Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, так як згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04.07.2013 року справа №132/1624/13-ц на його користь з [PERSON] було стягнуто борг в сумі 20689,60 грн., а також судовий збір в сумі 229,40 грн. 07.10.2013 року державним виконавецем Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на його користь 20689,60 грн. та 229,40 грн. судових витрат. Станом на 12.11.2014 року [PERSON] борг в сумі 20689,60 грн. не повернув та всіляко ухиляється від його повернення. Враховуючи, що в позовній заяві від 30.04.2013 року розрахунок боргу проведено за період з 05.06.2009 року по 31.12.2012 року рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26.12.2014 року було стягнуто борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2013 року по 30.09.2014 року, що складає 2691,40 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Оскільки на даний час борг не погашено, тому він має право на повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 01.10.2014 року по 30.10.2015 року, що складає 24500,80 грн. Тому звертається до суду з даним позовом. Позич в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи наявна заява в якій він позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про, що свідчить оголошення в газеті «Вінниччина» від 27.01.2016 року № 7 (23049). За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04.07.2013 року справа №132/1624/13-ц на користь позивача з [PERSON] було стягнуто борг в сумі 20689,60 грн., а також судовий збір в сумі 229,40 грн. 07.10.2013 року державним виконавцем Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 20689,60 грн. та 229,40 грн. судових витрат. Станом на 12.11.2014 року [PERSON] не повернув позивачу борг в сумі 20689,60 грн. та всіляко ухиляється від його повернення. Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04.07.2013 року розрахунок боргу проведено за період з 05.06.2009 року по 31.12.2012 року. 26.12.2014 року рішенням Калинівського районного суду задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, а саме стягнуто борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2013 року по 30.09.2014 року, що складає 2691,40 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи, що на даний час борг відповідачем [PERSON] не погашено, тому позивач має право на повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 01.10.2014 року по 30.10.2015 року, що складає 24500,80 грн. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розписки від 01.04.2012 року відповідач [PERSON] 05.06.2009 року отримав від позивача позику в сумі 16000 грн. Відповідач зобовязаний повернути борг до 20.06.2009 року. Індекс інфляції за період прострочення за жовтень-грудень 2014 року складає: 102,40% х 101,90% х 103,00% = 107,47%; за січень-жовтень 2015 року складає: 103,20% х 105,30% х 110,80% х 114,00% х 102,20% х 100,40% х 99,00% х 99,20% х 102,30% х 98,7% = 139,48%. За період з 01.10.2014 року по 30.10.2015 року індекс інфляції становить: 107,47% х 139,48% = 149389%. Три проценти річних від простроченої суми , тобто за період з 01.10.2014 року по 30.10.2015 року становить : 3% х (2/12+ 10/12) = 3,24% Таким чином за весь період прострочення з 01.10.2014 року по 30.10.2015 року включно сума боргу становить: (16000 х 149,89%) + 16000 х 3,24%.= 24500,80 грн. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача борг за весь час прострочення в сумі 24500,80 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, зокрема відносяться витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., який позивач сплатив відповідно до квитанції № 10 від 08.12.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved