.с.31-33). Зазначеними доказами підтверджується, що [PERSON] , яка є опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , з метою отримання на користь свого підопічного страхового відшкодування звернулась за юридичною допомогою до юридичної компанії «Відшкодування», а юридична компанія в свою чергу звернулась в інтересах [PERSON] до ПрАТ «АСК «Інго Україна» 22 січня 2019 року. Таким чином [PERSON] вчинила дії, спрямовані на отримання страхового відшкодування, протягом трирічного строку з дня настання страхового випадку, заява юридичної компанії «Відшкодування» в інтересах [PERSON] надійшла 22 січня 2019 року, до спливу трирічного строку з дня, коли відбулася дорожньо-транспортна пригода. Тому відсутні підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, передбачені пунктом 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обгрунтованість позовних вимог про стягнення страхового відшкодування утриманцю померлої [PERSON] у розмірі 52 200 грн та моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] у розмірі 17 400 грн на користь [PERSON] як законного представника малолітнього [PERSON] . Відповідно до положень пункту 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування або виплатити страхове відшкодування або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Як видно з матеріалів справи, перша заява про виплату страхового відшкодування надійшла на адресу відповідача 22 січня 2019 року, на цю заяву було надано вмотивовану відповідь про відмову у здійсненні відшкодування шкоди на рахунок ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» через відсутність погодження органу опіки та піклування на представництво інтересів малолітнього [PERSON] . Цим самим листом було запропоновано для захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини надати у найкоротші строки банківські реквізити опікуна [PERSON] (а.с.28). Згідно доданих до відзиву документів [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування 06 грудня 2019 року, їй було відмовлено листом № 681 від 02 березня 2020 року з здійсненні страхового відшкодування із посиланням на те, що пройшло більше ніж три роки з моменту скоєння ДТП. Зазначена відмова є безпідставною, оскільки заява від імені [PERSON] подавалася раніше, а саме 22 січня 2019 року, у межах трирічного строку з дня скоєння ДТП. Як передбачено пунктом 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. [PERSON] звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування 06 грудня 2019 року, відповідне відшкодування страховик повинен був виплатити не пізніше ніж через 90 днів, тобто до 05 березня 2020 року, але не зробив цього. Таким чином з 05 березня 2020 року має бути нарахована пеня за прострочення виплати страхового відшкодування. Пенею є неустойка, яка нараховується з першого дня прострочення зобов`язання й до того дня, доки зобов`язання не буде виконано. Відповідно до пункту 2 частини 2 статі 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Відзив на позов містить заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені. Згідно штампу на конверті представник [PERSON] подав позовну заяву 05 квітня 2021 року, тому пеня за прострочення виплати страхового відшкодування підлягає стягненню за період з 05 квітня 2020 року до 05 квітня 2021 року у межах однорічного строку позовної давності. Розрахунок пені: Загальна сума невиплаченого страхового відшкодування - 69 600 грн. За період з 05 квітня 2020 року по 23 квітня 2020 року кількість днів - 19, подвійна облікова ставка НБУ - 20, пеня - 69600 х 20 : 100 : 365 х 19 = 724,60 грн. За період з 24 квітня 2020 року по 11 червня 2020 року кількість днів - 49, подвійна облікова ставка НБУ - 16, пеня - 69600 х 16 : 100 : 365 х 49 = 1494,96 грн. За період з 12 червня 2020 року по 04 березня 2021 року кількість днів - 266, подвійна облікова ставка НБУ - 12, пеня - 69600 х 12 : 100 : 365 х 266 = 6086,66 грн. За період з 05 березня 2021 року по 05 квітня 2021 року кількість днів - 32, подвійна облікова ставка НБУ - 13, пеня - 69600 х 13 : 100 : 365 х 32 = 793,25 грн. Загальний розмір пені: 9099 грн 47 коп. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Загальна сума позовних вимог, які підлягають задоволенню - 78 699 грн 47 коп. На день звернення позивача до суду мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою складав 908 грн.

Outcome: partial