Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

08 жовтня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Кремльов О.Б., до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України у Балаклійському районі Харківської області, треті особи: інспектор СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Шабетя І.І., інспектор СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Денисенко А.О., у якій позивач просить стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, на його користь 5 000,00 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням (діями) посадових осіб Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області: капрала поліції Денисенко А.О. та капітана поліції Шабеті І.І . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.04.2020 інспектором СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Шабетею І.І. за наслідками розгляду матеріалів перевірки ЄО №№ 3039, 3045 від 28.04.2020 було надано висновок про складання стосовно [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та направлення його до Балаклійського районного суду Харківської області. 28.04.2020 поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Денисенко А.О. стосовно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 470946 за ст. 173 КУпАП. За наслідками розгляду зазначеного протоколу 21.05.2020 Балаклійським районним судом Харківської області ухвалено постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що вказаними вище незаконними рішеннями (діями) капрала поліції Денисенко А.О. та капітана поліції Шабеті І.І. йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, а також завдано шкоди його репутації як законослухняного громадянина та особи, яка присвятила служінню закону значну частину свого життя. Протокол про адміністративне правопорушення було складено без його участі, було внесено до протоколу його паспортні дані без надання їх капралу поліції Денисенко А.О. та відомості про свідка. Позивач вважає, що вказаний протокол було сфальсифіковано, фактично безпідставно звинувачено його у вчиненні адміністративного правопорушення та поширено неправдиву інформацію між працівниками Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, де він раніше працював, та працівниками Балаклійського районного суду Харківської області, з якими у минулому у нього були службові стосунки. Такі дії працівника поліції поставили його авторитет законослухняного громадянина під сумнів в очах посадових осіб КП БРР «Житлокомунсервіс», Балаклійської районної державної адміністрації, Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, які були присутні під час вказаних подій, що завдало його репутації значної шкоди. У зв'язку зі складанням стосовно нього протоколу він був змушений досить тривалий час відчувати стрес та пригнічений настрій. Для доведення своєї невинуватості він був змушений звернутися до адвоката для надання йому правової допомоги, витрачати власні час і кошти. Крім того, в день складання протоколу про адміністративне правопорушення, коли він дізнався про фальсифікацію протоколу, у нього суттєво погіршився стан здоров`я, а саме підвищився артеріальний тиск, наслідком чого були запаморочення та слабкість, що призвело до суттєвого обмеження його у повсякденній діяльності, він самостійно приймав ліки для зниження тиску. У подальшому через хвилювання, викликане поширенням стосовно нього неправдивої інформації, у нього неодноразово підвищувався артеріальний тиск та погіршувався стан здоров`я у цілому. При складанні матеріалу про адміністративне правопорушення 28.04.2020 були присутні працівники Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, які бачили обстановку на місці і яким, як товаришам по службі капрала поліції Денисенко А.О. , було відомо про складання вказаного матеріалу та прийняте у ньому рішення, чим було поширено неправдиву інформацію про нього серед працівників Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області. Про це свідчать неодноразові нагадування про відповідні події у його приватних бесідах з працівниками Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, у тому числі колишніми працівниками поліції. Незаконними діями капрала поліції Денисенко А.О. були порушені його конституційні права, а саме його честь і гідність. Саме по собі таке ставлення представників органів державної влади не може не завдавати негативних емоцій, відчуття пригніченого настрою та несправедливості. Сам факт незаконного притягнення до адміністративної відповідальності завдає моральну шкоду. У випадку закриття справи про адмінстративне правопорушення виникає право на відшкодування шкоди в розмірі та порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою від 13.10.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 03.11.2020 до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач 1), згідно якого відповідач 1 просив у задоволенні позову відмовити повністю. Заперечення проти позовних вимог обґрунтовано тим, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на спірні правовідносини не поширюється, оскільки сектор раегування патрульної поліції Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області не є органом досудового розслідування та не здійснює оперативно-розшукову діляьність. Крім того, позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно позовною заявою, не надавши жодних належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили запоядіння йому моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли, розмір шкоди. Слід враховувати, що інколи дії суб`єктів владних повноважень викликають негативні емоції, однак не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які завдають моральної шкоди. Преюдиційним є факт складення стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, який викликав у нього негативні емоції, проте, як зазначає відповідч 1, такі негативні емоції не досягли рівня страждань, які були б результатом негативних наслідків немайнового характеру. Позивачем не надано доказів настання внаслідок складання протоколу про адміністративне правопорушення негативних наслідків немайнового характеру, які б свідчили про душевні страждання позивача та моральну шкоду. Факт захисту своїх прав у суді сам по собі не є негативним наслідком немайнового характеру, який підтверджує спричинення душевних страждань та моральної шкоди. Позивач не довів, що дії відповідача викликали у нього біль, муку або страждання. 12.11.2020 від представника Державної казначейської служби України (відповідача 2) до суду надійшов відзив, згідно якого відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечення проти позовних вимог обґрунтовано тим, що Державна казначейська служба України є органом, який здійснює списання коштів з Державного бюджету, не порушувала інтересів та охоронюваних законом прав позивача, жодної шкоди позивачу не завдавала. Позивач помилково визначив, що Державна казначейська служба України є належним відповідачем у даній справі. Боржником у зобов'язанні зі сплати коштів з державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На [PERSON] не було накладено адміністративне стягнення у виді арешту або виправних робіт. Отже, посилання позивача на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» є необґрунтованим. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами. Посилання позивача на наявність моральної шкоди не підтверджено належними доказами. Складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно позивача не свідчить про завдану особі моральну шкоду, яка підлягає доведенню позивачем, який повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів та підставою для провадження у адміністративній справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований. Протокол не має наперед встановленої юридичної сили, є лише носієм доказової інформації та документальним вираженням думки (твердження) уповноваженої особи, яка має право складати протокол, про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням, яке породжує права й обов`язки для позивача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірності дій працівника поліції при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди. Моральна шкода повинна бути доведена позивачем на загальних підставах. При цьому, доведенню підлягають не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди. Враховуючи, що позивачем не було надано жодних належних доказів на підтвердження обсягу, характеру та глибини його моральних страждань, які можуть свідчити про тяжкість вимушених змін у його життєвих чи виробничих відносинах, визначений ним розмір моральної шкоди, яку він оцінив в 5000 гривень, є необґрунтованим. Представник позивача - адвокат Кремльов О.Б. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Вказав, що інспектор СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Денисенко А.О. склала протокол про адміністративне правопорушеня від 28.04.2020 стосовно [PERSON] , а інспектор СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Шабетя І.І. - рапорти і висновок про результати розгляду заяви [PERSON] . Діями вказаних працівників поліції завдано шкоди репутації позивача, як колишньої посадової особи правоохоронного органу (позивач раніше працював у ДАІ), завдано йому моральні переживання, збентеження, він був змушений придбати ліки та звертатися до лікарів. У приватному спілкуванні [PERSON] поширилася інформація про вчинення ним адміністративного правопорушення. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповіді на відзиви Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України від позивача та його представника не надходили. Від представника Управління Державної казначейської служби України у Балаклійському районі Харківської області (відповідача 3) до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представників відповідачів - Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України заяв або клопотань не надходило, причини їх неявки суду не відомі. Від третіх осіб письмових пояснень, заяв або клопотань не надходило, причини їх неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги відзиви Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 28.04.2020 поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Денисенко А.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 470946 стосовно позивача [PERSON] , [INFO] , за ст. 173 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство. У протоколі було зазначено, що 28.04.2020 близько 13.20 год. [PERSON] виштовхував [PERSON] з нежилої території за адресою: [ADDRESS] , чим порушив громадський порядок та спокій і гідність [PERSON] (а.с. 6). Інспектором СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області Шабетею І.І. складено висновок, затверджений 30.04.2020, за результатами розгляду матеріалу перевірки ЄО № 3039, 3045 від 28.04.2020 про припинення перевірки за заявою [PERSON] , складання стосовно [PERSON] протоколу за ст. 173 КУпАП та направлення його до Балаклійського районного суду Харківської області (а.с. 9). Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 21.05.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення № 610/982/20 (провадження № 3/610/439/2020) стосовно [PERSON] за ст. 173 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 10, 11). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 640/16169/17, провадження № 61-15393св18. Відповідно до ч. 4 ст. 263 УПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим, згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування моральної шкоди, яку, як зазначає позивач, йому було завдано складанням стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є підставою для відшкодування моральної шкоди у тому випадку, якщо її було завдано діями посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Преюдиційним є факт складення стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, який викликав у нього негативні емоції, проте такі негативні емоції не досягли рівня страждань, якіб були результатом негативних наслідків немайнового характеру. Позивачем не надано доказів настання внаслідок складання протоколу про адміністративне правопорушення негативних наслідків немайнового характеру, які б свідчили про душевні страждання позивача та моральну шкоду. Факт захисту позивачем своїх прав у суді сам по собі не є негативним наслідком немайнового характеру, який підтверджує спричинення душевних страждань та моральної шкоди. Позивач не довів, що дії відповідача викликали у нього біль, муку або страждання. Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд відповідно до роз`яснень, викладених у вищевказаній постанові Пленуму Верховного Суду України, має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду з прав людини, який виходить із принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу» (2201), «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 206/4148/17-ц, провадження № 61-30999св18. Однак позивачем не зазначено жодних доказів заподіяння йому моральної шкоди внаслідок складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 470946 від 28.04.2020, за наслідками розгляду якого судом було ухвалено постанову про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Таким чином факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру ним не довдено, отже підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку із залишенням без задоволення позову [PERSON] , звільненого від сплати судового збору, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed