Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

10.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, і свої доводи обґрунтовує тим, що подружні відносини з відповідачем припинили у 2014 році. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розпаду родини стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Відсутні любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. З вказаного часу не підтримує з відповідачем жодних стосунків, не спілкується, спільне господарство не ведеться, кожний з них живе своїм життям. Також позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу не відповідає її дійсній волі, вважає, що вжиття заходів для примирення між ними не виправить стан шлюбних відносин та суперечитиме їх інтересам. У зв`язку із викладеними обставинами просить розірвати між ними шлюб. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення, не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у судовому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 26.10.2009 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області складено відповідний запис за №507 (а.с.10). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони мешкали однією родиною до 2014 року. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя перестало розуміти один одного, мають різні погляди на подружнє життя, між ними відсутні любо та повага, не мають наміру на збереження сімейних відносин та шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved