Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В позовній заяві вказувала, що 26 квітня 2013 року померла [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що на вул. Центральній, 147 смт Зарічне, Рівненської області. Вона є спадкоємцем за заповітом, та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], залишивши за нею судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, згідно поданої заяви від 27 грудня 2017 року просить суд розглядати справу за її відсутності (а.с.27). Зарічненська селищна рада Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. В адресованій суду заяві від 27 грудня 2017 року № 1128 просить розглядати справу без участі представника сільської ради за наявними в матеріалах справи документами (а.с.26). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2013 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-ГЮ № 131372, виданого 26 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок № 147, що на вул. Центральна, смт Зарічне, Рівненської області. З виписки з інвентаризаційних матеріалів КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» № 6739 від 28 липня 2013 року видно, що цей будинок рахується на праві приватної власності за спадкодавцем [PERSON] (а.с.12). За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 147 на вул. Центральній, смт Зарічне, Рівненської області, власником цього будинку записана спадкодавець [PERSON] (а.с.13-17). З досліджених в ході судового розгляду копії свідоцтва про народження Серії І-АГ № 416456, виданого 13 серпня 1970 року Зарічненським рагс (а.с.7), копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії ІІ №250639, виданого 29 серпня 1992 року відділом загс Зарічненської райдержадміністрації (а.с.8), та копії паспорта позивача Серії СР 190092, виданого 04 лютого 1997 року Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області (а.с.4), позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с.26). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], посвідченого Зарічненською районною державною нотаріальною конторою 21 березня 1998 року НГ 0215065 (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 12 грудня 2017 року та довідки Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 01-16/576 від 13 грудня 2017 року видно, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 26 квітня 2013 року, до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася. Заповіт посвідчений Зарічненською районною державною нотаріальною конторою 21 березня 1998 року НГ 0215065. Свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с.21-23). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. З матеріалів справи видно, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] з поважних причин, оскільки це було повязано з обєктивними обставинами, які не залежали від волі позивача, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку. Так, з направлення № 1024 від 04 березня 2013 року видно, що [PERSON], з діагнозом гострий ірнодоцикліт правого ока, підозра на глаукому, прогресуюча катаракта обох очей, рекомендовано до обстеження в КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» (а.с.29). Лікарем Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» [PERSON], 05 березня 2013 року було рекомендовано позивачу стаціонарне лікування в умовах спеціалізованого офтальмологічного стаціонару, хірургічне лікування катаракти обох очей, хірургічне лікування глаукоми обох очей, нагляд офтальмолога за місцем проживання (а.с.30). Випискою з історії хвороби стаціонарного хворого від 16 березня 2013 року стверджується перебування позивача на стаціонарному лікуванні в Київський міській клінічній лікарні № 9, з 07 березня 2013 року по 16 березня 2013 року, з вказаними офтальмологічними захворюваннями (а.с.31). З довідки № 2098 від 08 грудня 2017 року Державної наукової установи «Центр інноваційних медичних технологій НАН України» поліклініка № 1 вбачається, що [PERSON] мала прогресуючу катаракту обох очей, що унеможливлювало самообслуговування та власне пересування з 04 березня 2013 року по 30 листопада 2013 року (а.с.32). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просить залишити за ним понесені ним судові витрати, суд з врахуванням ч. 3 ст. 13 ЦПК України, за якою учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не розподіляє судові витрати між сторонами. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved