Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

08 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в шість місяців, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку, який розташований у [ADDRESS] . У передбачений законом термін, установлений для прийняття спадщини вона не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на день смерті [PERSON] факту його батьківства відносно неї не було встановлено. Лише 14 травня 2020 року рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва встановлено факт батьківства та 12 серпня 2020 року до актового запису про її народження внесені відомості про визнання батьківства та видано повторне свідоцтво про народження. У серпні 2020 року вона звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак їй було роз`яснено, що вона пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та було запропоновано звернутись до суду з позовною заявою для визначення додаткового строку для її прийняття. Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року, постановленою у підготовчому судовому засіданні без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від представника позивача - адвоката Карпенка О.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач Мішково-Погорілівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності представника та про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 25 січня 2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 1993 року [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] (а.с.12). Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.10). У відповідності до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої та частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила поважністю причин пропуску нею строку для прийняття спадщини те, що станом на день смерті [PERSON] та протягом шести місяців після смерті, його батьківство відносно позивача не було встановлено, а тому вона не подавала заяву про прийняття спадщини. Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Виходячи з висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як установлено в судовому засіданні, 14 травня 2020 року рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва у справі №489/5120/19 встановлено факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Указане рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року. Отже, у позивача право звернутися до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану щодо внесення відомостей про батька у актовому записі про її народження виникло лише з 07 серпня 2020 року. 12 серпня 2020 року до актового запису про народження позивача внесені зміни у відомостях про її батька, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 18 грудня 2020 року №00028962201 (а.с.40-41). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24 листопада 2020 року №62597367 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась (а.с.38). Отже, суд дійшов висновку про наявність у позивача поважних причин, пов`язаних з об`єктивними труднощами для спадкоємця на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім цього, відповідно до частини третьої статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини першої передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно заяви Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 02 грудня 2020 року №1144/04.03 відповідач визнав позов повністю. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини унормовано приписами частини третьої статті 1272 ЦК України, при цьому, позивач є спадкоємцем за законом, яка бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] , а причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини вважаються визнаними відповідачем як поважні. З огляду на викладене, суд приймає визнання позову відповідачем. Ураховуючи викладене, суд уважає за можливе позов задовольнити повністю та визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в шість місяців.

Outcome: approved