Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

09.11.2011 між [PERSON] та Приватним підприємством «Агрофірма «Родіна» укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,3196 га, кадастровий номер [NUMBER] строком на 10 років. Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.05.2014року. Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав так як вважає, що відповідач не виконує умови договору оренди та не сплачує йому плату за оренду землі за період з 2015 по 2017 рр., яку просить суд стягнути, а також пеню. Представник відповідача в запереченнях на позов надав видатковий касовий ордер від 04.11.2014 про отримання [PERSON] 49500грн. орендної плати за земельну ділянку за періоди з 2015-2023р.р. включно. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» \~орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за\~землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З матеріалів справи вбачається, а також визнається і позивачем [PERSON] , що за його заявою від 03.11.2014 (а.с. 33) згідно видаткового касового ордеру від 04.11.2014 (а.с. 34) останній отримав від відповідача 49500грн. орендної плати за земельну ділянку за періоди з 2015-2023р.р. включно. Відповідно до ст. 531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язань чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, доводи позивача про те, що відповідач допустив систематичну несплату орендної плати за період з 2015-2018 рр, що перевищує два роки, є помилковими, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач сплатив орендну плату авансом у 2014 році, проте не врахував, що її розмір є змінною величиною у зв`язку з зазначенням його у процентах від грошової оцінки земельної ділянки з одночасною індексацією. Позивач не заявляв в суді інших підстав та обставин щодо стягнення орендної плати. Рішення суду повинно бути мотивованим і обґрунтованим, і не може ґрунтуватися на припущеннях. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм права, суд приходить до висновку, що позов про стягнення орендної плати та пені не підлягає задоволенню. Судові витрати. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а тому, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed