Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 06 квітня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Подружнім життям позивачка з відповідачем проживає, але відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка зазначає, що вона, окрім доньки [PERSON], має на своєму утриманні ще двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу. Позивачка хоч і працює та отримує заробітну плату у розмірі 2000 грн., їй складно самій утримувати на її заробітну плату утримувати трьох дітей. На даний час в неї дуже скрутне матеріальне становище, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. На підставі статей 180 183 Сімейного кодексу (далі СК) України позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 25 % заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 06 квітня 2012 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія 1-КИ № 221398, видане 06.04.2012 року виконкомом Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.4). У сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КИ № 432190, виданим 16.05.2013 року виконавчим комітетом Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 4). Сторони проживають разом, що підтверджується їхніми заявами, у яких зазначено однакову адресу фактичного місця проживання. У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 25 % заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви 09.11.2016 року, до досягнення донькою повноліття. Частиною 1 ст.88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі чого вимога позивачки про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 300 грн. підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1228 грн. х 30% х 6 місяців = 2210 грн. 40 коп.. Позивачку відповідно до п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1378 грн., в звязку з чим суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі зазначеного, ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved