Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

07 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що з 27 жовтня 2012 року до 25 листопада 2015 року перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], 2013 року народження. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо, син - з матір'ю. Позивач намагається брати участь у вихованні [PERSON], на підставі рішення суду сплачує аліменти на його утримання, заборгованості не має, несе додаткові витрати, проте після розірвання шлюбу відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Не зважаючи на неодноразові його прохання надати можливість забирати сина в суботу та неділю до себе додому у с. Панасівку Липоводолинського району, щоб піклуватися про нього та займатися його вихованням, а також для зустрічі дитини з дідом та бабою, [PERSON] відмовляється надавати сина, не дозволяє його відводити до дитячого садка та забирати звідти, не пояснюючи жодних причин і мотивів такої поведінки. Просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з сином та дозволити йому забирати сина по місцю його проживання в с. Панасівку Липоводолинського району на кожну суботу та неділю, починаючи з 14 год. дня суботи до 08 год. ранку понеділка відвівши його до дитячого садка. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву в повному обсязі. Зазначав, що неодноразово звертався до відповідача з проханням забрати сина із суботи на неділю до себе додому, але досягти домовленості не вдалося. На даний час він декілька разів на місяць у робочий час бачиться із сином у дитячому садку близько 10 хв. Відносини у них добрі, дитина його не забула, пам'ятає діда та бабу, свій дім у с.Панасівка. Зустрітися з сином у вихідні дні у селищі Липова Долина він жодного разу не намагався та не прохав у відповідача про це. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, однак вважала можливим побачення [PERSON] із сином без її присутності на території селища Липова Долина. Вказувала, що із серпня 2015 року вона з [PERSON] не проживає у с.Панасівка, тому ночівля малої дитини без матері у незнайомій обстановці є не допустимою та може негативно вплинути на його психічний стан. Зазначає, що до таких побачень необхідно дійти поступово, розпочинаючи з нетривалих зустрічей батька з дитиною. Проте, позивач виявляє бажання лише забрати дитину на ніч до свого житла, де крім його батьків також проживає його співмешканка зі своєю дитиною. Представник органу опіки і піклування Липоводолинської селищної ради Сумської області Шульга О.С. пославшись на те, що батько та мати мають рівні права на спілкування з дитиною, вважав необхідним позов задовольнити. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, із 27 жовтня 2012 року до 25 листопада 2015 року [PERSON], 1986 року народження, та [PERSON], 1990 року народження, перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.7, 9). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). [PERSON] зареєстрований із батьком та матір'ю, 1963 та 1961 років народження, та проживає із співмешканкою, її дитиною по [ADDRESS]. Працює інспектором Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває (а.с.11, 13,15,16). За місцем роботи і місцем проживання [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони (а.с.13, 14). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї позивача від 06 червня 2016 року, за місцем його проживання маються всі умови для виховання та проживання дитини, зокрема: будинок, загальною площею 95,3 кв. м, має чотири житлові кімнати, газове опалення, водопостачання, каналізацію, маються необхідні побутові прилади, санітарний стан добрий, у сім'ї підтримуються добрі стосунки, є легковий автомобіль, утримують підсобне господарство та обробляють земельну ділянку (а.с.12). [PERSON] разом із сином [PERSON] і матір'ю проживає по [ADDRESS], працює вчителем у Панасівській ЗОШ. У зв'язку з непорозуміннями, що виникли між сторонами стосовно участі батька у вихованні сина та його зустрічей з ним, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Липоводолинської РДА Сумської області від 16 листопада 2015 року №33, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду, для подальшого розгляду питання визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї (а.с.10). Відповідно до положень ст.ст. 141 та 153 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема й на безперешкодне спілкування. Відповідно до ч.1-5 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Оскільки відповідачка погоджується на зустрічі дитини з батьком лише за тих умов, що вони будуть не тривалими та обов'язково відбуватимуться на території селища Липова Долина, це свідчить про наявність між сторонами спору, проте не вказує на відсутність у позивача можливості безперешкодно спілкуватися з сином. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Фактично позовні вимоги зводяться до можливого тимчасового проживання дитини у вихідні дні з батьком в іншому населеному пункті, а також забезпечення діда та баби спілкуванням з дитиною. Тому, вирішуючи вказане питання, суд виходить з того, що [PERSON] добре відзивається про батька, спілкується з ним, тому для повноцінного розвитку особистості дитини йому необхідне спілкування з батьком, яке, враховуючи виключно позитивні характеристики позивача, добрі стосунки з сином та бажання брати участь у вихованні [PERSON], можливе без участі матері. Однак, беручи до уваги ранній вік [PERSON], який має лише 3 роки та 3 місяці, майже рік проживав окремо від батька та його сім'ї, не часті, не тривалі та не систематичні побачення позивача з дитиною (від одного до трьох разів на місяць по 10 хв.) протягом вказаного періоду, суд вважає необхідним їх проведення протягом трьох годин щосуботи та щонеділі без вивезення дитини за межі селища. Також, суд вважає, що для налагодження та укріплення стосунків між батьком та сином сприятливими будуть їхні зустрічі без наявності інших осіб. Питання участі діда та баби у вихованні онука вирішується у відповідності до положень ст. 257 СК України, які передбачають захист такого права у суді. Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та необхідним зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином та у його вихованні, а також визначити спосіб участі батька у його вихованні у виді систематичних щотижневих спілкувань кожної суботи та неділі без присутності матері у межах селища Липова Долина. Сторони не позбавлені можливості в подальшому спільно змінювати способи та порядок спілкування батька з дитиною, зокрема і шляхом укладення згідно із положеннями ст.157 СК України відповідного договору. Оскільки суд вважає, що вимоги позивача задоволені на 14% (просив на 42 год., а задоволено на 6 год.),

Outcome: partial