overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

07.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 10, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, у зв'язку з чим шлюб фактично припинено. Сторони фактично мешкають окремо приблизно 5 років, ведуть окреме господарство. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачем та буде проживати з нею в подальшому. Спір про майно відсутній. Враховуючи, що примирення та подальше збереження сім'ї є неможливим, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати по справі. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, [NUMBER], 23.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 (а.с. 4). Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, [NUMBER], актовий запис № 28 (а.с. 12). Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

07.11.2017 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення опіки над фізичною недієздатною особою, в заяві просила суд призначити її опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. В судове засідання [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання заінтересована особа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради свого представника не направило, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 296 ЦПК України встановлено, що заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сімї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Встановлено, що [PERSON], [INFO] з 26.10.2017 року спеціалізованою психіатричною МСЕК було встановлено першу «Б» групу інвалідності безтерміново інвалідність з дитинства, що підтверджується копією довідки серії АВ №0558458 від 26.10.2017 року (а.с.6). На даний час [PERSON], страждає стійким хронічним психічним розладом, а саме вродженим недоумством у вигляді важкої розумової відсталості з судомами. Хвороба [PERSON], [INFO] суттєво впливає на його загальний інтелектуальний розвиток, психічний стан, у звязку з чим неодноразово перебував на лікуванні в ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. Перебіг хвороби у [PERSON] є такими, що позбавляють його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час. Потребує постійного стороннього догляду. Вищевикладене підтверджується [PERSON] № 552 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05.12.2017 року (а.с.24-28). Частиною 1 статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 статті 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради №6 від 09.01.2018 року затверджено подання про призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON] , який зареєстрований [INFO] (а.с.36). А тому, суд приходить до висновку, що опікуном [PERSON], [INFO] може бути його мати [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

07.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем [PERSON] з 26 квітня 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис - № 156. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що відповідачем не заперечується. Позивач просить розірвати шлюб тому що припинив з відповідачем відносини з січня 2017, проживає окремо, вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Просить залишити дитину проживати з матірю. Позивач [PERSON] надав письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримав, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за її відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Ст. 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

07.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованого 26 листопада 2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3548. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 26.11.2011 року було укладено шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3548. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов»язки та виховання дітей. У сім»ї відбувалися сварки на підставі того, що [PERSON] має багато заборгованостей, які вимагають погасити у позивача. Фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2017 року. Крім того, позивач зазначає, що можливості зберегти сім»ю немає, оскільки втрачено всі фізичні та духовні звязки між подружжям. Враховуючи вищенаведене, позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві, просить розірвати шлюб. Від відповідача на адресу суду поступила заява про визнання ним позову, зазначає, що погоджується на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заяву відповідача та подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 26.11.2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3548. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У подружжя спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, обов»язки та виховання дітей. У сім»ї постійно виникали сварки та конфлікти, у зв»язку з чим фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2017 року, з того ж часу не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки подружжя не веде спільного господарства з травня 2017 року, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, цей шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]»яни Орестівни залишити без змін. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

07.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 20 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 67 (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 03.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.6). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

07.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай), у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON]. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 01.07.2003 року помер брат позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 166283). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Вольниця» с. Рождественське, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0146769 виданого Коропською районною державною адміністрацією 23 серпня 1996 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Вольниця» с. Рождественське (Жовтневе) є запис про те, що на гр. [PERSON] зареєстровано 23 серпня 1996 року сертифікат серія ЧН № 0146769 (реєстраційний номер 1043). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,64 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) станом на 01 липня 2003 року становить 19315,00 гривень. За повідомленням нотаріальної контори єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його брат [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 67/2017, отже суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

07.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його дід - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], після його смерті спадщину прийняла баба позивача - [PERSON] згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, але спадкових прав не оформила. [PERSON] [INFO] померла і після її смерті відкрилась спадщина на вказаний будинок. Позивач є спадкоємцем п'ятої черги, інші спадкоємці відсутні, з метою отримання відомостей про реєстрацію даного домоволодіння за померлим дідом, позивач звертався до Бердичівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації і йому було повідомлено про відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на даний житловий будинок з господарськими спорудами. У зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок,позивач змушений звернутись із позовною заявою до суду про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права він не може. Позивач у судове засідання не з'явився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідач - Дубищенська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області Ткачука В.А., згідно якої Дубищенська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

07.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його баби [PERSON], яка померла 23.11.2002 року, відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: вул. Чкалова, буд.5, с.Рачки Чуднівського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні. У звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок,позивач змушений звернутись із позовною заявою до суду про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права він не може. Позивач у судове засідання не зявився, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він одночасно зазначив, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач Рачківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Рачківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved