Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

08 серпня 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: зобов'язати Головне управління Міндоходів у м.Києві повернути позивачу в готівковій формі грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США та 30 000,00 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2016 року позивач ввіз на територію України 110 000,00 доларів США та 15 000,00 російських рублів власних заощаджень для проведення ремонтних робіт в квартирі. Так як позивач не бажав розміщувати вказані кошти на депозитному рахунку, він їх передав [PERSON] на зберігання в сейфі за місцем роботи про що останній написав розписку. Проте в кінці грудня 2013 року позивачу стало відомо, що вказані кошти були вилучені під час проведення обшуку в офісному приміщенні де працював [PERSON] Також позивач зазначає, що він не має відношення до діяльності товариства в офісі якого було проведено обшук. Під час проведення досудового розслідування вилучені кошти не визнавались речовими доказами, а тому є незаконно вилученими під час обшуку та передані на депозитний рахунок ГУ Міндоходів у м.Києві. Позивач неодноразово звертався з проханням повернути кошти, проте заяви не були задоволені. А тому, оскільки позивач вважає, що зазначені кошти відповідач зберігає без достатньої правової підстави, а тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 05.10.2016 року у вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суду та пояснив, що вони не заперечують повернути кошти після того, коли буде встановлено їх власника. В судове засідання, яке відбулось 29.11.2016 року представник не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про судове засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судові засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений. До суду надійшла заява в якій [PERSON] зазначає, що просить позов задовольнити та слухати справу в його відсутність. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається: на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Вислухавши позивача, його представника, враховуючи пояснення представника відповідача, свідка, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.12.2013 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №32013110000000168 в ході проведення обшуку в офісному приміщенні ТОВ «Діджітал Пеймент Системс» за адресою: м.Київ, вул.Білоруська, буд. 2 (літера А) (в кабінеті [PERSON].) вилучено грошові кошти в сумі 100 000,00 доларів США та 30 000,00 грн. Відповідно до постанови старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у м.Києві [PERSON] про передачу грошових коштів від 23.12.2013, вилучені під час обшуку грошові кошти передано на депозитний рахунок ГУ Міндоходів у м.Києві. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що кошти і на даний час знаходяться на депозитному рахунку. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, вилучені грошові кошти не визнавались речовими доказами та арешт не накладався. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22.05.2014 року кримінальне провадження №32013110000000168 закрито. З ухвали вбачається, що податок на прибуток в розмірі 899 923,00 грн. сплачено та відшкодовано шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою. Також в судовому засіданні встановлено, що 27.08.2013 року [PERSON] ввіз на територію України 110 000,00 доларів США та 15 000,00 російських рублів, що підтверджується митною декларацією та пасажирською митною декларацією. В судовому засіданні позивач пояснив, що він отримав вказані кошти із власного банківського рахунку. Зазначені пояснення підтверджуються інформацією з банківської установи. 20.08.2013 року [PERSON] написав розписку про те, що він прийняв від [PERSON] на відповідальне зберігання 100 000,00 доларів США та 30 000,00 грн. та зобов'язується повернути зазначені суми за першою вимогою. ТОВ «Діджітал Пеймент Сістемс» в інтересах [PERSON] зверталось із заявою про повернення вилучених коштів, проте листом Головного управління ДФС у м.Києві від 10.08.2016 року за №23-0226 було відмовлено в задоволенні заяви та зазначено, що при наданні додаткових матеріалів, які підтверджують належність вилучених грошових коштів саме [PERSON], вказане рішення може бути переглянуто. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що при проведенні обшуку дійсно були вилучені зазначені в позовній заяві грошові кошти, які не були визнані речовими доказами та не накладався на них арешт. Після закінчення досудового розслідування та закриття кримінального провадження крім [PERSON] ніхто не звертався із проханням повернути вилучені кошти, які були передані на депозитний рахунок. Також свідок пояснив, що саме ті документи, які надані суду надавались на підтвердження походження та належності коштів. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 ЦК України). Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вилучені під час проведення обшуку кошти є власністю [PERSON], ні юридичні ні фізичні особи з моменту вилучення коштів не звертались із проханням повернути їх, відповідач без відповідної правової підстави зберігає кошти, які належать на праві власності позивачу, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved