Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

09.04.2014 року відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником земельних ділянок площею 2,0481 га., та 0,1580 га., які розташовані на території Куземинської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ - СМ № 031372. Зазначені земельні ділянки орендує відповідач на підставі договору оренди від 15.02.2007 року, зареєстрованого 19.10.2007 року в Державному реєстрі земель за № 040761503539. Відповідач не переглянув розмір орендної плати у бік збільшення до 3% від вартості земельної ділянки, як це передбачено Указом Президента України за №92/2002 від 02.02.2002 р. зі змінами внесеними Указом Президента №725/2008 від 19.08.2008 р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», що потягло за собою виникнення заборгованості по орендній платі за період з 2008 р. по 2013 р. на загальну суму 2208,54 грн. У зв'язку із цим позивач прохає стягнути із відповідача зазначену суму боргу та 349,12 грн. штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання у порядку ст. 625 ЦК України. Крім того, оскільки відповідачем систематично не виконуються умови договору, а саме - систематично не сплачується у повній мірі орендна плата за земельну ділянку, земельна ділянка використовується способами, що суперечать екологічним нормам, на підставі п.п. «г» та «д» ст. 141 ЗК України просить розірвати договір оренди землі. Ухвалою суду від 22.08.2014 р. провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Лотуре - Агро» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою та коштів за порушення грошового зобов'язання було закрите. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшло письмове заперечення з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог із викладених у ньому підстав. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини не явки до суду не повідомили. Суд проаналізував матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог з підстав зазначених у позовній заяві виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ч. 1, ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Позивач [PERSON] є власником земельних ділянок площею 2,0481 га., та 0,1580 га., які розташовані на території Куземинської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ - СМ № 031372. (а.с. 7, 8) Зазначені земельні ділянки орендує відповідач на підставі договору оренди від 15.02.2007 року, зареєстрованого 19.10.2007 року в Державному реєстрі земель за № 040761503539. Орендна плата визначена у розмірі 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (а.с. 9-13) З положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо даних правовідносин, вбачається, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Частиною 2 ст. 25 цього Закону передбачені обов'язки орендаря, а саме: - приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; - виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; - дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; - у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Пунктом 31 договору про оренду землі, укладеного сторонами, визначені обов'язки орендаря, зокрема: - приступити до використання земельної ділянки в строки встановлені цим договором; - виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором; - дотримуватись режиму природоохоронного використання земель. Умовами п. 38 цього договору передбачене припинення дії договору шляхом його розірвання за рішенням суду внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, а також з інших підстав, визначених законом. Вичерпний перелік підстав для припинення та примусового припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України. Зокрема, п.п. «г», «ґ» та «д» ст.141 ЗК України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, пов'язані з порушенням землекористувачами норм земельного законодавства України. Згідно з п.«г» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, а з п.«д» - систематична несплата орендної плати. З аналізу вказаних норм закону слідує, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт систематичної несплати орендної плати чи використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, а не наявність обставин, які можуть призвести до цього. Позивач у заявленому позові стверджує, що відповідач не переглянув розмір орендної плати у бік збільшення до 3% від вартості земельної ділянки як це передбачено Указом Президента України за №92/2002 від 02.02.2002 р. зі змінами внесеними Указом Президента №725/2008 від 19.08.2008 р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», що потягло за собою виникнення заборгованості по орендній платі за період з 2008 р. по 2013 р. на загальну суму 2208,54 грн., що носить систематичний характер. Проте з даною позицією позивача погодитись не можна, оскільки договір між сторонами був укладений та зареєстрований до вступу в дію Указу Президента №725/2008 від 19.08.2008 р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» яким передбачено перегляд орендної плати у бік збільшення до 3% від вартості земельної ділянки. Норма зазначеного Указу, який був прийнятий після укладення сторонами договору, має рекомендаційний характер, а тому не могла бути підставою для зміни умов договору оренди, за яким сторони досягли домовленості під час його укладення. Факт проведення орендної плати відповідачем у період з 2008 р. по 2012 р. у розмірі менш ніж 1,5 % нормативної грошової оцінки землі позивачем у поданій заяві не оспорюється. Факт не сплати орендної плати за 2013 рік не свідчить саме про систематичність вказаної несплати. Як зазначає відповідач, у відповідності з нормами чинного законодавства проводилась щорічна індексація грошової оцінки землі і, як наслідок, відбулось збільшення розміру нарахованої та виплаченої орендної плати позивачеві. Отже, позивачем на порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження систематичності несплати орендної плати та істотного порушення договору оренди земельної ділянки. Згідно з п. 28 Договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням, дотримуватися екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів та відповідно до п. 31 зазначеного Договору орендар зобов'язаний дотримуватися режиму природоохоронного використання земель. До використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, можна віднести зокрема, невикористання прогресивних технологій, порушення технологічних режимів застосування мінеральних та органічних добрив, заростання сільськогосподарських угідь чагарниками, забруднення земель відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами, випадки використання земельних ділянок способами, які ведуть до зниження родючості ґрунтів, а також погіршення екологічної обстановки, що призвело до зменшення врожайності сільськогосподарських культур відносно кадастрових оцінок. Сам по собі факт відсутності проекту землеустрою, передбаченого ст. 22 ЗК України, не є доказом фактичного порушення вимог щодо сівозміни та охорони земель. Отже, позивачем на порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження систематичності несплати орендної плати та істотного порушення договору оренди земельної ділянки. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] з підстав зазначених ним у позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed