Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

09 серпня 2019 року позивач ПАТ «Держаний ощадний банк України» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» матеріальну шкоду в сумі 6954, 60 гривень, та судовий збір в сумі 1921,00 гривень. Свою заяву мотивують тим, що згідно наказу начальника філії-Дніпропетровське обласне управління публічне акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 2157-к від 24.07.2017 [PERSON] прийнято на посаду інкасатора-водія сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей з 25.07.2017 р. Наказом від 29.09.2017 № 5195 за відповідачем закріплено спеціальний оперативний автомобіль «Ford Transit VAN 350MWB», 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що є власністю Банку. 23.08.2018 року о 10.25 год. під час виконання службових обов`язків на нерегульованому перехресті вул. С.Тільги з вул.Художня в м.Кривий Ріг водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford Transit VAN 350MWB» [NUMBER] відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, позначеній дорожнім знаком 2.3.дод.1 ПДР України «Головна дорога» внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. [PERSON] своїми діями порушив п.2.3.б, 16.11, 2.1. додаток 1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень. Наказом № 3297-к від 22.10.2018 р. [PERSON] звільнено з посади інкасатора-водія сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей з 23.10.2018 р. за ст.38 КЗпП України. Згідно п.2.1. посадової інструкції інкасатора-водія автотранспортних засобів, затвердженої начальником філії-Дніпропетровське обласне управління AT «Ощадбанк» Губановим С.М. 03.07.2018 p., [PERSON] зобов`язаний знати та виконувати правила дорожнього руху. У випадку невиконання своїх обов`язків, інкасатор-водій може бути притягнутий до дисциплінарної та/або матеріальної відповідальності відповідно до чинного законодавства України та внутрішні нормативних документів Банку (п.4.2. Посадової інструкції). Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 6277 від 04.02.2019 р. вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Ford Transit VAN 350MWB», номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 51438,50 грн. Відповідно до Довідки № 103.61-17/484 від 18.04.2019 р. середньомісячна заробітна плата [PERSON] , розрахована згідно з Постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100 складає 6954,60 грн. Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Самсонова Н. О . до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Наказу № 2157-к від 24 липня 2017 року [PERSON] призначено на посаду інкасатора-водія автотранспортних засобів сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей №6 відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей філії Дніпропетровського обласного управління АТ « Ощадбанк» з 25 липня 2017 року (а.с.6) 03 липня 2018 року [PERSON] ознайомлено з посадовою інструкцією інкасатора-водія автотранспортних засобів. ( а.с.7-9). Наказом № 5195 від 29 вересня 2017 року [PERSON] закріплено за оперативним транспортом філії Дніпропетровського обласного управління АТ « Ощадбанк» - автомобілем «Ford Transit VAN 350MWB», номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року [PERSON] визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.( а.с.11-12) Наказом № 3297-к від 22.10.2018 р. [PERSON] звільнено з посади інкасатора-водія сектору інкасації коштів та перевезення валютних цінностей з 23.10.2018 р. за ст.38 КЗпП України.(а.с.13) Відповідно довідки № 103.61-17/484 від 18.04.2019 р. середньомісячна заробітна плата [PERSON] , розрахована згідно з Постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100 складає 6954,60 гривень (а.с.14). Висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 6277 від 04.02.2019 р. вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Ford Transit VAN 350MWB», номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 51438,50 гривень (а.с.26) Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, зокрема, постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2018 року, та не заперечувалась сторонами у справі. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, та сторонами не заперечувалось, що відповідач на момент вчинення ДТП перебував в трудових правовідносинах із позивачем. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку передбачених законодавством і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними, протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Відповідно до ч.1 ст.1172 Цивільного Кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові №4 від 01.03.2013 року вказує наступне: на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Згідно Висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 6277 від 04.02.2019 р. вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Ford Transit VAN 350MWB», номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 51438,50 гривень. Після вчиненої дорожньо-транспортної пригоди відповідач по цей час не відшкодував завдану позивачеві матеріальну шкоду. Приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. За змістом ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921,00 гривень в доход держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved