overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

09 квітня 2014 р. до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 15 серпня 1998 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області. Cпільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, ведення домашнього господарства, через що між сторонами постійно відбувалися суперечки та сварки. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1998 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 30 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з січня 2014 р., внаслідок чого ставлення один до одного склалося як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. Подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON]. (далі заявниця) звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення належність [PERSON], [INFO] трудової книжки оформленої 1 вересня 1976 року на ім'я [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно їй для зарахування до загального стажу роботи по трудовій книжці і оформлення пенсії. Свої вимоги заявниця аргументує тим ,що при її зверненні з заявою та відповідними документами до УПФ України в Брусиловському Житомирської області для призначення пенсії їй було відмовлено, так як в трудовій книжці виданої 1 вересня 1976 року необхідно встановити , що трудова книжка дійсно належить [PERSON]. Заявник в судовому засідання викладені в заяві обставини підтримала та просила задовольнити її заяву по мотивах наведених в ній. Вона вказала, що вона народилася [INFO] року і її дівоче прізвище «[PERSON]». Потім вона одружилася і її прізвище стало «[PERSON]». Після розірвання з ним шлюбу вона обрала прізвище дівоче «[PERSON]». Після одруження з [PERSON] її прізвище стало [PERSON]». Представник заінтерисованої особи Управління пенсійного фонду України в Брусиловському районів судовому засіданні пояснила,що для призначення пенсії потрібно встановити , що трудова книжка [PERSON] належить [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника і представника заінтерисованої особи ,свідка, дослідивши матеріали справи, докази суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Свідоцтво про народження свідчить, що заявниця народилася [INFO] року і її дівоче прізвище було «[PERSON]». Згідно трудової книжки [PERSON], заявниця по справі, слідує,що на підставі Свідоцтва про одруження [NUMBER] в 1979 році вона вийшла заміж за [PERSON] і її прізвище стало «[PERSON]». Із Свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що заявниця розірвала шлюб з [PERSON] і її прізвище стало «[PERSON]». 4 травня 1985 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] і її прізвище стало «[PERSON]». Копія трудової книжки підтверджує, що вона видана 1 вересня 1976 року де вказано, що вона народилася у 1958році. За таких обставин, враховуючи, що усі вищезазначені докази підтверджують, що трудова книжка видана 1 вересня 1958 року на ім»я [PERSON] дійсно належить [PERSON] [INFO] , тому її заява підлягає повному задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 09 березня 1996 року у ЗАГС м. Північнобайкальськ, Бурятія, актовий запис № 37. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 березня 1996 року у ЗАГС м. Північнобайкальськ, Бурятія, актовий запис № 37, було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON]. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, за час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Зазначив, що фактично сім'я розпалась та існує лише формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме його інтересам та інтересам їхньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засіданні позивач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з'явився. Натомість через канцелярію суду подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання від 30.05.2014 року на 12.00 год. не з'явилась. Конверт з документами та судовими повістками від неї повернувся без вручення за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 09 березня 1996 року у ЗАГС м. Північнобайкальськ, Бурятія зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 09.03.1996 року (а.с.8). У сторін це перший шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого 14.11.2007 року Бориспільським міським управлінням юстиції Київської області (а.с.9). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Спір щодо місця проживання дитини також відсутній. Син залишається проживати з матір'ю. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільних дітей, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, просив визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. позивач, згідно наданої заяви просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідачі, згідно наданих заяв, просили про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, відомості про поважність причин неявки у судове засідання матеріали справи не містять. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, оскільки в справі достатньо даних про їх права та взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне. 04 червня 1999 року між [PERSON], [PERSON], який діяв в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], та [PERSON] на біржі нерухомості «Едвайс-Консульт» укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідачі продали, а позивач купив вищевказану квартиру. Раніше даний об'єкт нерухомого майна належав відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1999 року, посвідченого Миколаївським комбінатом силікатних виробів, зареєстрованого МБТІ 07.05.1999 року, реєстр. № 1301. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідач передав у власність позивачу квартиру [ADDRESS], а позивач в свою чергу передав відповідачам 6270 грн. В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати її батька - [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що він хворіє, у нього склероз, який привів до тяжкого психічного розладу, тому з жовтня 2013 року по теперішній час йому надається стаціонарна психіатрична допомога у 11 відділенні ККЛПУ «Жданівської психіатричної лікарні», його стан здоров'я не покращився. Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, а також позбавлений здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, оцінювати свій психічний стан і поведінку. Не може здійснювати дрібні побутові правочини, а також самостійно одержувати пенсію, та розпоряджатися нею. Рішення їй необхідно для встановлення опіки про стан здоров'я батька, забезпечення його необхідними ліками та доглядом, створення належних побутових умов, захисту його інтересів та слідкування за тим, щоб він не порушував права та інтереси інших громадян. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа - представник Органу опіки та піклування Жданівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Суд, вислухавши заявника, представника органу опіки та піклування, прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що згідно висновку судової-психіатричної експертизи № 262а від 04.06.2014 року [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад - органічне ураження головного мозку (алкогольна енцефалопатія), дементний синдром (психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, резидуальний психотичний розлад, деменція - в редакції МКХ - 10). За своїм психічним станом на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. ). Таким чином, у суду є всі підстави визнати [PERSON], [INFO], недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що чоловік зловживає спиртними напоями, в результаті чого між ними виникають постійні сварки, а також подружня зрада з боку останнього. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовом згодний. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що зроблено відповідний актовий запис №04. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 4). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Причиною розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння між подружжям, зловживання відповідачем спиртними напоями, а також подружня зрада останнього. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін і малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також зважаючи на те, що від відповідачки не надійшла заява про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні, - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, участі в утриманні дітей не приймає, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття та стягнути на користь позивача витрати за надання правової допомоги. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1992 року по 08 липня 2005 року. В сім'ї народилась дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Батьками яких є сторони, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоров'я, являються матеріально малозабезпеченими, відповідач являючись батьком дітей, має задовільний стан здоров'я, є працездатним, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1286 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа відділ державної виконавчої служби Теплицького РУЮ - про звільнення з-під арешту коштів боржника, посилаючись на те, що на виконання рішення Теплицького районного суду про стягнення коштів на користь [PERSON] було накладено арешт на рахунок № [NUMBER], на який надходили кошти з управління праці та соціального захисту населення Теплицької РДА, як державна допомога одинокій матері на дітей. Від позивача [PERSON], поступила письмова заява, в якій вона підтримала позовні вимоги, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду втретє не з'явився. Направлені йому судові повістки, повертаються до суду з відміткою, за закінченням терміну зберігання. Враховуючи, що закінчується строк розгляду даної справи, суд враховуючи думку позивача вважає можливим розглянути справу по суті та винести заочне рішення. Від відділу ДВС Теплицького РУЮ поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Судом встановлено, що постановою заступника начальника відділу ДВС Теплицького РУЮ від 06.03.2014 року було накладено арешт на рахунки [PERSON] для виконання рішення Теплицького районного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 4419,40 грн. На рахунок № [NUMBER] в Теплицькому ТВБВ Ощадбанку, який відкрито на [PERSON] поступали кошти від Управління праці та соціального захисту як допомога при народженні дитини, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Теплицької РДА від 07.03.2014 року, № 193.(а.с.5) Дані правовідносини регулюються: - ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» яка передбачає зняття арешту з майна; - п.9 ч.1 ст.73 даного закону, яка визначає кошти, на які не може бути звернено стягнення: допомога по догляду за дитиною інвалідом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як предметом позову є кошти, на які не може бути звернено стягнення, та які знаходяться на рахунку № [NUMBER] відкритому у Теплицькому ТВБВ Ощадбанку на ім'я [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням : розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 29 травня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 128. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 травня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 128, зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, за час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Зазначила, що фактично сімя розпалась та існує лише формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме його інтересам та інтересам їхніх дітей та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засіданні позивач, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не зявилась. Через канцелярію суду подала заяву, якою просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначені судові засідання не зявився. Конверти з документами та судовими повістками від нього повертались без вручення за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 29 травня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів 29 травня 2004 року зроблено актовий запис № 128, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 249583 виданого 29.05.2004 року (а.с.4). У сторін це перший шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 283015 (а.с.5). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що спір щодо місця проживання дитини також відсутній. Син залишається проживати з матірю. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

09 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищезазначеною позовною заявою. У позові пояснила, що 17 грудня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від цього шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON] [INFO], діти знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працездатний, утриманців не має, офіційно не працює має мінливий заробіток. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без своєї участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без своєї участі суду не надавав, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони зареєстровали шлюб 17 грудня 2003 року (а.с.2). Шлюб на момент подання позову не розірваний. Від цього шлюбу у сторін є діти - син, [PERSON] [INFO] та донька, [PERSON] [INFO], діти знаходиться на утриманні позивачки (а.с.3). Між сторонами не укладено добровільної угоди про матеріальне утримання неповнолітньої дитини, Відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved