Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

08 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в\~обґрунтування якого зазначив, що 06 серпня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину житловий будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Шевченко, 183. Він, як спадкоємець за законом, звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю частину спадкового будинку, однак нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець за життя належним чином не зареєструвала право власності на належну їй частину житлового будинку у встановленому законом порядку. У звязку з чим, просить суд визнати ним право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м.\~Перещепине, вул. Шевченка, 183, в порядку спадкування за законом, після смерті його матері [PERSON], померлої 06 серпня 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 35). Представник відповідача Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно підтримав заявлені позовні вимоги (а.с.\~34). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], померлого 18 жовтня 1996 року, належала 1/2 частина житлового будинку, житловою площею 25,8 м2, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Шевченка, 183, власником іншої частини зазначеного нерухомого майна є позивач [PERSON] (а.с. 12, 32). Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок, гараж, дачний будиночок, складеного 24 лютого 2000 року, домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул.\~Шевченко, 183, та в цілому складається з: будинок А, загальною площею 49,2 м2, житловою площею 25,8 м2, сіни а, будинок Б (самовільно збудований), сіни б, сарай-гараж В, погріб з шийкою Д, сарай Е, убиральня Ж, колодязь № 1, забор № 2, ворота № 3, хвіртка № 4, 1950-1984 років побудови (а.с. 7-10). 06 серпня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 588939, виданим 06 серпня 2014 року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 4, 29). За життя [PERSON], заповіт не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи після її смерті (а.с. 28-32). Судом встановлено, що 21 січня 2015 року позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON], звернувшись до Новомосковської районного нотаріальної контори Дніпропетровської області із відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 28, 30). Листом державного нотаріуса Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] № 2147/02-14 від 26 жовтня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище частину житлового будинку, у звязку з тим, що спадкодавець за життя належним чином не зареєструвала право власності на належну їй частину спадкового житлового будинку (а.с. 6, 32 зворот). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В зв'язку з тим, що матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Шевченко, 183, позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, після її смерті, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved