Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

08.02.2016 р. позивач звернулась з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2014 р. до неї звернулась відповідач з проханням позичити гроші у сумі 32\~500 грн. із зобовязанням повернути вказану суму до 01.09.2014 р. Крім того, 02.07.2015 р. до неї знов звернулась відповідач з проханням позичити гроші у сумі 29 350 грн. із зобовязанням повернути вказану суму до 31.08.2015 р. у повному обсязі. 02.07.2015 р. до неї знов звернулась відповідач з проханням позичити гроші у сумі 29 350 грн. із зобовязанням повернути вказану суму до 31.08.2015 р. у повному обсязі, що підтверджується відповідними розписками відповідача. На час подання позову відповідач гроші не повернула. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути гроші, спочатку вона обіцяла повернути гроші, а потім перестала відповідати на телефонні дзвінки. Просила позовні вимоги задовольнити, стягнути на її користь з відповідача гроші ц сумі 91\~200 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання 02.03.2016 р., 15.03.2016 р., 31.03.2016 р. не зявилась, повідомлялась судовими повістками, які були направлені рекомендованим повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки були відсутні особи, які беруть участь у справі. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами були укладені три договори позики, відповідно до яких: 1) позивач надав відповідачу у борг гроші у сумі 32\~500 грн., які відповідач зобовязалась повернути до 01.09.2014 р. (а.с. 8); 2) позивач надав відповідачу у борг гроші у сумі 29 350 грн., які відповідач зобовязалась повернути до 31.08.2015 р. (а.с. 9); 3) позивач надав відповідачу у борг гроші у сумі 29 350 грн., які відповідач зобовязалась повернути до 31.08.2015 р. (а.с. 10), а всього 91\~200 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Згідно ст.1047 ЦК України вищевказаний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути суму позики в строк і в порядку, встановленому договором. Як видно, відповідач своє зобовязання за договорами позики не виконав, суду доказів на спростування доказів позивача про невиконання договорів позики не надав, а тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача суми боргу відповідно до укладених договорів позики. Відповідно до 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 912 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved