Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

09.08.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 02 жовтня 1999 року помер його дід [PERSON], який за життя мав житловий будинок з господарчими побудовами розташований в с. Руда по вул. Українській , №51 Миргородського району, але правовстановлюючий документ на цей житловий будинок за життя не отримував. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв він, за заповітом, шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори. В той же час, позивач не може оформити на себе після смерті діда житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Руда по вул. Українській №51 Миргородського району, оскільки на нього відсутній правовстановлюючий документ, зважаючи на що постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно житловий будинок з господарчими побудовами, що розташований в с. Руда по вул. Українській №51, Миргородського району в порядку спадкування після смерті діда [PERSON]. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не зявився, але в позовній заяві від нього мається клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов підтримав, просив його задовольнити, як законний та обґрунтований. Представник відповідача Зубівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. З установи на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що сільська рада не має заперечень проти задоволення позову, а справу просить розглянути у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 02 жовтня 1999 року помер [PERSON], який заповідав все наявне у нього на день смерті майно позивачеві [PERSON] (а.с.3-4). За життя [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Руда по вул. Українській №51 Миргородського району, що підтверджується виписками з по господарських книг по Зубівській сільській раді, рішенням виконавчого комітету Зубівської сільської ради від 20 березня 2012 року, яким надано право на оформлення права власності на житловий будинок розташований в с. Руда по вул.. Українській 51 [PERSON] (а.с.36-37), копією державного акту на право приватної власності на землю, з якого вбачається, що [PERSON] мав у власності земельну ділянку площею 0,64 га. на території с. Руда Зубівської сільської ради для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства (а.с.35). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.46-52). Відповідно до ст.ст. 524, 525, 527, 548, 549 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, позивач, вважається таким що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Руда по вул. Українській №51, але він не оформила на нього правовстановлюючий документ. Зважаючи на ту обставину, що, позивач - це єдина особа, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], за ним слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с. Руда по вул.Українській №51 Миргородського району в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved