Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

09.10.2020 року позивач звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) з дня подання позову до суду і до закінчення навчання. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дочка знаходиться на утриманні матері. З 01.09.2019 [PERSON] навчається на денному відділенні в Львівському національному університеті імені Івана Франка. В зв`язку з тим, що донька навчається на денній формі навчання працювати не має можливості. На підставі вищевикладеного, позивач і звернулась до суду з вказаним цивільним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв`язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.12.2006, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). [PERSON] , народилася [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання Львівського національного університету імені Івана Франка (а.с.7). Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч.ч.8,9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, при визначенні розміру аліментів (матеріальної допомоги) враховуються, як стан здоров`я, матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільна донька [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття і продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, щодо факту неможливості надання матеріальної допомоги на утримання доньки доказів суду не надав, тому, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги. Саме такий розмір аліментів суд визнає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: approved