Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

09.12.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, у розмірі 4190,59 грн., а також понесені ними судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, нарахування за які здійснюється згідно з тарифами, встановленими рішенням Полтавської обласної ради від 26.11.2002 року. Взаємовідносини підприємства та відповідачів, врегульовані договором від 05.12.2002 року, згідно з яким споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги. Відповідачі умови договору не виконували, поточних платежів не здійснювали. За період з 01.02.2012 року по 01.11.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 3385,91 грн., яка з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення (627,96 грн.) та 3% річних від простроченої суми (176,72 грн.), становить 4190,59 грн. Таку заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і просить суд такий задовольнити, при цьому не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Причина неявки відповідачів суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином, через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини», а [PERSON] - за зареєстрованим місцем проживання. Жодних заяв чи заперечень від відповідачів не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахувавши заяву представника позивача, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виходячи з положень ч. 2 ст. 509 ЦК, а також ст. 11 цього Кодексу, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також з договорів, в результаті завдання шкоди, з результатів інтелектуальної чи творчої діяльності та з інших юридичних фактів. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 даного Закону, покладено на споживача. Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. З матеріалів справи вбачається, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання. (а.с. 10) Тарифи на теплову енергію та на послуги централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджені рішенням 20 позачергової сесії Полтавської обласної ради від 27.03.2009 року, введено з 01.01.2011 року рішенням обласної ради від 01.02.2011 року. (а.с. 9) Підприємством надавались послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS], в період з лютого 2012 року по жовтень 2014 року, про що свідчить наданий ними розрахунок. (а.с. 5) В зазначений період в квартирі був зареєстрований [PERSON], про що свідчить адресна довідка, згідно якої останній зареєстрований за цією адресою з 08.10.1997 року по цей час. (а.с. 40) Виходячи з вищезазначеного, [PERSON] є споживачем послуги, що надавалась підприємством. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] за обліками Карлівського РС УДМС України в Полтавській області не значаться, отже в квартирі [ADDRESS], не зареєстровані. (а.с. 16-17) В матеріалах справи міститься довідка (виписка з домової книги), згідно якої [PERSON] проживає у вказаній квартирі, проте довідка не є належним доказом, оскільки не містить дати видачі. (а.с. 4) До матеріалів справи також долучено договір укладений на обслуговування підприємством квартири [ADDRESS], проте договір укладено з [PERSON], яка не є відповідачем у справі. (а.с. 8) Інші докази того, що [PERSON] і [PERSON] є споживачами послуги, що надавалась підприємством по [ADDRESS] - суду не надано. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, з [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги в цій частині не доведені і в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Разом з тим, наведені вище обставини, свідчать про наявність підстав для стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з [PERSON] Статтями 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов'язок, а не право сторін. Тому відсутність договору в умовах, коли позивач надавав послуги, а відповідач (користувач або власник) не відмовлявся від їх отримання, не може бути підставою для відмови у позові. Згідно наданих підприємством розрахунків, заборгованість за період з лютого 2012 року по жовтень 2014 року становить 3385,91 грн. (а.с. 5) Позивач просить суд стягнути заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення та 3% річних, що передбачено ст. 625 ЦК України. Розрахунки таких сум, долучено до позовної заяви (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника може бути покладено відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦКУ. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Тому суд вважає за можливе стягнути заборгованість з відповідача, з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, що були нараховані позивачем. Загальна заборгованість становить 4190,59 грн., з них заборгованість за послуги теплопостачання - 3385,91 грн., інфляційні втрати - 627,96 грн., 3% річних від простроченої суми - 176,72 грн. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача має бути стягнуто сплачений позивачем судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. При подачі позову позивачем було сплачено 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial