Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

07 березня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2019 року надійшла дана цивільна справа. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 року дану справу передано для розгляду судді Рибаку М.А. [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина. У зв`язку з тим, що батько проживав у м. Луганськ, все належне йому майно залишилось на окупованій території, у зв`язку з чим позивач після смерті батька не подавав заяву про прийняття спадщини. В подальшому, під час поїздки до міста Луганськ у листопаді 2018 року позивачу стало відомо про можливість отримати заборгованість по невиплаченій пенсії померлого на підконтрольній Україні території, у зв`язку з чим після повернення до м. Києва позивач звернувся до Голосіївського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті батька. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року було встановлено факт смерті батька позивача. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом для отримання заборгованості по невиплаченій пенсії, позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Вказує, що у встановлений законом строк не зміг звернутись із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з необхідністю доведення в судовому порядку факту смерті спадкодавця та зібранням необхідних документів, а також частими поїздками з м. Києва до м. Луганськ. З огляду на зазначене позивач просив суд визначити йому додатковий строк, з дня набрання рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 18.03.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 02.04.2019 року. В судовому засіданні 02.04.2019 року судом було постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про залучення до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] на підставі ст. 53 ЦПК України та задоволено клопотання позивача про виклик в судове засіданнясвідка [PERSON] Ухвалою суду від 02.04.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 22.04.2019 року. 23.04.2019 року судом відкладено розгляд справи на 24.05.2019 року у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. В судовому засіданні 24.05.2019 року судом було постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання не з`явились в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, а також відповідач не подав відзив, а третя особа пояснення по суті позовних вимог. При цьому позивач не заперечував проти такого вирішення справи. У судовому засіданні 24.05.2019 року позивач позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин з огляду на те, що не був обізнаний про можливість отримати заборгованість з невиплаченої пенсії після смерті батька, а коли дізнався про неї, то був вимушений спочатку встановлювати факт смерті батька в судовому порядку та в подальшому звертатись з відповідною заявою до нотаріуса. Представники відповідача та третя особав судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] надала пояснення, що позивач являється її чоловіком. Батько позивача помер в м. Луганськ. Після його смерті [PERSON] не було відомо про можливість отримання будь-яких виплат, які входили до спадщини після смерті батька, однак як тільки він дізнався про це одразу звернувся до Голосіївського відділу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті батька. На встановлення факту його смерті в судовому порядку також було витрачено певний час. та в подальшому він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини У зв`язку з необізнаністю з приводу дотримання порядку та процедури реєстрації смерті та звернення з заявою про прийняття спадщини позивач був вимушений звернутись до центру надання безоплатної допомоги. Вказані обставини й призвели до пропуску строку. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення позивача, свідка, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] у віці 89 років, про що 26 грудня 2018 року складено відповідний актовий запис №504, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві Серії [NUMBER] (а.с. 21). Дана обставина (факт) встановлена рішенням Голосіївського районного суд м. Києва від 18.12.2018 року (а.с. 20). При цьому за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Судом встановлено, що 22 січня 2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2019 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори винесено постнову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском спадкоємцем встановленого ст. 1270 ЦК України строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що причини пропуску 6 місячного строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини є поважними з огляду на обставини, які передували отриманню інформації про смерть батька та вчинення дій для реєстрації факту смерті у встановленому чинним законодавством України порядку, з огляду на місце смерті [PERSON] . Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дії. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Як встановлено в судовому засіданні, про що зазначав позивач та свідок, [PERSON] проживав на тимчасово окупованій території України, визначеній Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визначення окремих районів, селищ та сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а позивач проживає у м. Києві. Одразу після встановлення факту смерті та його реєстрації у встановленому законом порядку, [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем дійсно було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, у зв`язку з тривалою процедурою оформлення факту смерті його батька на тимчасово окупованій території України. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved