Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

08 вересня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 25.10.1997 р. Жупанською сільською радою Сколівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.1997 р. між нею та відповідачем був укладений шлюб від якого в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалось, відповідач не працює, зловживає спиртним, вчиняє бійки та сварки, матеріально не забезпечує сім'ю. Тривалий час подружні відносини вони не підтримують, примирення між ними невідбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з наведених в позовній заяві підстав, додатково вказала, що відповідач піднімає на неї руку, в результаті чого навіть зламав їй щелепу. Зазначила також, що їх діти вже достатньо дорослі, бачать та розуміють, що відбувається в сім'ї і негативна поведінка відповідача погано впливає на них. Просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що останні півтора місяці спиртним не зловживає, має намір їхати на заробітки за межі України. Не заперечив, що піднімав руку на дружину, внаслідок чого зламав їй щелепу, однак це було лише раз за 20 років їх подружнього життя. Просив суд не розривати їх шлюб. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 25 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Жупанською сільською радою Сколівського району Львівської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.1997 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, відповідач не працює, не утримує сім'ю, піднімає руку на дружину, чого сам не заперечив у судовому засіданні. Суд не надає віри поясненням відповідача щодо його намагань змінити поведінку, враховуючи тривалий час розладу їх подружніх відносин з дружиною, протягом якого змін не відбулось, натомість вважає такими, що відповідають дійсності твердження позивачки про неможливість примирення між ними за встановлених обставин їх спільного життя. Відтак, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved