Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

08 серпня 2018 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу з огляду на неможливість збереження їх сім'ї. Окрім цього, позивач просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1 000 грн. 00 коп., починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] року. Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, у зв'язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 05 вересня 2018 року / а. с. 13 /. У підготовче засідання сторони не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх повністю задовольнити, ухваливши рішення у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі / а. с. 17,18 /. Оскільки відповідач [PERSON] не скористався правом подати відзив на позов, справа буде вирішена за наявними у ній матеріалами. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, виходячи з наступного. Так, за правилами вимог ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом положення ч. ч. 4, 6 зазначеної статті, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи слідує, що сторони 21 січня 2017 року в Бориспільському міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Київській області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №18 та видано свідоцтво серії [NUMBER] / а. с. 6 /. Від шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11 квітня 2017 року Великобагачанським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області / а.с.7 /. На даний час малолітня дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що слідує з змісту позовної заяви / а. с. 2 / . Як встановлено судом, шлюбні відносини між сторонами припинені, відновлювати їх вони наміру та бажання не мають з огляду на позицію кожного з них, на даний час проживають окремо та спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд, з урахуванням того, що сторони категорично наполягали на розірванні шлюбу, вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам як кожного із них, так і інтересам їх малолітньої дитини, тому,

Outcome: approved