Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

09.06.2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Універсалбанк» заборгованість, яка виникла з кредитного договору в сумі 115 128,17 грн. В обґрунтування вимог покликається на те, що 12.08.2008 року між ВАТ «Універсалбанк», правонаступником якого є ПАТ «Універсалбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 74117, згідно якого остання отримала кредит в сумі 50 000 грн. із встановленою відсотковою ставкою 38,6 % річних та кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 25.07.2013р. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за договором, за заявою банку, Шевченківським районним судом м. Львова 08.02.10р. видано судовий наказ про стягнення з останньої заборгованості. Проте, станом на 22.05.15р. в боржника накопичилась заборгованість за відсотками по вищевказаному кредитному договору, що становить 115 128,17 грн. Також, з метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 12.08.2008р., згідно якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед Банком відповідати за зобовязання [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини та факти, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав письмові заперечення, в яких позов заперечив повністю, просив відмовити в задоволенні такого у звязку зі спливом строку позовної давності звернення до суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2008 року між ВАТ «Універсалбанк», правонаступником якого є ПАТ «Універсалбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 74117, згідно якого остання отримала кредит в сумі 50 000 грн. із встановленою відсотковою ставкою 38,6 % річних та кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 25.07.2013р. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за договором по поверненню кредиту, 08.02.2010 року за заявою ПАТ «УніверсалБанк», Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з останньої заборгованості в сумі 63 140,24 грн. Проте, як вбачається із розрахунку заборгованості в матеріалах справи /а.с. 5-6/, станом на 22.05.2015р. у боржника [PERSON] накопичилась заборгованість за відсотками по вищевказаному кредитному договору, що становить 31 023,74 грн відсотки та 84 104,43 грн підвищені відсотки, загальною сумою 115 128,17 грн. З умов кредитного договору вбачається, що відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути позивачу кредит в повному обсязі в порядку і терміни, визначені даним договором та сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім того встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 12.08.2008р., згідно якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед Банком відповідати за зобовязання [PERSON] в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Посилання відповідача [PERSON] на сплив терміну позовної давності, як на підставу своїх заперечень, суд не бере до уваги, виходячи з наступного. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так, Банк, користуючись своїм правом достроково стягнути кошти по кредитному договору, у межах трирічного строку, звернувся до суду із відповідною завою, на підставі якої 08.02.10р. було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] основної заборгованості. Як встановлено судом, наявна заборгованість в розмірі 115 128,17 грн. включає в себе відсотки, а також підвищені відсотки, що залишились невиплаченими відповідачем, а відтак, до даної вимоги не може застосовуватись позовна давність. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved