Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

08.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті - [INFO] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; легковий автомобіль ВАЗ 21061, 2000 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8276 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0992; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7118 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:1014; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7313 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0860. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцем за законом являється дочка [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і таким чином прийняла спадщину.При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якою позовні вимоги визнали та просять справу розглянути за їх відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; легковий автомобіль ВАЗ 21061, 2000 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8276 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0992; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7118 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:1014; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7313 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0860. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.12.2009 року (а.с. 6), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; легковий автомобіль ВАЗ 21061, 2000 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8276 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:0992; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7118 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:001:1014; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7313 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122082000:01:003:0860. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55708962 від 03.04.2019 року, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.05.2019 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.11.2003 року. Згідно довідки Комишівської сільської ради № 1008 від 23.07.2019 року, на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а спільно з ним були зареєстровані та проживали відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Останні від прийняття спадщини відмовились. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті - [INFO] , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №390/02-14 від 06.05.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved