Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що вони є власниками квартири № 59, розташованої в будинку № 28 по вул. Комунарів м. Словянська Донецької області. Над вказаною квартирою розміщена квартира № 63, власником якої є відповідачка [PERSON] 07 серпня 2015 року, належна позивачам квартира була затоплена, внаслідок чого стали непридатними та потребують заміни шпалери та фриз в жилих кімнатах, кухні та коридорі, фриз в санвузлі. Крім того, необхідно виконати роботи з демонтажу та обробці антисептиком поверхонь перекриття в коридорі та санвузлі. Факт спричинення пошкоджень належній позивачам квартири в результаті просочування води з верхнього поверху квартири № 63, а також розмір спричиненої шкоди відповідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 17 жовтня 2015 року складає 7932 грн. Вважають, що шкода спричинена з вини відповідачки, яка халатно ставиться до використання системи водопостачання та не слідкує за станом шланг. В добровільному порядку відшкодувати спричинену шкоду відповідачка відмовляється, у звязку із чим, позивачі вимушені були звернутися до суду та просити суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на їх користь в рахунок спричиненої шкоди 7932 грн. пропорційно долям позивачів в квартирі, що належать їм на праві власності, а саме: 5288 грн. на користь [PERSON], та 2644 грн. на користь [PERSON] Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2017 року позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданої шкоди 5288,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданої шкоди 2644,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. Із вказаним рішенням суду не погодилась відповідач - [PERSON] та оскаржила його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції прийняв незаконне рішення, оскільки не доведені обставини, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відповідачів відмовити. В судове засідання апеляційного суду позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. В судове засідання апеляційного суду позивач [PERSON] не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення відповідача [PERSON], представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Частиною 1 статті 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Згідно з частиною 3 вищевказаної статті, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проте, таким вимогам, рішення суду першої інстанції не відповідає. Задовольняючи позовні вимоги позивачів в повному обсязі, суд першої інстанції послався на те, що не приймає до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи № 494 від 05.08.2016 року, відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, завданої залиттям квартири [ADDRESS], з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи складає 1794,83 грн., а прийняв до уваги висновок № 194/6 експертного будівельно-технічного дослідження, виконаного за заявою [PERSON], відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 7932 грн., оскільки при складанні зазначеного акту експертом було досліджено все приміщення квартири та всі пошкодження спричинені залиттям, а не лише ті, що зазначені в акті КП «ЖЕК № 7». Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав. Відповідно до частини 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2015 року, належна позивачам квартира була затоплена. Відповідно до Акту від 14 серпня 2015 року, затвердженого директором КП «ЖЕК № 7» м. Словянськ, при обстеженні працівниками КП «ЖЕК № 7» квартири [ADDRESS], що зі слів мешканця квартири № 59 відбулося залиття квартири 07.08.2015 року в 01 год.20 хв. із вище розташованої квартири № 63. При обстеженні квартири № 59 в коридорі маються сліди залиття на стелі розміром приблизно 1,5 кв.м., на стіні розміром приблизно 3 кв.м., а також на суміжній стіні між залою і спальнею розміром приблизно 2 кв.м. і потріскана фарба на дверній коробці. Заяв та зауважень від учасників огляду не надійшло. При складанні вказаного акту також була присутня і позивач [PERSON] (а.с.9). Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як вбачається із частини 1 статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 вказаної вище статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Апеляційний суд не бере до уваги висновок № 194/6 експертного будівельно-технічного дослідження, виконаного за заявою [PERSON], відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 7932 грн., оскільки при складанні зазначеного акту експертом вказані роботи, які треба провести і на кухні і санвузлі, що не співпадає з пошкодженнями, які відображені в Акті від 14 серпня 2015 року. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 494 від 05.08.2016 року Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, завданої залиттям квартири [ADDRESS], з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи складає 1794,83 грн.(а.с. 74-80). Відповідно до статті 66 ЦПК України, висновок експерта докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Крім того, в матеріалах справи є розписка від позивачки [PERSON] про те, що після того, як її квартира була залита, мешканцем квартири № 63 [PERSON] були виконані роботи: а саме: розмивання стін і зняття старих шпалер (5 кв.м.), грунтівка стін (5 кв.м.), обклеювання шпалерами стін (5 кв.м.), відремонтовано дверний косяк і пофарбований краскою. Електриком були виконані роботи і придбані матеріали на суму 250 грн. Загальна сума, яка витрачена на ремонт склала 419 грн., яку відповідач [PERSON] їй сплатила (а.с. 45). Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивачів пропорційно їх долям в квартирі в рахунок відшкодування шкоди, а саме: на користь [PERSON] 777,55 грн., на користь [PERSON] 598,28 грн., що відповідно до висновку експерта становить 1794,83 грн.: 777,55 грн. + 419 грн. + 598,28 грн. Згідно з ч. 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вказане вище, з відповідачки на користь позивача [PERSON] слід стягнути 47 грн. 76 коп. витрат по сплаті судового збору, на користь позивача [PERSON] - 36 грн. 75 коп. В іншій частині позовних вимог позивачів слід відмовити.

Outcome: partial