Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

10.07.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право проживання в житловому будинку. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що вона проживає у власному будинку, розташованому у с. Перебиківці по вул. Л.Українки (бувша вул. 28 червня), 33 Хотинського району Чернівецької області. В належному їй будинку зареєстровані: її сестра [PERSON] та її племінник [PERSON]. Вказує, що з 2012 року відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в належному їй будинку не проживають постійно. [PERSON] проживає за адресою: [INFO], а [PERSON] постійно проживає в [INFO] куди і перевезли всі речі. Зазначає, що відповідачі без поважних причин не проживають у його будинку і не користуються належним її житловим приміщенням та комунальними послугами більше одного року. Ніяких домовленостей з цього приводу між ними не було. Оскільки вони зареєстровані в її будинку, то вона не може отримати субсидію і сплачувати зайві гроші за комунальні послуги. Просить визнати відповідачів такими що втратили право на проживання та користування житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташованими у с. Перебиківці по вул. Л.Українки, 33 Хотинського району Чернівецької області Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від її представника [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без їх участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Свідок [PERSON] надав суду письмові пояснення в яких підтвердивтой факт, що [PERSON] та [PERSON] не проживають більше одного року у господарстві, що належить [PERSON], яке розташоване у с. Перебиківці по вул. Л.Українки, 33 Хотинського району Чернівецької області. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, письмові пояснення свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку, що розташований в с. Перебиківці по вул. Лесі Українки (вул. 28 червня), буд. 33 Хотинського району, Чернівецької області відповідно до договору дарування житлового будинку серії ААК №324332 від 19.06.1997 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10341748 від 10.04.2006 року . Згідно довідки № 1036 від 09.06.2017 року виданої виконкомом Перебиковецької сільської ради, вбачається те, що зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON], що дійсно [PERSON] та [PERSON] прописані в с. Перебиківці по вул.. Л.Українки, 33, але не проживають з 2012 року. Відповідно до довідки № 971 від 02.06.2017 року виданої виконкомом Перебиковецької сільської ради, вбачається те, що [PERSON] дійсно в даний час проживає в [INFO] без реєстрації, а також в даному господарстві прописані, але не проживають: сестра [PERSON], [INFO]; племінник [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право проживання в житловому будинку слід задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved