Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

07 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 червня 2005 року померла його бабуся [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу два сертифікати на право на земельні частки в розмірі кожна 4,24 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті бабусі відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки площею по 3,115 га кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, які належали померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 026755 та № 026756. Однак, він не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на землю, а саме оригінали Державних актів на право приватної власності на землю втрачені. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 3,115 га кожна в порядку спадкування за заповітом після бабусі [PERSON], яка померла 01 червня 2005 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, його представник за довіреністю [PERSON] подала суду письмову заяву про проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова [PERSON] листом повідомив, що з позовом згодні, просив розглянути справу без участі представника сільської ради (а.с. 19). Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 20). Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-БП № 251267 (а.с. 7). У відповідності до свідоцтва про народження серії ЯД № 845296 батьками батька позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 026755, виданого Верхосульською сільською радою 23 квітня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року № 90, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1049, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області загальною площею 3,115 гектарів ріллі (а.с. 8). На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 026756, виданого Верхосульською сільською радою 23 квітня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року № 90, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1050, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 3,115 гектарів ріллі (а.с. 9). У відповідності до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок нормативна грошова оцінка вище вказаних земельних ділянок становить 155\~449 грн. 44 коп. (а.с. 11-12). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області 17 травня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 43, [PERSON] своє майно, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 003174 та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 003175, виданих 21 березня 1996 року, в розмірі 4,24 та 4,24 в умовних кадастрових гектарах, які перебувають в оренді ПСП АФ «Сула» с. Верхосулка Білопільського району Сумської області, заповіла своєму онуку [PERSON], позивачу по справі (а.с. 6). [PERSON] померла 01 червня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-БП № 008339 (а.с. 5). З довідки, виданої виконавчим комітетом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області від 03 травня 2015 року за № 553, вбачається, що за [PERSON], яка померла 01 червня 2005 року та яка постійно і до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], значаться земельні ділянки, які знаходяться на території сільської ради та посвідчені Державними актами на право приватної власності на землю серії І-СМ № 038475, ІІ-СМ № 026755, ІІ СМ № 026756, І-СМ № 038476, які видані на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19 березня 2002 року № 90. Спадкоємцем померлої [PERSON] являється її онук - [PERSON], який до дня смерті допомагав їй у веденні підсобного господарства, а після смерті розпорядився речами померлої, зберігав Державні акти на земельні ділянки. Від імені померлої [PERSON] був посвідчений заповіт за № 43 від 17 травня 2001 року, який не змінювався і не відмінявся, заборони та арешту на земельні ділянки не має (а.с. 10). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області спадкова справа після [PERSON], яка померла 01 червня 2005 року, не заводилась (а.с. 21). Згідно з п. 5.2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на спадщину за заповітом після баби [PERSON], але він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з тим, що оригінали Державних актів на право приватної власності на землю втрачені. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на земельні ділянки, загальною площею 3,115 гектарів ріллі кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після баби [PERSON], яка померла 01 червня 2005 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved