Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, частину вимог за яким редакційно уточнив 19 грудня 2018 року, і просить наступне: визнати частково незаконним рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Захарівського району Одеської області № 33 від 20.04.2018 року «Про присвоєння поштової адреси житловому будинку по вул. Щаслива в смт. Захарівка Захарівського району гр. [PERSON]Б.» виключивши з назви рішення слова «гр. [PERSON]Б.» та виключивши з його резолютивної частини слова «що належить гр. [PERSON] та», скасувавши реєстрацію права приватної власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Щаслива 93 в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області здійснену 10.05.2018 року державним реєстратором [PERSON], [PERSON] районна державна нотаріальна контора Одеської області, за номером запису про право власності 26133406 та номером обєкта нерухомого майна 1551938151252; визначити, що до складу спадщини [PERSON], померлої 25 квітня 2014 року в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області України, входить належний їй на праві особистої приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Щаслива 93 в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, який складається з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А» загальною площею 42,5 кв., житловою площею 17,9 кв.м, який складається з: «1» - кухня площею 14,1 кв.м, «2» - кімната площею 17,9 кв.м, «I» - сіни площею 10,5 кв.м; та господарські будівлі і споруди: сіни «а» площею 12,7 кв.м, вбиральня «Б» площею 1,0 кв.м, сарай «В» площею 5,1 кв.м. Загальна площа житлового будинку разом з господарськими будівлями складає 67 кв.м; визначити [PERSON], який народився 27 липня 1959 року в с. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини матері [PERSON], померлої 25 квітня 2014 року в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області України. В обґрунтування позову зазначає, що після смерті його матері [PERSON], яка не залишала заповіту щодо свого майна, відкрилася спадщина на належний їй і зазначений вище житловий будинок, щодо якого були відсутні правовстановлюючі документи і спадкоємці не звертались із заявами про прийняття спадщини матері. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини матері він пропустив з поважної причини, оскільки ще до її смерті з 18 квітня 2014 року вибув за межі України і перебував у різних країнах по листопад 2014 року. Зазначене вище рішення виконкому селищної ради та реєстрацію права власності на спірний будинок за відповідачкою [PERSON] вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки це не відповідає фактичним обставинам набуття права власності на будинок та порушує його права, як спадкоємця за законом, на отримання цього будинку у власність в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON]. Стверджує, що відповідач [PERSON] не є рідною дочкою спадкодавця і була народжена іншою жінкою, а на час набуття спірного будинку перебувала у неповнолітньому віці і не приймала участі у його побудові або придбанні і тому право власності на будинок набула тільки спадкодавець [PERSON]. Оскільки, на спірний будинок на імя матері були відсутні правовстановлюючі документи і це є перешкодою для оформлення ним спадкових прав на будинок, то вважає за необхідне судовим рішенням визначити, що він входить до складу спадщини його матері, що надасть можливість зареєструвати його за спадкодавцем з наступним оформленням на нього спадкових прав її спадкоємців. У судове засідання позивач та його представник не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] зареєстрований у спірному будинку, належним чином повідомлялись про час і місце проведення розгляду справи, проте у судові засідання більш як два рази поспіль не зявився і не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов до суду не надавав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач [PERSON]Б та її представник за довіреністю у судове засідання не зявились, але відповідач надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради у судове засідання не зявився та надав до суду заяву в якій вказала, що позовні вимог визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності. Третя особа державний реєстратор [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що по справі заперечень проти заяви не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами розгляду наданих позивачкою та витребуваних судом за її клопотанням доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 115 складеного 29 квітня 2014 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 25 квітня 2014 року в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області України (далі спадкодавець) а.с. 8). Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року\~№ 1377-VIII, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. За інформацією від 16.11.2018 року № 948/01-16 [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області, заповіт щодо майна спадкодавця не посвідчувався, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 75). Постановою від 28 вересня 2018 року [PERSON], державного нотаріуса вказаної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 93 по вулиці Щаслива в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області у звязку з відсутністю спадкової справи на майно [PERSON], померлої 25.04.2014 року, та відсутністю відомостей про постійне проживання (реєстрацію) із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вказаний вище житловий будинок (а.с. 22). Згідно свідоцтва про народження позивача «Гильда Алексадра Борисовича» серії І-ЖД № 471114, виданого на підставі складеного 31 червня 1959 року запису за № 60 у книзі реєстрації актів про народження Фрунзівського райбюро ЗАГС Одеської області УРСР, його батьками вказані російською мовою «Гильда Мария Григорьевна» і «Гильда Борис Макарович» (а.с. 18). У паспорті позивача громадянина України КК 775791, виданому 03 грудня 2001 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, його прізвище російською мовою також вказано «Гильда» і українською мовою «Гильда» (а.с. 19-20). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виданого 08.08.2018 року № 00020733848 [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 5 складеним 16 лютого 1972 року після реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 21). Щодо учасників справи судом досліджені надані вказаним вище відділом наступні актові записи, які до 1991 року складені російською мовою: № 2 від 05.01.1949 року про народження «Гильда Валерия», який народився 20 листопада 1948 року в смт. Фрунзівка від батьків «Гинда Бориса Макаровича» і «Гинда Марии Григорьевны», які проживали в смт. Фрунзівка; № 60 від 31.07.1959 року про народження «[PERSON] Алексадра», який народився 27 липня 1959 року в смт. Фрунзівка від батьків «Гильда Бориса Марковича» і «Гильда Марии Григорьевны», які проживали в смт. Фрунзівка; № 49 від 26.07.1961 року про народження «Гильда Владимира Борисовича», який народився 19 липня 1961 року в смт. Фрунзівка від батьків «Гильда Бориса Марковича» і «Гильда Марии Григориевны», які проживали в [INFO]; № 26 від 17.06.1969 року про шлюб «Мунтян Владимира Петровича» і «Гинда Надежды Борисовны», [INFO] с. Лебединий Алданського району Якутської АРСР, якій присвоєне прізвище [PERSON] і яка проживала в [INFO]; № 67 від 08.08.1995 року про народження [PERSON], який народився 27 червня 1995 року в смт. Фрунзівка від батьків [PERSON] і [PERSON], які проживали в [INFO]; № 77 від 13.07.2009 року про смерть [PERSON], який помер 08 липня 2009 року в смт. Фрунзівка, де і проживав [INFO]; № 223 від 04.09.2013 року про смерть [PERSON], який помер 30 серпня 2013 року в смт. Фрунзівка, де і проживав [INFO]; (а.с. 82-89). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, виданого 15.11.2018 року № 00021456119 [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 7 складеним 31.05.1991 року виконавчим комітетом Старостинської сільради Роздільнянського району Одеської області після реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 90-91). За довідкою № 630 від 01.08.2018 року [PERSON] селищної ради Захарівського району Одеської області, у житловому будинку по вулиці Щаслива № 93 в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області (далі будинок) за 2008-2014 роки були зареєстровані та проживали: голова господарства - [PERSON], [INFO], з 21.04.1969 року до дня смерті 29.04.2014 року; внук [PERSON], [INFO], з 16.08.2011 року по теперішній час; співмешканка сина [PERSON], [INFO], з 25.05.1993 року до дня смерті 12.01.2017 року; онука [PERSON], [INFO] з 30.03.2016 року по теперішній час (а.с. 15). У домовій книзі з прописки громадян у вказаному будинку, зокрема, були прописані (зареєстровані): № п/п 1 - [PERSON], [INFO],з 21.04.1969 року до 19.09.1980 року обміну паспорту на [PERSON]; № п/п 25 - [PERSON], [INFO],з 19.09.1980 року обмін паспорту; № п/п 41 - з 02.07.2002 року до дня смерті 29.04.2014 року; № п/п\~2\~-[PERSON], [INFO] с. Лебединий Алданського району Якутської АРСР, з 21.04.1969 року і вибула 13.08.1974 року в с. Росіянівка Фрунзівського району; № п/п\~13\~-[PERSON] з 21.04.1977 року, виписана 27.10.1977 року; № п/п 20 - з 18.11.1977 року виписана 18.11.1977 в с. Н-Шибка Фрунзівського району; № п/п 22 - з 27.03.1979 року виписана 16.08.1979 року; № п/п 18 - [PERSON], [INFO], з 25.05.1977 року по «СА» 12.05.1979 року, № п/п 27 з 05.08.1980 року по 28.08.1986 року; № п/п 32 - з 23.06.1987 року виписаний 23.10.1989 року (а.с. 100-116). Відповідно до належного позивачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон за номером ЕТ 921767, виданого 26 квітня 2012 року на строк до 26 квітня 2022 року, він з 18 квітня 2014 року вибув за межі України, де перебував у різних країнах по листопад 2014 року (а.с. 23-26). За довідкою державного комунального підприємства «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» № 120 від 23.07.2018 року, технічна інвентаризація вказаного будинку проводилася 10.04.2018 року на підставі заяви гр. [PERSON], довідки [PERSON] селищної ради № 1400 від 15.03.2018 року що будинок значиться за померлою [PERSON]. Реєстрація на паперових носіях та у реєстрових книгах вказаного житлового будинку відсутня. Технічні паспорти на цей будинок були видані на імя гр. [PERSON] та гр. [PERSON] (а.с. 9-14). У довідці [PERSON] селищної ради № 1400 від 15.03.2018 року видані [PERSON], [INFO], вказано про те, що згідно з домовою книгою будинок в смт. Захарівка по вул. Щаслива 93 Захарівського району Одеської області значиться за померлою гр. [PERSON] (а.с. 119). Згідно технічного паспорту на цей будинок, виготовленого вказаним БТІ станом на 10.04.2017 року і 20.07.2018 року він складається з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А» загальною площею 42,5 кв., житловою площею 17,9 кв.м, який складається з: «1» - кухня площею 14,1 кв.м, «2» - кімната площею 17,9 кв.м, «I» - сіни площею 10,5 кв.м; та господарські будівлі і споруди: сіни «а» площею 12,7 кв.м, вбиральня «Б» площею 1,0 кв.м, сарай «В» площею 5,1 кв.м. Загальна площа житлового будинку разом з господарськими будівлями складає 67 кв.м. (а.с. 77-81). Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Захарівського району Одеської області № 33 від 20.04.2018 року «Про присвоєння поштової адреси житловому будинку по вул. Щаслива в смт. Захарівка Захарівського району гр. [PERSON]Б.» зазначено, що розглядалась заява жительки смт. Захарівка вул. Степова 13 гр. [PERSON] про присвоєння поштової адреси житловому будинку, в якому вона проживає з 1967 року. В звязку з оформленням правовстановлюючих документів на будинок розташований по вул. Щаслива 93 в смт. Захарівка та з метою присвоєння поштової адреси будинку виконком селищної ради вирішив присвоїти поштову адресу житловому будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що належить гр. [PERSON] та розташованому по вул. Щаслива 93 в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області, 66700, а саме: 66700, Одеська область Захарівський район смт. Захарівка вул. Щаслива, 93 (а.с 76). У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 29.09.2018 року вказаний будинок 10.05.2018 року був зареєстрований за номером обєкта нерухомого майна 1551938151252 за відповідачкою [PERSON] на праві власності. Вказану реєстрацію здійснила державний реєстратор [PERSON] державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області, а підставою виникнення права власності зазначено технічний паспорт виданий вказаним БТІ 10.04.2018 року, а також рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Захарівського району Одеської області № 33 від 20.04.2018 року (а.с. 16-17). \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлені обставини та правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Положення п.п. 42, 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23\~серпня 2016\~р.\~№ 553 далі Порядок), передбачають можливість реєстрації права власності\~на індивідуальні\~(садибні)\~житлові будинки,\~що закінчені\~будівництвом до\~5\~серпня 1992\~р.\~на підставі технічного\~паспорту на\~обєкт нерухомого\~майна і документу, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси (п. 42); для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону\~України Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~та цим\~Порядком,\~що підтверджують\~набуття спадкодавцем\~права власності\~на нерухоме\~майно,\~витяг із\~Спадкового реєстру\~про наявність\~заведеної спадкової\~справи та\~документ,\~що містить\~відомості про\~склад спадкоємців,\~виданий нотаріусом\~чи уповноваженою\~на це\~посадовою особою\~органу місцевого\~самоврядування,\~якими заведено\~відповідну спадкову\~справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи (п. 66). Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Виходячи з наведених положень законодавства та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що у спірному будинку з дня заведення домової книги 21.04.1969 року і до дня своєї смерті 25.04.2014 року проживала спадкодавець, а відповідачка [PERSON] проживала у ньому з 21.04.1969 року епізодично, була виписана з нього 16.08.1979 року, а на день реєстрації за нею права власності на будинок була зареєстрована [INFO]. Вказаною вище довідкою [PERSON] селищної ради № 1400 від 15.03.2018 року також підтверджено, що спірний будинок значиться за померлою гр. [PERSON], що на думку суду свідчить про існування будинку з 21.04.1969\~рокуяк обєкта нерухомого майна та обєкта цивільних прав, а також про визначення субєкта цього права. Суд вважає, що реєстрація права власності на будинок на підставі п. 42 Порядку може бути здійснена тільки за заявою особи, яка зареєстрована у цьому будинку, а оскільки будинок значився за спадкодавцем, то реєстрація права власності на нього може бути проведена на підставі п. 66 Порядку тільки за заявою його спадкоємців, за наявності заведеної спадкової справи та реєстрації будинку за субєктом права власності - спадкодавцем. Зазначені обставини\~спростовують наявність\~підстав для\~оформлення та\~реєстрації права\~власності на\~спірний будинок\~за відповідачкою [PERSON], а будь-яких доказів на підтвердження своїх родинних відносин зі спадкодавцем та прав щодо будинку вона не надавала. Наведене свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Захарівського району Одеської області № 33 від 20.04.2018 року про виключення з назви рішення слова «гр. [PERSON]Б.» та з його резолютивної частини слів «що належить гр. [PERSON] та», а також про скасування реєстрації права приватної власності на спірний будинок за відповідачкою [PERSON]. Виходячи з\~цього підлягають\~задоволенню також\~і позовні\~вимоги щодо\~визначення складу\~спадщини спадкодавця\~[PERSON],\~до якої\~входить спірний\~будинок,\~що буде\~підставою для\~реєстрації за\~нею права\~власності на\~спірний будинок\~на підставі п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та п. 66 Порядку. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1221, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, судом встановлено, що спадкодавець заповіт щодо свого майна не залишала і спадкування здійснюється за законом, а позивач є сином спадкодавця і спадкоємцем за законом першої черги; він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і у встановлений строк з часу відкриття спадщини і по 25 листопада 2014 року включно до нотаріуса із заявою про прийняття її спадщини не звертався; відсутні інші спадкоємці за законом першої черги, які прийняли цю спадщину і можуть надати письмову згоду на її прийняття позивачем, оскільки щодо відповідачів [PERSON] і [PERSON] не було встановлено документального підтвердження їх родинних відносин зі спадкодавцем; у період шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач перебував за межами України і цю обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене та з огляду на те, що відповідачі не надали відзив із запереченнями проти цих позовних вимог, а судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Outcome: approved