Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

09.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,85 гектари, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, після померлої 08 вересня 2015 року [PERSON], яку остання успадкувала після смерті [PERSON], яка померла 21 вересня 2007 року. Позовна заява обґрунтована тим, що 08 вересня 2015 року померла баба позивачки [PERSON]. Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2008 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 2,85 гектари, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, але державний акт про право власності на землю не переоформила. За життя [PERSON] склала заповіт від 16 січня 2012 року, яким все своє майно заповіла позивачу. 26 вересня 2017 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що за життя [PERSON] не виготовила державний акт на землю. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити (а.с.42). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника. Позов визнає в повному обсязі (а.с.44). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, також зазначила, що не має самостійних вимог по справі, а також заперечень проти позову (а.с.41). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, заяв чи клопотань до суду не подавала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 21.09.2007 року померла [PERSON] (а.с.10). За життя [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серія І ПЛ №014467 на земельну ділянку площею 2,85 га, яка розташована на території Бреусівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Рішенням Козельщинського районного суду від 31.03.2008 року встановлено, що [PERSON], яка померла 21.09.2007 року, є рідною сестрою [PERSON], [INFO] (а.с.11). 11.10.2008 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку (а.с.23). Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Козельщинському районі Полтавської області, [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.10.2008 року після [PERSON] не видавася (а.с.24). 08.09.2015 року померла [PERSON] (а.с.9). За життя [PERSON] складено заповіт, посвідчений 16.01.2012 року приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 175, за яким остання заповіла все своє майно позивачу (а.с.22). Заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі та чинним (а.с.20 - 21). Згідно з ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 20.11.2015 року, тобто у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.15). Таким чином, позивач прийняла спадщину. 20.11.2017 року [PERSON], спадкоємець за законом, звернувся в нотаріальну контору з заявою, в якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки в спадщині та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане іншим спадкоємцям (а.с.16). Відповідно до [PERSON] із Спадкового реєстру 20.11.2015 року заведено спадкову справу за №363/2015 (а.с.17). З постанови державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини є позивач. Син померлої [PERSON] від спадщини відмовився (а.с.13). Відповідно до довідки Рибалківської сільської ради [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], але на території сільської ради не проживала з листопада місяця 2009 року (а.с.45). Згідно з актом КОМУНАЛЬНОГО ЖИТЛОВО ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА №4 від 18.10.2017 року, [PERSON] проживала у своєї онуки [PERSON] з 2009 року і до дня своєї смерті 08.09.2015 року (а.с.46). 26.09.2017 року позивач звернулась до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13). 26.09.2017 року нотаріусом винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за відсутності документів, які засвідчують право власності [PERSON] на цю земельну ділянку (а.с.13). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання права власності позивача на вказану земельну ділянку.. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved