Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

09 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором № б/н від 11.12.2007 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитв розмірі 250,00 грн.,(з подальшим його збільшенням до 5100,00 грн.) а відповідач [PERSON], взяв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов'язання не виконав. Позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 21833,29 грн., з яких заборгованість по одержаному кредиту 4347,86 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 14468,45 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1739,20 грн., а також штрафні санкції: штраф в розмірі 250,00 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 1027,78 грн. (процентна складова) та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача у редакції газети «Зоря Полтавщини» від 17.01.2014 року за № 8-9. Згідно п.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки до суду не надійшло. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11.12.2007 року між сторонами по справі укладено договір. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 250,00 грн.(з подальшим його збільшенням до 5100,00 грн.) у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % річних. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 8.6 договору передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобов'язань у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Факт отримання [PERSON] суми кредиту, підтверджується заявою позичальника (а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобов'язання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Станом на день розгляду справи судом заборгованість відповідача перед позивачем складає 21833,29 грн., з яких 4347,86 грн.- заборгованість по одержаному кредиту, 14468,45 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1739,20 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафні санкції: 250 грн.-штраф (фіксована складова), 1027,78 грн.- штраф (процентна складова) та судові витрати. На підставі ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та атів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 623, 625 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 21833,29 грн., з яких 4347,86 грн. - заборгованість по одержаному кредиту, 14468,45 грн., - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1739,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафні санкції: 250 грн. - штраф (фіксована складова), 1027,78 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved