Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

10.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала з 1989 року по день смерті в житловому будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном на випадок своєї смерті, склавши 17.11.2017 року заповіт, посвідчений секретарем Стопчатівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрований в реєстрі за №96, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] . Позивач, є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. [PERSON] не мала змоги звернутися з заявою у встановлений законом термін для прийняття спадщини до нотаріальної контори в зв`язку із тривалою хворобою через яку взагалі не виходила з дому, і планувала в кінці закінчення шестимісячного строку звернутися до нотаріуса, однак з 26 липня по 06 серпня 2019 року знаходилася на лікуванні в Косівській ЦРЛ. Після того звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу, проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено в зв`язку із тим, що нею пропущений передбачений законом строк подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо поновити лише в судовому порядку. Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Яблунівської селищної ради ОТГ - до суду не прибув, звернувся до суду із клопотанням розглянути справу у його відсутності, проти позову не заперечує. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, що відповідає ч.13 ст.7 ЦПК України. За правилами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. За змістом ч.3 ст.200 ЦПК України: за результатом підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з нижче наведених підстав. Так, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). За змістом роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7: вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона у зв`язку з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього (тривалою хворобою та лікуванням) не могла вчасно звернутися до нотаріуса з указаною вище заявою. Крім того, за змістом до ч.2 ст.1272 ЦК України: за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Зважаючи на відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини - право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Судом встановлено, що згідно заповіту від 17.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Стопчатів, Косівського району, Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все що належатиме їй не день моєї смерті і на що згідно закону буде мати право заповідає [PERSON] , 1982 року народження (а.с.5); [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6); згідно довідки Яблунівської селищної ради ОТГ №61 від 14.05.2021 року [PERSON] була зареєстрована і проживала з 1989 року по день смерті в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] одна (а.с.7); згідно роз`яснення приватного нотаріуса Маркуц У.М. 19.05.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини за законом (а.с.9); відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.8). Позивач вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в зв`язку із тривалою хворобою, що підтверджується довідкою КНП «Косівська ЦРЛ» (а.с.10). Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк, тривалістю у три місяці, для подання до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в с. Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст.1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved