Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

10.04.2014 року відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він являється власником двох земельних ділянок загальною площею 2,57 га, які розташовані на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 031371. Зазначені земельні ділянки орендує відповідач на підставі договору оренди від 15.02.2007 року, зареєстрованого 30.07.2007 року в Державному реєстрі земель за № 040761502933, який передбачає оплату за оренду у грошовій формі в розмірі 368,09 грн. на рік в строк до 20 січня за звітним роком. Однак відповідач орендну плату не сплачує, в зв'язку з чим станом на 24.03.2014 року сума боргу по орендній платі з врахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції складає 2557,66 грн., з яких 2208,54 грн. - заборгованість по орендній платі, 349,12 грн. - інфляційне нарахування на суму боргу і три проценти річних. Крім того, в зв'язку з неналежним виконанням орендарем взятих зобов'язань просить розірвати договір оренди землі та стягнути на його користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та прохав задовольнити. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 15.02.2007 року між [PERSON], який є власником земельних ділянок загальною площею 2,57 га, в тому числі ріллі - 2,3028 га, сіножаті - 0,2631 га, розташованих на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області, право власності на які підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 031371, та ТОВ «Лотуре-Агро» було укладено договір оренди землі строком на 10 років, який 30.07.2007 року був зареєстрований в Державному реєстрі земель за № 040761502933. Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, ТОВ «Лотуре-Агро» прийняло зазначені земельні ділянки у строкове платне користування згідно договору оренди. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Пунктами 9-11 Договору оренди земельної ділянки передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 368,09 грн. в рік, у тому числі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки у грошовому виразі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача щодо невиплати йому орендної плати згідно договору оренди землі від 15.02.2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу і три проценти річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. З розрахунку заборгованості, наведеного позивачем в позовній заяві і відповідачем не оспореного, вбачається, що сума боргу по орендній платі з врахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції складає 2557,66 грн., з яких 2208,54 грн. - заборгованість по орендній платі, 349,12 грн. - інфляційне нарахування на суму боргу і три проценти річних. Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по орендній платі з врахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню й вимоги позивача щодо розірвання договору оренди землі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved