Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

09 березня 2016 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, вказуючи, що є родичем [PERSON], яка доводиться їй онукою, постійно проживає у м. Донецьку та перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 29 лютого 2008 року. Від шлюбу [PERSON] 29 грудня 2015 року у закладі охорони здоров*я «Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП «Донецька залізниця» народила дитину дівчинку, батьком якої є її чоловік [PERSON] У звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, вони не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявні у заявників медичне свідоцтво про народження дитини №1515, видане закладом охорони здоров*я на окупованій території, та свідоцтво про народження, видане Київським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька, є недійсними та не створюють правових наслідків. У відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ їм була надана письмова відмова у проведенні реєстрації народження дитини з цих підстав. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразка просила суд встановити факт народження дитини жіночої статі дівчинки [PERSON], 29 грудня 2015 року у м. Донецьк, батьками якої являються [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, посилаючись на викладені у ній обставини. Заінтересована особа [PERSON], представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з*явилися, повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Суд, з*ясувавши позицію заявниці, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч.ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що онука заявниці [PERSON], [INFO], громадянка України (а.с. 8, 18), перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], громадянином України (а.с. 17), шлюб було зареєстровано 29 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Донецької області, актовий запис № 50 від 29 лютого 2008 року (а.с. 6). Від шлюбу 29 грудня 2015 року о 08 год. 50 хв. онука заявниці [PERSON] у закладі охорони здоров*я «Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП «Донецька залізниця» народила дитину дівчинку, вагою 3300 кг, про одержала медичне свідоцтво про народження №1515 (а.с. 4), також, 12 січня 2016 року батькам було видане свідоцтво про народження їх дитини Киїівським відділом ЗАГС м. Донецька. Оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини [PERSON], видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійними і не створюють правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 09 березня 2016 року (а.с. 3) заявниці [PERSON] відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту народження, оскільки пред*явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, встановленій законом. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є мати, батько та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини - [PERSON], 029 грудня [INFO], бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved