Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

09.03.2021 року представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за використану електричну енергію в розмірі 2298,49 грн. посилаючись на невиконання зобов`язання щодо сплати за отриману електричну енергію з боку відповідача . Ухвалою судді від 18.03.2021 року у справі відкрито провадження, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні. Заочним рішенням суду від 08.04.2021 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 25.05.2021 року заочне рішення скасовано, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження. 08.06.2021 року відповідач [PERSON] звернулась до суд з відзивом на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначила, що суму заборгованості перед позивачем визнає в зазначеному розмірі. Не згодна з позовними вимогами ПАТ «Запоріжобленерго», оскільки за місцем її проживання також зареєстрований та мешкає її син - [PERSON] , з вини якого утворилась заборгованість, в зв`язку з чим вважає, що відповідальність повинна бути солідарною. Крім того, заперечує проти покладення на неї обов`язку відшкодування сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи. 14.06.2021 року представник позивача звернувся до суду з уточненою позовною заявою, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за використану електричну енергію в розмірі 2298,49 грн. та витрати по осплаті судового збору. Ухвалою суду від 15.06.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . У відповідності до ст. 178 ЦПК України співвідповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Малюка В.С. в судовому засіданні проти стягнення суми заборгованості в солідарному порядку не заперечує. Просить звільнити відповідачів від сплати судового збору, як інвалідів 2 групи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, про розгляд справи сповіщені у встановленому порядку. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України відповідачем [PERSON] не надано. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , представника відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019 року постачало електричну енергію на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 11.08.2012 р. та відкритого особового рахунку № [NUMBER] . За зазначеною адресою електропостачання зареєстровані та мешкають [PERSON] та [PERSON] . Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії до 11.06.2018 року регулювались Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 зі змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. З 11.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 р. № 312. Відповідачі споживали електричну енергію, а позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт, в якому мешкають відповідачі. Відтак, згідно зі ст. 202 ЦК України, сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків, тобто, вчинили двосторонній правочин (договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати використану електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Однак, відповідачі в порушення зазначених умов ПКЕЕН та ПРРЕЕ не виконують свої обов`язки належним чином, не здійснюють оплату використаної електричної енергії щомісяця та у повному обсязі. У зв`язку з невиконанням споживачами [PERSON] та [PERSON] своїх обов`язків по оплаті за використану електричну енергію, виникла заборгованість в обсязі 2446 кВт/год. вартістю 2298,49 грн., що утворилась у зв`язку з несплатою рахунків за використану електричну енергію, починаючи з 01.10.2017 по 01.01.2019. Тобто, за період з 01.10.2017р. по 01.01.2019р. було спожито електроенергію споживачами на суму 2298,49 грн. Відповідачі в порушення норм ПКЕЕН не виконують свої обов`язки належним чином і в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію. До теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість не сплачена та підлягає стягненню в примусовому порядку на користь позивача. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідачі не сплатили борг за використану електричну енергію, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» в частині стягнення суми боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачі не надали суду належних доказів повної чи часткової сплати боргу за використану електричну енергію, не спростували обставин, на які посилається позивач як підстави позовних вимог чи наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. В частині стягнення судових витрат, слід зазначити наступне. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, на [PERSON] , звільнену від сплати судового збору, як інваліда 2 групи, не може бути покладено обов`язок щодо відшкодування судових витрат понесених ПАТ «Запоріжжяобленерго», так само, від сплати судового збору як інвалід 2 групи звільнений відповідач [PERSON] , тобто такі витрати мають компенсуватися позивачу за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved