Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

08.05.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він придбав з прилюдних торгів квартиру (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом від 13.11.2013 року зареєстрованого за [NUMBER]. 13.11.2013 року нерухоме майно квартира [ADDRESS] м. Києві була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Після придбання позивачем квартири з прилюдних торгів [PERSON] стало відомо, що в ній зареєстований [PERSON], що підтверджується довідкою Центру обслуговування споживачів №2 за №568. Право власності [PERSON] на квартиру припинено у зв'язку з відчудженням об'єкта нерухомості (п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Позивач вказав, що [PERSON] з 13.11.2013 року не є власником квартири та не є родичем позивача, договору найму житла з [PERSON] відповідач не укладав. З огляду на те, що відповідач у спірній квартирі не проживає, будучи зареєстрованим у належній позивачу на праві власності квартирі позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі. В судове засідання 11 серпня 2014 року позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання 11 серпня 2014 року не з'явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судові повістки на його ім'я повертаються до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням терміну зберігання. Виходячи з викладеного та вимог ст. ст. 74, 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про день розгляду справи належним. Третя особа - Святошинський районний відділ Головного Управління Департаменту міграційної служби України в м. Києві в судове засідання представника не направляв. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Третьою особою подано суду заяву в яких просять розглядати справу у відсутності своїх представників. 11.08.2014 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені положення цивільно-процесуального закону та заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] придбав з прилюдних торгів квартиру (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом від 13.11.2013 року зареєстрованого за [NUMBER]. 13.11.2013 року нерухоме майно квартира [ADDRESS] м. Києві була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки форми № 3, виданої КП Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду «Центр обслуговування споживачів №2» за № 568, в спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровано: відповідача [PERSON]. Позивач [PERSON] є власником особового рахунку, не зареєстроввваний. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі 02.09.2008 року як власник житла. Разом з цим, з 13.11.20 2013 року відповідач не є власником спірного житла. Він втратив право власності на спірну квартиру в звязку з віжчуженям об`єкта нерухомості 13.11.2013 року похивачеві. При цьому судом встановлено, що відпоівідач не мешкає в спірній квартирі бальше року, договору найму з новим власником не укладав. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові квартири належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, а саме те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 13.11.2013 року, позивач [PERSON] придбав з прилюдних торгів квартиру (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності [PERSON] на квартиру фактично припинено у зв'язку з відчудженням об'єкта нерухомості (п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України), суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд дійшов висновку про стягненя з відповідача на користь позивача витрат на оплату судового збору в сумі 243, 60 грн..

Outcome: approved