Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

09.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 17 788,83 грн., з яких: 14 848,92 грн. заборгованість за основним боргом; 2 921,44 грн. - проценти за користування кредитом; 07,32 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 08,15 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 03,00 грн. - комісія. В обґрунтування вимог посилається на те, що 28.08.2020 року відповідачем була підписана заява про приєднання №562103415/040820 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі заяви відповідача на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 28.08.2020 року йому банком встановлено кредитну лінію в розмірі 15 000,00 грн. під 55% річних до дати закінчення строку дії платіжної картки. Поряд з цим, всупереч взятим на себе зобов`язанням, відповідач порушив в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавством, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує. З дати видачі кредиту відповідач не здійснив жодного платежу на виконання умов договору. Станом на 27.01.2021 року заборгованість відповідача за Кредитним договором від 28.08.2020 року складає 17 788,83 грн. Таким чином, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача вказану заборгованість. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 27.05.2021 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 27.05.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 01.07.2021 року з відміткою «повертається, адресат відсутні за вказаною адресою» Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.08.2020 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання №562103415/040820 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до яких між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua. Пунктами 3.1, 3.2 вищевказаної Заяви визначено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання, розміщена на інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua. та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Згідно з п.п. 3.4.1 Заяви про приєднання, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ. Згідно пінктів 5.1, 5.2 Блоку 5 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідач погоджується, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: максимальний розмір кредиту - 250 000,00 грн., строк кредитування - до дати закінчення строку дії платіжної картки. Пунктом 5.1 передбачено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 55 процентів річних за користування кредитними коштами (крім Грейс-періоду); 0.001 процентів за користування кредитними коштами протягом Грей-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 2,99 % від суми таких коштів; порядок погашення кредиту - щомісячно в розмірі, визначеному Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), що є Додатком № 1 до Договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 27.01.2021 року вбачається, що за підрахунками позивача загальна сума боргу складає 17 788,83 грн. та складається з: 14 848,92 грн. заборгованість за основним боргом; 2 921,44 грн. - проценти за користування кредитом; 07,32 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 08,15 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 03,00 грн. - комісія. Виписка по рахунку [PERSON] підтверджує, що відповідач користувався кредитними коштами. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі № 755/18246/15-ц. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем вищезазначеного кредиту. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також жодних заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку заборгованості. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання. Отже заборгованість за основним боргом в розмірі: 14 848,92 грн. заборгованість за основним боргом; 2 921,44 грн. - проценти за користування кредитом; 07,32 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 08,15 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 03,00 грн. - комісія, а загалом 17 788,83 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2 270,00 гривні, які підтверджуються меморіальним ордером №3131376015 від 03.02.2021 року.

Outcome: approved