Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

09 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири, до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 19 жовтня 2014 року квартиру [ADDRESS], що належить їй на праві спільної часткової власності, було залито водою з вини відповідачки, яка мешкає поверхом вище. Внаслідок залиття квартири була пошкоджена стеля (обсипалось оздоблення), замокли та відклеїлися від стін шпалери. Крім цього, їй було завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях через пошкодження та знищення майна. Посилаючись на зазначене обґрунтування, просила стягнути з відповідачки на її користь 7 012 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 5000 грн - в рахунок моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала. Не заперечуючи своєї вини у залитті квартири, не погодилась із сумою шкоди, що її визначила позивачка, крім того, просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачка є лише співвласницею квартири і нею не доведено, що залиттям пошкоджено саме ту частку приміщення, що належить їй на праві власності. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивачці [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки квартири [ADDRESS] (а. с. 7, 8, 10). Співвласником іншої частки квартири є [PERSON]. Судом не можуть бути взяті до уваги посилання відповідачки на безпідставність позову [PERSON] через те, що позов пред'явлений лише одним із співвласників квартири, виходячи з такого. Згідно з принципом диспозитивності судового процесу, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог, при цьому особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Як вбачається з паспорту позивачки (а. с. 6) та пояснень її представника, остання зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS], інша співвласниця в квартирі не проживає. За таких обставин, враховуючи те, що звернення до суду є правом, а не обов'язком позивача, а також той факт, що позивачка користується усіма приміщеннями вказаної квартири, зокрема, кухнею та передпокоєм, та здійснює в ній ремонт, вона має право на звернення до суду із цим позовом. Згідно з актом про залиття від 21 жовтня 2014 року, складеного комісією за участю депутата Очаківської міської ради, 19 жовтня 2014 року мало місце залиття квартири [ADDRESS], внаслідок чого намокли: стеля у кухні - 7,5м2, у передпокої - 5,7м2, шпалери у кухні 7,5м2, у залі - 17м2, лінолеум у кухні - 5,7м2, у передпокої - 5,7м2. Причиною залиття є пошкодження шлангу, підведеного до умивальника в кухні квартири [ADDRESS], власником якої є відповідачка [PERSON] (а. с. 12). Обставини, зазначені в цьому акті, у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Отже, судом встановлено, що залиття квартири позивачки сталося з вини власниці квартири [ADDRESS] відповідачки [PERSON]. Частиною 3 ст. 10, частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Згідно наданого позивачкою зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва поточного ремонту квартири [ADDRESS], складеного в поточних цінах станом на 29 листопада 2012 року будівельно-монтажною фірмою «Кипарис», вартість відновлювальних робіт становить 7 012 грн (а. с. 13-27). Під час розгляду справи відповідачкою було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення розміру майнової шкоди, яке було задоволено судом. Разом із тим, експертом повернуто ухвалу про призначення вказаної експертизи, оскільки відповідачка не здійснила оплату витрат на її проведення. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом відповідачці було роз'яснено вказану норму закону, однак остання своїм правом повторно підтримати клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи не скористалась, а тому суд у відповідності до ст. 11 ЦПК України постановляє рішення за наявними у справі доказами і вважає, що позивачкою доведено суму майнової шкоди, що її заподіяно відповідачкою. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги [PERSON] в цій частині такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, підлягає відшкодуванню відповідачкою моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях позивачки з приводу пошкодження її майна. Визначаючи розмір грошового відшкодування цієї шкоди, суд враховує характер правопорушення, допущеного відповідачкою, яке є цивільно-правовим деліктом, необережну форму її вини, глибину моральних страждань позивачки, яка, здійснюючи ремонт у квартирі, певний час була позбавлена можливості користуватися власними речами та предметами побуту. Вказані обставини викликали у позивачки негативні емоції та відчуття несправедливості, що вимагало вдаватися додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, приймаючі до уваги ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи із принципів розумності, об'єктивності та справедливості, суд вважає 1 500 грн справедливою та розумною компенсацією завданої позивачці моральної шкоди. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки між неправомірними діями відповідачки і шкодою, заподіяною позивачці, є безпосередній причинно-наслідковий зв'язок, і ці обставини повністю доведені у судовому засіданні належними та допустимими доказами. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 1), а також витрати на правову допомогу фахівця в галузі права в сумі 500 грн (а. с. 29-32). На підставі викладеного,

Outcome: partial