Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

10.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кас»яненка С.І. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за № 23, розташованою в будинку за № 7 по вул. Дружби м. Бахмач Чернігівської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що є власником вказаної квартири на підставі договору дарування від 07.11.2017 року. В зв»язку зі зміною власника житла, відповідач відмовляється в добровільному порядку виселитися з даного житла, не несе витрат з утримання квартири, не сплачує за житлово-комунальні послуги, тому просить визнати його таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, оскільки його реєстрація перешкоджає їй у здійсненні права власності. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач Кас»яненко С.І. в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п.2 ч.7 ст.128 та ч.11 ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Представнник відповідача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини нявки не повідомив. Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивачка являється власником квартири за № 23, розташованої в будинку за № 7 по вул. Дружби м. Бахмач Чернігівської області на підставі договору дарування квартири від 07.11.2017 року, відповідно до якого дарувальник [PERSON] передала безоплатно, а обдарована [PERSON] прийняла в дарунок зазначену квартиру, що підтверджується копією даного договору та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 4-8). Як вбачається зі змісту довідок за №1158 та № 03-08/819, виданих Бахмацькою міською радою Бахмацького району Чернігівської області 02.04.2018 року та 13.04.2018 року відповідно, відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі (а.с. 9, 14). Відповідно до\~ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі \~ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.03.2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 30.05.2018 року, Кас»яненку С.І. відмовлено в задоволенні позовних вимог до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Бахмацького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], [PERSON]В та [PERSON] про визнання недійним договору купівлі-продажу частки квартири. В судовому засіданні також встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності по 1/2 частці [PERSON] та [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26.12.2003, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3180, відповідно до якого [PERSON], що діє по дорученню від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], продав, а [PERSON] і [PERSON] купили квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.87). Згідно з договором купівлі-продажу частки квартири від 22.03.2008 року, [PERSON], що діяла по довіреності від імені [PERSON] продала, а [PERSON] прийняла у власність 1/2 частку квартири за № 23, що знаходиться в м. Бахмач по вул. Дружби, 7 Чернігівської області. Договір посвідчений нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1246 (а.с.88). Як вбачається з матеріалів справи, отримавши у власність квартиру, у листопаді 2017 року позивачка неодноразово зверталася до Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області з приводу перешкод з боку Кас»яненка С.І. у користуванні власним житлом, а саме вищезазначеною квартирою, в зв»язку з тим, що останній змінив замки на вхідних дверях та першкоджав їй потрапити до власної квартири (а.с. 29,30). Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи, що власником квартири за № 23, розташованій в будинку за № 7 по вулиці Дружби м. Бахмач Чернігівської області з 07.11.2017 року є [PERSON], а Кас»яненко С.І., який був зареєстрований у даному житлі на час набуття права власності позивачкою, не є членом сім»ї останньої, і його реєстрація перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» \~рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на житло є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку. \~ \~Відповідач Кас»яненко\~С.І.\~в судове\~засідання не\~з»явився та\~не спростував\~доводів позивачки.\~ Крім того, з\~ відповідача на користь\~ позивачки, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України,\~ слід стягнути 704 гривні 80 копійок\~ в рахунок повернення витрат\~ по\~ сплаті\~ судового збору (а.с.1).

Outcome: approved