Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

09 червня 2020 року позивач через свого представника звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд виключити з актового запису №123 від 07.06.2017р., складеного Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька, [PERSON] , [INFO] та звільнити позивача від сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , які стягнуті на підставі судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2019р. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 2017 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №38. 25 вересня 2019 року укладений між сторонами шлюб було розірвано, відповідно до рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області. У шлюбі, в сторін народилася дитина, син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.2017р. виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №123. В момент реєстрації позивача батьком народженої відповідачкою у шлюбі дитини, [PERSON] позивач не знав, що неявляється батьком дитини. Вже після розірвання шлюбу у позивача виникли сумніви у тому, що він є біологічним батьком дитини, у зв`язку з суттєвими відмінностями у його зовнішності і зовнішності дитини, [PERSON] . За ініціативою позивача та зі згоди відповідачки було проведено генотипоскопічне дослідження у медико-генетичному центрі, на вирішення якого було поставлене питання, чи є позивач біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , за результатами якого встановлено, що ймовірність батьківства становить 0%, у зв`язку з чим біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] виключається, що підтверджується висновком генотипоскопічного дослідження № 26025 від 17.03.2020р. На підставі судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2019р., з 05.02.2019 року з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . А тому, беручи до уваги, що позивач не являється біологічним батьком дитини, просить суд внести відповідні зміни в актовий запис №123 від 07.06.2017р., виключивши його як батька [PERSON] та звільнити його від сплати аліментів. Ухвалою суду від 22.06.2020 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.07.2020 року на 16:30 год. В підготовче засідання, яке призначене на 22.07.2020 року на 16:30 год. сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомленні належним чином. Представник позивача направив до суду заяву 20.07.2020 року, в якій просив справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач направила до суду 15.07.2020р. письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як визначено в ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку з розглядом подання без участі осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обставини, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 25 квітня 2017 року між позивачем та відповідачкою, був укладений шлюб, який зареєстрований Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №38. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.2017 року, [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 122 СК України батьком дитини записано [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2019 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 5-7). Судовим наказом Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2019р., з позивача на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с. 26-27). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2020р. державним виконавцем Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Новгородківського районного суду Кіровоградської області про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с. 28). За ініціативою позивача та зі згоди відповідачки було проведено генотипоскопічне дослідження у медико-генетичному центрі, на вирішення якого було поставлене питання, чи є позивач біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , за результатами якого встановлено, що ймовірність батьківства становить 0%, у зв`язку з чим біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] виключається, що підтверджується висновком генотипоскопічного дослідження № 26025 від 17.03.2020р. (а.с. 10-25). Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України (далі СК України), дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 статті 136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином, викладені обставини засвідчують, що позивач хоч і записаний біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , але ним однозначно не являється. Даний факт підтверджується висновком генотипоскопічного дослідження № 26025 від 17.03.2020р. та заявою відповідачки від 15.07.2020 року, яка позовні вимоги визнала в повному обсязі. Отже, суд приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку, що необхідно виключити запис про позивача, як батька з актового запису про народження дитини. Щодо звільнення позивача від сплати аліментів, то суд встановив наступне: Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи встановлені судом обставини, та те, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , та з виключенням відомостей про батьківство позивача, позовні вимоги про його звільнення від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , є законним, а тому підлягають задоволенню. Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, досліджених матеріалів справи, беручи до уваги позицію сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В позовній заяві від 09.06.2020 року представник позивача просить фактично понесенні позивачем судові витрати по справі не стягувати з відповідача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, так як відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved