Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

09.09.2019 року позивач [PERSON] в інтересах малолітнього сина: [PERSON] [INFO] звернулась з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначили, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] . На підтвердження позовних вимог, зазначила, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Також не забезпечує дитину необхідним медичним забезпеченням. Ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомив. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву від 03.09.2020 року, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розгляд цивільної справи провести без участі їхнього представника. З наведеного вбачається, що відповідач вважається таким, що був повідомлений належним чином про суть спору та розгляд справи Катеринопільським районним судом, але не вжив заходів для явки в судове засідання. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Ухвалою від 10 січня 2020 року відкрито загальне позовне провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 18.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції вбачається, що згідно актового запису від 19.01.2015 року за № 499, що батьком [PERSON] [INFO] , є: [PERSON] .(а.с.11). З висновку органу опіки та піклування Єрківської селищної ради, Катеринопільського району, Черкаської області вбачається, що вказаним органом прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] через невиконання ним батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] [INFO] .(а.с.17). Згідно виписки із рішення від 13.06.2019 року № 31 Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] [INFO] .(а.с.18). З акту обстеження умов проживання від 24.01.2019 року складеного депутатом Єрківської селищної ради Приходько А.С. вбачається, що [PERSON] [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] з своєю матір`ю [PERSON] дитина знаходиться на повному забезпечені матері, умови проживання добрі, має окреме ліжко, забезпечений іграшками та необхідними речами. За період проживання за вищевказаною адресою батько [PERSON] дитину не відвідував.(а.с.19). Згідно довідки від 25.07.2019 року № 1528 видана Єрківською селищною радою вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , до складу сім`ї входять син [PERSON] [INFO] , мати [PERSON] [INFO] та вітчим [PERSON] [INFO] . (а.с.13). Згідно довідки від 24.01.2019 року № 219 виданої Єрківським закладом дошкільної освіти «Колосок» вбачається, що [PERSON] [INFO] зарахований до Єрківського закладу дошкільної освіти «Колосок». За період перебування дитини в закладі батько участі не приймав. (а.с.20). Згідно довідки виданої Катеринопільським Елеватором вбачається, що [PERSON] постійно працює з 03.10.2016 року на посаді секретаря керівника в Товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор».(а.с.22). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність передбачених ч. 2 ст. 164 СК України підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки судом встановлено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені обставини, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин, суд вбачає підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Як передбачено ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надав доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів і стягує з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність передбачених ч. 2 ст. 164 СК України підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позовні вимоги обґрунтовані у повному обсязі і судом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 768, 40 гривень та витрати за банківський переказ коштів судового збору у розмірі 25 гривень, всього у загальній сумі 793,40 гривень та 768,40 грн. на користь Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області судовий збір за майновими вимогами від сплати яких позивача звільнено на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved