Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

09.11.2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме прохала суд встановити факт належності їй - [PERSON] свідоцтва № 14 про право особистої власності на жилий будинок від 10.01.1992 р., виданого Виконавчим комітетом Полтавської міської Ради народних депутатів, Управління житлово-комунального господарства, що зареєстроване 16.01.1992 р. в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу № 112 за реєстровим номером № 15606, на квартиру № 29 в житловому будинку за адресою місто Полтава, провулок Токарний, 2. В обґрунтування заяви вказувала, що їй на праві приватної власності належить квартира в житловому будинку за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності, однак у вказаному свідоцтві наявна невідповідність у написанні ім'я та по-батькові зазначеному у документі, що посвідчує особу заявника, а саме у свідоцтві зазначено про належність квартири [PERSON], тоді як у паспортному документі заявника ім'я та по-батькові вказано [PERSON]. Вказана розбіжність чинить перешкоди у здійсненні заявником права власності на належну квартиру. Оскільки у внесенні виправлень у свідоцтво про право власності заявнику було відмовлено за неможливістю, заявник звернулась до суду із вказаною заявою. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.11.2018 р. відкрито спрощене провадження по справі. Заявник 30.11.2018 р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради 03.12.2018 року надійшла заява, відповідно до якої зазначено про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи; зазначено, що свідоцтво про право власності на вказану квартиру видавалось у 1992 році і дані про особу вносились на підставі наданих на той час документів, а паспорт громадянина України заявника, з яким маються розбіжності, виданий пізніше 1998 р. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази зібрані по справі, надавши їм оцінку в сукупності, встановив наступне. Згідно зі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 14 від 10.01.1982 р., виданого виконавчим комітетом Полтавської міської Ради народних депутатів, встановлено, що виконком міської Ради народних депутатів, управління житлово-комунального господарства посвідчено, що квартира № 29 в житловому будинку у місті Полтаві по пр. Токарному за № 2 дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Октябрської районної Ради народних депутатів № 477 від 03.12.1991 р. Згідно з реєстровим написом на свідоцтві вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1992 року, виданого Виконавчим комітетом Полтавської міської Ради народних депутатів право власності на вказану квартиру було зареєстровано 16 січня 1992 року в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації за [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 112 за реєстровим номером № 15606. Заявник вказувала, що в ім'ї та по-батькові, зазначеному у свідоцтві на право власності наявна невідповідність даним заявника у паспортному документі. Відповідно до паспорту громадянина України заявника серії КН 742382, виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 09.10.1998 р. зазначено ім'ї та по-батькові [PERSON]. У картці платника податків (РНОКПП [NUMBER]) відомості про заявника зазначено: [PERSON]. Згідно з довідкою від 23.10.2018 року № 475, виданою ЖБК «Октябрь», у квартирі [ADDRESS] зареєстрована та мешкає [PERSON]. Відповідно до відбитку штампа реєстрації місця проживання у паспорті громадянина України заявника зазначено - [PERSON], дата реєстрації - з 18.08.1965 року. Крім того, у заповіті, посвідченому державним нотаріусом [PERSON] 27 червня 2012 року, згідно з яким заявник на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві особистої власності квартиру № 29, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, провулок Токарний будинок № 2, зазначено прізвище, імя та по-батькові: [PERSON], що відповідає паспортному документу останньої. Судом встановлено, що заявник зверталась до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради з проханням виправити зазначену вище помилку у правовстановлюючому документі. У своїй відповіді від 24.10.2018 р. Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради повідомило про відсутність правових підстав для виправлення описки, оскільки свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету від 03.12.1991 р. № 477, а не згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, і дозволить йому використувати своє право, як власника, на розпорядження належним на праві приватної власності майном. Під час розгляду справи по суті спір про право судом не виявлений. Заявником підтверджено, що правовстановлюючий документ належить йому і в інший спосіб не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі вищевикладеного, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved