Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

08.01.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частина доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 25.12.2013 року до закінчення сином навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.10.2010 року розірвано шлюб між сторонами і від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON]. На даний час син навчається на денному відділенні Полтавської державної аграрної академії і є повнолітнім. Загальна вартість навчання становить 26000 грн., стипендію син не отримує і ніде не працює. [PERSON] проживає в гуртожитку. За проживання сина, позивач також сплачує кошти. Позивач є приватним підприємцем і її загальний дохід за останній рік склав 22280 грн., що становить 1856,66 грн. на місяць. Позивач також зазначає, що несе витрати на підручники, канцелярські товари, одяг, взуття, продукти харчування, витрати на проїзд та інші. Син перебуває на повному матеріальному утриманні позивача. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому надавати матеріальну допомогу сину [PERSON]. На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, при цьому надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі і зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З рішення Карлівського районного суду від 22.10.2010 року вбачається, що сторони перебували у шлюбі. (а.с. 6) Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. На даний час син є повнолітнім (виповнилося повних 18 років). (а.с. 7) Виконавчий лист виданий 20.05.2011 року свідчить про те, що до досягнення сином 18 років, з відповідача було вирішено стягувати аліменти на користь позивача, на утримання сина. (а.с. 8) На даний час [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Полтавської державної аграрної академії, за контрактом. Стипендію [PERSON] не отримує. Про наведене свідчить довідка від 22.11.2013 року. (а.с. 9) До матеріалів справи долучено договір від 12.08.2013 року, з якого вбачається, що загальна вартість освітньої послуги - 26000 грн., термін навчання 4 роки. (а.с. 10) Позивач зазначила у своєму позові, що на даний час нею оплачено перший та другий семестр навчання сина. На підтвердження зазначених обставин, до матеріалів справи долучено квитанції від 01.08.2013 року (на суму 1500 грн.) та від 24.10.2013 року (на суму 1750 грн.). (а.с. 12) До матеріалів справи також долучено довідку, згідно якої [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 11.09.2013 року, в приміщенні, що належить Полтавській державній аграрній академії. (а.с. 11) З довідки виданої 13.12.2013 року вбачається, що дане приміщення є гуртожитком, плата за проживання в якому становить 200 грн. щомісячно. Згідно довідки, [PERSON] проведено оплату за період проживання з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року, у розмірі 1200 грн. (а.с. 13) Зазначені обставини підтверджуються також довідкою від 12.12.2013 року. (а.с. 14) На підтвердження витрат, що їх несе позивач у зв'язку із навчанням сина, до матеріалів справи також долучено квитанції про оплату проїзду та продуктів харчування. (а.с. 17) Крім того, в порядку ч. 2 ст. 61 ЦПК України, суд вважає за можливе визнати доведеною ту обставину, що позивач несе супутні витрати, пов'язані з навчанням, а саме: витрати на придбання підручників, канцелярських товарів, квитків для проїзду, одягу та продуктів харчування. Позивач зазначила у позовній заяві і відповідач не заперечував дану обставину в судовому засіданні, що повнолітній син перебуває на утриманні матері (позивач), тобто всі вищеперераховані витрати несе саме позивач. Позивач долучила до матеріалів справи податкову декларацію на підтвердження того,що вона є приватним підприємцем. Згідно декларації, сума доходу позивача у 2012 році становила 22280 грн. (а.с. 15) Звітним періодом у декларації є 2012 рік, тоді як син [PERSON] розпочав навчання у вересні 2013 року і згідно досліджених судом доказів, витрати у зв'язку з навчанням сина, позивач несе починаючи з серпня 2013 року. Тому декларація про доходи за 2012 рік є неналежним доказом. Так само неналежними, є докази на підтвердження того, що позивач несе фактичні витрати на комунальні послуги. (а.с. 18-22) Разом з тим, суд вважає доведеною ту обставину, що у зв'язку з навчанням повнолітній син потребує матеріальної допомоги з боку батьків і мати надає йому таку допомогу, а батько, в добровільному порядку, коштів на утримання сина не надавав. Статтею 199 СК встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, якщо вони такої допомоги потребують, а батьки здатні таку допомогу надавати. Відповідач в судовому засіданні визнає, що його стан здоров'я та матеріальне становище, дозволяють йому надавати кошти на утримання сина у розмірі ? частина доходу (заробітку) щомісячно. Врахувавши положення статей 200, 182 СК України, зваживши всі вищезазначені обставини, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, у розмірі ? частина його заробітку щомісячно, до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до 23 років. Позивач просила суд стягувати аліменти починаючи з 25.12.2013 року, проте СК України не містить відповідних положень. Виходячи з положень статей 201, 191 СК, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів має бути присуджено починаючи з 08.01.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача має бути стягнуто, на користь держави, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial