Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

09 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 187965,02 грн. та вирішити питання про стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 10 червня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про встановлення кредитного ліміту, відповідно до умов якого банк встановив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 74400 грн., позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути отримані кошти з врахуванням щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5% від суми кредиту, процентної ставки за користування на строкову заборгованість за кредитом - 0,001% та на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних. Дані умови кредитування позичальник не виконав належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13 лст2020 становить 105860,07 грн., з яких залишок простроченого кредиту - 74400 грн., залишок прострочених відсотків - 8024,07 грн., залишок прострочених комісій - 23436 грн. Окрім того, 10 червня 2019 року між позивачем та боржником було укладено ще один кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 49000 грн., позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути отримані кошти до 10 червня 2020 року з врахуванням наступних процентних ставок: на строкову заборгованість за кредитом - 48; річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56% річних. Згідно умов Договору, строк користування кредитом становить 12 місяців з наступною автопролонгацією на кожні наступні 12 місяців, у випадку відсутності повідомлення від Банку про закінчення строку кредиту. Натомість, дані умови кредитування позичальник не виконав належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13 листопада 2020 року становить 82104,95 грн., з яких залишок простроченого кредиту - 48685,50 грн., залишок прострочених відсотків - 32719,45 грн., залишок прострочених комісій - 700 грн. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до судового розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився. 15 січня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 10 червня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №220030000130561 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. В свою чергу, Банк надає Клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 74400 грн., строк кредитування - 24 місяці, кінцева дата повернення кредиту - 10 червня 2021 року, цільове призначення - на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 3,5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 58,0% річних (а.с.5). Згідно розрахунку, станом на 13 листопада 2020 року загальний розмір заборгованості за даним кредитним договором становить 105860,07 грн., яка складається з: суми залишку простроченого кредиту 74400 грн.; суми прострочених відсотків 8024,07 грн.; суми прострочених комісій 23436 грн. (а.с.12-13). Окрім того, 10 червня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір №26203000428802 про встановлення кредитного ліміту, відповідно до якого позивач здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення без задоволення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. В свою чергу, Банк встановлює наступні умови кредитного обслуговування: ліміт кредитної лінії на дату укладання Договору становить 49000 грн., що може бути змінений банком протягом дії Договору в порядку визначеному УДБО при цьому максимальний ліміт Кредитної лінії не може перевищувати 1000000 грн.; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту; процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 48% річних, на прострочену заборгованість - 56% річн6их; пільговий період користування кредитом становить 66 днів з процентною ставкою - 0,01%; реальна річна процентна ставка - 58,89% річних (а.с.6). Згідно розрахунку, станом на 13 листопада 2020 року загальний розмір заборгованості за даним кредитним договором становить 82104,95 грн., яка складається з: суми залишку простроченого кредиту 48685,50 грн.; суми прострочених відсотків 32719,45 грн.; суми прострочених комісій 700 грн. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами становить 187965,02 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору №22030000130561 від 10 червня 2019 року та Договору №26203000428802 про встановлення кредитного ліміту від 10 червня 2019 року, тому позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» в частині стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 187965,02 грн., є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. При визначені суми заборгованості, суд приймає за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалів справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитного договору. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. З урахуванням вищевикладених правових норм та встановлених обставин по справі, приймаючи до уваги, що невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем за кредитними договорами, щодо своєчасного повернення сум кредитів, були порушені права позивача у справі, тому, суд приходить до висновку, що заявлені АТ «Банк Кредит Дніпро» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, та вважає необхідним стягнути з [PERSON] користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість, що виникла станом на 13 листопада 2020 року за Кредитним договором №22030000130561 від 10 червня 2019 року у сумі 105860,07 грн., яка складається з: суми залишку простроченого кредиту 74400 грн.; суми прострочених відсотків 8024,07 грн.; суми прострочених комісій 23436 грн, та за Договором №26203000428802 про встановлення кредитного ліміту від 10 червня 2019 року у сумі 82104,95 грн., яка складається з: суми залишку простроченого кредиту 48685,50 грн.; суми прострочених відсотків 32719,45 грн.; суми прострочених комісій 700 грн. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням чого, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 819,48 грн. пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved