Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

07.10.2013 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги, які були уточнені заявою від 03.10.2013 року, мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.10.2006 року [PERSON] 10.10.2006 року отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг. Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. У зв'язку із неналежним виконанням позичальником умов договору станом на 30.06.2013 року виникла заборгованість - 22692.45 грн., яка складається з наступного: 4583,23 грн. - заборгованість за кредитом; 16552,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1056,78 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила (а.с.25-28; 36-38). Відповідно до письмової згоди представника позивача, якій відомі підстави та наслідки заочного розгляду справи, суд, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.10.2006 року [PERSON] 10 жовтня 2006 року отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг. Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.6). При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.9). В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.06.2013 року має заборгованість - 22692.45 грн., яка складається з наступного: 4583,23 грн. - заборгованість за кредитом; 16552,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1056,78 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на яких ґрунтується позов, з урахуванням приписів ст.1 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 22 692,45 гривень є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача. Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування судових витрат у розмірі 229,40 грн. (а.с.1). На підставі ст. ст.525-526, 530, 543, 547, 553-554, 599, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61,88,197,212, 213, 214, 224-226, 294 ЦПК України, суд

Outcome: approved