Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

09 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, де просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у відкрите судове засідання в судове засідання не прибув однак надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Прохав позов залишити без задоволення, посилаючись на те що, він вже сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини, та не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки. Крім того, зазначив про те, що позивач не потребує надання від нього матеріальної допомоги, так як отримує допомогу при народженні дитини також отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, яка надається в розмірі, що дорівнює різниці між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 14.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 429147 виданим 30 жовтня 2015 року відділом ДРАЦС Вовчанського РУЮ у Харківській області, яка\~\~проживає з матірю та знаходиться на її\~\~утриманні. Згідно ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До суду відповідачем було надано заперечення, в якому відповідач [PERSON] посилається на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці, так як не має для цього доходу. Однак вищезазначене не підтверджене належними та допустимими доказами. Крім того, відповідач посилається на ті обставини, що позивач не потребує надання від нього матеріальної допомоги, так як отримує допомогу при народженні дитини. До даного твердження відповідача, суд ставиться критично, оскільки допомога видається при народженні дитини та відповідно на утримання дитини у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також відповідачем зазначено, що позивач отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, яка надається в розмірі, що дорівнює різниці між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, однак підтверджень цьому не надано. Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно дост. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідност. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно д ч.4\~ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, беручи до уваги те, що на утриманні позивачки перебуває її малолітня дитина, позивач не працює в звязку з відпусткою по догляду за дитиною, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на власне утримання підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial