overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

07.09.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 04.09.1999 року. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає визначити місце проживання дитини разом з нею. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилася. В позовній заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги визнав повністю. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

07.09.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 23.10.1971 року. У шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

07.09.2021 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, з таким обгрунтуванням. 12.09.2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом В.Бистрянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 5. У сторін від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Позивачка покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України та просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.09.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про розгляд справи судом за фактичним місцем проживання та реєстрації, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подав. Згідно поштового повідомлення ухвалу суду про відкриття провадження та позовну заяву про розірвання шлюбу відмовився від отримання. Відповідач повторно був повідомленим про час і місце розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет на веб-сайті: http://mg.zk.court.gov.ua. Станом на 08.11.2021 року відповідач заяв, клопотань, відзив на позов до суду не подав. Строк для подання відзиву сплив. Позивачка клопотання про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суду не подала. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Згідно Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] сторони уклали шлюб 12.09.2009 року. Позивачка зазначила, що він з відповідачкою спільно у шлюбі фактично не проживає, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї сторони не підтримують. Ці обставини відповідачем не заперечені. Жодна із сторін не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення у шлюбі. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

07.10.14 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. В обґрунтування позову зазначила, що подружні стосунки з відповідачем припинились, внаслідок того, що вона із відповідачем має різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства, яке вони вже не ведуть. Вважає, що припирення з відповідачем є неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

07.10.2004 р. Шевченківським р/с м. Києва суддею Шостаком О.О. постановлено рішення у справі № 2-417 за позовом ЗАТ «Інстар» до [PERSON], яким у задоволенні позову ЗАТ «Інстар» було відмовлено, і рішення набрало законної сили 11.01.2005 р. Як вказано у позові, ухвалою від 06.07.2001 р. було застосовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме [ADDRESS]. При цьому, [PERSON] не є власником вищезгаданої квартири, вона перебуває у спільній сумісній власності у позивача [PERSON] та її померлої доньки [PERSON] Як з'ясував позивач із листа Шевченківського р/с. м. Києва від 14.10.2013 р., що матеріали справи знищено у зв'язку із закінченням строків зберігання. Тому просить суд скасувати арешт накладений ухвалою від Шевченківського р/с м. Києва від 06.07.2001 р. щодо [ADDRESS]. Суд, дослідивши отримані матеріали вважає, у відсутності учасників процесу прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 152 ЦПК України одним зі видів забезпечення позову є накладення арешту на майно відповідача. Ч. 3 ст. 154 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Ч. 5 ст. 154 ЦПК України визначено, що питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Як з'ясовано судом, ухвалою суду від 06.07.2001 р. було накладено арешт на [ADDRESS]. При цьому, 07.10.2004 р. Шевченківським р/с м. Києва суддею Шостаком О.О. постановлено рішення у справі № 2-417 за позовом ЗАТ «Інстар» до [PERSON], яким у задоволенні позову ЗАТ «Інстар» було відмовлено Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] та скасування забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

07.10.2005 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 450. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2012 року з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Просить залишити йому дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без проведення фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вказала що шлюбні відносини припинені у липні 2014 року. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

07.10.2008 р. між позивачем і відповідачем було укладено договір № DZXRRX13350003, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17.12.2013 р. виникла заборгованість за кредитом - 1243,41 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 79,66 грн., а також штрафи у сумі 500,00 грн., 570,91 грн.; 431.69 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9663.40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, всього загальна сума заборгованості склала 12489,07 гривень. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № DZXRRX13350003 від 07.10.2008 року та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 07 жовтня 2008 року було укладено кредитний договір № DZXRRX13350003, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 1689,63 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17.12.2013 р. виникла заборгованість за кредитом - 1243,41 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 79,66 грн., а також штрафи у сумі 500,00 грн., 570,91 грн., 431.69 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9663.40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, всього загальна сума заборгованості склала 12489,07 гривень. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафних санкцій, а саме: штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу 570,91 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, оскільки покладення на відповідачку подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і теж саме порушення договірного зобов'язання суперечить вимогам ст.61 Конституції України. Задоволення позову згідно ст. 88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

07.10.2011 року [PERSON] отримала в ПАТ «Всеукраїнський комерційний банк» кредит в розмірі 12 000 грн. при умові сплати відсотків 15% річних від суми виданого кредиту. В грудні 2013 року представник ПАТ «Всеукраїнський комерційний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 19 076,56 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи вважається такою, що повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору №ВLaЖГА00084830 від 07.10.2011 року не провела і заборгованість, станом на 03.12.2013 року складає: 19 076,56 грн., з них 11 562,07 грн. заборгованість за кредитом, 1 345,73 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 890 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, також банком нараховано плату за пропуск платежів 4 278,76 грн.. Дані факти підтверджуються: заявою позичальника від 07.10.2011 року; кредитним договором №ВLaЖГА00084830 від 07.10.2011 року, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору, строк дії якого закінчився не виконує, що є підставою для стягнення позики, нарахованих за користування кредитом процентів, комісії та неустойки. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

- 07.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають дочку [PERSON], 10.10.2012р.н. У січні 2015р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала письмово і і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи \~до \~уваги \~пояснення \~позивачки, \~суд \~вважає, що сімя повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

07.10.2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського РУЮ Вінницької області, актовий запис № 94. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і з якою буде проживати після розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди через що між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, вони неможуть знайти спільну мову. З березня 2016 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. На даний час спір про майно у сторін відсутній. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не з'явилась. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а від відповідача заперечень проти його розірвання, до суду не надійшло, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

07.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі зареєстровані за вище вказаною адресою з 05.12.2012 року. Позивач також зазначив, що він є власником вищезазначеної квартири. При цьому відповідачі понад два роки не проживають в належній йому квартирі без поважних причин. Посилаючись на ці обставини позивач вважав, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився. При цьому представник позивача адвокат [PERSON] подав заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи без участі його та позивача. Відповідачі будучи належно повідомленими, в судове засідання не з'явилися без поважних причин повторно. Заперечень або письмових пояснень щодо позову до суду не подали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. При цьому подав заяву з клопотанням розглядати справу за його відсутності, в якій повідомив про відсутність заперечень щодо позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд находить позов таким підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], в якій постійно проживає його син [PERSON]. (а.с. 13) За цією ж адресою з 05.12.2012 року зареєстровані відповідачі. Разом з тим, з акту обстеження складеного Ольшанською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області 26.09.2013 року вбачається, що на момент складання вказаного акту відповідачі понад два роки не проживають у вищезазначеному житловому приміщенні. Вони також не є близькими родичами родини позивача. (а.с. 8, 9) Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. З досліджених судом доказів не встановлено, що позивач позбавляв відповідачів від часу отримання права на проживання в спірному житлі реалізувати таке право. З аналізу наведених доказів також слідує, що відповідачі фактично не проживають в спірному жилому приміщенні понад два роки з власної волі. В судовому засіданні також не виявлено визначених ст. 71 ч. 3 ЖК України підстав, згідно яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Таким чином, оскільки відповідачі без поважних причин не проживають в спірному жилому приміщенні більш ніж 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України їх слід визнати такими, що втратили право користування належним позивачу жилим приміщенням. У зв'язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача також належить стягнути судові витрати по справі в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

07.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачка проживає в спірній квартирі, раніше мешкав його батько [PERSON], який помер [ADDRESS]. Відповідачка має власне житло, чинить йому перешкоди в розпорядженні власністю. Відповідачка у добровільному порядку відмовляється звільняти самоправно зайняте житлове приміщення. Просить суд виселити [PERSON] з самовільно зайнятого житлового приміщення квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, судовими повістками. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з копії договору про розподіл спадкового майна від 29.03.2013 року [PERSON] належить житлова квартира [ADDRESS]. (а.с.3) Як вбачається з Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2013 року [PERSON] належить житлова квартира [ADDRESS]. (а.с.4) Як вбачається з довідки адресно - довідкового бюро [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8). Відповідно до ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved