Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

10.07.2017 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шишкіної Алли Олександрівни, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним Договору застави транспортного засобу від 12.06.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наприкінці червня 2017 року позивачу стало відомо, що 12.06.2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною Аллою Олександрівною було посвідчено Договір застави, укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано заборону на відчуження транспортного засобу марки «Land Rover», модель RANGE ROVER VOQUE 3.0 D УНІВЕРСАЛ-В, 2014 року випуску, чорного кольору, номер кузову [NUMBER], який начебто належить на праві власності [PERSON]. Однак, як вказує позивач, з 10.12.2016 року вказаний транспортний засіб в дійсності належить йому на праві власності, про що свідчить відповідний Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 10.12.2016 року, укладений між ним та ТОВ «Автопрестиж Центр», який є комісіонером та діяв на підставі укладеного з власником транспортного засобу - [PERSON] Договору комісії транспортного засобу №5706/16/000178. При цьому, позивач зауважує, що на виконання умов Договору купівлі-продажу транспортного засобу №5706/16/000178 від 10.12.2016 року, автомобіль Land Rover, модель RANGE ROVER VOQUE 3.0 D УНІВЕРСАЛ-В, 2014 року випуску, чорного кольору, номер кузову [NUMBER], було знято з обліку для реєстрації за ним, як новим власником даного автомобіля. За вказаних обставин та з урахуванням очевидності факту того, що [PERSON] надав нотаріусу неправдиву інформацію щодо його права власності на вищенаведений транспортний засіб, який насправді на момент вчинення правочину йому вже не належав, позивач, посилаючись на порушення своїх прав як власника даного транспортного засобу, просить суд визнати Договір застави транспортного засобу від 12.06.2017 року недійсним. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та просили позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачка приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна А.О. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи містяться пояснення та заперечення нотаріуса щодо заявлених позовних вимог, згідно змісту яких остання просить суд прийняти рішення на свій розсуд, а розгляд справи проводити у її відсутність. При цьому, відповідачка зазначила, що згідно чинного законодавства України нотаріуси не є відповідачами у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов'язаних із вчиненою нотаріальною дією. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Договором позики грошей від 10.06.2017 року, 12.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу (надалі - Договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. та зареєстрований в реєстрі за №2563. При цьому, відповідно до умов Договору застави, предметом застави за цим договором є рухоме майно [PERSON], а саме: транспортний засіб марки - LAND ROVER, МОДЕЛЬ - RANGE ROVER VOQUE, рік випуску 2014, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип - загальний легковий універсал - В, реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 22.10.2016 року Центром 8047. Разом з тим, положеннями ч.1 ст. 572 та ст. 583 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника. При цьому, згідно вимог ст. 4 Закону України «Про заставу» предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернуто стягнення. Однак, як встановлено в судовому засіданні, транспортний засіб марки - LAND ROVER, МОДЕЛЬ - RANGE ROVER VOQUE, рік випуску 2014, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип - загальний легковий універсал - В, реєстраційний номер [NUMBER], як на час укладення Договору застави, так і на час розгляду справи належить [PERSON], про що свідчать наявна в матеріалах справи копія Договору купівлі-продажу транспортного засобу №5706/16/000178, укладеного між ТОВ «Автопрестиж Центр», який є комісіонером та діє у відповідності до п.8 Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 року та на підставі укладеного з [PERSON], як власником транспортного засобу, Договору комісії №5706/16/000178 від 10.12.2016 року, та [PERSON], а також Облікова картка [NUMBER] від 18.04.2017 року, з якої вбачається, що автомобіль марки - LAND ROVER, МОДЕЛЬ - RANGE ROVER VOQUE, рік випуску 2014, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип - загальний легковий універсал - В, реєстраційний номер [NUMBER], було знято з обліку для реєстрації за новим власником. Крім того, факт вчинення 10.12.2016 року вищенаведеного правочину купівлі-продажу транспортного засобу також підтверджується наявними в матеріалах справи Актом огляду реалізованого транспортного засобу №5706/16/000178 від 10.12.2016 року, Актом технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №5706/16/000178 від 10.12.2016 року, Висновком експертного дослідження №11/8045/7275 від 10.12.2016 року, витягом з реєстру про відсутність заборони на відчуження від 10.12.2016 року та розпискою [PERSON] про отримання грошових коштів за реалізований автомобіль. В свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно вимог ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як передбачено статтею 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визначається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. При цьому, слід зазначити, що відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відтак, враховуючи наведенні положення закону та встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що зміст Договору застави суперечить вимогам Закону України «Про заставу» та положенням Цивільного Кодексу України, оскільки на час укладення даного договору транспортний засіб, який є предметом застави, заставодавцю на праві власності не належав, а укладення Договору застави порушує конституційні права позивача, як власника цього автомобіля. Також, слід зазначити, що волевиявлення [PERSON] під час укладення Договору застави від 12.06.2017 року не було спрямовано на реальне настання правових наслідків, оскільки йому було достеменно відомо про те, що раніше автомобіль був придбаний позивачем за Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 10.12.2016 року. Тобто, замовчування з боку [PERSON] про відсутність в нього права власності на автомобіль в момент вчинення Договору застави є обманом [PERSON] щодо обставин, які мають істотне значення, оскільки обман стосується саме прав та обов'язків сторін. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що Договір застави транспортного засобу від 12.06.2017 року слід визнати недійсним. Разом з тим, слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів справи, відповідачами за позовом [PERSON] є заставодавець та заставодержатель за договором застави транспортного засобу від 12.06.2017 року - [PERSON] і [PERSON], а також приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна А.О. Однак, в цивільно-правових відносинах між особами нотаріуси виступають не як їх сторона, а як публічні особи, яким державою надано повноваження щодо посвідчення прав та фактів, що мають юридичне значення. Тобто, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна А.О. не є стороною спірних правовідносин, які виникли між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказаний висновок суду узгоджується з роз'ясненнями, що викладені в п.26 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року за №9. У зв'язку з вищевикладеним, а також згідно положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] у рівних частках судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., а саме по 320,00 грн. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved