overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

10.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 07.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 206. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що відповідач не працює та не забезпечує сім'ю, мешкають окремо. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 30.01.2014р. за клопотанням відповідача, сторонам надавався термін для примирення - один місяць, але після закінчення цього терміну [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, просила розірвати шлюб, оскільки відповідачем не було прийнято ніяких заходів для примирення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні від 30.01.2014р. заперечував проти задоволення позову, просив надати час для примирення з позивачкою, бажав прийняти заходи для цього. 28.02.2014р. відповідач до суду не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. (а.с.14). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області актовий запис № 206.(а.с.4). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO](а.с.5). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що з червня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені з тих причин, що відповідач не працює та не забезпечує сім'ю, мешкають окремо, спорів майнового характеру немає, в строк, наданий сторонам для примирення, вони не помирились, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

10.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 29.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 516. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. З серпня 2011 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що в них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні суперечки, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Вони неодноразово намагалися відновити стосунки, але це не призвело до позитивних наслідків. Вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «[PERSON]»(а.с.8). Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення.(а.с.7). Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2005 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 516.(а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження.(а.с.5). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що з серпня 2011 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що в них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні суперечки, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]., шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати. Прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

10.01.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON],[INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.9), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.8,10,21) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

10.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, в якому зазначила, що до серпня 2013 року відповідач згідно рішення суду виплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Однак після досягнення одною дитиною повноліття, 19.08.2013 року Тростянецький районний суд змінив розмір стягуваних аліментів, стягнувши з [PERSON] на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 300грн. щомісячно до повноліття дитини. Однак за відповідачем рахується борг по аліментам в сумі 21106грн. тому позивачка просила стягнути з відповідача борг по аліментам в сумі 21106грн., посилаючись на невиконання добровільно відповідачем свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, понесені нею при зверненні до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити позов та просила справу розглянути в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з нього боргу по аліментам визнає та просить заслухати справу без його участі. Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO](згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого повторно 09.06.2005 року відділом ДРАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області (а.с.2). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON], виданого ВДВС по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ від 18.09.2013 року за №5611, заборгованість станом на 19.08.2013 року становить 21106,00грн.(а.с.6). Відповідно до ч.3,4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття заборгованість за аліментами погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.180,182,184,194 СК України. Згідно ст.84 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати - витрати за надання правової допомоги в розмірі 200 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

10.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Сніжнянського міського суду відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], але станом на 01.03.2012 року утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 545,67 грн. яку добровільно відповідач погашати відмовляється, тому позивачка просить стягнути з відповідача цю заборгованість та неустойку в сумі 140,95 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним. Відповідач проти позову заперечував, пояснив, що він не знав про наявність заборгованості, оскільки аліменти стягувались за рішенням суду шляхом утримання із заробітної плати, зараз заборгованості не має, донька проживає з ним, тому аліменти він не сплачує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Сніжнянського міського суду №2-1559/2001 від 28.02.2001 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно. Відповідно до листа ВДВС Сніжнянського міського управління юстиції №460/04-63/4 від 13.03.2014 р. мається заборгованість по аліментам по виконавчому листу №2-1559/01 виданого 21.02.2001 року станом на 01.03.2012 р. становить 457,67 грн. Згідно рішення Сніжнянського міського суду від 04.04.2014 року [PERSON] звільнений від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON]. 24.04.2014 року виконавче провадження по стягненню аліментів закінчене. Тобто, є підстави для стягнення заборгованості за лютий 2012 року, яка залишилась нестягнутою і вже в примусовому порядку стягнута бути не може, бо виконавче провадження закінчене. Ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментам за лютий 2012 року суд не вбачає, то підстав для стягнення пені не має. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

10.01.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Варвинського районного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20147 грн 26 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 09.08.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2XRRJ02380350, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6430 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 30.10.2013 року, перед банком виникла заборгованість у розмірі 20147 грн 26 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.35,37/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с.38/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, в силу ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи /а.с.36/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

10.01.2014 р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним.Сторони перебували в юридичному шлюбі, який розірвано 27.10.2011 року. Від шлюбу має малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Дитина перебуває на утриманні у матері, відповідач коштів на її утримання не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка до початку судового засідання надала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач до початку судового засідання надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебували в юридичному шлюбі, який розірвано 27.10.2011 року. (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції, актовий запис № 425 від 17.11.2006 р. (а.с.7). Позивачка мешкає разом з дитиною. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від допомоги на утримання дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з того, що відповідач як платник аліментів є працездатний, з його заробітку має проводитись стягнення аліментів на утримання дитини, але, будучи батьком у добровільному порядку надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, має можливість і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у примусовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки у повному обсязі, встановивши аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України, рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

10.01.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.11.1991р. Вказує, що від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO]р.н., дочка [PERSON], [INFO]р.н., та син [PERSON], [INFO]р.н. Зазначає, що сімейне життя у них не склалося, оскільки у них різні погляди на життя і відповідач постійно зловживає спиртними напоями, ображає її та підносить руку на неї і доньок. Стверджує, що сварки та конфлікти відбуваються в присутності дітей, що негативно впливає на їх психічний стан і здоров'я. Вказує, що приймала міри для збереження сім'ї, однак такі були марними. Надалі перебувати у такому шлюбі не бажає, а тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Вимоги позову підтримано позивачкою в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, зазначивши, що примирення між ними не можливе. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 листопада 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області за актовим записом №79. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO]р.н., дочка [PERSON], [INFO]р.н., та син [PERSON], [INFO]р.н. З пояснень сторін вбачається, що між ними постійно відбуваються конфлікти та сварки, що негативно впливає на психічних стан дітей, сторони не підтримують шлюбних відносин, наполягають на розірванні шлюбу, заперечують проти надання їм терміну на примирення, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому суд приходить до висновку, що згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сім'ї позивачки. Також є всі підстави відповідно до ст.113 СК України іменувати позивачку прізвищем «[PERSON]» за її вимогою, яке вона обрала під час державної реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

10.01.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатну жінку з якою проживає дитина. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у фактично шлюбних відносинах. Від даних відносин мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 18.06.2019 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у фактично шлюбних відносинах. Відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.4. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с.7. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу на користь [PERSON]на її утримання до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 18.06.2019 року. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 91 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

10.01.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з травня 2012 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], (а.с.2). Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.3). Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved