Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

08 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 19 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Тому позивач вважає, що одруження із відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, які ґрунтувалися би на взаємоповазі один до одного, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Також позивач зазначив, що після розірвання шлюбу їхній син [PERSON] буде проживати з ним, а донька [PERSON] з матір`ю. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. 28 травня 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 14.06.2019 від адвоката Коломайко М.О., шо здійснює захист інтересів відповідача, надійшла заява про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області вже є на розгляді справа з тих самих підстав. Подана заява не була розглянута по суті, оскільки право на подачу такої заяви має лише позивач відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. 01.08.2019 року позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд за його відсутності, просив суд закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті. Ні відповідач, на її представник в підготовче засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про дат та час судового розгляду, жодних заяв чи клопотань зокрема, щодо надання строку для примирення, суду не подавали. Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 08.08.2019 року представником відповідача подано апеляційну скаргу на ухвалу Фастівського міськрайонного суду від 28.05.2019 про відкриття провадження по справі в частині порушення правил підсудності. Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 16.08.2019, апеляційна скарга [PERSON] подана її представником повернута скаржнику у зв`язку з тим, що не містить обґрунтувань щодо порушень правил підсудності. Двічи, 18.09. та 17.10.2019 представником відповідача-адвокатом Коломайко М.О. було заявлено відвід головуючому судді. Ухвалами суду від 18.09.2019 та 18.10.2019 в задоволенні відводу було відмовлено. В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав, наполягав на розлученні та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідач та її представник в судовому засіданні, яке відбулося 18.09.2019 заперечували щодо розірвання шлюбу зазначивши, що збереження сім`ї відповідає інтересам дітей, тому відповідач не згодна на розірвання шлюбу. В судові\~засідання,\~призначені на\~17.10,\~11.11\~та на\~21.11.2019\~ні відповідач,\~ні її\~адвокат Коломайко\~М.О.\~не з`явились\~без поважних\~причин,\~судові виклики\~не отримували,\~оскільки повернулись\~конверти з\~відміткою «за\~закінченням терміну\~зберігання».\~Проте,\~виклик відповідача\~та її\~представника було\~здійснено шляхом\~розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, відповідач не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №118 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, виданим 26.12.2018 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області /а.с.6-7/. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено в ході судового розгляду, сторони не підтримують шлюбних відносин близько року, шлюб існує лише юридично, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Клопотань про надання строку для примирення відповідачем, яка заперечує проти розлучення, до суду не подавалось. Крім цього, суд звертає увагу, на те, що як вбачається з матеріалів справи саме відповідачем [PERSON] була подана заява про розірвання шлюбу з [PERSON] до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Вказана обставина, на думку суду, свідчить про аналогічні наміри [PERSON] розірвати вищевказаний шлюб /а.с.33/. Жодних доказів\~на підтвердження\~позиції,\~що є наміри для збереження сім`ї в інтересах дітей, при цьому не заявляючи клопотання про примирення, відповідачем [PERSON] суду надано не було. Поведінка відповідача та її представника, які заявляли безпідставні відводи головуючому судді, а в подальшому ігнорували судові виклики, свідчить лише про приховані інші наміри учасника справи, у зв`язку з чим, позбавили суд можливості встановити дійсні причини такої позиції відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, оскільки таких намірів сторони не висловили, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, а тому є усі підстави для задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved