Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

09 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання її до досягнення дитиною трьох річного віку, в позові посилалася на те, що проживає з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 21 червня 2014 року. 11 листопада 2015 року у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитину та на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини та на її утримання, сплачує аліменти на утримання іншої своєї дитину в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, а також аліменти на її особисте утримання до досягнення дитиною трьох річного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити на підставі обставин зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі, вважав що може надавати матеріальну допомогу дружині в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмету спору - [PERSON] в своїх поясненнях вказувала не те, що заперечує проти зміни розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача, щодо предмету спору, заперечень не висловила. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбу з 21 червня 2014 року (а.с. 3), мають одну спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає з матір'ю (а.с.5). Відповідач працює і має постійний заробіток, відповідно до довідки про доходи в період з січня по червень 2016 року йому нарахована заробітна плата в сумі 26687,60 гривень за шість місяців (а.с. 8). Відповідача сплачує на утримання іншої своєї дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку відповідно до виконавчого листа, який знаходиться на виконанні у Великобагачанському районному ВДВС (а.с. 6). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний їх утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Крім того, вважає, що має можливість надавати матеріальну допомогу дружині у розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Згідно частини першої ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на вище зазначене, а також позиції відповідача про те, що він має можливість надавати дружині матеріальну допомогу в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення аліментів на її особисте утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved