Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

08 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою від 12.11.2018 року позовна заява була залишена без руху. Після виправлення недоліків позовної заяви та отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 21 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно укладеного договору між позивачем та відповідачем №б/н від 09.11.2009 року, відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві про надання їй банківських послуг, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами Приватбанку. Однак, відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим допустила заборгованість на загальну суму 15756 грн., з них: 2843,10 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10886,42 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 800 грн. заборгованість з пені, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 726,48 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.27/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не подала /а.с.47/. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 листопада 2009 року [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену заяву про надання банківських послуг, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклала з ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 09.11.2009 року, за яким отримала кредит в сумі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.35/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» /а.с.23-24/. Як вбачається з відмітки в зазначеній заяві, відповідач отримала кредитну картку 09.11.2009 року /а.с.35/. Після закінчення терміну дії вказаної кредитної картки, відповідачу видано кредитну картку з новим терміном дії до 31.03.2019 року (03/19) /а.с.39/. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг 09.11.2009 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 250 грн., а 30.09.2010 року розмір кредитного ліміту збільшено до 3000 грн. /а.с.38/. Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний\~ погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати\~ комісії на умовах,\~ передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов'язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.15/. Пунктом 8.6\~ Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, передбачено, що\~ при порушенні клієнтом строків платежів по\~ будь-якому\~ з грошових\~ зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі\~ 500 грн.\~ плюс 5% від суми позову. Крім того, згідно довідки про умови кредитування, за несвоєчасне погашення заборгованості сплачується пеня, яка розраховується за формулою: Пеня = пеня(1) + пеня(2), де пеня(1) = базова процентна ставка за договором/30 нараховується за кожен день прострочки кредиту, пеня(2)= 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. /а.с.36/. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що станом на 30.09.2018 року заборгованість по кредитному договору склала 15756 грн., з них: 2843,10 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10886,42 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 800 грн. заборгованість з пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 726,48 грн. - штраф (процентна складова). /а.с.33-34/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~ Відповідно п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений\~ договором. Так як відповідач не виконала зобовязання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved