Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання на період свого навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є донькою відповідача. Її батьки розлучились 24.02.2006 р. Батько з ними не проживає. Вона проживає з матір`ю і навчається за заочною формою навчання у Маріупольському державному університеті. Відповідач матеріальної або іншої допомоги на її утримання не надає ані грошовими коштами, ані у будь-який інший спосіб, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Вона не працює, тому не в змозі сама себе утримувати. Просить стягнути на її користь з відповідача на своє утримання аліменти, починаючи з 01.09.2014 р. та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась. Просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги частково і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно довідки Маріупольського державного університету від 27.10.2015 року №15128 [PERSON] навчається у Маріупольському державному університеті з 2014 р. за заочною формою навчання (а.с. 9). У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідність зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, вимоги позивачки щодо стягнення аліментів за минулий період, починаючи з 01.09.2014 р., виходячи з наступного. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем не надано суду доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 08.12.2015 року, на період навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial