Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

09 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [INFO] його матері [PERSON] у м. Торез Донецької області, на території якого органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] у м. Торез Донецької області померла матір заявника - [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту смерті [PERSON] місцевою невизнаною владою було видане свідоцтво про смерть. Факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою про причину смерті форми № 106/у №170 та свідоцтвом про смерть, виданим незаконною владою. Однак отримані документи на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків. Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими по день та час судового засідання, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника (а.с. 4). Згідно з наданим суду лікарським свідоцтвом про смерть № 170 від 22.10.2019, виданим «амбулаторією № 10 ЦПМСП м. Тореза», [PERSON] помела [INFO] , причина смерті: хронічна недостатність мозкового кровообігу, хронічна дисциркуляторна енцефалопатія при гіпертонічній хворобі (а.с.6). На підтвердження смерті [PERSON] [INFO] надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2019 року, видане відділом ЗАГС Торезького міського управління юстиції, де зазначено місце смерті [PERSON] - м. Торез (а.с.5). Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовій режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою вищезазначеної статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Місто Торез згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входять до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку із тим, що смерть [PERSON] настала в м. Торез Донецької області, на території якого нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим. Відповідно до ст.ст. 3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно з якими, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть від 22 жовтня 2019 року, свідоцтво про смерть (а.с. 5,6) не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані, які підтверджують вимоги заявника. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, за відсутності приводу поставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту того, що [PERSON] померла саме [INFO] в місті Торез Донецької області. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved