Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

08 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 24 травня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року подружжя разом не проживає, донька проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає хоча має постійну роботу та щомісячний заробіток. В зв'язку з чим позивач звертається до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 всіх видів його прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що з січня 2015 року його малолітня дитина проживає окремо від нього разом з матір'ю. Матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, відносини з дитиною підтримує періодично. Працює трактористом у СТОВ «Воскобійники», має зобов'язання перед даним товариством по виплаті кредиту. Інших непрацездатних членів сім'ї він не має. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволення виходячи з наступного. 24 травня 2012 року Виконавчим комітетом Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.05.2012 (а.с.5) Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області 06 липня 2012 року (а.с.7). Крім того позивач [PERSON] має іншу дитину, яка проживає разом з нею - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Воскобійницькою сільською радою Шишацького району Полтавської області 03 вересня 2009 року (а.с.6) Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Воскобійницькою сільською радою Шишацького району Полтавської області 04.03.2015 за № 119 [PERSON] проживає разом з батьками та двома дітьми [PERSON] та [PERSON] у с. Воскобійники Шишацького району. Вона не працює, здійснює догляд за дітьми (а.с.8) Згідно довідки СТОВ «Воскобійники» від 20.03.2015 № 69 відповідач [PERSON] працює трактористом у вказаному товаристві, загальна сума його доходів за останні 6 місяців становить 24578,72 грн. (а.с. 9) Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від доньки [PERSON], не надає у добровільному порядку кошти на утримання останньої, яка проживає разом з матір'ю та потребує матеріальної допомоги в силу свого віку, розвитку та стану здоров'я. У відповідача немає інших непрацездатних членів сім'ї, які потребують його фінансового утримання. Скарги на стан здоров'я з його сторони не надходили. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що неповнолітня дитина в силу свого віку, розвитку та стану здоров'я потребує належного утримання від обох батьків, відсутність домовленості між батьками про утримання дитини та виходячи з нездійснення відповідачем, який проживає окремо від дитини, участі в її утриманні в добровільному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та покладає їх на відповідача. Враховуючи те, що позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved