Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

08 серпня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до фізичної особи підприємець [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору від 16.04.2019 року №1604н та стягнення передплати за товар у розмірі 115785 грн. 00 коп. Мотивує вимоги тим, що 16.04.2019 року між [PERSON] та СПД фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір №1604н, згідно умов якого постачальник зобов`язувався поставити, виготовити, а покупець прийняти і оплатити меблі в порядку, строки, в асортименті і за цінами, визначеними цим Договором, Замовленням і Додатками. На виконання умов договору позивачем було сплачено суму авансу у розмірі 4500,00 доларів США. Разом з цим, зобов`язання, взяті на себе відповідачем за Договором виконані належним чином не були, позивач не отримав ані замовленого товару, ані суми грошових коштів, сплачених в якості передплати за товар. Крім того, позивач посилається на те, що відповідач наніс позивачу суттєву моральну шкоду, а саме протиправні дії відповідача призвели до порушення активної та нормальної життєдіяльності, значно погіршили психологічний стан позивача та негативно вплинули на його сімейне благополуччя. В зв`язку з чим, враховуючи уточнені позовні вимоги, позивач просить: розірвати Договір №1604н від 16.04.2019 року, який був укладений між [PERSON] та суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] суму попередньої оплати за товар за Договором №1604н від 16.04.2019 року у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, суму моральної шкоди у розмірі 25 000,00 гривень та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12.08.2019 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду та призначено підготовче судове засідання. 06 листопада 2019 року представником позивача [PERSON] адвокатом Череповим Д.В. подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 17-21). 19 грудня 2019 року, в судовому засіданні, згідно протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 22 липня 2020 року до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Черепова Д.В. надійшло клопотання про відшкодування судових витрат, згідно якого позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі № 522/13568/19, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6400,00 грн. 22 липня 2020 року представник позивача [PERSON] [PERSON] направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відзив на позов не надавався. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 16 квітня 2019 року між [PERSON] (Покупець (Замовник)) та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Постачальник) укладено Договір №1604н, згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити, виготовити, а покупець прийняти і оплатити меблі в порядку, строки, в асортименті і за цінами, визначеними цим Договором, Замовленням і Додатками. Згідно з п. 1.5. Договору найменуванням замовлення (предметом Договору) є вбудована кухня (а.с. 7-9). Відповідно до бланку замовлення №1604н від 16.04.2019 року до Договору №1604н від 16.04.2019 року, дата постачання меблів покупцю [PERSON] 05.06.2019 року, а загальна вартість замовлення\~складає 5400,00 доларів США. Передплата в грошовому еквіваленті становить 4500 доларів США, залишок до плати по завершенню всіх робіт в грошовому еквіваленті 900 доларів США (а.с. 10). Разом з цим, відповідно до п. 4.9. Договору дата доставки зазначена в договорі може бути змінена залежно від умов постачальника, про всі переноси, затримки чи виготовлення замовлення раніше строків покупцю повідомляє постачальник. Відповідно до п. 11.1. зазначеного Договору оплата здійснюється в гривнях після ознайомлення з Замовленням, змістом Договору та його підписанням. Спочатку вноситься передплата, обговорена обома сторонами, а після здачі Замовлення і підписання Акту прийому-передачі проводиться кінцевий розрахунок. Згідно з п. 4.4. Договору покупець зобов`язаний оплатити від 70% до 100% вартості замовлення при його оформленні, за згодою обох сторін. Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем було сплачено суму авансу у розмірі 4500,00 доларів США, що підтверджується відміткою відповідача на бланку замовлення №1604н від 16.04.2019 року про внесення передплати у розмірі 4500,00 доларів США та про залишок суми, яка підлягає сплаті за цим договором в розмірі 900,00 доларів США. Окрім того, сплата позивачем на користь відповідача передплати за Договором №1604н від 16.04.2019 року підтверджується написаною відповідачем власноруч розпискою. Відповідно до складеної розписки, [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 4500,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 4500,00 ? 27 = 121500,00 гривень, за виготовлення кухні з дерев`яними фасадами і фурнітурою Blum, загальною вартістю кухні 5400 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 5400,00 доларів США ? 27 = 145800,00 гривень. Згідно наданої розписки відповідач зобов`язався виготовити, доставити і встановити кухню в строк до 05.06.2019 року, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). З огляду на вказане, суд доходить висновку, що зі сторони позивача, як покупця (замовника) зобов`язання за Договором були виконані у повному обсязі. Однак, зобов`язання, взяті на себе відповідачем за Договором, виконані належним чином не були. До теперішнього часу позивач так і не отримав ні замовленого товару, ні суми грошових коштів, сплачених в якості передплати за товар. Таким чином, відповідачем прострочено виконання взятих на себе зобов`язань за Договором більше ніж на один рік. Враховуючи правовідносини, які склалися між сторонами, згідно з п. 5.2. Договору покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання Договору або розірвати його у випадках неодноразової, більш трьох разів поставки товару неналежної якості, прострочки поставки продукції більш ніж на 14 робочих днів понад передбачені даним Договором строки. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 612 Цивільного кодексу України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Частинами 2, 3\~статті 849 ЦК України передбачено,\~якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Відповідно до положень\~ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця відповідно до умов договору, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування шкоди. Статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботи (надання послуги) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі 3 % вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. З огляду на вказані норми законодавства, враховуючи, що між сторонами виникли та існують зобов`язання із Договору №1604н від 16.04.2019 року, умови якого відповідачем не виконані належним чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання Договору№1604н від 16.04.2019 року та про стягнення з відповідача на користь позивача суми передплати за товар, яка була сплачена згідно умов вказаного Договору у розмір 4500,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на дату подання позову 115\~785,00 грн., підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача з відповідача моральної шкоди, то суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки моральна шкода має деліктне походження, тобто виникає із цивільного правопорушення, а не з договору укладеного між сторонами. Таким чином, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 25000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки ст. 23 ЦК України не встановлений порядок відшкодування моральної шкоди в разі порушення договірних правовідносин. Також, з приводу відшкодування понесених позивачем судових витрат, суд вважає необхідним зазначити наступне. Позивач вказує, що ним понесено витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6400,00 грн. Статтею 133\~ЦПК України\~визначено,\~що судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать витратити:\~1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані із розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат». Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137). Відповідно частин першої, другої\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Матеріали справи свідчать, що представниками [PERSON] в Приморському районному суді м. Одеси був адвокат Черепов Дмитро Володимирович, який діяв на підставі ордеру та Договору про надання правничої допомоги № 01/08 від 01.08.2019 року та [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 11.04.2018 року. На підтвердження своїх доводів про понесені позивачем витрати на правову допомогу та на обґрунтування розміру вказаних витрат позивачем надано до суду Договір про надання правничої допомоги № 01/08 від 01.08.2019 р., Перелік юридичних послуг, що надаються за цим Договором, Акт виконаних робіт (послуг) від 06.11.2019 р. за Договором про надання правничої допомоги від № 01/08 від 01.08.2019 р. та квитанцію від 14.11.2019 року на суму 6435,00 грн. (а.с. 24). Отже, суд приходить висновку про доведеність належними та допустимими доказами витрат позивача на правову допомогу, у зв`язку з чим клопотання позивача про відшкодування судових витрат в розмірі 6400 гривень підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всупереч положенням ст. 81 ЦПК України відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача за викладених обставин. За таких осбтавин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за позовом, що пов`язаний з порушенням його прав, як споживача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорцыйно до суми задоволених вимог у розмірі 1\~157,85 грн . На підставі викладеного,

Outcome: partial