Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. Заочним рішенням від 06.10.2018 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені та було стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2015 року та до повноліття дітей. Також з [PERSON] було стягнуто судовий збір в доход держави в розмірі 487,20 грн. . Ухвалою Краматорського міського суду від 31.05.2018 року, за заявою відповідача, заочне рішення було скасовано, справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. Виконавчі листи по справі були відкликані без подальшого виконання. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 14.05.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 21.06.2015 року сторони мешкають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач мешкає окремо, коштів на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у складне матеріальне становище. Відповідач є працездатним та повинен надавати допомогу малолітнім дітям. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Відповідач надав відзив на позовну заяву з якого вбачається, що позовні вимоги він визнає частково, а саме просить стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2015 року та до досягнення повноліття старшої дитини. Свою позицію обґрунтував тим, що крім двох спільних з [PERSON] неповнолітніх дітей, від його першого шлюбу він має малолітню дитину [PERSON], [INFO], у вихованні та утриманні якої, відповідно до укладеного договору з колишньою дружиною [PERSON], він бере безпосередню участь. 13.07.2018 року він уклав шлюб з [PERSON], яка має трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, котрі проживають разом з ними у родині. Біологічний батько цих дітей помер, тому він також приймає участь у їх утриманні. Крім того, його дружина [PERSON] в теперішній момент перебуває у стані вагітності. У зв'язку з тим, що він тривалий період часу не мав реєстрації місяця проживання, він не міг бути прийнятим на роботу, адже отримував відмову від роботодавців. На його утриманні також перебуває непрацездатна матір [PERSON], яка страждає на «миготливу аритмію». Його стан здоров'я теж є незадовільним, у зв'язку з тим, що він хворіє на «обширний липоматоз», а також пахову грижу, лікування якої можливо за допомогою хірургічного втручання. Всі ці обставини не дозволяють йому виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання двох доньок в розмірі, який заявляє позивачка. Просить суд врахувати обставини його сімейного та матеріального стану, та задовольнити позовні вимоги позивачки частково. У судове засідання позивачка не з'явився, але надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заперечень на відзив не надала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з нього аліменти у розмірі ? частки його доходів на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх доньок. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, просив врахувати обставини, викладені в відзиві на позовну заяву. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд встановив, що сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на вихованні та утриманні матері, позивачки по справі. Сторони мешкають окремо, діти проживають разом з позивачкою. Відповідач працездатний, має неповнолітню дитину від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], у вихованні та утриманні якої бере безпосередню участь відповідно до договору, укладеному між ним та колишньою дружиною [PERSON] 13.07.2018 року позивач уклав шлюб з [PERSON], яка в даний час перебуває у стані вагітності та котра має трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми та проживають разом з нею та позивачем однією родиною. Вищевказані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме, свідоцтвом про народження доньки Анастасії, [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], договором від 11.05.2011 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON], свідоцтвом про народження дітей його теперішньої дружини, медичними документами. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак, враховуючи те, що крім вищевказаних дітей відповідач приймає участь в утриманні його неповнолітньої доньки Анастасії, а також на його фактичному утриманні знаходяться ще дві неповнолітні дитини його теперішньої дружини, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, а також вплине на можливість утримання ним інших неповнолітніх дітей, що є істотними обставинами, а тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно до ч.3 ст.183 ЦПК України якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернеться про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial