overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

08 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги він мотивує тим, з 2003 року шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо. В шлюбі мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем. Позивач в судовому засіданні підтримав позов, погодився на заочний розгляд справи. Відповідачці [PERSON] судові повістки надсилалися за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: вул. Леніна, 102, с. Михайлівка Саратського району Одеської області, але повертались з відміткою, що вона за вказаною адресою не проживає (а.с.14-15, 26-27). За змістом ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача. повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивач погодився на заочний розгляд справи, згідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 06 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЕЛ № 041446, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина в даний час проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Сторони шлюбні відносини не підтримують з 2003 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Позивач з 2006 року проживає без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, з якою має дитину. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає необхідним залишити відповідачці прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

08 червня 2015 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 19.12.2014 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №514, від цього шлюбу дітей не мають. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують з березня 2015 року, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 19.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Абакумова) було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №514. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

08 червня 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітної плати відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її та дитину у тяжке матеріальне становище. В звязку з наведеним просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача. Суд, вислухавши і врахувавши думки позивачки і відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 306404, актовий запис № 10, виданого 20 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, батьком [PERSON], яка народилася 10 лютого 2013 року є відповідач - [PERSON] (а.с. 4). Згідно довідки № 413, виданої 02 червня 2015 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області позивач проживає у [INFO] разом з дочкою [PERSON], [INFO] та матір`ю Куракса Любов`ю Миколаївною (а.с. 9). Відповідно до довідок управління соціального захисту населення Коломацької районної державної адміністрації Харківської області від 02 червня 2015 року, дохід позивачки за період з грудня 2014 по травень 2015 року склав 2820,00 гривень(а.с. 10, 11). Таким чином, суд вважає обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню вимогу, щодо стягнення з відповідача [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], яка народилася 10 лютого 2013 року на користь позивача аліментів на її утримання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати, повязані з розглядом справи в суді покласти на відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

08 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони 29 вересня 2006 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу дітей не мають. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені більше трьох місяців тому, з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору на даний час вони не мають. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов та слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився від нього до адреси суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав повністю не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд слухати справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 054171, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 29 вересня 2006 року, актовий запис № 201. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

08 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що з 26.08.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних дітей від шлюбу не має. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що між сторонами немає взаєморозуміння з поглядів на сімейне життя внаслідок чого сторони з січня 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо і відновлювати їх не бажають та за таких обставин позивачка вважає, що шлюб розпався. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення не потрібний, судові витрати по розгляду справи в суді просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки рекомендованими листами від 13.06.2015 та від 24.06.2015 р., заяв чи клопотань суду не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 СК України : особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

08 червня 2015 року позивач прокуратура Івано-Франківської області в інтересах дитини війни [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 січня 2015 року був внесений депозит у сумі 7 202,54 доларів США згідно договору про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США № 300131/157260/07-15. Внесення коштів підтверджується меморіальним валютним ордером № 36154 від 14.01.2015 року. Згідно п. 1.1 укладеного договору, даний договір є строковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів. 03 лютого 2015 року позивачем [PERSON] внесений вклад був розділений на дві частини, а саме: 2 000,00 доларів США переведено на особовий рахунок за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США № 300131/157260/07-15, а на решту 5 212,46 доларів США оформлено новий договір про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США № 300131/167036/07. 16.02.2015 року позивачу було виплачено 150 доларів США, у виплаті решти суми відмовлено. Станом на 29.05.2015 року відповідач не повернув банківський вклад у сумі 1 850,00 доларів США. Позивач неодноразово звертався до відповідача про повернення депозиту, проте безрезультатно. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 1 850,00 доларів США за договором банківського вкладу. Позивач та представник позивача у судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

08 червня 2015 року у даній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку. Суд вважає можливим розглянути заяву у їх відсутності, у відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. У відповідності до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач є інвалідом І групи довічно, що стверджується Пенсійним посвідченням № [NUMBER] виданим Пенсійним фондом України 20.09.2012 року, а тому звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Пільг щодо сплати судового збору [PERSON] не встановлено. У звязку з цим у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в прибуток держави 243,60 грн. судового збору. За наведених обставин, слід ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

08 червня 2016 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, вимоги якого уточнила (а.с.18), просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 86. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком неповнолітніх дітей, які знаходяться на повному її утриманні, відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, тому вона вимушена звернутися до суду із даною заявою про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулаcя до суду із завою, в якій просила розглянути справу без її участі. Вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся до суду із завою, в якій просить розглянути справу без його участі. Вимоги позивача визнає і не заперечує проти стягнення аліментів (а.с. 19). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.174 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

08 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 22 лютого 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №79. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 22 лютого 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №79 (а.с.23-24). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

08 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14 жовтня 2014 року. Спільних дітей з відповідачем вона не мають. Основою розпаду сімї послугували подружні зради чоловіка. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, на розлученні наполягає, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON], проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 14 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Як вбачається із позовної заяви, причинами розпаду сімї позивач зазначила подружні зради чоловіка з іншими жінками. Відповідач своєї думки з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при звереннні з позовом до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved