Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 липня 1989 року. Шлюб був зареєстрований відділом запису актів цивільного стану м. Словянська Донецької області, за актовим записом № 556. Спільних дітей від шлюбу немає. Сімя фактично розпалася у жовтні 2005 року, з цієї причини родинні стосунки припинені. На даний час, відповідач проживає в іншій сімї, спільне господарство не ведеться. Спір з приводу поділу спільного майна подружжя між сторонами відсутній.\~ У звязку із викладеним, просила суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Сотниченко». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 07 червня 2016 року (а.с. 7), будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявились, позивач подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.\~ Так, в судовому засіданні встановлено, що 06 липня 1989 року відділом запису актів цивільного стану м. Словянська Донецької області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 556, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії: V-НО № 364715 (а.с. 4). Сімя фактично розпалася у жовтні 2005 року, з цієї причини родинні стосунки припинені. На даний час, спільне господарство трони не ведуть. Спір з приводу поділу спільного майна подружжя між сторонами відсутній.\~ Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються.\~ Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку із цим, судом відповідно ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших\~ осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Так, відповідачем [PERSON], на адресу суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов [PERSON], визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивач просить\~ залишити\~ їй прізвище «Сотниченко», суд приходить до висновку, що слід його залишити. На підставі наведеного

Outcome: approved