Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

10.01.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, так як він зловживає спиртними напоями. Ніде багато років не працює. Через це між ними постійно виникають сварки та бійки. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому вона просить його розірвати.\~У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, доповнивши, що шлюбні відносини між ними припинені, крім того вона має намір створити нову сімю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 27.03.1994 сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №252386 від 27.03.1994. У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 091342 від 06.02.2001. Як видно з пояснень позивача, вони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Строк для примирення, який надавався судом результату не дав, позивач твердо бажає розірвати шлюб. Спір щодо місця проживання дочки у сторін відсутній. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Питання про відновлення дошлюбного прізвища позивачка не ставить. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved