Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

09 квітня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову Моторне (транспортне) страхове бюро України посилалося на те, що 15 грудня 2016 року о 16.00в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області по вул. Перемоги, 57, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101,д/н [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тим самим порушив вимоги п. 16.11 ПДР. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року відповідача [PERSON] за ст. 124 КУпАП було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Заподіяна відповідачем шкода не була відшкодована потерпілій особі в добровільному порядку. Виплата страхового відшкодування в розмірі 64 458,32 грн. була здійснена Моторним (транспортним) страховим бюро України потерпілій особі [PERSON] на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 28.02.2017 року, звіту № 17-04 про оцінку вартості матеріального збитку від 09 січня 2017 року, наказу № 4999 від 13 червня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 4999рв від 14 червня 2017 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, позивач залучив суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 995,60 грн. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ складає 54 554,51 грн. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних, у позивача після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Позивачем, з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про відшкодування шкоди, проте остання залишилися поза увагою [PERSON] . В зв`язку з наведеним, Моторне (транспортне) страхове бюро України просило суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь витрати в порядку регресу, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 65 453,92 грн ., а також судові витрати в розмірі 1 102,00 грн. Ухвалою суду від 22 травня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, згідно заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до нижченаведеного. Судом встановлено, що 15 грудня 2016 року о 16.00 год. в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області по вул. Перемоги, 57, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року відповідача [PERSON] за ст. 124 КУпАП було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 15 грудня 2016 року близько 16.00 год. в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області по вул. Перемоги, 57, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д/н [NUMBER] , виїжджаючи з другорядної дороги по вул. Степової на головну вул. Перемоги, не надав перевагу у русі автомобілю Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухаючись по вул. Перемоги, побачивши, що на перехрестя виїжджає автомобіль ВАЗ 2101, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем останнього, виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, д/н [NUMBER] . Крім того, автомобіль Volkswagen Transporter, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі, відносно автомобіля Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] , виїхавши на зустрічну смугу, також здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, д/н [NUMBER] . Після удару автомобіль Volkswagen Transporter, д/н [NUMBER] , в некерованому стані здійснив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ніхто не постраждав, а вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] , яким керував потерпілий [PERSON] , була застрахована в ПрАТ «Іллічівське», що підтверджується полісом № АЕ/6966098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 березня 2016 року. Строк дії договору страхування з 13.03.2016 року по 12.03.2017 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, завдану життю і здоров`ю складає 200 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн. Франшиза за договором страхування становить 1000,00 грн. Власником транспортного засобу Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 2101, д/н [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] не застрахована, що підтверджується відомостями з централізованої бази даних МТСБУ від 15 грудня 2016 року. Встановлено, що 22 грудня 2016 року потерпілим [PERSON] було повідомлено МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду. 28 лютого 2017 року потерпілий транспортного засобу Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно п. 40.3 статті 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач МСТБУ з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, залучило суб`єкта оціночної діяльності (аварійного комісара). В зв`язку з цим, для забезпечення необхідних дій для врегулювання страхового випадку, позивачем МТСБУ було залучено ТОВ «АК «Укравтоекспертиза». Так, згідно звіту про оцінку № 17-04 від 09 січня 2017 року ринкова вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження - 333 813,48 грн.; вартість відновлювального ремонту - 128 503,35 грн. з ПДВ 20%; коефіцієнт фізичного зносу - 0,54; вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] ,з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з ПДВ 20% склала 75 122,19 грн. Відповідач [PERSON] про огляд транспортного засобу потерпілого [PERSON] був повідомлений, що стверджується електронним повідомленням № 000062 від 16 січня 2017 року, в той же час останній під час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу потерпілого присутнім не був. Згідно з розрахунком розміру регламентної виплати, яка належить власнику КТЗ марки Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] 07 червня 2017 року був скорегований розмір регламентної виплати, яка склала 71 420,11 грн. з ПДВ 20%. У відповідності до довідки МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 07 червня 2017 року, позивачем було визначено розмір регламентної виплати потерпілому в сумі 64 458,32 грн. 14 червня 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило потерпілому [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 64 458,32 грн. на підставі наказу № 4999 від 13 червня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 4999рв від 14 червня 2017 року. Зокрема, позивач поніс витрати на проведення оцінки вартості завданої шкоди, збору документів у розмірі 995,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6592рв від 25 травня 2017 року. Таким чином, зальний розмір фактичних витрат МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складає 65 453,92 грн. Позивачем, з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про відшкодування шкоди, проте остання залишилися поза увагою [PERSON] . Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд керується наступними нормами права. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтовував позов саме пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою власнику автомобіля Mitsubishi L200, д/н [NUMBER] , є безпосередній зв`язок, така шкода потерпілому була відшкодована МТСБУ, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та з відповідача (винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність) на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування, виплачена потерпілій особі у розмірі 64 458,32 грн. та витрати понесені на проведення оцінки вартості завданої шкоди, збору документів у розмірі 995,60 грн. За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved