Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

08 лютого 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 16 лютого 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська в зазначеній вище цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. В прохальній частині позову позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований у Самарському районному у місті Дніпрі відділі ДРАЦ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №481. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 грудня 2015 року він уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу дітей не мають. На момент розриву їхніх відносин, життя в сім'ї розладналося через несхожість характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутність спільних інтересів. Все завершилося тим, що в січні 2018 року позивач зібрав свої речі та покинув квартиру де спільно проживали, можливо вважати, що з цього часу їхня сім'я припинила своє фактичне існування, вважає, що любов і взаєморозуміння між ними повністю втрачено, в такій ситуації збереження сім'ї неможливе, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться (а.с. 2). В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала, що ще не втрачена можливість збереження сім'ї. Вислухавши думку позивача, представника позивача та відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 29 грудня 2015 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу виданим серії [NUMBER] від 02 лютого 2018 року, актовий запис 481 (а.с. 5). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами в січні 2018 року, враховуючи небажання позивача зберігати родину, оскільки, та те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Судом не беруться до уваги доводи відповідачки про можливість збереження сім'ї, оскільки вони є не обґрунтовані і не доведенні, посилання позивачки на те, що ще можливе зберегти сім'ю, судом розцінюється, як затягування судового розгляду та таким фактором, що суперечить інтересам позивача. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України відповідачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved