Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

09 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, до [PERSON] про стягнення авансу та процентів. В обґрунтування вимог зазначає, що між ним та [PERSON] досягнуто усної домовленості про укладення договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири [ADDRESS] , узгодили ціну зазначеної частини квартири у сумі 8000 доларів США, з яких 1500 доларів США сплачується 29.05.2018, а решта суми сплачується після оформлення нею всіх необхідних для відчуження документів в момент укладення договору купівлі-продажу відповідної частини квартири. 29.05.2018 позивачем сплачено відповідачу 1500 доларів США, як аванс в рахунок вартості 2/3 частини квартири, про що відповідач склала та надала розписку від 29.05.2018. Правовстановлюючі документи [PERSON] оформила на дану частину квартири та зареєструвала право власності на 2/3 частини квартири в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте від укладення основного договору купівлі-продажу 2/3 частин квартири або повернення отриманої суми авансу ухиляється, тому змушений звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито спрощене позовне провадження по справі. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням, але будь-яких доказів на підтвердження зазначено в заяві обставини не надала. В судовому засіданні, призначеному на 15.07.2021, оголошена перерва за клопотанням [PERSON] , для ознайомлення з матеріалами справи та надання строку для надання відзиву. [PERSON] отримала позовну заяву з додатками, про що свідчить її особистий підпис на конверті (а.с. 27). Повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи (а.с. 31). Враховуючи вищевикладене, положення ст. 223 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, належним чином повідомленого, причини неявки якого визнані судом неповажними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] склала розписку в якій зазначила, що 29.05.2018 отримала від [PERSON] 1500 доларів США як аванс в рахунок вартості 2/3 частин квартири [ADDRESS] , вартість якої за їх домовленості складає 8000 доларів США. Решта суми сплачується після оформлення документів про визнання права власності на спадщину. Решта суми 6500 доларів США повинні бути сплачені в момент оформлення договору купівлі-продажу (а.с. 34). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] належить: 1/3 частина квартири [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1112, виданий 12.04.2019 державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевой О.А. та 1/3 частина квартири, серія та номер 1115, видане 12.04.2019 державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевой О.А., інша 1/3 частина квартири належить [PERSON] (а.с. 6-7). Від укладення основного договору купівлі-продажу 2/3 частин квартири або повернення отриманої суми авансу відповідач ухиляється. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частинами першою, другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Результат системного аналізу зазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. За змістом розписки відповідач отримала аванс в розмірі 1500 доларів США у рахунок укладання в майбутньому договору купівлі-продажу квартири. Отже, зміст розписки свідчить про наявність між сторонами зобов`язальних (договірних правовідносин). Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдаткомє грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. Оскільки договір купівлі-продажу будинку між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана відповідачем грошова сума позивачу в розмірі 1500 доларів США, є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та ВС № 211/5994/17. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Установивши, що свій обов`язок повернути аванс позивачу відповідачка не виконала, стягненню з останньої підлягає 3 % річних від простроченої суми (за період з 30.05.2018 по 08.12.2020 923 дні прострочки) в розмірі 114 доларів США. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 526, 533, 625, 1046-1049 ЦК України,

Outcome: approved