Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

08 лютого 2021 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 26 серпня 1995 року Виконавчим комітетом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №6. Від шлюбу мають трьох дітей. На даний час двоє старших дітей є повнолітніми, а молодший син - [PERSON] , [INFO] , є неповнолітнім. В наслідок небажання йти на взаємні поступки, між сторонами виникали сварки, які з часом ставали більш образливі та агресивні. Кожен з них почав жити окремим життям та своїми інтересами. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Василівського районного суду від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1995 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.02.2021 року (а.с.13). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2008 року (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач вважає примирення не можливе, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved