Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

10.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його матері [PERSON] належали: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5916 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0052, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003994; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5917 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0051, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину виданого 07.04.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Смірновою Н.С., реєстр № 1047 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003995. Крім того, [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя склала заповіт посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради 10.03.2005 року, реєстр № 50, яким заповідала сину [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003994, та заповіт посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради 07.03.2012 року, реєстр № 2, яким заповідала сину [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003995. Після смерті матері, він разом з відповідачем прийняли спадщину матері, так як подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини матері, в результаті чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 177/2013. Позивач та відповідач отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказані земельні ділянки. Згідно усного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, житловий будинок з господарськими будівлями має перейти у власність позивачу, оскільки він доглядав матір та поніс витрати пов`язані з її похованням, а позивач не вимагатиме від відповідача відшкодування 1/2 частини вартості цих витрат. Нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вбачається спір між позивачем та відповідачем. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки в позасудовому порядку вирішити таке питання не представляється за можливе. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2021 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов [PERSON] визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 липня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради 10.03.2005 року, реєстр № 50, яким заповідала [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003994, та заповіт посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради 07.03.2012 року, реєстр № 2, яким заповідала [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003995, що підтверджується їх копіями, на інше майно заповіту не було. [PERSON] та [PERSON] являються синами [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.11.11980 року та серії [NUMBER] від 10.05.1962 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно у вигляді: - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5916 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0052, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003994; - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5917 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0051, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину виданого 07.04.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Смірновою Н.С., реєстр № 1047 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 003995; - житлового будинку (літ. А.) загальною площею 52,9 м2, житловою площею 21,8 м2, з навісом (літ. а), літньою кухнею (літ. Б), прибудовою до літньої кухні (літ. б), навісом (літ. В), сараєм (літ. Г), погрібом під частиною будівлі (літ. г), сараєм (літ. Д), навісом (літ. Е), сараєм (літ. Ж), навісом (літ. З), сараєм (літ. К), убиральнею (літ. Л), сараєм (літ. М), огорожею (№ 1-3), вимощенням (І), колонкою питною (ІІ), розташованого на земельній ділянці площею 1925 м2 в [ADDRESS] . З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що житловий будинок (літ. А.) загальною площею 52,9 м2, житловою площею 21,8 м2, з навісом (літ. а), літньою кухнею (літ. Б), прибудовою до літньої кухні (літ. б), навісом (літ. В), сараєм (літ. Г), погрібом під частиною будівлі (літ. г), сараєм (літ. Д), навісом (літ. Е), сараєм (літ. Ж), навісом (літ. З), сараєм (літ. К), убиральнею (літ. Л), сараєм (літ. М), огорожею (№ 1-3), вимощенням (І), колонкою питною (ІІ), розташований в [ADDRESS] , належав на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 24.11.2020 року вбачається, що житловий будинок (літ. А.) загальною площею 52,9 м2, житловою площею 21,8 м2, з навісом (літ. а), літньою кухнею (літ. Б), прибудовою до літньої кухні (літ. б), навісом (літ. В), сараєм (літ. Г), погрібом під частиною будівлі (літ. г), сапаєм (літ. Д), навісом (літ. Е), сараєм (літ. Ж), навісом (літ. З), сараєм (літ. К), убиральнею (літ. Л), сараєм (літ. М), огорожею (№ 1-3), вимощенням (І), колонкою питною (ІІ), розташований в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач та відповідач як спадкоємці за заповітом та за законом першої чергиприйняли спадщину шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірнової Н.С. про прийняття спадщини, в результаті чого заведено спадкову справу № 177/2013 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач та відповідач отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом зареєстрованих в реєстрі за № 451 та № 456. Письмовим повідомленням приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірнової Н.С № 19/02-14 від 18.02.2021 року [PERSON] було відмовлено в оформленні права на спадщину у зв`язку з тим, що між спадкоємцями є спір щодо оформлення будинку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що заповіту на житловий будинок з господарськими спорудами [PERSON] не склала, право на його спадкування мають її сини: [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги. Відповідно до ст. 1269 ЦК України вони прийняли спадщину, подавши відповідні заяви нотаріусу. Згідно досягнутої між спадкоємцями домовленості житловий будинок з господарськими будівлями має перейти у власність позивачу. Оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на майно [PERSON] , померлої [INFO] , але вважається таким, що прийняв спадщину, враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved