Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

09 січня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов зазначений позов про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що сімейне життя між подружжям не склалось, у зв`язку зі зміною життєвих інтересів виявилась несхожість характерів. Вони разом не проживають, між ними втрачене почуття кохання, через несумісність характерів та моральних принципів. Він переконаний, що подальше спільне сімейне життя неможливе. На теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Також зазначив, що саме негідна поведінка жінки у сімейному побуті, неповага та психологічний тиск до чоловіка призвело до неможливого зберігання шлюбу. Вважає, що наразі спільне життя та зберігання шлюбу з жінкою неможливим, оскільки вже тривалий час вони не підтоимують стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою від 15 січня 2020 року відкрито провадження у справі. 23 липня 2020 року відповідачка надала письмові заперечення, зазначила, що саме чоловік винен в розпаді сім`ї та надала згоду на розірвання шлюбу, зазначивши що чоловік самостійно прийняв рішення жити окремо та став ініціатором розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та наполягав на розірванні шлюбу, оскільки з 2016 року та по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Зазначає, що причинами неможливості підтримувати сімейні відносини є психологічний та економічний тиск з боку дружини. Діти залишаться проживати з матір`ю. Відповідачка надала згоду на розірвання шлюбу. Зазначає, що з 2016 року та по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, шлюб розпався з вини чоловіка, який її зраджував. Діти залишаться проживати з матір`ю. Просила залишити прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2006 року, який зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 575 (свідоцтво про шлюб: Серія [NUMBER] ). Подружжя мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишаться проживати з матір`ю за згодою сторін. Питання щодо утримання малолітніх дітей визначено рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2019 року у справі № 522/111/17, яке змінено постановою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони з 2016 року по теперішній час не підтримують спільні стосунки, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. На теперішній час не існує будь-якої можливості зберегти шлюб та сім`ю. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved