Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

09 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати за позивачкою [PERSON], [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 23,6 кв.м та житловою площею 11.8 кв.м. набутої нею згідно розпорядження керівника органу приватизації Державного комунального підприємства [PERSON] виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління від 10 жовтня 1995 року за № 1940, на підставі якого 12 жовтня 1995 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що в жовтні 1995 року позивачка [PERSON] звернулась до органу приватизації Державного комунального підприємства [PERSON] виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління із заявою про приватизацію в приватну власність займаної нею квартири [ADDRESS]. Вказана квартира складається з однієї житлової кімнати площею 11.8 кв.м. кухні площею 5,4 кв.м, вбиральні площею 2,9 кв.м, коридору площею 2,6 кв.м, вбудованої шафи площею 0.2 кв.м, балкону площею 0,7 кв.м, загальна площа квартири 23,6 кв.м. Згідно із розпорядженням керівника органу приватизації ВЖРЕУ від 10.10.1995 року за № 1940 позивачці було видане Свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру, датоване 12.10.1995 року. Згідно даних архівного обліку КП «[PERSON] МБТІ» право власності позивачки [PERSON] було зареєстровано в кн. 56 р. № 1616 на вказану квартиру па підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1995 року, що підтверджується копією довідки КП «[PERSON] МБТІ» від 07.11.2016 р. за № 117. На даний час позивачка хворіє, потребує постійного стороннього догляду, є інвалідом І групи загального захворювання безтерміново, має проблеми з опорно-руховим апаратом, тому має намір привести всі документи на свою власну квартиру в порядок. Але позивачка не знайшла оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру, тому уповноважила свого чоловіка [PERSON] бути її представником з питань поновлення правовстановлюючого документа на квартиру, про що 31.10.2016 року видала на імя [PERSON] довіреність, оформлену нотаріально. Представник позивачки звернувся до КП «[PERSON] МБІІ», однак вияснилось, що в архіві МБТІ не зберігся другий примірник даного свідоцтва, тому видати його власниці квартири [PERSON] не змогли, що підтверджується відповідною довідкою. Державне комунальне підприємство [PERSON] виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління, яке свого часу видало [PERSON] Свідоцтво про право власності на квартиру, на даний час ліквідоване, тому отримати дублікат вказаного свідоцтва в цій організації не можливо. Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом через те, що вона не має на руках оригінал Свідоцтва про право власності на свою квартиру, а отримати дублікат вказаного свідоцтва немає де. Але позивачка, як особа, яка приватизувала у приватну власність вказану квартиру, має право мати правовстановлюючий документ на свою власність, тим більш, що право власності [PERSON] на квартиру зареєстрована в КП «[PERSON] МБТІ». Для подальшого повноцінного користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що передбачено ст. 319 ЦК України, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Представник позивачки [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснив, що позивачка є інвалідом 1 групи від загального захворювання безстроково, що підтверджується відповідною довідкою [PERSON] МСЕК, тому звільнена від сплати судового збору. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, просить слухати справу без його участі, проти позову не заперечує, про що надав відповідну заяву. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Представник позивачки не заперечує. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорту позивачки та копію довідки [PERSON] МСЕК про встановлення позивачки 1 групи інвалідності від загального захворювання безстроково, копію паспорту представника позивачки [PERSON], копію технічного паспорту на спірну квартиру з її технічними характеристиками та оцінкою майна, копію ухвали Господарського суду Сумської області від 23.09.2004 року про ліквідацію Державного комунального підприємства [PERSON] виробниче житлово ремонтне-експлуатаційне управління( 41100, м. Шостка, вул. Енгельса, б. № 4 ід. код 03365972) як юридичну особу, довідку КП ПВО «Енергія» від 04.11.2016 р. № 118 про те, що на підставі журналу № 2 за 1994-1995рр. ( реєстрації квартир, що належать громадянам на праві власності) в тім, що актовий запис №1940 від 12.10.1995р. свідчить про те, що квартира №15 по провулку Марата, буд.№ 7а приватизована [PERSON] Олексієвною, розпорядження органу приватизації ВЖРЕУ від 10.10.1995року, №1940, довідку КП «[PERSON] МБТІ» від 07.11.2016 р. № 117 про те, що на підставі реєстрової книги № 56 (реєстрація прав власності на нерухоме майно), що реєстровий №1616 свідчить про те, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 16.11.1995р. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1995р., але другий примірник даного свідоцтва, який був переданий в архів КП «[PERSON] МБТІ» органом приватизації ВЖРЕУ по акту №12, втрачений в звязку з переїздом, оригінал та копію книги № 2 за 1994-1995рр. (реєстрації квартир, що належать громадянам на праві власності) з якої вбачається, що актовий запис №1940 від 12.10.1995р., свідчить про те, що квартира №15 по провулку Марата, буд.№ 7а приватизована [PERSON] Олексієвною, розпорядження органу приватизації ВЖРЕУ від 10.10.1995року, №1940, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження, що квартира [ADDRESS], загальною площею 23,6 кв.м та житловою площею 11.8 кв.м. набута [PERSON] згідно розпорядження керівника органу приватизації Державного комунального підприємства [PERSON] виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління від 10 жовтня 1995 року за № 1940, на підставі якого 12 жовтня 1995 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.п.10 п. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави, враховуючи, що позивачка є інвалідом 1 групи внаслідок загального захворювання безстроково.

Outcome: approved