Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

08 січня 2020 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та зазначила, що 01 травня 2019 року в період з 13.00 до 13.30 годин на транспортний засіб [NUMBER] , який був припаркований на узбіччі дороги біля будинку по вулиці Южна, 23 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області впав електроопорний стовп, який у свою чергу впав від падіння дерева на електромережу, внаслідок падіння стовпа на автомобіль, транспортний засіб отримав механічні пошкодження, розмір матеріальної шкоди складає 145138.30 грн., моральної шкоди складає 30000 грн., у зв`язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну та моральну шкоду внаслідок пошкодження майна та судові витрати. Під час судового розгляду представник позивачки підтримав позовні вимоги, просить справу розглянути на підставі поданих доказів. Відповідач позов та матеріали до нього отримав належним чином, до суду направили відзив з якого видно, що в позові необхідно відмовити. Третя особа до суду не з`явилась. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що 01 травня 2019 року в період з 13.00 до 13.30 годин на транспортний засіб [NUMBER] , який був припаркований на узбіччі дороги біля будинку по вулиці Южна, 23 в смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області впав електроопорний стовп, який у свою чергу впав від падіння дерева на електромережу, внаслідок падіння стовпа на автомобіль, транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Власником транспортного засобу марки «DAIHАTSU TERIOS» 2011 року випуску, д.н. [NUMBER] є третя особа, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 01.04.2011 року (а.с.8). Позивачка зазначила, що вона є належним користувачем вищевказаного транспортного засобу на підставі вільного передання Свідоцтва, що відповідає вимогам п.п.2.2. ПДР. Матеріальна шкода складає 145138.30 грн. що підтверджує висновком експерта № 19-2379/2380 від 16 серпня 2019 року (а.с. 12). Позивач звернувся з позовними вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на норми цивільного законодавства, які регулюють питання захисту власності. Перебування автомобіля у користуванні позивачки, не впливає на склад та стан майна. Позивачка не заперечує, що вона не є власником автомобіля. Передання у користування транспортного засобу, шляхом вільної передачі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, відповідно до Правил дорожнього руху, не тягне за собою виникнення у користувача автомобіля права володіння, розпорядження, що передбачає ст. 317 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка будучи належним користувачем та близьким родичем власника автомобіля, є не тією особою, яка має право вимагати відшкодування шкоди, тобто фізична особа [PERSON] є не належним позивачем. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір, суд прийшов до висновку, що позов є не обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed