Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

07 травня 2018 року представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року у м. Донецьк, у віці 93 років. Огрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] була матір'ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть, видане 24 квітня 2018 року Центральною клінічною міською лікарнею №9 м. Донецька. Для отримання свідоцтва про смерть своєї матері заявник звернулась до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві надавши вказаний документ. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть батька, посилаючись на те, що для підтвердження факту смерті заявником надано документ виданий на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, що змушує її звернутись із даною заявою до суду з метою отримання свідоцтва про смерть матері. За даними протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Дніпровського районного суду м. Києва дана справа зареєстрована 07 травня 2018 року та передана у провадження головуючого судді 08 травня 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. За таких обставин, суд розглядає цивільну справу за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті без виклику заявника та заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. А відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними лікарського свідоцтва про смерть №87 та довідки про причини смерті, виданих 24 квітня 2018 року Центральною клінічною міською лікарнею №9 м. Донецька, [PERSON], [INFO], яка проживала у [ADDRESS], померла [INFO] року, у м. Донецьк, в приміщенні означеної лікарні, причина смерті - набухання-набряк головного мозку з вклиненням в потиличний отвір (а.с. 5-6). Факт смерті [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про її захоронення, яке відбулось 01 лютого 2018 року на території кладовища «Мушкетово», розташованого за адресою: м. Донецьк, пров. Павших Комунарів та фотографією місця захоронення (а.с. 13, 14). 04 травня 2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві за зверненням [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12). Згідно із ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. З матеріалів справи убачається, що місцем смерті [PERSON] являється м. Донецьк. Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», введеного в дію Указом Президента України № 875 від 14.11.2014 року, припинено діяльність державних підприємств, установ, організацій, їх філій (відділень), представництв на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, відсутність лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] встановленого зразка, проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях у зв'язку із чим на території Донецької і Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим. Факт родинного зв'язку померлої [PERSON] та заявника - [PERSON], яка являється її донькою, підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON], виданого 27 грудня 1951 року Ізяславським районним відділом РАЦС (а.с. 9). Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. А в порядку ч. 4 ст. 25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність особи. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про її смерть. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved