Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

09.07.2015 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DN81AR23880047 від 13.12.2007 у розмірі 273942,01 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2007 року сторони уклали кредитний договір №DN81AR23880047, згідно з яким позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 81073 гривні на термін до 12.12.2014 року, а відповідач зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними котами в строки та на умовах, встановлених кредитним договором. Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору та ст.ст.509,526,1054 ЦК України не виконала взяті на себе зобовязання та станом на 15.06.2015 має заборгованість 274942,01грн., яка складається з наступного: 53778,95грн. заборгованість за кредитом, 33910,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 17022,23 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 169230,33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. У судове засідання сторони не зявились. Згідно з поданим клопотанням представник позивача просив позов розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №DN81AR23880047 (а.с.8-10), відповідно до п.7.1 розділу «Особливі умови» якого, банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти на строк з 13.12.2007 по 12.12.2014 включно у вигляді невідновлювальної лінії у розмірі 108562 гривні на наступні цілі: 71400 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також 34,00грн. для сплати реєстрації предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №DN81AR23880047 від 13.12.2007; договором особистого страхування №DN81AR23880047 від 13.12.2007 на строк до 12.12.2008 у сумі 3927,00грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 5712,00 грн. та у розмірі 27489,00грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.13, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,80% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,5% від суми наданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 Договору. Періодом сплати вважати з 13 по 17 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1740,13 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. За змістом п.7.2 Кредитного договору, Позичальник доручає без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти: в сумі 71400 грн. на поточний рахунок автосалону «Клир-Авто», комісію банку в сумі 5712,00грн. на рахунок ПриватБанку, 3927,00грн. на сплату страхових платежів на рахунок страхової компанії ЗАО «Старховая компания «Ингосстрах», а також сплату за реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі, вказаному в п.7.1 договору на рахунок ДП «Інформаційний центр» МУЮ. Відповідно до умов п.7.4 Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобовязань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Як встановлено зі змісту вищезазначеного кредитного договору №DN81AR23880047 від 13.12.2007 сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи позивача (а.с. 10-зворот). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-7) встановлено, що станом на 15.06.2015 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість, на загальну суму 274942,01 грн. яка складається з наступного: 53778,95 грн. заборгованість за кредитом, 33910,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 17022,23 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 169230,33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В звязку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 53778,95грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 33910,50 грн, та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 17022,23 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення нарахованої позивачем пені суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, що відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності умов договору, та враховуючи відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання,розмір нарахованої позивачем пені слід зменшити таким чином, щоб він не перевищував 50% понесених позивачем реальних збитків в частині неповернутого кредиту, та вважає можливим стягнути з відповідача пеню в сумі 25000 гривень. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за №DN81AR23880047 від 13.12.2007 у розмірі 129711 гривень 68 копійок, яка складається з: 53778,95 грн. заборгованість за кредитом, 33910,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 17022,23 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 25000 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору (а. с. 1), підлягають частковому стягненню на його користь з відповідача в сумі, пропорційній до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial