overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10 травня 1986 у Бучанській селищній раді міста Ірпіня Київської області, актовий запис № 72, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище Кирик та стягнути судові витрати з відповідача на її користь. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 10 травня 1986 у Бучанській селищній раді міста Ірпіня Київської області, актовий запис № 72, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 293675 (а.с.9). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2015 року через непорозуміння і виникаючим в зв'язку з цим сварками, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. В порядку ст.141 ЦПК України в звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. 06 листопада 2018 року від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про часткове визнання позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини - в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.18). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні посилався на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечував проти зменшення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві від 06 листопада 2018 року просив розгляд цивільної справи проводити у його відсутності (а.с.18). З'ясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.3). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного з відповідача повинні бути стягнені аліменти на утримання дитини в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 СК України. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10.03.2016 року, від якого мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві\~\~ позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10.03.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.03.2011 року, від якого мають неповнолітню доньку Каміллу, [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві\~\~ позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16.03.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Каміллу, [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

07 серпня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про\~ розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 23.10.2004 року, який зареєстровано\~відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 45.\~Мають малолітню [PERSON] [INFO]. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки\~ припинені з\~лютого 2018 року. Після припинення відносин, донька залишилися проживати з нею. Вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в підготовче засідання\~ надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала,\~ просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче засідання не з'явилася, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивачки визнав та просив суд їх задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 23 жовтня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 45 та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 632 від 01 жовтня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. (а.с.9,10). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя\~ сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. З лютого 2018 року разом не проживають. Позивачка вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

07 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 05 жовтня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 199. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 жовтня 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 199 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

07 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 08 серпня 2017 року, актовий запис № 41, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припиненні, збереження сім`ї неможливе у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. У них є неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить прийняти рішення в підготовчому засіданні. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, просить прийняти рішення у підготовчому засіданні. Враховуючи те, що відповідачка визнає позов повністю, суд, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. У сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного побуту та господарства не ведуть, клопотань про надання їм строку для примирення не подали. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім`ї позивача і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

07 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що вона народилася [INFO] і на даний час не досягла повноліття. Вона має намір укласти шлюб з [PERSON] , з яким чекають на появу спільної дитини. Оскільки вона не досягла вісімнадцятирічного віку, їй необхідно отримати право на укладення шлюбу в судовому порядку. Надання права на шлюб буде повністю відповідати її інтересам та інтересам її майбутньої дитини. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили задовольнити заявлені вимоги. Представник Старокостянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при розгляді справи покладається на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України упорядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. У відповідності до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , на даний час не досягла 18-річного віку. Згідно даних довідки лікарсько-консультаційної комісії Старокостянтинівської центральної районної лікарні від 07 серпня 2019 року № 537 вона перебуває на 12 тижні вагітності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року передбачено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Оскільки заявниця на даний час досягла шістнадцятирічного віку, є вагітною і сторони мають взаємне бажання зареєструвати шлюб, тому укладення шлюбу в більш ранньому віці відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини, в звязку з чим їй слід надати право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

07 серпня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 13260,58 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 4301,31 грн., 3% річних - 1091,85 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач обслуговує будинок [ADDRESS] . Відповідач проживає та є власником квартири [ADDRESS] у зазначеному будинку, якому надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У відповідача виникла заборгованість за отримані послуги у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по оплаті послуг, тому представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2015 року по 31.07.2017 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надала. За положеннями статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

07 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24.07.2015 року вони з відповідачем [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причин несхожості характерів, відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на життя та втрати почуття любові, поваги один до одного, дитина проживає з нею, спору про місце проживання дитини та розподіл майна не мають. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати, судовий збір не стягнути з відповідача, прізвище залишити - [PERSON] . Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2015 року, [PERSON] та [PERSON] , 24 липня 2015 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за №533 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.05.2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved