Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

09.10.2019 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.10.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.08.2014 рік заборгованість складала 31303,76 грн., яка складалася: з заборгованості за кредитом в сумі 22000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7336,91 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 1466,85 грн. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 19.11.2014 року вказану заборгованність було стягнуто. У зв`язку з тим, що відповідачем судове рішення на даний час не виконано, позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 18.11.2020 рік складає 69836,78 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 22480 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 47356,78 грн. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 11.10.2010 року, яка з урахуванням раніше стягнутої суми складає 38533,02 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні відмовити, оскільки вже винесено рішення про стягнення з відповідача вказаної заборгованності, яке на даний час виконується. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору б/н від 11.10.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.08.2014 рік заборгованість складала 31303,76 грн., яка складалася: з заборгованості за кредитом в сумі 22000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7336,91 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 1466,85 грн. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 19.11.2014 року вказану заборгованність було стягнуто. У зв`язку з тим, що відповідачем судове рішення на даний час не виконано, позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 18.11.2020 рік складає 69836,78 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 22480 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 47356,78 грн. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 11.10.2010 року, яка з урахуванням раніше стягнутої суми складає 38533,02 грн. (а.с.6-10, 86-101, 112-124, 181-185) У відповідності зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.13 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до пункту 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором. Також суд враховує, що на даний час вже є рішення, яким стягнуто заборгованність за вказаним кредитним договором. Вказане рішення набрало законної сили та перебуває на виконанні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed