Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

07 серпня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до\~ [PERSON], яким просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі\~ 5\~000 грн. 00 коп., щомісячно з серпня 2018\~ року і до досягнення сином повноліття. Вказувала, що: - вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]; -дитина проживає разом з матірю та знаходиться повністю її утриманні; -батько дитини [PERSON] працює у ТОВ «Агрохолдинг Руно» та його місячний дохід складає близько 30\~000 грн. 00 коп.; -матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Згідно наданого відзиву відповідач позовні вимоги визнавав частково, посилаючись на те, що: -між сторонами існувала домовленість щодо розміру аліментів на утримання сина [PERSON], який відповідач сплачував позивачу, через що посилання позивача на те, що відповідач не опікується дитиною не відповідають дійсності; -він не може погодитись з вказаним розміром аліментів, оскільки такий розмір є непосильним для відповідача; -у 2015 році він вдруге уклав шлюб та у нього є ще одна дитина [PERSON], [INFO]; -також він опікується своєю матірю пенсіонеркою, яка потребує періодичного стаціонарного лікування; -на даний час відповідач працює методологом у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату 3\~800 грн. 00 коп.; -він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1\~000 грн. 00 коп., а позивач не надала жодних доказів на обґрунтування суми аліментів у розмірі 5\~000 грн. 00 коп. Відповідно до Ухвали від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково. Дослідивши надані докази,\~ суд при вирішені справи виходить з такого. З 21.04.2007 року по 28.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] (після розірвання та укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON], що сторонами під час розгляду справи не спростовувалось. Згідно наданої позивачем [PERSON], виданої ТОВ «Агрохолднг Руно» від 26.10.2015 року, посадовий оклад відповідача складав 1\~800 грн. 00 коп. та його заробітна плата за період з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року складала 19\~073 грн. 65 коп. Позивач стверджує, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Натомість, відповідач вказує, що він регулярно сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] у сумі, визначеній за домовленістю сторін. Також, відповідач не може сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 5\~000 грн. 00 коп. з огляду на нижчевикладене. 28.11.2015 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON]. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно [PERSON], виданої 16.10.2018 року за №ДА000000001, [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 03.08.2018 року на посаді методолога та за період з 03.08.2018 року до 31.10.2018 року його дохід склав 7\~600 грн. 00 коп., тобто дохід відповідача на місяць складає 3\~800 грн. 00 коп. Також відповідач вказував, що на його утриманні знаходиться матір-пенсіонерка, та надав копію пенсійного посвідчення [PERSON], проте жодних належних доказів на підтвердження родинного звязку із вказаною особою та її матеріального утримання відповідачем не надано. Згідно \~ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1\~ ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2\~ ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 2\~ст. 18 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд керується ст.ст.\~181,\~183,\~184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене кореспондується з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає - 1492,00 грн., з 1 липня - 1559,00 грн., з 1 грудня - 1626,00 грн. Для дитини, віком від 6 до 18 років у 2018 році він складає : з 01.01. по 30.06. - 1860 грн.00 коп. ; з 01.07. по 30.11. - 1944 грн.00 коп. ; з 01.по 31.12.2018 року - 2027 грн.00 коп. Згідно\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 9\~ст. 10 ЦПК України\~у порядку, передбаченому\~ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають задоволенню частково. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання\~дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1 300 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 07.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексу інфляції. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial