Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

09 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що із [PERSON] до 28 вересня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі за час якого народилося троє дітей, двоє з яких дочки [PERSON], [INFO] та Дарина, [INFO], на даний час є неповнолітніми. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2015 року було стягнуто із [PERSON] аліменти на трьох дітей в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На даний час встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дітей збільшився і розмір аліментів, які стягуються із [PERSON], порушує права неповнолітніх дітей, оскільки не забезпечує задоволення найнеобхідніших їх потреб, є недостатнім для належного їх утримання та значно нижчим ніж передбачений законом. [PERSON] на даний час не працює що унеможливлює стягнення аліментів у визначений судом спосіб. У звязку з викладеним, посилаючись на окремі норми законодавства, просить постановити судове рішення, яким стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття з урахуванням індексу інфляцій, рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а також стягнути із відповідача судові витрати за професійну правничу допомогу. [PERSON] в особі представника [PERSON] подав зустрічний позов про зміну способу та розміру стягнення аліментів, де зазначив, що 06 листопада 2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON], за час перебування в якому в них 25 лютого 2015 року народився син [PERSON]. Він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії та перебуває на обліку в Камінь-Каширському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як пенсіонер по інвалідності 3-ї групи загального захворювання і йому призначено щомісячну пенсію в розмірі 1452 гривень. За вираховуванням із пенсії суми аліментів на руки він отримує 726 гривень. Син від другого шлюбу росте, часто хворіє, а тому потребує додаткових витрат, а він не в змозі в повній мірі матеріально забезпечити йому належні умови проживання. [PERSON] має у власності торгівельний ларьок та займається роздрібною торгівлею жіночого одягу, отримуючи регулярно значні прибутки від такої діяльності так як протягом нетривалого часу розбудувала двох поверховий житловий будинок, що розташований по вул. Комарова, 17а в місті Камені-Каширському та придбала легковий автомобіль. Все це стверджує про можливість зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання двох дочок. У звязку з цим просить змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2015 року та стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON] і Дарини в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з дня вступу рішення в законну силу. Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року зустрічний позов [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. 27 лютого 2018 року [PERSON] подала до суду заяву про зміну способу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, де змінила свої позовні вимоги і просить стягувати із [PERSON] в свою користь аліменти на утримання вищевказаних дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття з урахуванням індексу інфляції відповідно до закону, рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а також стягнути із [PERSON] судові витрати за професійну правничу допомогу. Крім вказаної заяви [PERSON] подала також відзив на зустрічний позов [PERSON], де вказує, що та обставина, що [PERSON] являється потерпілим від аварії на ЧАЕС третьої категорії та перебуває на обліку, як пенсіонер по інвалідності третьої групи загального захворювання не позбавляє його обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей. За жодних умов розмір аліментів, які стягуються на неповнолітню дитину, не може бути меншим, ніж визначена законом мінімальна сума аліментів на дитину відповідного віку. Не заперечує, що займається підприємницькою діяльністю, отримує певний дохід та намагається створити для дітей належні матеріальні умови. Відповідач не позбавлений права на зайняття підприємницькою діяльністю чи будь-яким видом праці, реалізувати своє право на працю, оскільки протипоказань для працевлаштування осіб третьої групи інвалідності загального захворювання не існує. Доказів як обмеження здатності до праці, так і погіршенння стану здоровя, ним не надано. Враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та те, що у звязку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина її витрат на утримання неповнолітніх дочок, а аліменти, які стягуються з відповідача, є недостатніми для утримання дітей, є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги [PERSON] не визнає, підстави для зменшення розміру аліментів у будь-який спосіб відсутні та суперечать закону. 05 березня 2018 року [PERSON] подала заяву про доповнення до вищевказаного відзиву, де зазначила, що восени 2015 року змушена була припинити підприємницьку діяльність, оскільки, крім догляду за дітьми, доглядала особу, яка досягла 80 річного віку. У звязку з цим, з часу постановлення рішення про стягнення аліментів, її матеріальний стан погіршився, вона не займається підприємницькою діяльністю, отримує кілька видів державної соціальної допомоги. Зазначені [PERSON] автомобіль та житловий будинок, то такі у її власності були ще на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів. Два контейнери, які рахуються за нею, є власністю господарюючого субєкта КП «Любешівський ринок» та будь-яку обставину щодо її матеріального стану не стверджують і не спростовують, так як і два контейнери, які знаходяться на території ринку м. Каменя-Каширського, які є власністю Камінь-Каширського споживчого товариства. Вказані докази не відповідають вимогам ст. ст. 77-79 ЦПК України. Матеріальний стан [PERSON] з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів суттєво покращився, оскільки він придбав житловий будинок на вул. Спортивна, 18, в м. Камені-Каширському, у його власності перебуває земельна ділянка площею 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться на вул. Пилипа Орлика, 21, в м. Камені-Каширському, також є колісний транспортний засіб, причіп «Бджілка 8334», 2009 року випуску. [PERSON] при розгляді справи свої позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у поданих заявах, просить їх задовольнити, зустрічний позов не визнала та пояснила, що відповідач спроможний сплачувати аліменти і вона вимагає мінімальний розмір. Просить стягнути витрати за правничу допомогу. [PERSON] та його представник позовні вимоги [PERSON] не визнали, зустрічний позов підтримали повністю, просять його задовольнити. [PERSON] пояснив, що хворіє і потребує значних витрат на лікування. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника [PERSON], дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити враховуючи таке. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що згідно рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 15 червня 2015 року. На виконання вказаного рішення 17 липня 2015 року був виданий виконавчий лист (а.с. 6). На даний час син [PERSON] є повнолітнім. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить 1860 грн., що 50 відсотків становитиме 930 грн. В силу ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років на даний час становить 930 грн., суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача і стягувати їх в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дочкою повноліття. При визначенні такого розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 ч. 1 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність в останнього сина від другого шлюбу [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 28, 32), а також те, що [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання та отримує пенсію в розмірі 1452 грн., що вбачається із довідки Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (а.с. а.с. 30, 31), однак, при цьому, має можливість працювати та отримувати додатковий дохід крім пенсії. Посилання [PERSON] на те, що син від другого шлюбу часто хворіє, а тому потребує додаткових витрат, суд до уваги не бере, оскільки доказів на підтвердження цього ним не подано. Зважаючи на вищевказані обставини, а також встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів на одну дитину, суд не знаходить підстав для стягнення аліментів із [PERSON] в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, як він просить у зустрічному позову, а тому підстав для задоволення такого немає. Посилання [PERSON] на докази про те, що [PERSON] має у власності житловий будинок (а.с. 48), автомобіль (а.с. 49), отримує соціальні виплати на дітей та соціальну допомогу (а.с. 50), не є підставою для зменшення аліментів і стягнення їх в розмірі, якому він просить, оскільки, визначаючи аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька, суд, крім вищевказаного, виходить із вимог ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Крім цього, [PERSON] не надано доказів про погіршення його стану здоровя, як підставу зменшення розміру аліментів, оскільки 3 група інвалідності йому була встановлена до постановлення вищезгаданого рішення Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання дітей (а.с. 29). Разом з цим, згідно поданих [PERSON] інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 02.03.2018 року, [PERSON] 27 березня 2015 року набув право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться на вул. Пилипа Орлика, 21 в м. Камені-Каширському, а 23 листопада 2017 року набув право власності на житловий будинок по вул. Спортивна, 18, в м. Камені-Каширському, що свідчить про покращення його матеріального стану. [PERSON] у свою чергу 18 червня 2015 року припинила підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця та 03 вересня 2015 року припинила державну реєстрацію як така, що вбачається із детальної інформації про фізичну особу. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів з дня звернення до суду, тобто з 09 лютого 2018 року, до задоволення не підлягають, оскільки, згідно ст. 191 ч. 1 СК України, за рішенням суду від дня пред'явлення позову аліменти на дитину присуджуються, а предметом даного позову є збільшення розміру вже присуджених аліментів. Також не підлягають до задоволення і позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з урахуванням індексу інфляції відповідно до закону, оскільки індексації підлягає розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, а суд стягує аліменти в частці від заробітку (доходу). Безпідставними є позовні вимоги [PERSON] і про допущення до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, оскільки, згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає таке виконання рішень у справах про стягнення аліментів, а не про зміну їх розміру. Задовольняючи позов [PERSON], суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із [PERSON] в користь [PERSON] понесені нею судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 744,60 грн. (а.с. 14) та в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial