Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

09.08.2018 року позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач 14.04.2015 р. надав у борг [PERSON], [PERSON], [PERSON] грошові кошти у розмірі 10500,00 доларів США, що станом на дату укладення договору позики становило 240240,00грн. Грошові кошти були надані строком на 14 днів (до 28.04.15р. включно) із платою за користування грошовими коштами у розмірі 5% щомісяця від суми позики, пеня за прострочку 50 доларів США за кожен день прострочки. Відповідачі в строк до 28.04.15р. умови Договору не виконали. 12.08.15р. [PERSON] написав розписку в якій обіцяв сплатити усі кошти з відсотками у строк до 30.09.15р. Однак, Відповідачі знову свої обовязки не виконали та 28.11.15р. [PERSON] написав чергову розписку в якій зобовязався сплатити усі кошти з відсотками у строк до 30.12.15р. 22.02.16р. відповідач [PERSON] написав розписку, що він зобовязується особисто повернуті позивачу 10500,00 доларів США із відсотками за користування та пеню за прострочку 50 доларів США за кожен день прострочки до 24.03.16р. включно. 26.04.16р. відповідач [PERSON] написав розписку, що він 14.04.15р. позичив у Позивача 10500,00 доларів США із сплатою 5% відсотків за користування грошовими коштами та пеню прострочку 50 доларів США за кожен день прострочки на строк 14 днів. У зв'язку із прострочкою обіцяє сплатити 8500 доларів США до 10.05.16р та 3500 доларів США в строк до 01.09.16р. 18.10.16р. відповідач [PERSON] знову написав розписку, що він взяв у Позивача грошові кошти в борг, який планує повернути після повернення із заробітків за кордоном через 10 місяців. Дана розписка написана в присутності свідка [PERSON], про що міститься його особистий підпис. Проте, на заробітки Відповідач 3 так і не виїжджав та не мав на меті добровільно повернути борг. У зв'язку, із неналежним виконанням умов Договору позики, позивач просить стягнути солідарно із відповідачів: - заборгованість у загальному розмірі 959848,90 грн. що еквівалентно 37304,66 доларів США по курсу Національного банку України станом на час звернення до суду, тобто на 09.08.2017. з яких: основний борг у розмірі 270165,00грн. що еквівалентно 10500,00 доларів СПІА по курсу НБУ; - відсотки за щомісячне використання позики у розмірі 364722,75грн., що еквівалентна 14175,00 доларів США по курсу НБУ; - пеню за порушення договірних зобов'язань у розмірі 234143, 00 гривень, що еквівалентно 9100,00 доларів США; - три відсотки річних за користування грошовими коштами позивача у розмірі 18519,17грн., що еквівалентно 719.75 доларів США по курсу НБУ; - інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 72298,98грн., що еквівалентно 2809,91 доларів США по курсу НБУ, та судовий збір в розмірі 8000,00 гривень. 13 жовтня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 20.10.2017 року. 01.11.2017 року постановлено ухвалу про забезпечення позову. 21.11.2017 року, сторони в судове засідання не зявилися, у звязку з чим розгляд справи було відкладено до 20.12.2017 року. В судове засідання 20.12.2017 року, 01.01.2018 року 23.01.2018 року, відповідачі не зявились розгляд справи відкладено. 28.02.2018 року сторони в судове засідання не зявилися, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач 14.04.2015 р. надав у борг [PERSON], [PERSON], [PERSON] грошові кошти у розмірі 10500,00 доларів США, що станом на дату укладення договору позики становило 240240,00грн. Грошові кошти були надані строком на 14 днів (до 28.04.15р. включно) із платою за користування грошовими коштами у розмірі 5% щомісяця від суми позики, пеня за прострочку 50 доларів США за кожен день прострочки (оригінали розписки а. с. 110-118). В строк до 28.04.15р. Відповідачі умови Договору не виконали. 12.08.15р. [PERSON] написав розписку в якій обіцяв сплатити усі кошти з відсотками у строк до 30.09.15р. Однак, Відповідачі знову свої обовязки не виконали та 28.11.15р. [PERSON] написав чергову розписку в якій зобовязався сплатити усі кошти з відсотками у строк до 30.12.15р. 22.02.16р. відповідач [PERSON] написав розписку, що він зобовязується особисто повернуті позивачу 10500,00 доларів США із відсотками за користування та пеню за прострочку 50 доларів США за кожен день прострочки до 24.03.16р. включно. 26.04.16р. відповідач [PERSON] написав розписку, що він 14.04.15р. позичив у Позивача 10500,00 доларів США із сплатою 5% відсотків за користування грошовими коштами та пеню прострочку 50 доларів США за кожен день прострочки на строк 14 днів. У зв'язку із прострочкою обіцяє сплатити 8500 доларів США до 10.05.16р та 3500 доларів США в строк до 01.09.16р. 18.10.16р. відповідач [PERSON] знову написав розписку, що він взяв у Позивача грошові кошти в борг. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можу п, бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній право чин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо інше не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. З врахуванням вказаних вимог закону, наявності дій по передачі кошів і їх отримання відповідачами згідно розписки між позивачем і відповідачами укладено правочин. який по суті і є договором позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець,) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1ст. 1049 ЦК України, встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов'язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю договір позики є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Положеннями ст. 540. 541. 543 передбачено, якщо у зобов'язанні беруть участь, кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що гуртуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. У зв'язку, із неналежним виконанням умов Договору позики Відповідачі заборгували Позивачу 10 500.00 доларів США основного боргу, що станом на 09.08.17р. становить 270165,00 гривень (а. с. 23). Крім того, оскільки Відповідачі грошові кошти не повернули прострочення щодо повернення грошової суми з відсотками за користування становить з 29.04.15р. - 834 календарних днів. Згідно з положеннями ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Норми ст. 1048 ЦК України, передбачають, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Також, відповідно до ст.ст. 1212, 1214 ЦК України особа, яка зберегла гроші без достатньої правової підстави, в тому числі сторона договору, що не виконала своє зобов'язання після виконання зобов'язання іншою стороною, зобов'язана повернути потерпілому гроші із врахуванням процентів за користування ними. Крім того, ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, враховуючи вищенаведені норми законодавства та розписки. Відповідачі зобов'язані сплатити на користь Позивача основний борг (позику), відсотки за користування позикою, неню за кожен день прострочки, 3% річних за користування коштами та інфляційні втрати. Таким чином, заборгованість Відповідачів за користування грошовими коштами у розмірі 10500,00 доларів США із обов'язковою щомісячною платою у розмірі 5% від суми позики складає 14175,00 доларів США (а. с. 6). Відповідно до умов розписки, у випадку порушення строку повернення грошових коштів Відповідачі сплачують пеню в розмірі 50 доларів США за кожен день прострочення. Пунктом 1 частини другої ст. 258 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) але відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Також, відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії. що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Із розписок вбачається, що відповідач [PERSON] неодноразово визнавав існуючу заборгованість та кожного разу просив надати чергову відстрочку з метою повернути заборгованість у повному обсязі. З урахуванням вищезазначеного, слід прийти до висновків, то строки позовної давності і відносно стягнення пені не пропущено та пеня за весь час прострочення (182к.д. з 29.04.15р.) становить 9100,00 доларів США (а. с. 6). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тощо. Таким чином, загальна сума трьох процентів за договором складає 719,75 доларів США (а. с. 6). Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційне збільшення суми боргу становить 2 809,91доларів США (а. с. 6). Отже, загальний розмір боргу за договором позики становить 37 304,66 доларів СІІІЛ і розрахунку: 10 500,00 доларів США (основний борг) + 14 175,00 доларів США (5% щомісячного користування) 9 100,00 доларів США(пеня) + 719,75 доларів США(3% річних) + 2809,91 доларів США (інфляційні втрати). Таким чином, підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача сума заборгованості. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів у рівних частинах підлягають стягненню судові витрати повязані зі сплатою судового збору на користь позивача.

Outcome: approved