Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

08 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 31 січня 2015 року вона з [PERSON] перебувала у зарестрованому шлюбі, який 14 березня 2017 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати із матір`ю. 01 вересня 2020 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Оскільки її чоловік останні декілька років проживає та працює в Республіки Литва, тому виникло питання про тимчасовий її переїзд разом з дитиною на проживання в Республіку Литва. Оскільки дитина є неповнолітньою, то разом з позивачем може виїхати за межі України лише з дозволу або за згодою батька. Тому для отримання такого дозволу [PERSON] неодноразово усно зверталась до відповідача, на що отримала відмову. Як зазначив відповідач, він не бажає, щоб їхній син виїжджав з України і тому позивач повинна залишити його проживати в м. Кролевець з його батьками. [PERSON] таку відмову відповідача вважає необгрунтованою та такою, що не відповідає інтересам дитини. Відповідач також часто виїжджає за межі України, так як працює в Польші. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд задовольнити її позовну заяву. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у підготовчому судовому засіданні 19 травня 2021 року зазначив, що проти виїзду дитини за межі України не заперечує, але заперечує проти позовних вимог в частині стягнення з нього понесених у справі судових витрат. У судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, надав суду заяву про те, що з`явитися в судове засідання він не може (а.с.43). Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає за можливе надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, так як під час розмови з відповідачем, заперечень з його сторони на виїзд дитини за кордон не було. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.01.2015 року. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 14.03.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 06.10.2015 року серії [NUMBER] , актовий запис № 178(а.с. 7). Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст.155 СК України). Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформлюється терміном на три роки або до досягнення дитиною 18 років. Згідно п.п.17,18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231, відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - у разі пред`явлення нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Неможливість отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон від батька дитини позбавляє позивача можливості виїхати з дитиною за кордон, зокрема, з метою створити дитині сприятливі умови для повноцінного його розвитку та розширення світогляду. Враховуючи, що тимчасовий виїзд дитини за кордон, відповідатиме інтересам дитини, її розвитку, відпочинку та розширенню світогляду, суд вважає за можливе позов задовольнити. Згідно ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved