Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

08.11.2019р. до місцевого суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на 1/4 частки земельної ділянки площею 5,8856га. у межах згідно з планом, розташованої на території Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 048027 від 20.04.2005р., виданого на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від 16.12.2004р. № 472 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501000820, кадастровий номер земельної ділянки 0521683800:02:000:0028, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в селі Прилуцьке Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,8856га., яка розташована на території Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області. Він як спадкоємець першої черги фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований з померлим на день його смерті за однією адресою, та в передбачений законом шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Крім нього, іншими спадкоємцями є його рідні брати - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які також звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Мати батька [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь відповідача [PERSON] . Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 24.11.2016р. в цивільній справі за № 132/3105/16-ц, за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину, а за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 2/4 частки вищевказаної спірної земельної ділянки. Через неможливість нотаріуса самостійно визначити спадкову масу, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим, вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст.ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією [NUMBER] , виданим повторно 16.03.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку. Позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 06.04.2016р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області, фактично прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної від 20.06.2019р. № 1070/02-31. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку за серією ВН № 048027 від 20.04.2005р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501000820, [PERSON] на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від 16.12.2004р. № 472, є власником земельної ділянки площею 5,8856га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право приватної власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано в передбаченому законом порядку, про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0504387932016 від 30.05.2016р., згідно якого останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку за серією ВН № 048027 від 20.04.2005р., є власником земельної ділянки за кадастровим номером 0521683800:02:000:0028. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 24.11.2016р. у цивільній справі № 132/3105/16-ц, яке набуло законної сили 04.12.2016р., визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частку, а за [PERSON] право власності на 2/4 частки зазначеної спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в селі Прилуцьке Калинівського району Вінницької області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на підставі судового рішення зареєстрували своє право спільної часткової власності на дану земельну ділянку, про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0515244142019 від 09.06.2019р. Дійсна вартість (експертна грошова оцінка) земельної ділянки відповідно до Висновку про вартість земельної ділянки, складеного 06.09.2019р. Вінницькою торгово-промисловою палатою, складає 96400,00грн., вартість 1/4 частки становить 24100,00грн. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved