Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

07 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності, на підставі Договору про поділ майна, набутого у шлюбі, посвідченого Другою криворізькою державною нотаріальною конторою 25 жовтня 2016 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень належить 1/2 частина житлового будинку №35 по пров. Варшавський в м.Кривому Розі Дніпропетровської області. Зазначає, що у належній їй частині будинку зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], який є її сином та не проживає в зазначеному будинку з 2002 року, у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, вказує, що будь-яких перешкод у користуванні житловим будинком вона відповідачу не чинить. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов, пояснила, що [PERSON] у спірному будинку не проживає, місце його проживання не відоме. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Третя особа [PERSON], представник третьої особи- виконавчого комітету Покровської районної у місті ради до судового засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивачки, сина останньої [PERSON] не бачив близько шести - восьми років. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком позивачки [PERSON], проживає разом із нею за адресою м.Кривий Ріг, пров. Варшавський буд.35 більше одного року, пояснив, що відповідач [PERSON] за даною адресою не проживає. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні\~ фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Договору поділу майна, набутого в шлюбі (далі-Договір), перейшла 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами №35 (тридцять пять) по провулку Варшавський в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Даний Договір укладений та посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], 25 жовтня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1-1868. (а.с.8-10). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за №71565267 від 27.10.2016 року, за [PERSON], на підставі Договору про поділ майна, набутого у шлюбі, серія та номер 1-1868, виданого 25.10.2016 року, виданого Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано право приватної, спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку №35 провулок Варшавський, м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Державна реєстрація проведена 25.10.2016 року, номер запису про право власності 17122539. (а.с.11-13). Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №8776 від 31.05.2017 року, за адресою: м.Кривий Ріг, пров. Варшавський буд. №35 зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.15). Відповідно до акту складеного мешканцями провулку Варшавський буд. №35, м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 27.05.2017 року, затвердженого головою квартального комітету №9, [PERSON] за адресою: м.Кривий Ріг, пров. Варшавський буд. №35, Дніпропетровської області не проживає з 2002 року. (а.с.14). Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Також, згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Водночас положеннями ст. 405 ЦК України передбачено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось позивачем, відповідач по справі [PERSON] є її сином, тобто членом сімї власника житла. Також останньою не заперечувалось, що право власності на 1/2 частку будинку № 35 пров. Варшавський в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, вона набула 25 жовтня 2016 року, тобто із моменту набуття позивачкою права власності на житло відповідач [PERSON], як член сімї власника житла відсутній за місцем проживання менше ніж один рік. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог позивача, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням слід відмовити у звязку з їх передчасністю.

Outcome: dismissed