overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього малолітнього сина. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 3) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2006 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати непорозуміння, з червня 2016 року проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 03 березня 2006 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №03. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач проживає [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розірвати шлюб, сплативши судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп. У позовній заяві [PERSON], крім іншого, просила стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 23 листопада 2016 року провадження в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини закрито. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 23 листопада 2016 року позов задоволено, розірвано укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб. Проте під час ухвалення рішення, суд не вирішив питання про судові витрати. У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Із позовної заяви вбачається, що звернувшись до суду, [PERSON] правильно сплатила судовий збір за одну немайнову вимогу, оскільки, як позивач, звільнена від спалти судового збору за позовом про стягнення аліментів. Оскільки провадження у цій частині було закрито, а в частині вимог про розірвання шлюбу задоволено, за наявності клопотання про відшкодування судових витрат з іншої сторони, воно підлягає задоволенню відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті 25 січня 2016 року у м. Донецьку її чоловіка [PERSON], [INFO]. Заява обґрунтовується тим, що в Україні свідоцтво про смерть, видане державним органом Донецької Народної Республіки, не визнається, а отримати свідоцтво про смерть в Україні вона не може і через це звертається до суду. У судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 березня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про шлюб серії 1-ПО № 037963 від 02.03.2006р. (а. с. 5). 25 січня 2016 року на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку помер [PERSON], [INFO], про що Ленінським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть серії ДНР № 018051 від 18 березня 2016 року(а. с. 7). Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 241 від 25 січня 2016 року, а також показаннями допитаного судом в якості свідка сина заявниці [PERSON]. За змістом ст. 256 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Перелік фактів, що можуть визнаватися судом, не є вичерпним. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що факт смерті чоловіка заявниці [PERSON], 25 січня 2016 року на тимчасово окупованій території України доведений, суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2007 року. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно та до їх повноліття. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. З роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2007 року. У сторін є двоє малолітніх дітей донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] подала до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту, що вона є дочкою померлої 09 жовтня 2001 року [PERSON], посилаючись на те, що свідоцтво про її народження не збереглося, відновити документ не представляється можливим, що унеможливлює прийняття нею спадщини після померлої матері. В судовому засіданні заявник [PERSON], заяву підтримала та просила її задовольнити, вказувала про те, що [PERSON] її мати. Заінтересована особа Вересоцька сільська рада Куликівського району Чернігівської області в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з [PERSON], тому знає, що її матірю є [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою заявника [PERSON], та підтвердила, що матірю [PERSON] є [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON], яка змінила дошлюбне прізвище «Каращук» на «Іваненко», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-УР №809637 виданим Вересоцькою сільською радою Куликівського району Чернігівської області 26.05.1964, свідоцтво про народження якої не збереглося, є дочкою померлої 09 жовтня 2001 року [PERSON]П.(свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ №123505, видане виконавчим комітетом Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області 10 жовтня 2001 року. Той факт, що [PERSON] являється матірю [PERSON] підтверджується поясненнями заявника [PERSON], показами свідків [PERSON] та [PERSON]. Факт родинних стосунків, з метою встановлення якого звернулась до суду заявник [PERSON], має юридичне значення, оскільки ступінь споріднення визначає право спадкування. Встановити даний факт інакше, ніж в судовому порядку не вбачається можливим, оскільки відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, актовий запис про народження [PERSON] не виявлено. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

07 листопада 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана заява [PERSON] про призначення її опікуном. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала наступне. Заявниця є рідною сестрою [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства , хворіє психічним захворюванням, визнана недієздатною. Опікуном сестри була їх мати [PERSON], яка померла 31 липня 2016 року. Тому заявниця просила винести рішення про призначення її опікуном над хворою сестрою. В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву. Представник органу опіки та піклування Центральної районної ради у м.Дніпрі підтвердив в судовому засіданні згоду з заявою. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявниця є рідною сестрою [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.3,4). [PERSON] яка є інвалідом дитинства , хворіє психічним захворюванням, визнана недієздатною, що підтверджується рішенням Кіровського районного народного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 1993 року (а.с.7), посвідченням (а.с.5), довідкою МСЕК (а.с.6). Опікуном хворої [PERSON] була мати заявниці та хворої- Чорноморець [PERSON], що підтверджено рішенням виконавчого комітету Кіровської міської ради № 151 від 17.03.2000 р. (а.с.8), і яка померла 31 липня 2016 року (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Центральної районної у м.Дніпрі ради № 293 від 18.11.2016р. було визнано доцільність призначення заявниці [PERSON] опікуном над [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 60 ч.1\~\~ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що заявниця перешкод для призначення\~\~її опікуном, передбачених законом,\~\~не має. Таким чином, у суду є всі підстави для призначення\~\~ заявниці опікуном над недієздатною сестрою [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

07 листопада 2016 року заявник [PERSON] з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Промтехдіагностика» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Промтехдіагностика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням не вирішено питання про судові рішення. Представник заявника у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника заявника. Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що згідно вимог частини третьої статті 220 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає ухваленню додаткового рішення суду. Суд, розглянувши матеріали справи, виходить з наступного. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2016 року позовні вимоги [PERSON] з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Промтехдіагностика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчаннязадоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Промтехдіагностика» витрати на навчання у сумі 6\~928,43 грн. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Частина перша статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем був сплачений судовий збір на загальну суму 1 378,00 грн. (а.с. 5). Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, то з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 741,23 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

07 листопада 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Хорольська, 36. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.11.2016 р. о 01 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.11.2016 р. о 01 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора виказує суїцидальні думки, галюцинує, висловлює маячні ідеї переслідування, впливу. Мислення паралогічне. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

07 листопада 2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відноси н, визначивши, що [PERSON], який помер 27 квітня 2016 року, є її чоловіком. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, у письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 278902 від 27 квітня 2016 року, [PERSON] помер 27 квітня 2016 року (а.с. 8). У свідоцтві про шлюб серії ІІ-ЩЗ №004558 від 14.12.1961 по батькові [PERSON] російською мовою зазначено як «Евтефеевич» (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.09.2003, виданого виконавчим комітетом Деснянської районної ради, квартира [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 5). Також, згідно оглянутого судом паспорта заявника серії НМ 036604, виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівські області 23.03.2002, вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Частиною другою статті 256 ЦПК України передбачена можливість встановлення у судовому порядку також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту заяви убачається, що встановлення факту необхідно для отримання заявником спадщини. Оцінивши досліджені письмові докази та показання допитаної у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], взаємний зв'язок у їх сукупності, суд знаходить підстави для визнання того факту, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved