Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

08 листопада 2021 року позивач [PERSON] (далі- Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі Відповідач) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я в сумі 180 000 гривень без утримання податків та зборів. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з 17.03.1986 по 31.04.1991, з 01.07.1999 по 21.06.2001 працював оператором установки волокноутворення, шихтувальником у Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна, Криворізькому державному гірничо-металургійному комбінаті «Криворіжсталь», правонаступником якого на даний час є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Вказує, що внаслідок роботи у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача у нього було виявлене професійне захворювання хронічне обструктивне захворювання легень, нейросенсорна приглухуватість. Зазначає, що по факту даного професійного захворювання було складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання. Довідкою МСЕК від 08.09.2015 встановлено 20% втрати професійної працездатності. В подальшому при переогляді 21.06.2018 встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково. Зазначає, що в результаті наявного професійного захворювання у нього хронічний кашель, задишка, біль у грудній клітці, часте дихання, запаморочення і головні болі, через брак кисню, поганий слух. У зв`язку із отриманим профзахворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, який вимушений постійно проходити лікування та приймати ліки, що в результаті спричиняє йому моральні страждання, викликають переживання, страждання, стрес, депресію. Стан здоров`я не поліпшується а навпаки з кожним днем тільки погіршується. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відкладено на 28 грудня 2021 року. 21 грудня 2021 року судом отримано клопотання відповідача про витребування доказів, яке за результатами розгляду ухвалою суду від 28 грудня 2021 року залишено без задоволення. 21 грудня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в позові, посилаючись на те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не приховував від позивача важкість та шкідливість технологічного процесу, позивач свідомо прийняв запропоновані йому умови праці, будь-яких порушень законодавства про охорону праці відносно позивача, які б знаходились у причинному зв`язку з настанням професійного захворювання позивача відповідач не вчиняв. Також вказав, що акт розслідування професійного захворювання позивача складений на ПАТ «Кривбасзалізрудком» і із загального стажу роботи позивач у шкідливих умовах саме на підприємстві відповідача пропрацював близько 10 років, що становить 40% від загального стажу у шкідливих умовах. Зазначив, що розмір моральної шкоди який позивач просить стягнути з відповідача є необґрунтованим, неаргументованим та безпідставно завищеним, таким що не відповідає вимогам розумності та справедливості. Крім того вказав, що при визначені розміру моральної шкоди має враховуватись відповідальність іншого підприємства, а саме ПАТ «Кривбасзалізрудком». Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.03.1986 по 31.04.1991, з 01.07.1999 по 21.06.2001 працював оператором установки волокноутворення, шихтувальником у Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна, Криворізькому державному гірничо-металургійному комбінаті «Криворіжсталь», правонаступником якого на даний час є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», і був звільнений з підприємства за ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 17-25). Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 18 червня 2015 року, складеного на підприємстві ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», встановлено наявність у [PERSON] хронічного професійного захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), група «В». Легенева недостатність першого-другого ст. J44, нейросенсорна приглухуватість першого ст. ( з легким зниженням слуху) Н90.3 (а.с.12-16). Відповідно до пункту 16 згаданого Акту професійне захворювання [PERSON] виникло за таких обставин, зокрема, згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського НДІ промислової медицини від 13.05.2015 протокол №694, підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 03.1986-12.1989 - КМК «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна, доменний цех №1,оператор установки волокноутворення, шихтувальник; 01.1990-05.1994 КМК «Криворіжсталь» імені В.І. Леніна, виробничий кооператив «Сучасник», шихтувальник; 07.1999-06.2001 КДГМК «Криворіжсталь» , шихтувальник, ковшевий. Відповідно до пункту 19 вказаного Акту в зв`язку з закінченням роботи [PERSON] на шахті «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» 20.05.2014 та враховуючи його роботу впродовж 26 років 9 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань встановити неможливо. [PERSON] 08 вересня 2015 року вперше встановлено 20% втрати професійної працездатності, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10,11) В подальшому [PERSON] проходив переогляди МСЕК, і відповідно до копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної допомоги серії 12 ААА №050294 від 21.06.2018, йому при повторному переогляді було встановлено 20% втрати професійної працездатності (15% по ХОЗЛ, 5% по туговухості) без встановлення групи інвалідності, з 01 вересня 2018 року, безстроково (а.с. 8,9). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~ Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності.\~ Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 20% позивачу заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він відчуває больові почуття, швидку втому, загальну слабкість. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд враховує період роботи позивача у шкідливих умовах праці 26 років 9 місяців, період роботи позивача саме на підприємстві відповідача протягом 10 років в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що\~позивачу первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, та в подальшому 20% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, без встановлення групи інвалідності, безстроково, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 60 000 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень.

Outcome: partial