Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

08.04.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом про визнання права на спадщину та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом до Слов»янської районної державної адміністрації Донецької області, треті особи: Привільська сільська рада Слов»янського району Донецької області, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (частки паю) [NUMBER], загальною площею 2,840 га ріллі, що знаходиться за межами населеного пункту на території Привільської сільської ради Слов»янського району і належала спадкодавцю на підставі державного акту, виданого РДА 30.11.2006року на підставі розпорядження голови Слов»янської районної державної адміністрації від 03.05.2007р. і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №164, що підтверджується копією державного акту серії ЯД №134198, копією витягу №28633821 від 09.11.2011р. про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи. Спадкоємцем даного спадкового майна є він, як спадкоємець по закону. Він прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №28633821 від 09.01.2011р., з якого вбачається, що у спадковому реєстрі №35789505 від 19.11.2013р. зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON], державним нотаріусом перевірено його права, як спадкоємця після смерті [PERSON] До спадкової маси входить земельна ділянка площею 2,840 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але він, спадкоємець за законом, оформити спадщину на вказану земельну ділянку не може, оскільки відсутні правоустановчі документи: державний акт на право власності на земельну ділянку, хоча в книгах реєстрації на право приватної власності у Слов»янському районному відділі ДП «Центр ДЗК» за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 2,840 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Слов»янського району, реєстраційний номер 164, кадастровий номер земельної ділянки 1424286800-01-000-0209, що вбачається із листа державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Полтавської області. Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, останній не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яким є земельна ділянка, яка знаходиться в адміністративних межах Привільської сільської ради Слов»янського району Донецької області, оскільки за час життя спадкодавця ним було втрачено Державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується оголошенням в районній газеті, при відсутність оригінала свідоцтва про право на земельну частку(пай), що є перешкодою для набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріуса. Просить суд визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 2,840 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Привільської сільської ради Слов»янського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акту серії ЯД №134198. У судове засідання [PERSON] не з»явився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутність, а також заперечення щодо залучення [PERSON] - сина спадкодавцеві [PERSON], до справи, як спадкоємця, у зв»язку з тим, що [PERSON] з батьком не підтримував стосунків і не доглядав його до смерті, а також пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідач - Слов»янська районна державна адміністрація Донецької області, до суду не з»явився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутність. Представник Привільської сільської ради Слов»янського району - Колісник І.В., вимоги [PERSON] не визнала та пояснила, що останній час [PERSON] мешкав на території Привільської сільської ради, [PERSON] не є родичем спадкодавця, він є чоловіком доньки сестри [PERSON] Крім того, у [PERSON] є син [PERSON], який за законом є спадкоємцем на майно свого батька, яке залишилося після його смерті. Просила суд вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON], вимоги [PERSON] не визнав та пояснив, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], залишилася спадщина і її законним спадкоємцем є [PERSON], який вважає що [PERSON] не має ніякого відношення до спадщини батька, так як не є спадкоємцем за законом. Крім того, [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання заповіту від 09.11.2011р., укладеного спадкодавцем [PERSON] на ім»я [PERSON], недійсним. Суд, заслухавши пояснення представників третіх осіб, дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги та заперечення, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стосовно вимогам статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини… Так, у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що: - [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5); - після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером 1424286800-01-000-0209, загальною площею 2,840 га, яка розташована на території Привільської сільської ради Слов»янського району; та належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯД №134198, виданого 03.05.2007року на підставі розпорядження голови Слов»янської районної державної адміністрації [NUMBER] від 30.11.2006р. і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010716700039, що підтверджується копією державного акту серії ЯД №134198 (а.с.6); - при житті [PERSON] 09.11.2011р. склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося заповідав [PERSON], що підтверджується заповітом (а.с.8) та витягом №28633821 від 09.11.2011р. про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.7); - 19.11.2013р. у Градизькій державній нотаріальній конторі Полтавської області. зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується витягом №35789505 від 19.11.2013р. про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.9); - Градизька державна нотаріальна контора Полтавської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 29 червня 2013 року [PERSON] з тих підстав, що відсутні правоустановчі документи - державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.11); - згідно свідоцтва про народження (а.с.24) третя особа по справі - [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] та враховуючи наявність існування заповіту від 09.11.2011р., [PERSON], став спадкоємцем за заповітом. У своєму позові [PERSON] просить суд визнати право власності на земельну частку (пай) площею 2,840 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Привільської сільської ради Слов»янського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акту серії ЯД №134198 в порядку спадкування за законом. У своїх заявах [PERSON] підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Однак, враховуючи главу 86 ЦК України «Спадкування за законом», де статтею 1258 передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Враховуючи вимоги ст. 1261 ЦК України, яка вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] не вказав, до якої черги спадкоємців за законом належить саме він і якими доказами це підтверджується. Посилання [PERSON] на те, що спадкодавець уклав на його ім»я заповіт, не є підставою для визнання [PERSON] спадкоємцем за законом, а тому такі вимоги позивача задоволенню не підлягають. Згідно з вимогами частин 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладені докази, суд приходить до переконання, що [PERSON] не довів свої вимоги і вони задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed