Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

07.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01.09.2016 року, актовий запис № 1426. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя на протязі останніх місяців поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких не рідко стає дитина. На даний час спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Шлюб розривають вдруге. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю. Примирення не можливе. В судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 1426. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «Ясочко» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved