Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

08.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що\~ вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2015 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час разом з відповідачем вони не мешкають, не підтримують стосунків з листопада 2016 року. Відповідач працює водієм, має стабільний заробіток, але у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена була звернутися до суду. Раніше до суду з позовом про стягнення аліментів не зверталася. Ухвалою від 05.03.2018 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд, ухвалою від 11.04.2018 р. в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 431306 (а.с. 5). Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки № 227 від 08.02.2018 р. Курилівської сільської ради, малолітня [PERSON] проживає разом з матірю, [PERSON], позивачкою по справі (а.с.4). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст.\~48,\~51,\~52,\~55 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи громадянина захищаються судом. Згідно ст. 180 Сімейного України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Розмір аліментів, заявлений в позовній заяві, суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved