Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

08.06.2005р. між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою (Кредитодавець) та [PERSON] укладено кредитний договір №624, згідно якого позивачем надано відповідачці кредит в сумі 19 200 грн. строком на 12 місяців під 48% річних, що підтверджується видатковим касовими ордерами. Згідно умов п.3.2. кредитного договору, проценти нараховуються щомісячно, виплата кредиту та процентів здійснюється Позичальником частинами в строки, узгоджені графіком погашення. Граничний строк для повернення кредиту та виплати процентів позичальником до 08.06.2006р. При порушенні позичальником строків сплати кредиту та /або відсотків, кредитодавець вправі подвоїти процентну ставку до моменту повного погашення простроченої заборгованості, тобто вартість користування кредитом становитиме 96% річних. Однак, позичальник взятих на себе обов`язків щодо погашення кредиту не виконує. В звязку із зазначеним, з метою захисту майнових прав та інтересів позивача, приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу винесено виконавчий напис про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 32\~516,78 грн., в т.ч. 18\~714,85 грн. заборгованості по основній сумі, 5537,58 грн.- заборгованості по відсотках за користування кредитом та 8264,25 грн. пені за порушення графіка розрахунку по кредиту. Внаслідок реалізації, належного відповідачу автомобіля погашено частину заборгованості по відсотках та пені в сумі 7\~230,00 грн., тобто непогашеною залишилася заборгованість за кредитом в сумі 23\~042,73 грн. Проте, судом враховується, що позивачем заявляються до стягнення лише відсотки за користування кредитом в сумі 52\~665,32 грн. та інфляційні втрати по основній сумі виданого кредиту в сумі 17\~058,56 грн., що утворилася станом на 15.10.2011р. та підтверджуються розрахунком заявлених позовних вимог. Згідно цього розрахунку, загальна сума заявленої до стягнення заборгованості становить: 69\~723,88 грн., з них: 52\~665,32 грн. - відсотки за користування кредитом та 17\~058,56 грн. - інфляційні втрати по основній сумі виданого кредиту. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволені заявлених позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] укладено із позивачем договір кредиту №624, згідно якого позивачем надано відповідачці кредит в сумі 19\~200 грн. строком на 12 місяців під 48% річних. Проте, відповідачкою прострочено погашення кредитних платежів за цим договором, а також відсотків за вказаним договором. Дані факти підтверджуються: кредитним договором №624 від 08.06.2005р., видатковим ордером №439 від 08.06.2005р., договором застави від 10.06.2005р. про передачу у заставу автомобіля марки «SEAT Ibiza», виконавчим написом нотаріуса, графіком погашення кредиту, паспортними даними відповідача, розрахунком заборгованості. Ч.1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно приписів ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. При цьому, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Так, судом враховується, що відповідно до п.п.3.1. кредитного договору, плата за користування кредитом становить 48% річних. При цьому зазначений пункт договору передбачає, що базою для нарахування процентів є фактичний залишок заборгованості за кредитами, виданими в межах договору. П.3.2. Договору передбачено, що проценти нараховуються щомісячно. Як вбачається із наявного у справі розрахунку позовних вимог, станом на 15.10.2011р. заборгованість відповідачки по відсотках за користування кредитом становить 52\~665,32 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно поданого позивачем розрахунку, станом на 15.10.2011р. інфляційні збитки позивача в звязку з неповерненням відповідачем кредиту становлять 17\~058,56 грн. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 69\~723,88 грн., що утворилися станом на 15.10.2011р, з яких: 52\~665,32 грн. - відсотки за користування кредитом та 17\~058,56 грн. - інфляційні збитки по основній сумі виданого кредиту є належним чином обґрунтованими, підтвердженими наявними у справі доказами, тому підлягають задоволенню. В звязку із задоволенням позову, судові витрати по справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, покладаються на відповідачку.

Outcome: approved