Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

09 січня 2020 року позивач Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником електричної енергії за адресою проживання відповідача: [ADDRESS] , та на неї відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 20 лютого 2017 року представниками Енергопостачальника за адресою відповідача виявлено порушення Правил користування електричною енергією (далі по тексту ПКЕЕн), а саме: «пошкодження приладу обліку. Тріщина на кожусі лічильника, пошкодження оглядового скла». Факт порушення зафіксований акутом Н № 127642 від 20.02.2017 року. В порядку досудового врегулювання спору, споживачу у липні місяці 2018 року була направлена претензія з проханням добровільної сплати суми заборгованості по акту, проте претензія залишилася без задоволення. Відповідно з п.53 ПКЕЕн та п. п. 1.2, 3.1.5, 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕн, проведений розрахунок суми не облікованої електричної енергії за період з 20 серпня 2016 року по 20 лютого 2017 року, розмір якої склав 4528,97 гривень. В добровільному порядку відповідач суму заборгованість не сплатила, тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по акту про порушення Н № 127642 в розмірі 4528,97 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 гривень. Ухвалою суду від 20 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату розгляду справи, відзиву на позов до суду не подавала, та ухвалою суду від 02 квітня 2020 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із зазначеним, 30 березня 2020 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у відповідності до Законів України «Про електроенергетику», «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів» є побутовими споживачами електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , та на неї відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 20 лютого 2017 року представниками Енергопостачальника за адресою: [ADDRESS] , виявлено порушення Правил користування електричною енергією (ПКЕЕн), а саме: «пошкодження приладу обліку. Тріщина на кожусі лічильника, пошкодження оглядового скла». Факт порушення зафіксований Актом Н № 127642 від 20.02.2017 року, який підписаний трьома представниками Енергопостачальника та споживачем - [PERSON] , в якому відсутні зауваження споживача, а тому відповідно до пункту 8.2.5 ПКЕЕн, він є дійсним. На підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕн та протоколу засідання комісії, відповідно до формули 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕн виконано розрахунок суми збитків за період з 20 серпня 2016 року по 20 лютого 2017 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір завданих збитків склав 4528,97 гривень. Відповідно до протоколу засідання комісії Криворізького РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії № 300 від 14 березня 2017 року вбачається, що під час засідання комісії споживач [PERSON] не була присутня. 10 липня 2018 року позивачем за місцем проживання відповідача направлялася претензія про існуючі заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії та наслідки її несплати (а. с. 11), але до теперішнього часу заборгованість не сплачена. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку недооблікованої електричної енергії до суду відповідачем не надано. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до пп. 5.5.5, п.5.5 Розділу 5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів);2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору;4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору;5) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 12) забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; 13) забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку; 20) не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Згідно ч.3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний:1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії;3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідачем не заявлено суду про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсягу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved