Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

09 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. 26 лютого 2015 року позовні вимоги уточнив, просив стягнути борг в розмірі 19313,22 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 березня 2013 року відповідач позичив у нього 15 000 грн., які зобов'язався повернути до 01 грудня 2013 року, однак зобов'язання не виконав. Вказуючи на відмову відповідача у добровільному порядку повернути суму боргу, просить стягнути борг в розмірі 15000 грн., суму інфляції в розмірі 3825 грн., 3% річних за період прострочення виконання зобов'язання в сумі 488,22 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у ньому, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка. Своїм процесуальним правом відповідач не скористався, не повідомив суду про причини неявки, заяви про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутності не подав, уповноваженого представника не направив. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.(ч.1 ст.1047 ЦК України). Частина 2 ст.1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розпискою 01 березня 2013 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав 15000 грн., і зобов'язався повернути борг до 01 грудня 2013 року, але у визначений строк борг не повернув. Дані обставини підтверджуються оригіналом розписки від 01 березня 2013 року, що була оглянута в судовому засіданні, копія якої долучена до справи (а.с.6). У відповідності ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що за звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір основного боргу за договором позики складає 15000 грн. Сукупний індекс інфляції за період прострочення з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2014 року складає 1,255 (100,5 х 100,2 х 100,6 х 102,2 х 103,3 х 103,8 х 101,0 х 100,4 х 100,8 х 102,9 х 102,4 х 101,9 х 103,0) : 100 х 13. Сума інфляції за весь час прострочення, згідно встановленого індексу споживчих цін, складає 3825 грн. (15000х1,255-15000). Крім того, за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідач повинен нести відповідальність, встановлену законом - 3% річних від простроченої суми, що є різновидом неустойки. Період прострочення складає 396 днів (з 01грудня 2013 року по 31 грудня 2014 року), а тому розмір неустойки становить 488,22 грн. (15000х3х396:100). Розмір заборгованості підтверджений належним розрахунком З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав свого грошового зобов'язання, а тому позов підлягає задоволенню, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] борг за договором позики в розмірі 19313,22 грн., з яких 15000 гривень - заборгованість за договором позики; 3825 грн. - сума інфляції за період заборгованості, 488,22 грн. - 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язання. Крім того, на користь [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України також підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved