Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 4000,000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення нею даного позову до суду, і до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], а потім у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], до її повноліття (а.с.2-3). Під час судового розгляду даної справи вказані свої позовні вимоги позивач доповнила вимогою про визнання місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з нею (а.с.13-14). В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що її діти проживають разом з нею та вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дітей, а відповідач не вважає за потрібне утримувати своїх дочок. В судовому засіданні позивач підтримала позов, а відповідач визнав позов в частині вимог щодо визначення місця проживання дітей з позивачем та частково визнав позов в частині стягнення аліментів, посилаючись, що має нерегулярний мінливий заробіток, розмір якого складає біля 4000,00 грн. - 5000,00 грн. на місяць, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі не більше 2000,00 грн. на місяць. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, й від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2015 року у справі № 522/3317/15-ц (провадження № 2/522/4718/15), яке набрало законної сили 23.03.2015 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу між сторонами, їх малолітні діти [PERSON] і [PERSON] залишилися проживати з матір'ю - позивачем [PERSON], яка утримує їх та займається їх вихованням. За приписами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яке не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Як встановлено судом, сторони досягли згоди стосовно того, що їх малолітні доньки залишатимуться проживати з матір'ю - позивачем [PERSON], в зв'язку з чим не зверталися ані до Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради ані до Служби у справах дітей Одеської міської ради з питання визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей. Проте сторони не досягли згоди щодо участі відповідача у утриманні їхніх дітей. Позивач пояснила суду, що з 03 листопада 2015 року працює в ТОВ «Прокард Рейдінг» на посаді менеджера по роботі з персоналом та її заробітна плата складає 1600,00 грн. на місяць, але їй з дітьми цих грошей не вистачає, оскільки вона сплачує по 12,00 грн. в день за харчування в школі старшої доньки [PERSON], яка є ученицею 2-го класу ЗСШ № 122 м. Одеси, сплачує по 16,80 грн. в день за харчування в дитячому садочку молодшої доньки [PERSON], яка відвідує дитячий садочок № 143 м. Одеси, а також сплачує по 50,00 грн. щомісячно за уроки англійської мови, які відвідує в дитячому садочку молодша донька [PERSON]. Будь-яких інших джерел доходів позивач та/або її діти не мають. Відповідач пояснив суду, що є працездатним, але на цей час офіційно не працює, так як не може працевлаштуватися, в зв'язку з чим періодично підробляє та його середньомісячний доход складає біля 4000,00 грн. - 5000,00 грн., з нього не проводяться стягнення за будь-якими виконавчими документами та він не має будь-яких фінансових зобов'язань. Інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних утриманців сторони не мають. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що діти сторін потребують матеріальної допомоги батька, який може надавати їм таку допомогу. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та з урахуванням матеріального становища відповідача на час розгляду даної справи в суді, суд присуджує аліменти відповідачу в розмірі 3000,00 грн. на місяць. Згідно ч.1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 974,40 грн. (487,20грн.+487,20грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial