Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

08.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими (з урахуванням уточнення від 21.10.2019 року) просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на таке майно:житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1483 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:02:002:0094; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1797 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0705; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:002:1440, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . 09 квітня 2015 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе своє майно заповів [PERSON] . На день смерті спадкодавця і на протязі шести місяців після його смерті спільно із ним з кола спадкоємців ніхто не проживав та не був зареєстрований. Протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач, [PERSON] , подав приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. заяву про прийняття спадщини, і таким чином прийняв спадщину. У червні 2019 року він звернуся до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті померлого [INFO] [PERSON] . Листом №535/02-14 від 19 червня 2019 року приватний нотаріус повідомив йому про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали та просять справу розглянути за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1612 від 24 липня 2019 року, відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради за №01-0885-1 особового рахунку, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві особистої власності. Згідно актового запису про смерть № 02 від 03.01.1997 року, складеного виконавчим комітетом Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1612 від 24 липня 2019 року, [PERSON] заповіту не залишала. Відповідно до листа Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області №1267/01-16 від 02.10.2019р. після померлої [INFO] [PERSON] будь-які заяви від спадкоємців не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно ст. 530 ЦК Української РСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, в редакції, яка діяла станом на 1997 рік, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Згідно довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1612 від 24 липня 2019 року, на час смерті [PERSON] спільно з нею з кола спадкоємців другої черги проживав брат - [PERSON] , який таким чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2002 року, виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1613 від 24 липня 2019 року, [PERSON] заповіту не залишала, що підтверджено, також, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №57763449 від 02.10.2019 року. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] став її чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 03.12.1970 року, виданого Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1613 від 24 липня 2019 року, на час смерті [PERSON] спільно з нею з кола спадкоємців першої черги проживав чоловік - [PERSON] , який таким чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №514056 виданого 25.12.2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1483 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:02:002:0094. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №042219 виданий 07 грудня 2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1797 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0705. ЗгідноДержавного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №042219 виданий 07 грудня 2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1440. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], 1/3 частина якого належала йому на підставі довідки Утконосівської сільської ради №1614 від 24 липня 2019 року, 1/3 частину - прийняв після смерті сестри [PERSON] але не встиг оформити та 1/3 частину - прийняв після смерті дружини - [PERSON] але не встиг оформити; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1483 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:02:002:0094, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №514056 виданого 25.12.2009 року; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1797 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:001:0705 (державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД №042219 виданий 07 грудня 2004 року); - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2155 га, що розташована на території Утконосівської сільської, колишнє КСП «Вікторія», кадастровий номер земельної ділянки - 5122086900:01:002:1440 (державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД №042219 виданий 07 грудня 2004 року). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. 09 квітня 2015 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Утконосівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі під №142 згідно умов якого усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати, і на що він за законом матиме право, він заповів - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подав приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. заяву про прийняття спадщини, і таким чином прийняв спадщину. Згідно довідки Утконосівської сільської ради №1614 від 24 липня 2019 року на день смерті спадкодавця і на протязі шести місяців після його смерті спільно із ним з кола спадкоємців ніхто не проживав та не був зареєстрований. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округ Одеської області Веліксар Т.І. №535/02-14 від 19 червня 2019 року, про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved