Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

08.08.2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] загинув його батько громадянин, [PERSON]. За ним числилося дворогосподарство в с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області №681, де він проживав до самої смерті і яке, по обліку Тернавської сільської ради до 1990-91 років відносилося до категорії дворів робочого типу. На той час в дворогосподарстві проживали покійний зі своєю дружиною [PERSON], яка померла [INFO], а отже відповідно по ? частці мав кожен з співмешканців. Після смерті останньої [PERSON] успадкував її половину дворогосподарства шляхом проживання з останньою на момент смерті. Після її смерті з заявою про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався, спадкова справа на її ім'я заведена не була. При зверненні до Герцаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону на вищевказане спадкове майно, нотаріус відмовив у видачі відповідного свідоцтва у зв'язку з відсутностю оригіналів правовстановлюючих документів які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, у в'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду за захистом оспорюваних прав. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач - Тернавська сільська рада Герцаївського району Чернівецької області в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, також зазначивши що позов повністю підтримують та проти його задоволення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та показала суду, що після трагічної смерті свого батька - [PERSON], до нотаріуса у встановлений законом термін з заявою про прийняття спадщини не зверталася, на спадкове майно не претендує. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, з урахуванням пояснень сторін, прийшов до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського РУЮ 09 січня 2014 року. Останній проживав та був прописаний в [ADDRESS]. Відповідне дворогосподарство і являється спірним спадковим майном, яке за даними погосподарської книги №13 особовий рахунок [NUMBER] виконавчого комітету тернавської сільської ради рахується зареєстроване за покійним. Будинок був побудований в 1950 році на земельній ділянці загальною площею 0,16 га виділеній для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Статтею 101 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що у подружжя, яке проживає спільно може бути тільки один житловий будинок (або його частка), що належить на праві власності одному з них, або є в їх спільній власності. Право власності одного або кількох громадян на частину будинку з числа зазначених не позбавляє права інших з цих громадян мати у власності другу частину (частини) цього ж будинку. Відповідно до ст.22 Кодексу по шлюб та сім'ю від 20.06.1969 року, який діяв в період проживання останніх у шлюбі, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Житловий будинок за вищезазначеною адресою був побудований в період перебування останніх у зареєстрованому шлюбі, а отже належав обом на праві спільної сумісної власності подружжя, по ? частці. Згідно повторно виданого свідоцтва про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану 09.01.2014 року серії [NUMBER], [INFO] померла [PERSON] З довідок Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №1955, 1158, 1159 від 01.07.2014 року вбачається, що остання була прописана та проживав в [ADDRESS] з 1946 року по день смерті, на момент смерті з нею проживав чоловік [PERSON], який прийняв спадщину після смерті останньої шляхом проживання разом із нею з 1970 року по день своєї смерті. Згідно відповіді на запит №291/01-16 від 28.08.2014 року державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] станом на 28.08.2014 року не заводилася. Відповідно до довідки Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON] є донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Оскільки після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався, спадкова справа щодо майна останньої не заводилася, єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину шляхом проживання з останньою на момент смерті вважається її чоловік [PERSON] Після смерті останнього спадщину прийняв лише позивач шляхом подання заяви до Герцаївської державної контори, в результаті чого була заведена спадкова справа щодо спадкового майна останнього №04/2014, з якої вбачається, що спадкодавець за життя заповіту не складав, осіб які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. Спадок по смерті батька позивача відкрився в цілому, зокрема на відповідну частку спадкодавця в розмірі 1/2 частині вищевказаного житлового будинку із господарськими спорудами як частку подружжя так і на 1/2 частку успадковану ним від дружини. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При зверненні позивачем до Герцаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону на вищевказане спадкове майно, нотаріус відмовив у видачі відповідного свідоцтва у зв'язку з відсутності оригіналів правовстановлюючих документів які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а тому позивач змушений був звернутися до суду за захистом оспорюваних прав. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачам слід визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами. Водночас, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить законові, а також правам та інтересам сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного, та

Outcome: approved