Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

09.06.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 99 999,43 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 15.01.2014 року позивач надав відповідачу у позику кошти у розмірі 3\~000 дол. США зі сплатою відсотків за кожний день користування позикою у розмірі 0,1333 % до 15.06.2014 року, про що було складено відповідачем відповідну розписку. Позивач вказує, що звертався до відповідача із досудовою вимогою про повернення коштів, однак, у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань належним чином, позивач змушений звернутися до суду. До судового засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з розпискою [PERSON] взяв у борг у [PERSON] суму коштів у розмірі 3\~000 дол. США з урахуванням процентної ставки 0,1333 % в день від суми, взятої у борг, строком до 15.06.2014 року /а.с. 4/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом досліджено вимогу позивача про усунення порушень, адресовану відповідачу [PERSON] від 24.04.2015 року /а.с. 5/ та квитанцію про надіслання відповідачу відповідного поштового відправлення /а.с. 6/. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. До позовної заяви [PERSON] надано розрахунок заборгованості відповідача з урахуванням офіційного курсу обміну долара США до гривні, встановленого НБУ на момент подання позову. Так, згідно вказаного розрахунку /а.с. 2-3/ заборгованість відповідача за договором позики становить 99\~999,43 грн. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved