Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

09.12.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що їй згідно ордеру на житлове приміщення № 38/2 надана в користування квартира за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира надана позивачу на склад родини: чоловік [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є сином позивача, проте він не мешкає в квартирі з 2007 року. Місце його знаходження невідоме, будь-який зв'язок з ним відсутній, зняти її з реєстраційного обліку неможливо. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання відповідача таким, який втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] із подальшим зняттям його з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву (а.с.32 - заява), позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі, засідання провести без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлен у встановленому законом порядку ( а.с.16, 25 - повідомлення). Відповідач 2 Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.18- заява). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що позивач є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру на житлове приміщення № 38/2 від 21.08.1992 року (а.с. 29- копія ордеру на житлове приміщення). Згідно довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби (а.с. 5 - довідка) та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області (а.с.7- довідка) відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту про фактичне проживання особи у житловому приміщенні від 04.12.2014 року (а.с.6 -акт) відповідач не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2007 року по теперішній час. Місцезнаходження відповідача невідоме. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, за місцем реєстрації не проживає, не сплачує за комунальні послуги. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживають у вказаній квартирі, не користуються нею, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved