overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

08 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, але не менш, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 15 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №173173. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Секретар судового засідання перед початком розгляду справи, встановила особу відповідача, який з'явився, але до зали судового засідання він не став заходити, у зв'язку з чим, суд вважає його неявку не поважною. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] (а.с.7) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

08 квітня 2014 року позивач звернулася із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2008 року, від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Разом з цим зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося та з кожним днем ставало нестерпним для них обох. У зв'язку з чим шлюбні відносини були остаточно припинені у січні 2014 року. Стосунки між ними поступово погіршувалися та позивач вважає, що подальше спільне проживання є неможливим. У зв'язку з чим, позивач просила суд розірвати шлюб між подружжям. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 11 жовтня 2008 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1107 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище відповідача [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

08 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 05 вересня 2008 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 751, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть з квітня 2010 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачкою. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2008 року, про що є актовий запис № 751 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть з квітня 2010 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

08 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, офіційно працює, має стабільний заробіток, інших утриманців не має, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 квітня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

08 квітня 2014 року прокурор району звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною та встановити опіку над [PERSON] [INFO], стверджуючи, що вона страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та керуватися ними. Визнання її недієздатною потрібно для оформлення опіки. В судовому засіданні прокурор доводи заяви підтримав, представник відділу управління соціального захисту населення Талалаївської РДА, представник сільської ради та [PERSON], вважали, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника органів опіки та піклування, сільської ради, зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки сільської ради [PERSON] не здатна усвідомлювати своїх дій та керуватись ними. Відповідно до проведеної судово-медичної експертизи №50 від 19 березня 2014 року, [PERSON], страждає природною недоумкуватістю у вигляді: «Глибокої розумової відсталості» (МКХ-10). По своєму психічному стану не може розуміти свої дії та керуватися ними. Такий стан для неї є постійним, потребує постійного стороннього догляду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

08 квітня 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачкою припинені з листопада 2013 р. Крім того позивач зазначив, що подружжя втратило взаєморозуміння та повагу один до одного, в сім'ї часто виникали скандали з річних причин. Довгий час сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, однак не згодна з обставинами, що вказані в позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 07 вересня 2002 р., зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, а/з № 1624 /а.с. 3/. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 6-7/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Ухвалою суду від 03 червня 2014 р. судом надавався строк для примирення, однак сторони не помирилися та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди відповідача, суд вважає за можливим залишити відповідачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

08 квітня 2015р. до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу зареєстрованого 04 жовтня 2011 виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 48. На доведеність позову вказав, що знаходиться з 04.10.2011р. в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. народження Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери, що призвело до розпаду сім'ї. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Сторони надали суду заяви про згоду на розірвання шлюбу і розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст.112 СК України, тому що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх і поновляти не збираються. Суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між подружжям [PERSON] і доцільністю розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

08 квітня 2015р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 02.06.2000р. народження, сина [PERSON], 12.07.2004р. народження, сина [PERSON], 18.09.2005р. народження, сина [PERSON], 05.10.2006р. народження і сина [PERSON], 17.02.2009р. народження, у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. На доведеність позову позивач вказала, що відповідач є батьком дітей, які знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому повинен сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав, вважає, що гроші на утримання дітей використовуватись позивачкою не будуть. Дослідив матеріали справи суд вважає, що у відповідності до ст. ст.180, 182, 183 СК України позов по стягненню аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню, тому що відповідно до свідоцтв про народження, відповідач є батьком дітей (а.с.5-9) і зобов'язаний утримувати дітей до повноліття. Відповідно слід стягнути з відповідача [PERSON], 20.02.1975р. народження на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], 02 червня 2000р. народження, сина [PERSON], 12 липня 2004р. народження, сина [PERSON], 18 вересня 2005р. народження, сина [PERSON], 05 жовтня 2006р. народження, сина [PERSON], 17 лютого 2009р. народження, щомісячно у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 08 квітня 2015р. і стягувати до повноліття дітей у розмірі 1/2 частини до виповнення повноліття [PERSON], опісля у розмірі 1/3 частини до виповнення повноліття [PERSON] і у розмірі 1/4 частини до виповнення повноліття [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,6грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

08 квітня 2015р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу зареєстрованого 08 вересня 2001р. Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1078. Визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], разом з нею. На доведеність позову вказала, що знаходиться з 08.09.2001р. в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], 2002р. народження. Протягом останніх кількох років не мають порозуміння, вважає подальше спільне життя неможливим. Син живе разом з нею, вона працює і має можливість утримувати сина. Позивач в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач на виклик до суду не з'явився і справа розглянута у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст.112 СК України, тому що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують і їх поновляти не збираються. Суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між подружжям [PERSON] і доцільністю розірвання. Даючи оцінку вимогам визначення місця проживання дитини, суд прийняв до уваги, що дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, а тому відповідно до ст.161 СК України, слід визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

08 квітня 2015року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON](далі відповідач) про розірвання шлюбу, де зазначила, що 24 листопада 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Ставищенською сільською радою Брусилівського району Житомирської області, актовий запис за № 5. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що після реєстрації шлюбу між нею та відповідачем не було та на даний час не має взаєморозуміння, вони рідко доходять до згоди при вирішенні сімейних питань, відповідач виявився неврівноваженою, конфліктною людиною, так як він безпідставно та безпричинно влаштовував сварки, скандали а також бували і бійки. Негативна поведінка відповідача зумовлена тим, що він зловживає спиртними напоями. Близько трьох місяців назад після чергової сварки та бійки відповідач забравши свої речі переїхав проживати в інше місце, з тих пір між ними шлюбні відносини припинилися. За час коли позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] спільно не проживають, позивачка зустріла іншого чоловіка, який ставиться до неї та до її дитини з повагою і вони мають намір створити нову сім»ю, тому за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам її дитини , просить винести рішення , яким шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], зареєстрований 24 листопада 2010 року, Ставищенською сільською радою Брусилівського району Житомирської області, актовий запис за № 5, розірвати , неповнолітню дитину [PERSON] залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]». Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю з мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Сина - [PERSON], [INFO] залишити на її утриманні та вихованні. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Ізюмський районний сектор ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 03 серпня 1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Покровською Л.І., зареєстрованому в реєстру за № 2975, він є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрована його донька, відповідач у справі [PERSON]. Відповідач [PERSON] в 2002 році виїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання, в будинку не мешкає, її особистих речей в будинку не має, добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує права позивача як власника у повній мірі користуватися житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином,подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. . Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 серпня 1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Покровською Л.І., зареєстрованому в реєстру за № 2975, позивач [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS].(а.с.6-7) Відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку з 29 вересня 1994 року, як член сім'ї власника будинку (а.с.8-9) Відповідач втратила в установленому порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з 2002 року та по день розгляду справи у суді в будинку за адресою : [ADDRESS] не проживає, що підтверджено довідкою про склад сім'ї та зареєстрованих у приміщенні осіб від 01 квітня 2015 року. (а.с.10) Відповідач порушує права позивача тим, що не знялася з реєстрації як така, що не проживає і не користується жилим приміщенням. Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 09.01.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом запису актів громадянського стану у м.Донецьк, актовий запис №11. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09.01.1993 року. Шлюб зареєстровано міським відділом запису актів громадянського стану у м.Донецьк, актовий запис №11 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9 ). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved