Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

09 січня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №NKXRRX10320024 від 28 лютого 2007 року в загальному розмірі 66344,53 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 1558,46 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 22780,27 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 255,97 грн., за пенею в сумі 38114,38 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 3135,45 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що 28 лютого 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №NKXRRX10320024. Відповідно до укладеного договору позивач надав йому кредит в сумі 1723,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, відсотків за користування ним, в звязку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Суду пояснив, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №NKXRRX10320024, відповідно до якого, відповідач одержав кредит в сумі 1723,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на день предявлення позову у відповідача виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 66344,53 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 28 лютого 2007 між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №NKXRRX10320024, у вигляді заяви відповідача про надання кредиту в сумі 1723,70 грн. та умов надання споживчого кредиту відповідно до кредитного договору, з яким відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до умов кредитного договору №NKXRRX10320024 позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 1723,70 грн. на строк 12 місяців з 28 лютого 2007 року по 28 лютого 2008 року включно на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 23,27 грн. та одноразової винагороди за надання кредиту в розмірі 267,26 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплатити відсотків, винагороди, комісії зазначені в кредитному договорі строки. Позичальник сплачує кредитору щомісячно в період з 20 по 25 число кожного місяця грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 175,55 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно договору (а.с.6). Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») встановлено право позивача при порушення відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та пунктів 3.2.2, 3.2.2 цих Умов, нарахувати пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. В звязку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку заборгованості станом на 07 листопада 2017 року, становить 66344,53 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 1558,46 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 22780,27 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 255,97 грн., за пенею в сумі 38114,38 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 3135,45 грн. (а.с.4-5). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Положеннями частини 1 статті 1049 та частини 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В разі несвоєчасного повернення коштів відповідач не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Як встановлено судом, Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови договору щодо повернення суми кредиту та процентів за користування ним, та комісії, в звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1558,45 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 22780,27 грн. та комісії за користування кредитом 255,97 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені, яка задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, згідно пункту 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») Банк має право при порушенні відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та пунктів 3.2.2, 3.2.2 цих Умов, нарахувати пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Крім цього, позивачем як неустойка нараховано суми штрафу також за порушення строків виконання договірних зобовязань. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення наприклад порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Тому суд не може задовольнити вимоги про стягнення одночасно і пені і штрафу за одне й теж порушення зобов'язання у виді порушення строків повернення кредитних коштів. Щодо вимог про стягнення штрафу (процентна складова), яка нарахована на тіло кредиту та у на суму пені, суд приходить до висновку про часткове стягнення штрафу, нарахованого на підставі пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової, що підлягає зменшенню до 1229,73 грн. (1558,46 грн. + 22780,27 грн. + 255,97грн.)х 5% )). На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача станом на 07 листопада 2017 року в загальній сумі 26324,43 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом в сумі 1558,46 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 22780,27 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 255,97 грн.; - штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина) - штрафу в сумі 1229,73 грн. (5% від суми заборгованості ( 1558,46 грн. + 22780,27 грн. + 255,97грн.)). Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень статей 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також з урахуванням розяснень, що містяться у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам в сумі 634,72 грн. (39,67% від суми сплаченого судового збору).

Outcome: partial