Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

09 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Білопільської міської ради Сумської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] помер її рідний брат - [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на квартиру під [ADDRESS]. Спадщину після брата фактично прийняла мати, [PERSON], шляхом постійного проживання з останнім на день смерті, але юридично не оформила. [INFO] мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану вище квартиру, яку фактично прийняв син - [PERSON]. Останній помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла квартира, яку він фактично успадкував після матері, але юридично не оформив. Зазначає, що фактично прийняла спадщину після померлого брата, [PERSON], подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, частково оформила свої спадкові права, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру не може внаслідок того, що право власності на неї зареєстроване за померлим [INFO] братом - [PERSON]. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після останнього право власності на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після брата - [PERSON], який помер [INFO], право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розглянути справу в її відсутність (а. с. 68). Представник відповідача -Білопільської міської ради Сумської області у судове засідання не з'явився. Міський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їхнього представника, позов визнають (а. с. 35). Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Сумській області Шамукова Н. В. у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, заперечень з приводу викладених у позовні заяві доводів не має (а. с. 36). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в м. Білопілля Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 19). Відповідно до свідоцтва на право власності на квартиру 03 жовтня 1994 року останньому на праві власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 51,2 м. кв. (17). З довідок Житлово - будівельного кооперативу №2 виконавчого комітету Білопільської міської ради від 27 лютого та 10 березня 2017 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом із матір'ю - [PERSON]. Остання фактично прийняла спадщину після смерті сина, користувалася майном померлого, зберігала правовстановлюючі документи на спадкове майно (а. с. 66, 70). Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена за заявою матері, [PERSON]. Остання отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться за вказаною вище адресою, але в БТІ не зареєструвала (а. с. 69). Крім того судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10). Відповідно до заповіту, посвідченого 08 травня 2001 року завідувачем Білопільської державної нотаріальної контори Шамуковою Н. В., зареєстрованим у реєстрі за №903, [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] - позивачці у справі (а. с. 51). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15 лютого 2017 року №46772462 вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] не заведена (а. с. 32). Відповідно до довідок Житлово - будівельного кооперативу №2 виконавчого комітету Білопільської міської ради Сумської області від 27 лютого 2017 року [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], разом із сином - [PERSON]. Останній фактично прийняв спадщину після смерті матері, користувався речами померлої, зберігав документи (а. с. 67, 70). Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та після [PERSON], яка померла [INFO] необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В силу ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [INFO] сина - [PERSON], але юридично не оформила. У подальшому спадщину після останньої фактично прийняв її син - [PERSON], так як спадкоємці за заповітом у встановленому законом порядку не вжили жодної дії для прийняття спадщини. Крім того, судом встановлено, що [INFO] в м. Білопілля Сумської області помер [PERSON] (а. с. 9). Останній був рідним братом [PERSON] - позивачки у справі, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 11-13). З довідки Житлово - будівельного кооперативу №5 виконавчого комітету Білопільської міської ради Сумської області від 27 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], один (а. с. 65). Спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO], заведена 26 липня 2016 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Шамуковою Н. В. за заявою позивачки [PERSON] (а. с. 37-63). Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що за життя останній не отримав правовстановлюючий документ на квартиру, яка є предметом позову (а. с. 18). Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. За приписами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом і за заповітом має право прийняти спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] має право на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після рідного брата [PERSON], який помер [INFO]. Однак, позивачка позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не отримав правовстановлюючий документ на вказану нерухомість. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved