Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

08.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 20.12.2003 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного , різні погляди на сімейне життя , то шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Сторони \~в судове\~засідання не\~зявились.\~Позивач надіслала\~ суду\~заяву ,\~в якій\~ просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позов визнав повністю. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 20 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя за актовим записом № 446(а.с.10). Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст. 104 та ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-ЖС №002333 (а.с.11). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved