Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

09 жовтня 2014 року ФОП [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 2013 року з публічних торгів вона придбала квартиру загальною площею 58 кв.м, яка розташована по [ADDRESS]. 06 червня 2014 року вона звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення права власності на придбане майно, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з тим, що в акті про проведення прилюдних торгів відсутня інформація про місце проведення торгів та про орган який видавав правовстановлюючий документ на ім'я [PERSON] Так як після видачі повторного акту про проведення прилюдних торгів нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у зв'язку із наявністю двох актів про проведення прилюдних торгів зареєстрованих однією датою, але різних за змістом, відповідач [PERSON] відмовляється добровільно виселитись із спірної квартири, позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], зняти [PERSON] з реєстраційного обліку, виселити її та позбавити права користування даною квартирою. 30 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до ВДВС Путивльського районного управління юстиції Сумської області, ПП «СП «Юстиція», ФОП [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів. Свої вимоги вона обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 вересня 2002 року є власницею двокімнатної квартири по [ADDRESS] Сумської області, яку 18 вересня 2013 року було продано з прилюдних торгів ФОП [PERSON] Так як [PERSON] повідомлень про проведення прилюдних торгів та протоколу проведення даних торгів не отримувала, а також їй не було повідомлено про оцінку майна, час та місце проведення торгів, вона просить визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна від 18 вересня 2013 року про продаж квартири [ADDRESS]. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши позивача [PERSON] та її представника, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зустрічний позов не визнали в повному обсязі, відповідачку [PERSON] та її представника, які позов не визнали та зустрічний позов підтримали в повному обсязі, представника відповідача ВДВС Путивльського РУЮ - Зенову О.В., яка первинний позов визнала, зустрічний позов не визнала в повному обсязі, покази свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, а також - адміністративної справи №584/1040/13а, суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, на підставі виконавчих листів: №1-162/11 від 03 лютого 2012 року, виданого Путивльським районним судом Сумської області на виконання вироку суду від 17 січня 2012 року в частині вирішення цивільного позову, №1/1802/76/12 від 02 жовтня 2012 року та №1/1802/76/12 від 10 липня 2012 року, виданих Буринським районним судом Сумської області на виконання вироку суду від 21 червня 2012 року у частині цивільного позову, відкрито виконавчі провадження, що 27 лютого 2013 року об'єднані у зведене виконавче провадження №36774519 (а.с.37-39, 40-41 справи №584/1040/13а). 15 лютого 2012 року проведено опис і арешт майна боржника - [PERSON], - квартири [ADDRESS]. Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, накладено арешт на квартиру, належну [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.88, 17). Згідно з довідкою Путивльської міської ради №741 від 18 червня 2014 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], одна (а.с.28). На підставі постанови державного виконавця від 05 березня 2013 року суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON], 30 квітня 2013 року проведено оцінку зазначеної квартири, про що ВДВС Путивльського РУЮ повідомлено сторони виконавчого провадження (а.с.90, 91-92). 25 червня 2013 року між ВДВС Путивльського РУЮ та ПП «СП «Юстиція» укладено договір №04/171-13-А про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - квартири [ADDRESS] за ціною 87100 грн. (а.с.98-100). Проведення прилюдних торгів було призначено на 18 липня 2013 року, про що організатором було зроблено повідомлення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.58 справи №584/1040/13а). У зв'язку з тим, що торги не відбулись внаслідок відсутності покупців, державним виконавцем було проведено переоцінку вказаної квартири і встановлено ціну - 69680 грн., після чого призначено торги на 21 серпня 2013 року, про що також було зроблено відповідне повідомлення (а.с.59, 60, 61, 62 справи №584/1040/13а), проте і в цей день торги також не відбулися з тих же підстав, у зв'язку з чим знов державним виконавцем проведено переоцінку майна і встановлено ціну - 60970 грн., та призначено дату проведення торгів - 18 вересня 2013 року, про що розміщено повідомлення (а.с.63, 64, 65, 66 справи №584/1040/13а) 18 вересня 2013 року по вул. Леніна, 56 у м. Путивль прилюдні торги було проведено, в результаті чого переможець - ФОП [PERSON] придбала двокімнатну квартиру по [ADDRESS], про що складено протокол №04/171-13-А-1 (а.с.10). 04 липня 2014 року ПП «СП «Юстиція» припинено за рішенням засновників (а.с.77-79). На підставі вказаного протоколу ФОП [PERSON] державним виконавцем видано акт про проведення прилюдних торгів від 01 жовтня 2013 року для отримання покупцем свідоцтва про право власності на придбане нерухоме майно (а.с.19). Однак приватний нотаріус своєю постановою від 06 червня 2014 року відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі Свідоцтва про придбання з прилюдних торгів арештованої квартири у зв'язку з тим, що в акті про проведення прилюдних торгів від 01 жовтня 2013 року не зазначено місця проведення торгів та органу який видав правовстановлюючий документ на ім'я боржника [PERSON] (а.с.23). На звернення [PERSON] державним виконавцем видано постанову від 16 червня 2014 року про виправлення помилки у процесуальному документі і видано акт про проведення прилюдних торгів від 01 жовтня 2013 року, в якому зазначено, що 18 вересня 2013 року СП «Юстиція» за адресою вул. Леніна, 50 у м. Путивль було проведено прилюдні торги з продажу арештованого нерухомого майна, яке належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 вересня 2002 року виданого органом приватизації Виконавчого комітету Путивльської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №1710 Путивльського міськвиконкому від 18 вересня 2002 року, а саме: двокімнатної квартири [ADDRESS] у м. Путивль, загальною площею 58 кв.м, яку придбала ФОП [PERSON], сплативши з урахуванням гарантійного внеску 61500 грн. (а.с.18, 11-16, 115). На запит приватного нотаріуса [PERSON] №355/01-16 від 06 серпня 2014 року про те, який з двох актів є дійсним, та чи визнавався будь-який з актів недійсним ВДВС Путивльського районного управління юстиції 19 серпня 2014 року надав відповідь про те, що акт державного виконавця від 01 жовтня 2013 року не оскаржувався та є дійсним (а.с.31, 32). Постановою від 15 вересня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON] знов було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про придбання з прилюдних торгів арештованої квартири у зв'язку з відсутністю можливості який же акт від 01 жовтня 2013 року з двох, виданих покупцеві, є чинним, оскільки діючим законодавством не передбачено можливість внесення змін до офіційних документів шляхом складання іншого акта про проведення прилюдних торгів від тієї ж дати - 01 жовтня 2013 року, але з іншим змістом (а.с.24). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за №745/4038, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Затверджений акт державний виконавець видає переможцеві не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Копія акта надсилається стягувачу, боржникові та спеціалізованій організації. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Це свідоцтво є підставою для видачі відповідним органом акта про право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому законодавством. Таким чином, хоча і існує два акти від однієї дати, які відрізняються тим, що в одному з них зазначено місце проведення торгів та органу який видав правовстановлюючий документ на ім'я боржника - [PERSON], а в іншому - ні, і акт, який не відповідає вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, не відкликаний, вказана обставина не дає підстав для сумніву у правомірності дій [PERSON] щодо придбання спірної квартири з прилюдних торгів. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на те, що [PERSON] сплатила продажну ціну спірної квартири і ці кошти перераховані стягувачам, однак [PERSON] відмовляється звільнити зазначену квартиру, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], тобто перешкоджає [PERSON] у здійсненні нею права користування та розпорядження майном, слід усунути вказані перешкоди шляхом виселення [PERSON] зі спірної квартири. Що стосується заявленої у первісному позові вимоги про позбавлення [PERSON] права користування квартирою, то, на думку суду, виселення особи із займаного житлового приміщення автоматично позбавляє її і права користування таким приміщенням. Згідно з ч.ч.5, 6 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уціняється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Отже доводи представника відповідача за первісним позовом про те, що державним виконавцем неправомірно двічі проведено уцінку арештованого майна, є безпідставними, оскільки такі дії державного виконавця узгоджуються з положеннями ст.62 Закону України «Про виконавче провадження». Прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір, як правочин, можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3; 5 та 6 ст. 203 ЦК (ч.1 ст.215 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-116 цс12 , оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. У зустрічній позовній заяві позивач посилається на порушення ПП «СП «Юстиція» вимог п.п.3.5 - 3.11 Тимчасового положення. Однак, як вбачається з матеріалів адміністративної справи №584/1040/13а: про проведення прилюдних торгів 18 липня 2013 року, 21 серпня 2013 року та 18 вересня 2013 року організатором прилюдних торгів було зроблено повідомлення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.58, 62, 66), крім того, ПП «СП «Юстиція» надсилались відповідні листи на адресу ДВС, боржника та стягувачів (а.с.59, 63, 67), що підтверджується, зокрема, копією журналу вихідної кореспонденції (а.с.82-83). Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18,24, 27, 32, 33, 55,57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку , передбаченому цим Законом (зокрема, ч.7ст.24 , ч.4ст.26, ч.3 ст.32, ч.3 ст.36 , ч.2 ст.57, ст.55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними. Згідно зі ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду за скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Згідно з ч.1 ст.385 УПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Доводи [PERSON] про те, що їй не було відомо про оцінку спірного майна та визначення його ринкової вартості в сумі 87100 грн. з подальшою переоцінкою у бік зниження вартості, оскільки вона не отримувала листи державного виконавця, є безпідставними з огляду на те, що державним виконавцем надано квитанцію на підтвердження відправлення на ім'я [PERSON] рекомендованого листа від 14 травня 2013 року (а.с.96, 97). Крім того, такі її доводи спростовуються також показами свідка [PERSON], яка є одним із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні і також проживає у м. Путивль, про те, що вона чотири рази отримувала кореспонденцію від відділу державної виконавчої служби щодо оцінки та переоцінки квартири [PERSON] Як пояснила сама [PERSON], вона дізналась про дії державного виконавця після проведення торгів, тобто у серпні 2013 року, але і з того часу вона не скористалась своїм правом на їх оскарження. Таким чином, на даний час дії державного виконавця щодо переоцінки спірної квартири не визнані неправомірними. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову фізичної особи-підприємця [PERSON] та відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON]

Outcome: approved