Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

09.03.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що вона являється власником будинковолодіння, що знаходиться в с. Берегове Мостиського району Львівської області. Зазначала, що в будинку також зареєстрована [PERSON], відповідачка по справі. Остання фактично не проживає там з 2003 року. Вказаний будинок покинула добровільно, забравши усі свої речі. Покликалася на те, що через формальну прописку відповідачки в її (позивачки) будинку, вона змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, дані витрати негативно впливають на її матеріальний стан. Стверджувала, що факт непроживання відповідачки [PERSON] в належному їй житловому будинку підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання Берегівської сільської ради Мостиського району. З огляду на наведене, просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням будинком, який належить їй (позивачці) та розташований в с. Берегове Мостиського району Львівської області, виписавши відповідачку з вказаного будинку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити в повному обсязі. Відповідачку було своєчасно і належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, однак така в суд не зявилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду даної справи. Представник третьої особи Берегівської сільської ради Мостиського районув судовому засіданні не зявився, однак надіслав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Берегове, вул. Миру, 72, Мостиського району Львівської області, належить [PERSON] позивачці у справі. Крім останньої та членів її сімї, в даному будинку зареєстрована, однак з 2003 року не проживає її невістка [PERSON] відповідачка у справі. З цього часу відповідачка жодного разу не була в будинку позивачки, жодних особистих речей в ньому не зберігає, проте добровільно виписатися не бажає. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки та свідків [PERSON] та [PERSON], а також наявними у справі письмовими доказами: довідками Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області № 479 та № 480 від 29.03.2016 року та № 689 від 11.05.2016 року, актом обстеження житлово-побутових умов № 50 від 23.02.2016 року; копією будинкової книги; а також іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст.167 ЖК України, яка регулює питання розірвання договору найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст.107 ЖК України (аналогічна ст.167 ЖК України) наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сімї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Враховуючи наведені обставини та беручи до уваги те, що відповідачка тривалий час не проживає в житловому будинку, що знаходиться за адресою: с. Берегове, вул. Миру, 72, Мостиського району Львівської області, суд дійшов висновку, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вищевказаною адресою, а в задоволенні решти позовних вимог вважає за необхідне відмовити, так як здійснення виписки не відноситься до компетенції суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed