Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

08 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що з 2004 року по вересень 2012 року знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. Під час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після припинення спільних відносин їх донька проживає спільно з відповідачем за її місцем проживання. Починаючи з 2013 року відповідач усіма способами забороняє йому бачитись з дитиною, проявляти до неї увагу і турботу надавати батьківську любов до доньки, яка є інвалідом дитинства. Всі його спроби вирішити дане питання мирним шляхом закінчились невдачею. У зв'язку з чим, у 2013 році він звернувся до Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної ради. Своїм рішенням № 355 від 18.09.2013 року, служба визначила порядок спілкування з донькою, а саме: першої та третьої суботи місяця з 10 до 18 годин, за домовленістю батьків, у присутності матері дитини, з урахуванням режимних моментів відповідно до вікових, фізіологічних особливостей малолітньої. Проте відповідач не визнає приписи даного рішення, він не бачить свою доньку та не приймає активну участь у її вихованні та розвитку. Участь у житті він приймає тільки щомісячно виплатою аліментів на її утримання. У зв'язку з чим, позивач просить усунути йому перешкоди у спілкування з донькою - [PERSON], [INFO], шляхом зобов'язання [PERSON] надання йому спілкування з донькою за допомогою мережі Інтернет або за телефоном, отримання від нього одягу, іграшок, книжок, журналів та інших розвиваючих речей для малолітніх. Визначити йому порядок участі у вихованні та спілкуванні з донькою, а саме систематичні побачення у вихідні дні (субота та неділя) та святкові дні, місце зустрічей без обмежень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився надав заяву про продовження розгляду справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, при цьому будучи присутнім в судовому засіданні 23.03.2016 року пояснив, що відповідач тільки декілька разів надавала йому побачитися з дитиною. Дитина є інвалідом, проте вона може і бігати і гратися. Перешкоди чинить йому відповідач, яка не дає розмовляти з дитиною та бачитися з нею. З порядком визначеним рішенням Виконавчого комітету він не згоден. Після цього рішення, відповідач так і не давала йому побачитися з дитиною. Здоров'я у дитини зараз нормальне. Він заперечив проти того, щоб бачитися з дитиною в присутності матері, адже він хоче самостійно спілкуватися з дитиною та відвести дитину до бабусі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася надала заяву про продовження розгляду справи за її відсутності проти позовних вимог заперечувала частково. Будучи присутньою в судовому засіданні 23.03.2016 року позов також визнала частково пояснила, що вона не хоче, щоб дитина бачилися з батьком за її відсутності, адже дитині постійно потрібно бути під медичним наглядом. Вона контролює її тиск та постійно надає їй пігулки, у зв'язку із великим артеріальним тиском дитини та хворобою серця. Батько з дитиною не спілкувався та не зможе контролювати її стан здоров'я. Після прийнятого рішення виконкому батько дитини до неї не звертався з питань побачень з дитиною. До молодшої дитини - [PERSON], позивач відноситься нормально, а зі старшою донькою в них погані відносини, він її побив. Вказує, що батько не зможе виконувати рекомендації лікарів по здоров'ю дитини. Вона погоджується на спілкування з дитиною по телефону, та раз у місяць зі згоди дитини погоджується на зустрічі батька з дитиною. В судове засідання представники третіх осіб не з'явилися, будучи присутніми в судовому засіданні 23.03.2016 року представники [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, пояснювали, що дитина зростає фактично не знаючи батька, тож мати повинна налагоджувати відносин з батьком, так як батько потрібен дитині. Дослідивши наявні у справі матеріали, прийнявши до уваги пояснення сторін та представників третіх осіб в судовому засіданні 23.03.2016 року, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7 -копія свідоцтва про народження). Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної ради від 18 вересня 2013 року № 355 визначено порядок спілкування гр. [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]: першої та третьої суботи місяця з 10 до 18 годин за домовленістю батьків, у присутності матері дитини з урахуванням режимних моментів відповідно до фізіологічних особливостей малолітньою (а.с. 9 -копія рішення). Згідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку. Також відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11. 1959 року, дитина повинна зростати в умовах турботи, та згідно ст.9,18 Конвенції про права дитини, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками та їх рідними. Суд встановив, що позивач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], він не є для дитини сторонньою або незнайомою людиною, батько бажає спілкуватися з донькою та її виховувати, має до дитини особисту прихильність. Жодних негативних даних про особу позивача, судом не встановлено. Ніяких об'єктивних обставин про те, що спілкування дитини з батьком буде шкодити її розвитку, здоров'ю або матиме інші негативні наслідки, суд не встановив. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням часткового визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Проте з урахуванням стану здоров'я дитини, яка є інвалідом та потребує домашнього догляду ( а.с. 60-61 - копія довідки та медичної картки) суд вважає за необхідне визначити, як спосіб участі позивача у вихованні малолітньої доньки періодичні побачення з дитиною, а саме: першої та третьої суботи місяця з 10 до 18 годин за домовленістю батьків, у присутності матері дитини з урахуванням режимних моментів відповідно до фізіологічних особливостей малолітньою. На підставі викладеного,

Outcome: partial