Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

07.10.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 24.07.2012 року близько 08 год. відповідач на ґрунті неприязнених стосунків лопатою нанесла йому декілька ударів в область обличчя та по правій руці, завдавши при цьому легкі тілесні ушкодження. Просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача завдану моральну шкоду в сумі 30000 гр. та витрати по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що 24.07.2012 року вранці вона знаходилася на городі, де рвала траву, а її чоловік копав картоплю. Потім на город вийшов п'яний позивач, з яким почалася сварка. Під час сварки позивач наніс їй удар по руці, чим спричинив перелом кісток правого передпліччя. В результаті отриманих ушкоджень вона зазнала значного болю, тому фізично не могла нанести удари позивачу. За завдання їй тілесних ушкоджень, а також завдання тілесних ушкоджень її чоловіку [PERSON] позивача було засуджено та призначено покарання. Просить відмовити у позові, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Представник відповідача адвокат [PERSON] просить відмовити у позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів щодо нанесення йому тілесних ушкоджень відповідачем. Суд, заслухавши сторони та представника відповідача, допитавши свідків, оглянувши матеріали кримінальної справи № 402/3206/12 по обвинуваченню [PERSON] та матеріали кримінального провадження № 1/171/1570/13-к по обвинуваченню [PERSON], встановив наступне. При огляді судом матеріалів кримінального провадження № 1/171/1570/13-к по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст. 125 КК України встановлено, що відповідно до висновку експерта № 136 від 17.09.2012 року у [PERSON] виявлено рублено-забійні рани на переніссі та на задній поверхні правого передпліччя, у нижній його третині, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), що мав (мали) загострений край, кінець; за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки. За фактом завдання [PERSON] 24.07.2012 року близько 08 год. легких тілесних ушкоджень 08.02.2013 року слідчим Апостолівського РВ внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України. 02.10.2014 року кримінальне провадження по даній справі закрито в зв'язку із закінченням строків давності. При огляді матеріалів кримінальної справи № 402/3206/12 по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, встановлено, що вироком Апостолівського районного суду від 10.09.2013 року, який набрав законної сили 18.12.2013 року, [PERSON] визнано винним у тому, що 24.07.2012 року близько 08 год. на межі земельної ділянки, належної [PERSON], [PERSON] металевою частиною штикової лопати завдав [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків, рубленої рани правого передпліччя та завдав [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді забійної рани лівого передпліччя, перелому лівої ліктьової кістки в середній третині зі зміщенням. Зі вказаних вище ухвали та вироку суду встановлено, що між сторонами склалися неприязнені стосунки на ґрунті постійних сварок через вирішення питання щодо правильності встановленої межі між їхніми земельними ділянками. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що 24.07.2012 року вранці вони з дружиною були на городі, при цьому він копав картоплю, а дружина рвала бур'ян. Через деякий час він побачив, що дружина лежить на сітці огорожі, а [PERSON] наносить по ній удари. Він підбіг та допоміг дружині піднятися, подавши їй лопату, після чого [PERSON] вихватив у нього лопату та почав бити дружину лопатою по руці, а потім вдарив його лопатою, при цьому завдавши собі лопатою тілесні ушкодження. Свідок [PERSON] пояснила, що не була свідком конфлікту між позивачем та відповідачкою, вона лише чула їх голоси під час сварки та бачила у позивача тілесні ушкодження на обличчі після сварки. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2012 року близько 08 год. між сторонами на ґрунті неприязнених стосунків виникла сварка, в результаті якої відповідачу [PERSON] та [PERSON] позивачем було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок вказаного конфлікту позивачем отримано легкі тілесні ушкодження. В порушення вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження факту умисного протиправного заподіяння йому легких тілесних ушкоджень відповідачем та доказів на підтвердження обставини, що відповідач перша почала наносити йому тілесні ушкодження. Суд не може взяти до уваги як доказ вини відповідача ухвалу суду від 02.10.2014 року відносно відповідача щодо закриття кримінального провадження, оскільки наявність даної ухвали не звільняє позивача від доказування підстави та предмету позову. Суд критично оцінює показання свідка [PERSON], оскільки [PERSON] не була присутня під час конфлікту між сторонами і не підтвердила в судовому засіданні пояснення позивача в частині завдання йому тілесних ушкоджень відповідачем. Суд не може взяти до уваги пояснення позивача, так як вказана особа не допитана як свідок, тому вказані пояснення відповідно до ч.2 ст. 57 ЦПК України не є доказами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено вину відповідача у завданні йому тілесних ушкоджень та як наслідок - моральної шкоди, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed