Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

09.04.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє Кравцов Сергій Олександрович, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Золочівська районна державна адміністрація, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Кравцов С.О. зазначає, що 10.07.2014 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 06.07.2016 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 174000,00 доларів США з відстрочкою виконання до 31.12.2016. 05.04.2017 в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника ВП№53714823, якою накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності боржнику, а також де він фактично мешкає, а також значаться зареєстрованими його дружина [PERSON] та їх повнолітня дочка [PERSON] 15.08.2017 державним виконавцем з залученням працівників Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, понятих та представника стягувача складено постанову про опис та арешт майна боржника ВП №53714823, якою описано та накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] . Однак [PERSON] , продовжуючи ухилятися від виконання рішення суду та чинити опір задля того, щоб унеможливити звернення стягнення на належний йому житловий будинок, після отримання документів щодо звернення стягнення на будинок 05.09.2017 зареєстрував у своєму будинку громадянку [PERSON] , та [INFO] її малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Зазначені особи, не є членами родини [PERSON] , а тому набули право користування житлом в ході реалізації [PERSON] умислу, направленого на перешкоджання рішення суду, та унеможливлення звернення стягнення на будинок. Крім цього, житловий будинок, на який розпочато звернення стягнення, не є єдиним житлом, яке належить боржнику, та яким можуть користуватися члени його родини та інші особи за його згодою. Малолітня [PERSON] маж право користування житлом за місцем проживання її батька [PERSON] . Таким чином, будинок, належний [PERSON] не є єдиним житлом, яким має право користуватися малолітня [PERSON] . Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 11.03.2019 позов [PERSON] задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань захисту прав дитини при Золочівській районній державній адміністрації від 16.11.2017 року щодо відмови у наданні згоди на продаж будинку [ADDRESS] , визнано протиправним та скасовано розпорядження Золочівської районної державної адміністрації Харківської області №348 від 29.11.2017 про заборону відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрована та має право користування малолітня дитина [PERSON] , до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. Постановою Харківського апеляційного суду від 14.05.2019 апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення. 18.02.2020 [PERSON] на підставі Свідоцтва № [NUMBER] , виданого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмаковою Л.С. набуто право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В будинку залишаються зареєстрованим [PERSON] та [PERSON] [PERSON] має намір проживати у вказаному будинку, але наявність сторонніх осіб позбавляє його такого права. Крім цього [PERSON] звертався до вказаних осіб з вимогою добровільно знятися з реєстрації, але відповіді отримано не було, у зв`язку із чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник адвокат Кравцов С.О. не з`явилися, від представника позивача адвоката Кравцова С.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У разі неявки відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Від представника третьої особи - Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та представника третьої особи в заочному провадженні за згодою позивача, та за наявними в справі доказами. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмаковою Л.С., відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк В.В., посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 169,3 кв.м., житловою площею 127,4 кв.м., оскільки майно не реалізовано/ торги не відбулися і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого 10.07.2001 року Виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №13456603 від 22.02.2016, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:861221063226, що вбачається із наданого суду свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за №102 18.02.2020 (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №200760055 від 18.02.2020 житловий будинок загальною площею 169,3 кв.м., житловою площею 127,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності в цілій частині належить [PERSON] . Номер запису про право власності: 35543522 від 18.02.2020. Державний реєстратор: приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Єрмакова Л.С. (а.с.10-11). Згідно довідки Золочівської селищної ради від 05.08.2020 №02-20/3238 виданої [PERSON] вбачається, що по [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON] , [INFO] , - не родич, та [PERSON] , [INFO] - не родич (а.с.117). Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах на виконання ухвали Золочівського районного суду Харківської області про витребування доказів надано належним чином завірену копію актового запису про народження №02 від 12.01.2016 [PERSON] , з якого вбачається, що батьками останньої є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батько дитини має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.78). Органом опіки та піклування Золочівської РДА надано Висновок №04-33/1295 від 08.07.2020 про недоцільність визнання малолітньої дитини [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Згідно висновку наявність права власності на нерухоме майно не є підставою для зняття осіб, що зареєстровані в такому приміщенні з реєстрації місця проживання. Оскільки дитина не досягла повноліття, а відтак не набула повної цивільної дієздатності, причини її не проживання у квартирі є поважними, а тому і відсутні підстави для визнання її такою, що втратила право користування цим житлом, з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Враховуючи вищевикладене, виступаючи в найкращих інтересах дитини, захищаючи ї права, орган опіки та піклування Золочівської РДА вважає не доцільним визнання малолітньої дитини [PERSON] такою, що втратила право користування житлом (а.с.52-53). Золочівською селищною радою Харківської області на виконання ухвали Золочівського районного суду Харківської області про витребування доказів, надано належним чином завірені копії документів, на підставі яких було зареєстровано місце проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме: заяву до органу реєстрації Воротнікової Т.Ю. від 07.09.2017 про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] в будинку [ADDRESS] ; згоду [PERSON] від 07.09.2017, яка є законним представником [PERSON] , на реєстрацію місця проживання [PERSON] , в якій зазначено, що місце проживання зареєстровано 07.09.2017 спеціалістом І категорії. ВК Золочівської с/ради Л.М. Діденко; квитанцію про сплату бюджетного платежу [PERSON] від 07.09.202017; свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області; паспорт громадянина України [PERSON] серія [NUMBER] виданий Золочівським РС ГУДМС України 20.12.2014, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ; паспорт громадянина України [PERSON] серія [NUMBER] виданий Золочівським РВ ГУМВД України 23.02.2008, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 67,68,69,70,71, 72-73,74-75). З листа старшого державного виконавця відділу ПВР Управління ДВС Головного управління територіального юстиції у Харківській області В.А. Шиндель, погодженого начальником відділу ПВР Управління ДВС Головного управління територіального юстиції у Харківській області В.П. Амельченко №53714823/11/2315 від 21.02.2018 на ім`я голови Золочівської РДА Харківської області Гуріна І.М., про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має дитина, вбачається, що державним виконавцем , окрім іншого, встановлено, що на праві спільної сумісної власності боржнику належить частина двокімнатної квартири [ADDRESS] , в якій фактично проживає лише його мати [PERSON] 15.08.2017 державним виконавцем з залученням працівників Золочівського ВП, понятих та представника стягувача складено постанову про опис та арешт майна боржника ВП №53714823, якою описано та накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] продовжуючи ухилятися від виконання рішення суду та чинити дії, що ускладнюють його виконання, з метою перешкоджання виконанню рішення та звернення стягнення на належний йому житловий будинок, після отримання документів щодо звернення стягнення на будинок 05.09.2017 зареєстрував у своєму будинку [PERSON] та 07.09.2017 зареєстрував її малолітню доньку - [PERSON] [PERSON] та її малолітня дитина не є членами родини [PERSON] . Крім того малолітня дитина має право користування житлом за місцем проживання її батька [PERSON] . При здійсненні 12.09.2017 опису та арешту рухомого майна боржника, що знаходиться в належному йому будинку, ознак проживання малолітньої дитини встановлено не було. [PERSON] та її дитини при здійсненні вказаних виконавчих дій у будинку також не було та дружиною боржника - [PERSON] про їх спільне проживання у будинку виконавцю не повідомлено (а.с.99-100). На виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською селищною радою Харківської області 06.08.2020 за №20-20/3256 надано акти обстеження домоволодінь, розташованих за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , за якими встановлено, що хвіртку домоволодіння [ADDRESS] відчинила дівчинка приблизно 4-х років. На запитання «Як тебе звати», відповіла - [PERSON] . На прохання комісії до дівчини покликати дорослих - зайшла у двір, після чого повернулася разом із батьком - [PERSON] . [PERSON] на пропозицію показати умови проживання дитини пояснив, що не бачить у цьому потреби, оскільки він не заперечує, що на даний момент [PERSON] та її мати - [PERSON] проживають за адресою, де проходить обстеження, а саме по [ADDRESS] (а.с.110). Вхід до двору домоволодіння [ADDRESS] здійснено шляхом відкриття дверей ключами [PERSON] . При вході до будинку виявлено відсутність меблів та предметів побуту. Будь-які особи у дворі та будинку відсутні. Дитячих речей, іграшок, ліжка під час обстеження виявлено не було (а.с.111). Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 11.03.2019 позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань захисту прав дитини при Золочівській РДА від 16.11.2017 щодо відмови у наданні згоди на продаж будинку [ADDRESS] . Визнано протиправним та скасовано розпорядження Золочівської РДА №348 від 29.11.2017 про заборону відчуження житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрована та має право користування малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. Постановою Харківського апеляційного суду від 14.05.2019 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11.03.2019 залишено без змін. Рішення набрало законної сили 14.05.2019 року (а.с.118-121). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки відповідачі є зареєстрованими за місцем проживання в житловому будинку [ADDRESS] з дозволу попереднього власника [PERSON] , таким чином припинення права власності [PERSON] та відсутність договору з новим власником будинку припиняє право відповідачів на користування цим житлом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. З досліджених письмових доказів, які не викликають сумніву у їх об`єктивності, встановлено, що відповідачі не проживають в належному позивачу житлі з часу реєстрації місця проживання, спільного господарства з позивачем не ведуть та не вели його із колишнім власником, договору на користування житлом з власником будинку відповідачі не укладали, що в сукупності з іншими доказами свідчить про те, що центр життєвих інтересів відповідачів знаходиться по [ADDRESS] , де вони постійно проживають своєю сім`єю, а тому слід усунути перешкоди [PERSON] в користуванні житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] , шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження в суді, а тому підлягають до задоволення. Одночасно, суд вважає, що визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, в цілому відновить порушене право позивача. При вирішенні питання щодо можливого позбавлення права неповнолітньої [PERSON] на житло суд виходить з наступного. Пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За положеннями ст. 176 СК України. ст. 405 ЦК України, діти, які не є власниками майна, що належить на праві власності їх батькам, набувають права користування таким майном незалежно від фактичного стану сімейних відносин. Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як встановлено судом [PERSON] разом зі своїми батьками проживає в іншій місцевості. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду і оцінюється останнім в сукупності з іншими доводами. Висновок органу опіки та піклування Золочівської РДА Харківської області складено без обстеження умов проживання дитини, не містить жодних фактичних доказів та посилань на законні обставини, якими обґрунтовано позицію про недоцільність зняття дитини з реєстрації у спірному помешканні. Отже,суд критично оцінює висновок органу опіки та піклування, яким визнано недоцільним зняття неповнолітньої [PERSON] з реєстраційного обліку у спірному житлі та не приймає його до уваги, як такий, що не містить об`єктивних підстав для його прийняття. За таких обставин, суд приходить до переконання, що інтереси дитини, яка не проживає у спірному житлі з часу реєстрації, а проживає з обома батьками в іншому місці, не порушуються зняттям її з реєстрації у спірному житлі, та задовольняє позов в повному обсязі. На підставі ст.ст. 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved