Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

07 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поновлення порушеного права шляхом забезпечення безперешкодного та вільного користування верандою площею 1,9 кв.м. та коридором площею 7,1 кв.м., що розташовані в квартирі № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником 47/100 часток квартири № 12, яка розташована за адресою: м.Харків, пров.Тургенівський,3, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 06.08.2004 р., р.№ 2651. Право власності зареєстровано за ним у встановленому законом порядку. Належні [PERSON] 47/100 часток вказаної квартири становить приміщення № 2 житловою площею 12,4 кв.м. з відповідною частиною місць спільного користування. 53/100 часток вказаної квартири на праві власності належить [PERSON]. Квартира № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові складається з 2-х житлових кімнат житловою площею 26,4, кВ.м., коридору площею 7,1 кв.м. та веранди площею 1,9 кв.м. На теперішній час позивач позбавлений права користування місцями спільного користування, а саме: коридором площею 7,1 кв.м. та верандою площею 1,9 кв.м. Відповідачка [PERSON] замінила замки на вхідних дверях та закрила на замок двері, які ведуть з його кімнати в коридор, в результаті чого позивач не має можливості користуватися належними йому приміщеннями. Крім того, в коридорі знаходяться опалювальні пристрої, які опалюють кожну з кімнат. Доступ до цих пристроїв можливий лише з коридору. Відповідачка [PERSON] не дає [PERSON] ключів від дверей, запевняє, що вона є власницею коридору та веранди, а позивач має право власності лише на кімнату. Алі відповідно до технічного паспорту вхід до квартири можливий лише з веранди, а вхід до жилих кімнат лише з коридору площею 7,1 кв.м. [PERSON] погрожує [PERSON] кримінальною відповідальністю за самочинне на її погляд користування коридором, верандою та вхідними дверима. Від спілкування з цього приводу вона відмовляється. В звязку з цим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права користування належним йому майном. В судове засідання [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не зявились, про час та дату розгляду справи по суті були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якої просили розглядати справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Раніше, під час розгляду справи по суті, представник позивача адвокат [PERSON] надала суду пояснення, відповідно до яких встановлено, що власником квартири № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові була [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 20.04.1998 року за реєстром № 1-98-111800-СІ, зареєстрованого в державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації 21.04.98 року за р.№ П-!-26710. В травні 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] купив 47/100 частин квартири № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові, приміщення 2. Вказаний договір був посвідчений 14 травня 1998 року державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори [PERSON], р.№ 3-16267. Відповідно до п.1 вказаного договору квартира складається з 2-х жилих кімнат, житловою площею 26,4 кв.м.., загальною площею 35,4 КВ.М., корисною площею 35,4 кв.м. В квітні 2004 року [PERSON] уклав договір дарування з [PERSON] Відповідно до п.1 вказаного договору [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 47/100 частин квартири № 12, що складає приміщення № 2 з відповідною частиною місць спільного користування будинку № 3 по пров.Тургенівському в м.Харкові. У цілому квартира складається з двох кімнат житловою площею 26,4 кв.м., загальною площею 35,4 кв.м. Вказаний договір посвідчений 06 квітня 2004 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№ 463. В серпня 2004 року [PERSON] подарував [PERSON], а [PERSON] прийняв в дар 47/100 часток квартири № 12 спільного заселення, що становить приміщення № 2 житловою площею 12,4 кв.м.. з відповідною частиною місць спільного користування. Квартира № 12 знаходиться в м.Харкові, пров.Тургенівський,3 та складається з двох житлових кімнат, житлова площа квартири 26,4 кв.м., загальна площа 35,4 кв.м. Вказаний договір посвідчений 06 серпня 2004 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№ 2651. З вказаного часу позивач [PERSON] почав користуватися належною йому частиною спірної квартири. З 2014 року 53/100 частини квартири [PERSON] подарувала [PERSON] з цього часу [PERSON] змінила замки на вхідних дверях квартири, закрила на замок двері, які ведуть з його кімнати в коридор, в результаті чого позивач не має можливості користуватися належними йому приміщеннями. Крім того, в коридорі знаходяться опалювальні пристрої, які опалюють кожну з кімнат. Доступ до цих пристроїв можливий лише з коридору. Позивач [PERSON] сплачує комунальні послуги, виходячи з площі як житлової кімнати № 2, так і площі частини нежитлових приміщень квартири № 12, що підтверджується квитанціями. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, про час та дату розгляду справи була підломлена належним чином. Раніше в судових засіданнях вона позовні вимоги [PERSON] не визнавала, та підтвердила, що відсутній предмет спору, так як [PERSON] подарувала їй частину квартири, яка складається з житлової кімнати та всіх нежитлових приміщень. та [PERSON] вважає, що [PERSON] належать лише житлове приміщення № 2 в квартирі № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові. В звязку з чим вона не визнає за позивачем право на користування нежитловими приміщеннями. Також [PERSON] пояснила, що дійсно вхід в квартиру № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові можливий лише з веранди, а в кімнату № 2 лише з коридору. Допитана в якості свідка в судовому засіданні державний нотаріус Першої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] пояснила, що ніяких порушень закону при посвідченні договору купівлі-продажу 14 травня 1998 року з її боку допущено не було. Відповідно до п.43 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року, що діяла на час посвідчення договору купівлі продажу, в тексті договору про відчуження частки майна вказуються арифметичні (в простих дробах) частини. Крім того, відповідно до вимог ст.131 ЦК УРСР в редакції 1963 року, нежитлові приміщення квартири є складовою частиною квартири. Складовою частиною квартири є все те, що не може бути відокремлено від неї без пошкодження та суттєвого знецінення речі. При переході права власності на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, заслухавши пояснення сторін та свідків, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Під час судового розгляду справи по суті встановлено що , що власником квартири № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові була [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 20.04.1998 року за реєстром № 1-98-111800-СІ, зареєстрованого в державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації 21.04.98 року за р.№ П-126710. 14 травня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу відповідно до якого [PERSON] купив 47/100 частин квартири № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові, приміщення 2. Вказаний договір був посвідчений 14 травня 1998 року державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори [PERSON], р.№ 3-1267. Відповідно до п.1 вказаного договору квартира складається з 2-х жилих кімнат, житловою площею 26,4 кв.м.., загальною площею 35,4 КВ.М., корисною площею 35,4 кв.м. В квітні 2004 року [PERSON] уклав договір дарування з [PERSON] Відповідно до п.1 вказаного договору [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 47/100 частин квартири № 12, що складає приміщення № 2 з відповідною частиною місць спільного користування будинку № 3 по пров.Тургенівському в м.Харкові. У цілому квартира складається з двох кімнат житловою площею 26,4 кв.м., загальною площею 35,4 кв.м. Вказаний договір посвідчений 06 квітня 2004 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], р.№ 463. В серпні 2004 року [PERSON] подарував [PERSON], а [PERSON] прийняв в дар 47/100 часток квартири № 12 спільного заселення, що становить приміщення № 2 житловою площею 12,4 кв.м.. з відповідною частиною місць спільного користування. Квартира № 12 знаходиться в м.Харкові, пров.Тургенівський,3 та складається з двох житлових кімнат, житлова площа квартири 26,4 кв.м., загальна площа 35,4 кв.м. Вказаний договір посвідчений 06 серпня 2004 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], р.№ 2651. З вказаного часу позивач [PERSON] почав користуватися належною йому частиною спірної квартири. Позивач [PERSON] сплачує комунальні послуги, виходячи з площі як житлової кімнати № 2, так і площі частини нежитлових приміщень квартири № 12, що підтверджується квитанціями (а.с42-47). Вивченням копії інвентарної справи на квартиру № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові встановлено , що 06.02.2015 року 53/100 частини квартири [PERSON] подарувала [PERSON] Зазначений договір посвідчено 06.02.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], р.№127(а.с.143). Відповідно до технічного паспорту на квартиру, який наданий позивачем[ADDRESS] про пров.Тургенівський,3 в м.Харкові розташована на 1 поверсі 2-х поверхового будинку та складається з житлової кімнати площею 12,4 кв.м., житлової кімнати площею 14,0 кв.м., коридору площею 7,1 кв.м., веранди площею 1,9 кв.. Вхід в квартиру № 12 по пров.Тургенівському,3 в м.Харкові можливий лише з веранди, а в кімнату № 2 лише з коридору. Стаття 41 Конституції України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч.3 ст.319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови в здійсненні прав. Згідно до ч.2 ст.355 ЦК України майно може належати співвласникам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч.3 ст.358 ЦК України кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування частки в спільному майні в натурі відповідно до його частки в праві спільної часткової власності. Статтею 186 ЦК України передбачено, що річ, призначена для обслуговування іншої(головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не установлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved