Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

07 серпня 2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час перебуває у Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко». Відповідач вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON], а також стягнути з відповідача на користь Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді від 15 серпня 2018 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27 вересня 2018 р. Ухвалою суду від 27 вересня 2018 р. розгляд справи призначено на 19 жовтня 2018 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, що відповідно до ст. 223 ч.4 ЦПК України є підставою для розгляду справи за її відсутності. Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 р. визначено проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що [PERSON] народився 07 червня 2016 р., батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON]. (а.с.4) Відомості про батька зазначено у відповідності зі ст. 135 ч.1 СК України. (а.с. 5) У відповідності\~зі ст.\~150\~СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], покладені на неї сімейним законодавством обовязків щодо виховання дитини не виконує, вказаний висновок суду ґрунтується на доказах, наданих позивачем. В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2016 р. до відділу служби звернулася [PERSON] із заявою, в якій зазначила, що опинилася в складних життєвих обставинах, в неї відсутнє житло та грошові кошти для утримання дитини, у звязку із чим того ж дня [PERSON] було влаштовано для проходження медичного обстеження до «Дитячої лікарні №1», з метою подальшого влаштування до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». 02 січня 2018 р. [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей із заявою про повернення їй на виховання малолітнього сина, оскільки вона вирішила свої соціально-побутові проблеми, у звязку із чим дитину було повернуто матері для подальшого виховання. (а.с. 8) 15 березня 2018 р. [PERSON] звернулася до відділу служби із заявою про відмову від дитини [PERSON], в якій пояснила, що не бажає виховувати свого сина. (а.с. 9) Згідно відомостям, що містяться у листі Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», [PERSON] перебуває у вказаній установі з 27 березня 2018 р., за час перебування дитини у будинку дитини її ніхто не відвідував, умовами виховання і утримання дитини не цікавився. (а.с 10) Висновком органу опіки та піклування встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає, її життям, розвитком не цікавиться, у звязку із чим доцільним є позбавлення її батьківських прав. (а.с. 11) У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав щодо дитини. Згідно зі ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом приймається рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з неї необхідно стягнути аліменти на утримання дитини. При вирішення\~питання про\~розмір аліментів,\~які підлягають\~стягненню,\~суд враховує\~положення ст.\~183\~ч.1\~СК України,\~згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved