Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

09.02.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що з 20.11.2013р. вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. 10 коп. щомісячно. В наданій до суду заяві 12.04.2016р. представник позивачки [PERSON] (діє на підставі договору про надання адвокатський послуг від 04.01.2016р. - а.с.№ 16) позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 30). Відповідач - [PERSON] в судове засідання по справі, які призначалися в судові засідання на 21.03.2016р. та 12.04.2016р., повторно не з,явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. 25.03.2016р. до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 350 грн. 10 коп. щомісячно на утримання сина [PERSON]. Крім того, в наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. (а.с. №25). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, є відповідач (а.с. № 10). Малолітня дитина мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що позивачка просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. 10 коп. (що складає 30 % від прожиточного мінімуму 1167грн.) та із заяви відповідача від 25.03.2016р. вбачається, що він не працює, а отже має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження до досягнення ним повноліття, в розмірі 350 грн.10 коп.. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини [PERSON], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 09.02.2016р. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved