Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

09 вересня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 травня 2012 року, посвідченого Решетилівською державною нотаріальною конторою та просив допустити рішення до негайного виконання, посилаючись на наступне. Він є спадкоємцем за заповітом після його матері [PERSON], померлої [INFO]. На підставі цього заповіту, 17 травня 2002 року йому видано свідоцтво про право на спадщину. 26 вересня 2002 року йому видано Державний акт на право власності на землю. Як з'ясувалося під час реєстрації свідоцтва про право на спадщину за заповітом в Полтавському бюро технічної інвентаризації 06 листопада 2002 року працівниками цього бюро було допущено помилку, а саме: в реєстраційному написі на правовстановлюючому документі вказано, що житловий будинок, зазначений у свідоцтві, зареєстрований Полтавським БТІ на праві приватної власності за [PERSON], яка на той момент вже померла, замість того, щоб у реєстраційному написі вказати його, як спадкоємця, що й засвідчено у свідоцтві. Таким чином, його права, як спадкоємця порушені, зв'язку з чим він і звернувся до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та прохає задовольнити /а.с.28/. Представник заінтересованої особи Полтавського бюро технічної інвентаризації у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.29/. Суд розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З паспорта громадянина Російської Федерації [NUMBER] вбачається, що повним іменем заявника є «[PERSON]» місце народження «с. Сени Решетиловского района Полтавской области» /а.с.9-10/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 червня 1946 року, матір'ю заявника [PERSON] є [PERSON] /а.с.6/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 1999 року /а.с.8/. [PERSON] прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АЕК № 483026 від 17 травня 2002 року, зареєстроване у реєстрі за № 1317 /а.с.7/. Однак при здійсненні реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, помилково вказано, що зазначений у цьому документі житловий будинок, зареєстрований Полтавським БТІ на праві приватної власності за [PERSON], яка на момент реєстрації вже померла /а.с.7/. Судом встановлено, що вказане свідоцтво посвідчує право власності на спадкове майно саме за [PERSON] Таким чином, заявлені вимоги у часині встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї статті. Таким чином, ЦПК України не передбачено допущення до негайного виконання рішень суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Крім того, жодних обґрунтувань для цього заявником у його заяві не наведено, тому суд не вбачає підстав для допущення рішення до негайного виконання.

Outcome: partial