Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

10.02.2020 року позивач [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 14.04.2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 473, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, не має спільних інтересів, почутті поваги та любові остигли, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, а тому примирення подружжя неможливе, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Також, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, якою не заперечував проти задоволення позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1500 грн., просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та письмові заяви позивача та відповідача, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу - « [PERSON] »/ 14.04.2018 року уклали шлюб, який зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 473, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.5/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження від 05.10.2018 року серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.9/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача відносно розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, у позові міститься вимога - про стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що ця вимога підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради малолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . /а.с.10/. Таким чином, відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач, будучи батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний брати участь в її вихованні та утриманні до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановленийст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Тому, розмір аліментів на дитину має узгоджуватись з вказаними сумами. Позивач, уточнила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача 1500 грн. щомісячно на утримання малолітньої дитини, відповідач не заперечує проти стягнення вказаної суми, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1500 гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 10.02.2020 року. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.ст.264-265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, оскільки саме у такому розмірі він був встановлений на момент подання позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved