Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

10.06.2016 року в суд звернувся [PERSON] із зазначеним позовом. В своїй позовній заяві він вказував, що є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований проживаючим відповідач, але фактично він там не проживає без поважних причин з 23 травня 2015 року. Тому просив визнати останнього втратившим право користування згаданою квартирою. В судове засідання позивач не зявився, а звернувся до суду із заявою, якою підтримував позов і просив справу розглянути у його відсутність(а.с.36). Відповідач [PERSON] також не зявився в судове засідання, а звернувся до суду із письмовою заявою, якою позовні вимоги визнав повністю і просив справу розглянути у його відсутності (а.с.37). Суд, розглянувши матеріали справи, вважає позов підлягаючим до задоволення із наступних підстав. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно договору купівлі-продажу квартири ВСІ №838531 від 02.09.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS].(а.с.33-35). У вказаній квартирі зареєстрований проживаючим відповідач [PERSON] з 05.04.2013 року, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян, від 09.08.2016 року(а.с.10,31). Як вбачається із акту обстеження вказаної квартири від 09.06.2016 року, проведенного за участю голови будинкового комітету та мешканців будинку, відповідач [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає з кінця травня 2015 року, чого і сам відповідач не заперечував у своїй заяві, адресованій суду (а.с.37). Відповідно до ч.1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 317-319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Як вбачається зі\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2\~ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більше одного року без поважних причин. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки без поважних причини в ньому не проживає понад один рік, а відтак позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved