Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

07 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2016 року. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , яка народилася уже після розірвання шлюбу [INFO] . Одночасно з подачею позову про стягнення аліментів нею подано до суду заяву про встановлення батьківства. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 28.12.2016 року з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі по 500 гривень щомісячно. Водночас відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання донька [PERSON] , не бере участі у її вихованні, чим ставить її у край скрутне становище, оскільки вона є безробітною і перебуває на обліку у Нововолинському міському центрі зайнятості. Донька [PERSON] повністю перебуває на її утриманні. Самій їй важко утримувати неповнолітню доньку, оскільки постійно потрібні кошти на продукти харчування, одяг, взуття, інші потреби. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу, оскільки є особою працездатного віку, інших утриманців не має. Усної угоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи її важке матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі по ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача [PERSON] у судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, однак не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2016 року. Від спільного проживання у них народилася двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , яка народилася уже після розірвання шлюбу [INFO] , що стверджується відповідно свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . З виконавчого листа від 28.12.2016 року вбачається, що з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі по 500 гривень щомісячно. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Суд враховує, що дитина проживає з матір`ю, яка несе тягар матеріально-побутового забезпечення сім`ї. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, те,що на його утриманні є ще одна неповнолітня дитина, встановлений прожитковий мінімум для дітей даного віку, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved