Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

08 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 24 квітня 2015 року, з тих підстав, що сімейне життя у них не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, втрату почуття любові, поваги, дружби. З вересня 2018 року сімейні відносини між ними припинені. Просить також стягнути з відповідача аліменти на малолітню дочку [PERSON] , в розмірі 2500 грн, з тих підстав, що вона сама не має можливості забезпечити в повній мірі дитину всім необхідним. Дитина потребує здорового харчування, одягу, лікування, для чого потрібні значні кошти. Відповідач до суду спрямував відзив у якому не заперечив проти розірвання шлюбу, позов в частині стягнення аліментів визнав частково. Погоджується сплачувати 1000 гривень аліментів щомісячно, оскільки не працює та надавав добровільно кошти на дитину навіть після того як з позивачкою стали проживати окремо. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, в частині стягнення аліментів пояснила, що відповідач добровільно надавав кошти на утриманні дочки у розмірі 2000-3000 грн щомісячно по травень місяць 2019 року включно. Однак вказав, що після розірвання шлюбу аліменти сплачувати не буде. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн щомісячно, оскільки в такому розмірі в середньому він надавав допомогу добровільно. Він працює, не має інших утриманців, не хворіє. Дитина відвідує дитячий садочок, за харчування вона сплачує більше 500 грн на місяць. В подальшому потрібно буде оплачувати гуртки дитині. Вона має невеликі доходи та окрім того, що сама утримує дитину, ще оплачує комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не з`явився, спрямував заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав відзив. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву РС Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 164 ( а.с.5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8), яка відповідно до довідки про склад сім`ї проживає з позивачкою ( а.с. 46). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, вони спільно не проживають, не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх заяви, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. За таких обставин шлюб слід розірвати. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання батьком дитини, наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: 01 січня 2019 дo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня дo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн. Оскільки відповідач не має осіб, яких він за законом має утримувати, до травня 2019 року добровільно надавав допомогу дитині в розмірі не менше 2000 грн на місяць ( а.с. 24-39), з огляду на вік дитини, відвідування нею дошкільного навчального закладу, зважаючи на розмір доходів позивачки ( а.с. 49), та її витрати по сплаті комунальних послуг, оплату за харчування дитини у ДНЗ ( а.с. 47, 48, 50), суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку - 1700 гривень на місяць. Такий розмір аліментів складатиме мінімальну суму, необхідну для забезпечення дитини всім необхідним, зважаючи право дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також з огляду можливість утримувати дитину матір`ю. Аліменти слід стягувати, починаючи з 01 червня 2019 року, оскільки до цієї дати відповідачем кошти позивачці надавалися добровільно. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 768,4 грн витрат по сплаті судового збору та користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. ( за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивачки від сплати звільнена). Оскільки суду не надано доказів, що спір виник з приводу неправильних дій позивачки, відсутні підстави, передбачені ч.9 ст. 141 ЦПК для покладення на позивачку судових витрат.

Outcome: partial