overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 24 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №215. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності спільних інтресів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім`ї не можливе, фактично сім`я розпалась. Позивач просить розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених вимог покликаються на те, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У даному житлі зареєстроване постійне місце проживання її дочки - відповідача [PERSON] . З 2018 року у спірному житлі остання не проживає, виїхала на постійне місце проживання в м. Вюрцбург, Республіка Німеччина і з цього часу не турбується майном. Жодних перешкод у користуванні квартирою [PERSON] не чинилося, остання добровільно покинула житло та тривалий час ним не користується. У зв`язку з реєстрацією постійного місця проживання відповідача, вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та інших платежів і не може оформити житлову субсидію. Відтак, просить суд постановити рішення, яким визнати, що відповідач [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с.28). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в яких просила розглядати справу у її відсутності та визнала позов, підтвердила, що в спірному житлі не проживає тривалий час та перебуває за межами України (а.с. 19). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування спірним житлом, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . З врахуванням того, що позивач з підстав передбачених п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» при подачі позову до суду була звільнений від сплати судового збору, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд відповідно до ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка та відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 6) та довідкою про склад сім`ї позивачки (а. с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 10.09.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №808. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з червня 2020 року. При цьому сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] [INFO] . Ухвалою судді від 21 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надавав суду заяву, за змістом якої він визнає позов та просить розірвати шлюб. Розгляд просить провести за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 10 вересня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №808, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №52, та серії [NUMBER] , актовий запис №347, відповідно [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.9), а 10 березня 2017 року [PERSON] (а.с.10). Як вказує позивачка у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони червня 2020 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання дітей з матір`ю чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на земелю серії Р1 №762911 від 16 жовтня 2012 року належала земельна ділянка площею 2,34 га, що розташована на території Райковецької сільської ради. Однак в державному акті зазначено, що він виданий на ім`я [PERSON] , у зв`язку із допущеною помилкою при написання по батькові власника земельної ділянки, позивач не має можливості оформити спадкові права на неї. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа державний нотаріус Кушал Д.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи поклалася на думку суду. Представник заінтересованої особи Гвардійської сільської ради також, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на думку суду. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №762911 належала земельна ділянка площею 2.34 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Райковецької сільської ради. [INFO] [PERSON] , померла, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії [NUMBER] . Після її смерті у Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №289-2019, в межах якої заявник отримала відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із розбіжністю в написанні по батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть « [PERSON] » та в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку «Олексіївна». Факт належності померлій [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №762911 підтверджується, копією державного акту, який долучений до справи, а також пред`явленим для ознайомлення його оригіналом, копією свідоцтва про народження матері заявника [PERSON] від 2 грудня 1961 року, копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] від 2 квітня 1973 року, копією договору оренди земельної ділянки від 14 листопада 2006 року, копією додаткового договору №1 від 25 січня 2016 року укладених з ТОВ «СГП «Агропромтехніка»», копією розпорядження Хмельницької РДА від 28 грудня 2002 року №486/02-р щодо затвердження розрахунків розмірів та вартості земельних часток (паїв), в якому у списку зазначено [PERSON] , [ADDRESS] , 2,34 га, довідкою Гвардійської сільської ради, про те, що [PERSON] , 1942 року народження, була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні заяви відсутні, оскільки факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №762911 повністю підтверджується наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

08 липня 2020 року позивач звернувся до суду до відповідачки з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачем у шлюбі з 27 вересня 2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 283. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між сторонами склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. З травня 2020 року не мешкають разом та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Сторони у судове засідання не з`явились, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідачка вимоги позову визнає та просить суд розірвати шлюб. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 283 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого (повторно) 02.02.2018 Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 19.02.2014 року виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області (а.с. 6-7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

08 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 12 грудня 2000 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 1691, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх шлюбні відносини фактично припинили своє існування з січня 2019 року. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді від 09 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. Сторони в судове засідання не з`явились. Від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 12 грудня 2000 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, про що 12 грудня 2000 року зробелно запис № 1691. (а.с.4) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

08 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 липня 1996 року сторони перебувають у шлюбі, спільних неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось. З 22 травня 2013 року сторони проживають окремо. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1996 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки і позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

08 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила вважати встановленим, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, вона отримала роз`яснення про необхідність встановлення факту родинних відносин зі спадкодавицею, оскільки в її свідоцтві про народження ім`я матері зазначене як [PERSON] , замість [PERSON] . Оскільки встановити факт родинних відносин може виключно суд, вона звернулася з вказаною заявою. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення заяви. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення заяви не заперечували. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 5 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Засельє Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується паспортом громадянина України, виданого 09 серпня 2000 року, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 5). Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 28 квітня 1984 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище - [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 11). Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 13-14). 14 травня 1954 року [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище - [PERSON] (а.с. 15). Зі змісту роз`яснень державного нотаріуса другої Очаківської державної нотаріальної контори, вбачається, що [PERSON] надано роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки наявні розбіжності в зазначені прізвища та імені спадкодавиця (а.с. 17). З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для оформлення заявницею спадкових прав, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що заявниця є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved