Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

10.05.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2011 року [PERSON] від позивача отримав кредит у розмірі 5 000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення вимог договору, позичальник своїх зобовязань за договором не виконав, у звязку з чим станом на 31.03.2017 року виникла заборгованість в сумі 45 419,30 грн., з них: заборгованість за кредитом\~4 275,20 грн.;\~заборгованість по процентах за користування кредитом\~35 405,09 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3\~100 грн.; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6\~Умов та правил надання банківських послуг 500 грн.\~- штраф (фіксована частина) та \~2 139,01 грн. - штраф (процентна складова), які й просить стягнути позивач з відповідача, а також судові витрати у розмірі 1 600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, які повернулися до суду з відміткою «через не запит». Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України\~судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст.224-225 ЦПК України. 13 липня 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2011 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого він оформив на своє імя кредитну картку (а.с. 6). Згідно Умов кредитування базова відсоткова ставка в місяць становить 3,0%, тобто 36% на рік. Розмір щомісячних платежів, з урахуванням плати за користування кредитними коштами становить 7% від заборгованості, але не менш 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця, наступного за звітним. Також, згідно тарифів банку передбачено сплату комісії. Відповідач ознайомився та погодився з Умовами надання Кредитки «Универсальна 30 днів пільгового періоду», що підтверджується його підписом на анкеті - заяві від 18.09.2011 року та довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.07.2017 року (а.с.6, 54-56). Згідно відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та статуту Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є юридичною особою, дата первинної реєстрації 19.03.1992 року,дата останньої реєстрації 22.12.2016 року № 12241070076006727 (а.с. 34). Відповідно до банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» має право надання банківських послуг, визначених ч.3 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 35). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердилв свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір (а.с. 6- зворот, 57). Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг -позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову Судом встановлено, що [PERSON] було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого сума станом на 31.03.2017 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 45 419,30 грн., з них: заборгованість за кредитом\~4 275,20 грн.;\~заборгованість по процентах за користування кредитом\~35 405,09 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3\~100 грн.; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6\~Умов та правил надання банківських послуг 500 грн.\~- штраф (фіксована частина) та \~2 139,01 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно\~ст. 546 ЦК України\~одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка. У чинність\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. В той же час, відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи зареєстроване місце проживання [PERSON]: Луганська область, м. Рубіжне, [ADDRESS] (а.с. 32, 41). Згідно\~розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 р. № 1275-р м. Рубіжне, Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Отже, відповідач є субєктом\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого відповідно до\~ст. 2 зазначеного Закону, встановлено заборону щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобовязань. Крім того, суд звертає увагу на те, що комерційним банкам Національним Банком України надані розяснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобовязані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Згідно наведеного у позові розрахунку штрафні санкції позивачем нараховані станом на 31.03.2017 року фактично після 14.04.2014 року дати, коли згідно з\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по сплаті пені та комісії 3 100,00 грн., а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина) та 2 139,01 грн. (процентна складова), а всього 5 739,01 грн. При цьому суд зазначає, що позивачем не зазначено, яку частку у 3 100,00 грн. складає пеня, а яку комісія, тому суд позбавлений можливості визначити розмір комісії окремої від пені, та перевірити правильність її нарахування. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.09.2011 року у сумі 39 680,29 грн., яка складається із 4275,20 грн.\~заборгованість за кредитом та 35405,09 грн.\~заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1600,00 грн. Враховуючи те, що задоволено 87,36% позовних вимог (39 680,29 грн. від 45 419,30\~грн. складає 87,36%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1397,76 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1600 грн. х 87,36% / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial