Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, зазначив, що 17 травня 2011 року приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімова І.М. посвідчила договір купівлі-продажу з розстроченням платежу 1/4 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], укладений між нею та [PERSON]. Згідно вказаного договору вона зобов'язалась передати належну їй 1/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язалась прийняти її у власність та сплатити обговорену грошову суму, яка за домовленістю сторін складала 164 000 гривень. У відповідності до пунктів 2.3, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.2.1. договору сторони встановили між собою такій порядок розрахунків: гроші в сумі 800 грн. [PERSON] передає їй при підписанні договору, а решту грошей в сумі 163 200 грн. [PERSON] зобов'язується сплатити їй в термін до 17.05.2016 року. Зазначена сума грошей сплачується рівними частками, а саме по 8 160 грн. щоквартально, не пізніше 1-го числа наступного місяця по закінченню кварталу, тобто до першого квітня, першого липня, першого жовтня, першого січня календарного року. Останній платіж повинен бути здійснений не пізніше 17.05.2016 року. Вона умови договору купівлі-продажу нерухомості з розстроченням платежу від 17.05.2011 року виконала належним чином: прийняла від [PERSON] оговорені при підписанні договору 800 грн., передала їй домоволодіння та всі необхідні документи, внаслідок чого [PERSON] зареєструвала домоволодіння на себе та вселилась в нього. В той же час вимоги договору про сплату грошей в сумі 163 200 грн. інша сторона не виконала. З 17 травня 2011 року жодного платежу за власність по договору купівлі-продажу з розстроченням платежу [PERSON] не здійснила. На неодноразові усні її звернення з вимогою сплатити суму боргу [PERSON] не реагувала. На письмове звернення від 23.06.2014 року [PERSON] у відповіді від 01.07.2014 року борг визнала, невиконання умов договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу пояснила фінансовими труднощами, що виникли у неї та зобов'язалась погасити борг до 1 жовтня 2014 року. Однак, свої боргові зобов'язання [PERSON] так і не виконала. Станом на даний час її борг перед нею складає 114 240 гривень. Згідно вимог закону договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Вона 28.03.2007 року уклала з АКБ «Укрсоцбанк» кредитний договір №420/190-ф01 на суму 40 000,00 доларів США. В забезпечення кредиту, як іпотекодавець, на підставі іпотечного договору від 28.03.2007 року передала «Укрсоцбанку» в іпотеку своє майно, належну їй квартиру [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]. Укладаючи 17.05.2011 року з [PERSON] договір купівлі-продажу з розстроченням платежу своєї власності, вона розраховувала, що отриманими щоквартально коштами від [PERSON] буде мати можливість погашати суми кредиту по договору № 420/190-ф01 від 28.03.2007 року. Невиконання [PERSON] умов договору від 17.05.2011 року є істотним порушенням її прав та інтересів, значно погіршує іі матеріальне становище, оскільки вона вимушена погашати доларовий кредит за рахунок власних коштів. Оскільки [PERSON] не має наміру погашати борг та здійснювати чергові платежі, договір купівлі-продажу з розстроченням платежу від 17.05.2011 року між нею та [PERSON] повинен бути розірваний, а право власності на спірне домоволодіння визнано за нею. Про наслідки невиконання умов договору від 17.05.2011 року [PERSON] при його укладанні була належним чином повідомлена, що вона засвідчила своїм підписом (п.6.1 договору). Отримані від [PERSON] при укладанні договору від 17.05.2011 року грошові кошти в сумі 800 грн. вона згодна повернути у будь-якій час. Просить розірвати договір купівлі-продажу з розстроченням платежу 1/4 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], посвідчений 17 травня 2011 року приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу Алфімовою І. М., укладений між нею та [PERSON] на підставі допущених [PERSON] істотних порушень умов договору. Визнати право власності на вказане домоволодіння за нею. Судові витрати по справі стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи, в судовому засіданні 22 січня 2015 року надала пояснення та заперечення в письмовому вигляді, просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу, зазначив, що вона згідно договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] та посвідченого 17 травня 2011 року приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу Алфімовою І.М., стала власником 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], та зобов'язалася сплачувати суму, яка за домовленістю сторін складала 164 000 грн. Заперечує, що умови договору [PERSON] були виконані в повному обсязі, як вона стверджує, а саме, їй не було передано домову книгу і технічний паспорт, вона була вимушена поновлювати їх за власні кошти. Заперечує, що з 17 травня 2011 року жодного платежу не було зроблено за власність [PERSON] - в жовтні 2012 року було сплачено її сином [PERSON] в касу АКБ «Укрсоцбанк» за іпотечним кредитом [PERSON] сума в еквіваленті 2000 $, що за курсом банку складало 16 000 грн. в рахунок її платежу за договором купівлі-продажу 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS]. Заперечує, що вона не реагувала на неодноразові усні звернення до неї [PERSON] з вимогою сплатити суму боргу. Вона з моменту укладення договору жодного разу не зверталась до неї особисто з приводу сплати боргу усно. ЇЇ син, [PERSON], який проживає за тією ж адресою, що і вона: [ADDRESS] з 2001 р. по 2011р. проживав в громадянському шлюбі з [PERSON] і має з нею спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Так, дійсно, спільно нажита з [PERSON] квартира [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] була передана [PERSON] 28.03.2007 р. в іпотеку АКБ «Укрсоцбанк» при укладені кредитного договору №420/190-ф01 на суму 40 тисяч доларів США строком до 27.03.2022 року. Цей кредит вони погашали з випередженням графіку, включно до осені 2008 року (фінансова криза і зростання курсу долару США з 5 грн. до 8 грн.) Після народження в [INFO] дитини [PERSON] утримував сім'ю з 4 осіб не мав змоги погашати іпотечний кредит. На початок 2011 року сума кредиту знову зросла до 40 000 доларів США. [PERSON] та [PERSON] було прийняте спільне рішення про дострокове погашення іпотечного кредиту, але 1/4 частина домоволодіння по [ADDRESS] за потрібну суму не продавалася і вона погодилася продати свою квартиру ( як більш ліквідну) для погашення хоча би 1/2 частини суми кредиту. При оформлені договору купівлі-продажу 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], в присутності приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімової І.М. вона сплатила [PERSON] 22 000 долларів США для погашення іпотечного кредиту за договором №420/190-ф01 від 28.03.2007року, які в той же день були внесені в касу АКБ «Укрсоцбанк». Решту боргу по іпотечному кредиту [PERSON] було зафіксовано в сумі договору купівлі-продажу 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] з розстроченням платежу, а саме за порадою нотаріуса [PERSON], при наявності взаємної довіри, її платіж [PERSON] в сумі 22 000 доларів США не був зафіксований. Фактичним платником її договірних зобов'язань являється її син [PERSON], який не мав змоги сплачувати кредит в зв'язку з важким економічним становищем, сплатою коштів колишній родині та виконання своїх батьківських обов'язків. Вона заперечує, що позивач не має можливості встановити вартість 1/4 частини домоволодіння по [ADDRESS] з причини відсутності доступу до домоволодіння, оскільки ні вона, ні [PERSON] не відмовляли ні [PERSON], ні її представникам і жодним експертам в доступі до домоволодіння при наявності усного попередження. Враховуючи складну економічну ситуацію в країні (криза), тривалий строк закінчення іпотечного договору - 2022 року, низьку вартість і ліквідність нерухомості, розробку Верховною Радою України низки законів, захищаючих інтереси валютних позичальників, просить не розривати договір купівлі - продажу з розстрочкою платежу 1/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], укладений між нею та [PERSON] 17 травня 2011 року, а також не арештовувати домоволодіння. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ромаданова Г. у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити [PERSON] в його задоволенні, зазначив, що, згідно п. 2 спірного договору купівлі - продажу з розстроченням платежу строк сплати решти грошей в сумі 163 200 грн. до 17.05.2016 року, який ще не настав, просить врахувати, що [PERSON] являється людиною похилого віку, часто хворіє, отримує маленьку пенсію, яку витрачає на сплату комунальних послуг та лікування. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. ч. 1, 4 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до частин 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок, завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частинами 2, 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 17.05.2011 року між [PERSON] ( продавець ) та [PERSON] ( покупець ) було укладено договір купівлі - продажу з розстроченням платежу, згідно якого продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти у власність 1/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 965 ( а. с. 13-14). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору продавець підтверджує свій намір укласти цей договір на умовах, визначених у ньому і погоджується з вищевказаним порядком проведення розрахунків з оплати вартості відчужуваної частини домоволодіння. Пунктом 2.2 договору передбачено, що продаж 1/4 частини домоволодіння за домовленістю сторін вчиняється за 164000 грн. Пунктом 2.3 договору сторони встановили між собою такий порядок розрахунків: п. п 2.3.1 Гроші в сумі 800 грн. одержані продавцем від покупця при підписанні цього договору. Сторони підтверджують факт розрахунку зазначеної суми грошей, як часткової сплати за продану частину домоволодіння. Відповідно до п. 2.3.2. договору решту грошей в сумі 163 200 грн. покупець зобов'язується сплатити продавцю в термін до 17.05.2016 року. Згідно п. 2.3.2.1. договору зазначена сума грошей сплачуватиметься покупцем продавцю рівними частками, а саме по 8 160 грн. щоквартально, не пізніше 1-го числа наступного місяця по закінченню кварталу, тобто до: першого квітня, першого липня, першого жовтня, першого січня календарного року. Останній платіж повинен бути здійснений не пізніше 17.05.2016 року. У відповідності до п. 2.3.3. договору розрахунок має бути здійснено в м. Кіровограді, з одночасним підтвердженням цього факту заявою від продавця, підпис на якій засвідчується нотаріально. Згідно п. 2.3.4. договору за згодою сторін розрахунок може бути проведений раніше зазначеного в цьому договорі терміну. З пункту 6.1.Договору видно, що про зміст прав та обов'язків за цим договором та правові наслідки укладеного правочину, що укладається сторонами, а саме ст.ст. 225, 229-236, 380,383,334,377, 626,632, 640, 651-654, 655-668,678-680, 687-693 Цивільного Кодексу України сторонам роз'яснено нотаріусом. Згідно п.6.6 Договору зазначено, що у випадках, не передбачених даним договором, сторони керуються чинним законодавством. Таке ж правило діє у разі протиріччя цього Договору імперативним нормам чинних законодавчих актів. У відповідності до витягу з Державного реєстру правочинів від 17.05.2011 року власником 1/4 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] значиться [PERSON] за підставі договору купівлі - продажу від 17.05.2011 року (а.с.15). На письмове звернення [PERSON] від 23.06.2014 року [PERSON] у відповіді від 01.07.2014 року зазначила, що з 17.05.2011 року нею не були здійснені планові платежі згідно договору купівлі-продажу 1/4 частини домоволодіння у зв'язку з фінансовими труднощами, що виникли у неї, визнає, що станом на даний час її борг перед позивачем складає 97 920 грн. та зобов'язувалась погасити борг до 1 жовтня 2014 року, з урахуванням платежу за поточний квартал в сумі 8160 грн. (а.с.25). Судом встановлено, що сторони зазначають різні суми боргу: в позові [PERSON] зазначала, що прийняла від [PERSON] 17.05.2011 року при підписанні договору грошові кошти в сумі 800 грн., які вона згодна повернути у будь-який час, вимоги договору про сплату грошей в сумі 163 200 грн. [PERSON] не виконала. Станом на даний час борг перед нею складає 114 240 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] пояснив, що на даний час сума боргу складає 130 560 грн. З листа [PERSON] від 01.07.2014 року вбачається, що вона визнає борг перед [PERSON] в сумі 97 920 грн. (а.с.25). У відповідності до п. 2.3.3. Договору ніяких доказів щодо проведення розрахунків з одночасним підтвердженням цього факту заявою від [PERSON], підпис на якій повинен бути засвідчений нотаріально, відповідачем [PERSON] не надано. Враховуючи зміст п.п.2.3.1., 2.3.2., 2.3.3. договору купівлі продажу з розстроченням платежу від 17.05.2011 року судом встановлено, що вимоги договору про сплату грошей в сумі 163 200 грн. з 17 травня 2011 року, моменту укладення договору купівлі - продажу частини домоволодіння до теперішнього часу [PERSON] не виконала. За викладених встановлених обставин, оцінюючи в сукупності всі зібрані у справі докази з позиції їх достовірності, належності та допустимості, враховуючи, що договір купівлі - продажу частини домоволодіння був укладений з волевиявлення сторін, які погодилися з його умовами, скріпивши його своїми підписами, та вчинили дії на виконання умов договору, твердження позивача, що внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] допущені істотні порушення умов договору, що значно погіршує матеріальне становище позивача, яка вимушена погашати доларовий кредит за рахунок власних коштів, відповідають дійсності, тому обставини, які б підтверджували наявність умов для розірвання спірного договору, визначених ч. 2 ст. 651 ЦК України судом встановлені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу з розстроченням платежу 1/4 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], укладеного 17 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу Алфімовою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 965, визнання права власності на зазначену частину житлового будинку, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки значною мірою [PERSON] позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім цього, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 800 грн., сплачені при підписанні договору купівлі - продажу з розстроченням платежу від 17 травня 2011 року, як часткової сплати за продану частину домоволодіння. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по справі у розмірі 1883 грн. 60 коп.

Outcome: approved