Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

09.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.04.2019 року Гайсинським відділенням державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №35, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позивач повідомила, що з грудня 2019 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Також зі сторони відповідача в сім`ї відбувалися постійні сварки та подружня зрада. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, сторони проживають окремо з грудня 2019 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинено. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Інших заяв та клопотань не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.04.2019 року Гайсинським відділенням державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №35, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивач та відповідачка у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. На підставі п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати: по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок, згідно квитанції. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110,111,112 Сімейного Кодексу Україниі

Outcome: approved