Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

09 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мартинівської сільської ради про визнання права власності на сертифікат на земельну частку (пай) за набувальною давністю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його баба по материній лінії [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 1,99 га, яка належала їй відповідно до Сертифікату ПЛ №0310423 від 14.11.1997 року. Позивач від своєї бабусі отримав оригінал Сертифікату на право на земельну ділянку, тобто відкрито та добросовісно володіє цінним папером. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.10.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачем було надано заяву, в якій вони визнають позовні вимоги [PERSON] та просять справу розглядати без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. [PERSON] померла [INFO] , про що 09.09.1997 року складено відповідний актовий запис №24, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2019 року. [PERSON] на підставі розпорядження Гадяцької районної державної адміністрації №401 від 14.11.1997 року отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0310423, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» с.Мартинівка Гадяцького району Полтавської області розміром 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Родинні відносини між померлою [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України. Отже, у судовому засіданні встановлено, що позивач добросовісно заволодів сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0310423 з 1997 року та продовжує відкрито безперервно ним володіти. Згідно ч.2 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна: володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Згідно зі ст.\~194\~Цивільного кодексу\~України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Сертифікат на право на земельну частку (пай) відноситься до цінних паперів, оскільки він має відповідні реквізити, що посвідчують майнове право, визначають взаємовідносини особи, яка видала цінний папір і особи, яка має права на цінний папір та передбачає зобовязання за цінним папером (виділення земельної ділянки в натурі), а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Частиною 4 ст.\~344\~ЦК України передбачено набуття права власності за набувальною давністю, зокрема, на цінні папери за рішенням суду. Таким чином, оскільки [PERSON] добросовісно заволодів та продовжує відкрито, безперервно володіти цінним папером більше десяти років, суд дійшов висновку, що слід визнати за ним право власності за набувальною давністю на сертифікат серії ПЛ № 0310423 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності ВАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» с.Мартинівка, розміром 1,99 га в умовних кадастрових одиницях, виданий на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі рішення Гадяцької РДА від 14.11.1997 року №401. Відповідач в своїй заяві позов визнав, що в силу ст.ст.\~60,61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved