Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

08.07.2016 року позивач Урзуфська сільська рада Мангушського району Донецької області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Позовні вимоги позивача неодноразово було уточнено. 17.08.2017 року позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких останній просить суд зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,00361 га підпорядковану Урзуфській міській раді, зайняту під розміщення торгівельних об`єктів - металеві конструкції (ролети) на прилеглій території до магазину «Волна» за адресою: [ADDRESS] шляхом знесення торгівельних об`єктів-металеві конструкції (ролети): по [ADDRESS] площею 23, 7 кв.м. та стягнути з [PERSON] на користь Урзуфської міської ради судові витрати понесені з у зв`язку розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2010р. [PERSON] придбала у [PERSON] нежитлову будівлю, іменована як магазин «Волна», розташовану за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці державної форми власності загальною площею 0,0254га (п. 1.1 вказаного Договору). Згідно п.1.3 договору купівлі-продажу предметом договору є цегляний магазин позначений на плані Літ. «А-і» та цегляна прибудова Літ. «АМ», загальною площею 173 кв.м. Згідно договору купівлі-продажу від 14.12.2010р. [PERSON] будь-яких інших торгівельних об`єктів у вигляді металевих конструкцій (ролети) не купувала. 17.12.2010 р. відбулася державна реєстрація права власності вищевказаного майна, що підтверджується витягом про держану реєстрацію прав. Рішенням Урзуфської сільської ради від 07.02.12р. №6/27-195 було надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,0254 га для обслуговування магазину у [ADDRESS] . 07.06.2012р. було підписано договір оренди землі між Урзуфською міською радою та [PERSON] для будівництва та обслуговування магазину у [ADDRESS] площею 0,0254га. Згідно п.3 договору оренди землі на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: магазин, інші об`єкти інфраструктури стоїть прочерк. Посилається на те, що після укладення договору оренди Відповідачка самовільно зайняла земельну ділянку - пішохідну частину дороги загальною площею 0,00361 га, на якій розмістила торгівельні конструкції біля магазину «Волна» по [ADDRESS] - розмір 6,9 кв. м.,8 м площею 12, 4 кв.м., по [ADDRESS] - розмір 12,6 м. х 1,8 м. (з виступом 1,5x0,7) площею 23, 7 кв.м (згідно акту від 10.08.2017р.). На розсуд позивача у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, чим порушені права територіальної громади с. Урзуф. Також як зазначає Відповідачка використовуючи земельну ділянку загальною площею 0,00361 га без правовстановлюючих документів порушує діюче законодавство, у тому числі ст. ст. 116,125,126 ЗК України. Відповідачці був наданий час для добровільного усунення порушень вимог земельного законодавства, шляхом демонтажу споруд у п`ятиденний термін з дня отримання листа від 31.05.17р. №289. Позивач неодноразово контролював виконання вимоги, але до теперішнього часу вона залишається не виконаною, що також відображене у акті від 10.08.2017р. З вищенаведених причин позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник позивача - адвокат Лещенко О.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача - адвокат Чекменьов Д.М. в судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, надав до суду заперечення, які неодноразово було уточнено. Так, відповідно до останніх уточнень, представник відповідача, розглянувши позовні вимоги, вважає їх необгрунтованими та не законними, а позов таким, що не підлягає задоволенню та зазначає, що об`єкт нерухомості та інші споруди були придбані [PERSON] у 2010 році, з часу придбання, відповідач не вчиняла ніяких дій щодо реконструкції, розширення чи інших дій щодо збільшення розміру придбаного об`єкту чи збільшення розміру земельної ділянки. Вказаний об`єкт знаходиться у тому ж стані, як на час придбання приміщення в тому числі і металеві конструкції у вигляді прилавків (торгівельних рядів), що підтверджує паспорт БТІ. Зазначає, що відповідно до пунктів 2.1., 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, який наявний у відповідачки; встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки; відхилення від паспорта прив`язки тимчасової споруди не допускається, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу; розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється. При цьому пункт 2.13 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначає, що при оформлені паспорта прив`язки тимчасової споруди забороняється вимагати від замовника додаткові документи та отримання ним погоджень, не передбачених законом та цим Порядком. Між тим, в запереченнях, представник відповідача зазначає, що надані позивачем акт перевірки та схематичний план розташування металевих споруд за адресою: по [ADDRESS] та по [ADDRESS] , не можливо розцінювати як доказ встановлення та місце розташування самовільних споруд, оскільки вони не мають відповідної прив`язки та розмірів самовільно зайнятої земельної ділянки (а саме довжина, ширина, розташування). У відповідача [PERSON] є правовстановлюючий документ на експлуатацію торгівельних рядів - паспорт прив`язки тимчасових споруд узгоджений з головним архітектором району від 25.12.2014, строком дії до 01.06.2022 року. На підставі вищевказаного вважають, що відповідач законно користується земельною ділянкою в с.Урзуф, не порушує будь яких прав чи інтересів, тому позовні вимоги є незаконними та такими що не підлягають задоволенню. Крім того, представник відповідача - адвокат Чекменьов Д.М. в судовому засіданні пояснив, що перш за все, земельна ділянка, на яку посилається відповідач, не сформована як об`єкт цивільних прав, не має кадастрового номеру, тому її розмір конфігурація, місцерозташування, права на таку земельну ділянку повинні бути підтверджені у встановленому законом порядку. Та, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» виключно акт перевірки територіального органу Держгеокадастру відповідно до закону може бути належним та допустимим доказом вчинення порушення земельного законодавства та самовільного захоплення земельної ділянки та що чинне законодавство не вимагає оформлення будь-яких прав користування земельною ділянкою під тимчасовими спорудами З`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та обставини спору, доводи учасників судового процесу, суд прийшов до наступного. 14 грудня 2010 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений Ковальовою М.В., приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області, зареєстровано в реєстрі за № 2536 (т.1, а.с. 27-29). Відповідно до п.п. 1.1 цього Договору, предметом Договору є нежитлова будівля, іменована як магазин «Волна», який розташований за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці державної форми власності загальною площею 0,0254 га, кадастровий номер якої: 1423985500:01:000:0049. 17.12.2010 року право власності на нерухоме майно на підставі зазначеного договору купівлі-продажу було зареєстровано в Державному комунальному підприємстві «Першотравневе бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 9627298, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію номер 28403102 від 17.12.2010 року (т.1, а.с. 31). В березні місяці 2012 року [PERSON] було надано до Урзуфської сільської ради заяву, відповідно до якої остання просила затвердити технічну документацію земельної ділянки в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування магазину та передати в оренду строком до 10 років (т.1, а.с. 56-72). Пунктами 1, 2, 5 рішення Урзуфської сільської ради від 22.03.2012р. №6/29-214 «Про затвердження технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельної ділянки в оренду» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, площею 0,0254 га для в [ADDRESS] [PERSON] для будівництва та обслуговування магазину, передано в оренду строком на 10 років з орендною платою 11% від нормативної грошової оцінки землі та вирішено підготувати проект договору оренди землі (т.1, а.с. 55). 07.06.2012 року між Урзуфською сільською радою Першотравневого району Донецької області, в особі сільського голови Аврамова Анатолія Костянтиновича, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, згідно з рішенням сесії Урзуфської сільської ради №6/29-214 від 22.03.12р. «Про затвердження технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельної ділянки в оренду» було укладено договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Першотравневому районі за № 142390004001401 від 31 серпня 2012 року (т.1, а.с. 4-7). Відповідно до п. 1 цього Договору оренди землі, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування магазину у [ADDRESS] , площею 0,0254 га, кадастровий номер: 1423985500:01:000:0049. 31.08.2012 року між сторонами було підписано Акт приймання-передачі вищевказаної земельної ділянки (т.1, а.с.8) 25.12.2014 року [PERSON] було отримано паспорт прив`язки на торгівельний ряд за адресою: [ADDRESS] (біля магазину «Волна»), виданий відділом містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Першотравневої районної державної адміністрації, строком дії до 01.06.2022 року (т.1, а.с. 90-96). 11 серпня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Урзуфської сільської ради відносно [PERSON] було винесено постанову про адміністративне правопорушення, яке виражається в тому, що вона з 2014 року самовільно встановила металеві кіоски на пішохідній доріжці по [ADDRESS] ( розміром 6,9м х 1,8м) та по [ADDRESS] (розміром 12,6м х 1,8м) біля магазину «Волна» за адресою: [ADDRESS] , що є порушенням пп. 5 п. 1 ст. 16 та пп. г) п. 1 ст. 13, ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», за що відповідальність передбачена статтею 152 КУпАП. Зазначеною постановою адміністративна комісія постановила накласти на гр. [PERSON] штраф у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 05 грудня 2018 року у справі № 241/1090/17 визнано незаконною та скасовано вищевказану постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Урзуфської сільської ради від 11 серпня 2017 року за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні [PERSON] , згідно із якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як встановлено судом, листом від 25.07.2017 року за №01/55 від 25.07.2017 року відділом містобудування, архітектури та з питань житлово-комунального господарства Мангушської районної державної адміністрації зазначено, що на підставі п. 2.27. Порядку у зв`язку з частковим розташуванням споруди за межею орендованої земельної ділянки був скасований паспорт прив`язки тимчасової споруди, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Проте, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року по справі №805/2905/17-а за позовом [PERSON] до Відділу містобудування, архітектури та з питань житлово-комунального господарства Мангушської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення апеляційну скаргу Урзуфської сільської ради на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року по справі № 805/2905/17-а - задоволено частково, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року по справі № 805/2905/17-а скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги [PERSON] до Відділу містобудування, архітектури та з питань житлово-комунального господарства Мангушської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення - задоволено частково, визнано протиправними дії Мангушської районної державної адміністрації Донецької області щодо порушення процедури анулювання паспорту прив`язки тимчасових споруд, в іншій частині позовних вимог відмовлено (т.2 а.с. 11-16). 12.03.2019 року начальником відділу містобудування, архітектури та з питань житлово-комунального господарства Мангушської районної державної адміністрації Донецької області було видано наказ № 6 «Про скасування (анулювання) паспорту прив`язки тимчасової споруди, відповідно до якого наказано скасувати (анулювати) паспорт прив`язки тимчасової споруди, розташованої за адресою: [ADDRESS] (біля магазину «Вола») (т.2 а.с.32). [PERSON] було подано позов до Донецького окружного адміністративного суду до Відділу містобудування, архітектури та з питань житлово-комунального господарства Мангушської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Урзуфська сільська рада про визнання протиправним та скасування наказу. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року по справі №200/9878/19-а адміністративний позов [PERSON] до Відділу містобудування, архітектури та з питань житлово-комунального господарства Мангушської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Урзуфська сільська рада про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ №6 від 12.03.2019 року про скасування (анулювання) паспорту прив`язки тимчасової споруди, виданий Відділом містобудування, архітектури та з питань житлово-комунального господарства райдержадміністрації Мангушської районної державної адміністрації. Таким чином, Урзуфська сільська рада в позовних вимогах просить суд зобов`язати відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, на якій розташовані тимчасові споруди за наявності чинного паспорту прив`язки, який не анульовано та не скасовано, що не спростовано та не доведено позивачем, лише з причин відсутності правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Проте, відсутність правовстановлюючих документів у [PERSON] було спростовано відповідачем наданими до суду доказами, а саме договором оренди земельної ділянки, на якій розташовані тимчасові споруди, та паспортом прив`язки. Згідно із частинами другою та третьою статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Якщо тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності є МАФом, її встановлення здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» установлено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Механізм розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності регулюється Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. За положеннями пунктів 2.1, 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, установлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу, розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється. За нормами пунктів 2.3, 2.6 та 2.11 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, перелік документів для отримання паспорта прив`язки тимчасової споруди є вичерпним. Зазначеними пунктами не передбачено надання документів про відведення земельних ділянок під розміщення тимчасової споруди. Таким чином, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності не містять юридичних приписів щодо обов`язкового попереднього або наступного набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на які вони мають бажання встановити тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності. Отже, посилання позивача на те, що право встановлення тимчасової споруди має лише власник землі або землекористувач, є безпідставним. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги Урзуфської сільської ради про зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку в [ADDRESS] , біля магазину «Волна », оскільки за змістом статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з урахуванням положень законів України «Про благоустрій населених пунктів» і «Про місцеве самоврядування в Україні» та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, отримання паспорта прив`язки тимчасової споруди на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на її розміщення є підставою для встановлення такої тимчасової споруди. Таку правову позицію дотримується Велика Палата Вурховного Суду у постанові від 12.06.2018 року по справі № 905/1552/16. Щодо врахування судами позиції Великої Палати Верховного Суду при вирішення спору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Також, Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати. На підставі статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розділу ІІ Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності,

Outcome: dismissed