Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

09.10.2013 року представник ТОВ «Прайм Інвест Україна» Козуб О.Л. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Прайм Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором № ПУ-01213000078 від 18.01.2013 року на загальну суму 6080,00 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,41 гривень, посилаючись на те, що 18.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ПУ-01213000078 (далі - договір) за яким відповідачу було надано кредит в сумі 1000 гривень, строком з 18.01.2013 року по 02.02.2013 року. Відсоткова ставка, відповідно до умов кредитного договору була встановлена в розмірі 2% відсотків від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 732% річних. Згідно п.п. 1.5, 3.1 кредитного договору відповідач зобов'язався використовувати кредит на визначені у договорі цілі та повернути кредит і сплатити відсотки у встановлені кредитним договором терміни, в будь-якому випадку не пізніше 02.02.2013 року. Однак, відповідач не виконує обов'язки, покладені на нього за кредитним договором. Відповідно до п. 5.1 договору, за порушення термінів повернення кредиту, позичальник за користування кредитом сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 2% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми, а також згідно п. 5.2 договору у випадку прострочення позичальником сплати відсотків, нарахованих на суму кредиту, більш ніж 14 днів, позичальник додатково до пені сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 100 гривень. Станом на 24.09.2013 року заборгованість відповідача становить 6080 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1000 гривень; відсотків за користування кредитом за 249 днів (з 18.01.2013р. по 24.09.2013р.) у розмірі 4980 гривень (1000 х 2% х 249 днів користування кредитом = 4980 грн.); штрафу у розмірі 100 гривень. Факт отримання позичальником грошей підтверджується видатковим касовим ордером від 18.01.2013 року. Представник позивача за довіреністю Козуб О.Л. у судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просила справу розглянути у відсутність представника позивача, позов підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився (викликався на 11.12.2013р. та 05.02.2014р.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових викликів. Про причину своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ПУ-01213000078 (далі - договір) (а.с. 3-4). Згідно п.п. 1.1., 1.2. кредитного договору кредитодавець передає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 1000 гривень, а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та в порядку, визначеними цим договором. Позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю проценти за користування кредитом. Проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 2 (два) відсотки від суми наданого кредиту за кожен день користування ним (732 відсотки річних) та підлягають сплаті позичальником кредитодавцю в день повернення суми кредиту. Відповідно до п. 3.1. договору, позичальник зобов'язується повернути кредитодавцю суму кредиту, зазначену в п. 1.1 цього договору, не пізніше 2 лютого 2013 року. В день повернення суми кредиту позичальник повинен сплатити кредитодавцю передбачені цим договором проценти на суму кредиту, нараховані за весь час користування ним. Згідно п.п. 5.1., 5.2., 5.3. договору, у випадку, якщо позичальник у визначений в п. 3.1. цього договору термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих до вказаного терміну процентів (п. 4.2 цього договору), позичальник зобов'язаний з наступного дня після настання передбаченої п. 3.1. дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. Нарахування пені за весь період прострочення відбувається в день фактичного повного повернення суми кредиту або при зверненні кредитодавця до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за цим договором (в останньому випадку пеня нараховується станом на день подання позовної заяви до суду). При цьому з початком періоду прострочення позичальником виконання своїх грошових зобов'язань проценти на суму кредиту згідно з п.п. 1.3., 1.4. цього договору не нараховуються. У випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більше ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені, передбаченої в п. 5.1. цього договору, сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100 гривень. Сплата позичальником неустойки (пені, штрафу), передбаченої в п.п. 5.1., 5.2. цього договору, не звільняє його від обов'язку повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти, нараховані за користування ним. Факт отримання позичальником [PERSON] грошових коштів (кредиту), за умовами вищевказаного кредитного договору підтверджується видатковим касовим ордером від 18.01.2013 року (а.с. 8). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав та не здійснив повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно розрахунку, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 24.09.2013 року становить 6080,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1000 гривень; відсотків за користування кредитом за 249 днів (з 18.01.2013р. по 24.09.2013р.) у розмірі 4980 гривень (1000 х 2% х 249 днів користування кредитом = 4980 грн.); штрафу у розмірі 100 гривень. Однак, з наданого представником позивача розрахунку вбачається, що при проведенні розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивачем невірно визначені підстави виниклої заборгованості. Так, відповідно до умов кредитного договору (п.п. 1.2., 5.1.), укладеного між позивачем та відповідачем, проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 2 (два) відсотки від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, у випадку, якщо позичальник у визначений термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих до вказаного терміну процентів, позичальник зобов'язаний з наступного дня після настання передбаченої дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. Нарахування пені за весь період прострочення відбувається в день фактичного повного повернення суми кредиту або при зверненні кредитодавця до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за цим договором (в останньому випадку пеня нараховується станом на день подання позовної заяви до суду). При цьому з початком періоду прострочення позичальником виконання своїх грошових зобов'язань проценти на суму кредиту згідно з п.п. 1.3., 1.4. цього договору не нараховуються. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з 18.01.2013 року (тобто з дати надання кредиту) і по 02.02.2013 року (дата остаточного розрахунку за кредитом), позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за умовами кредитного договору проценти, а з 03.02.2013 року (з наступного дня після настання передбаченої дати остаточного розрахунку за кредитом) і по 24.09.2013 року (день звернення позивача з позовом до суду), позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю пеню, при цьому проценти на суму кредиту не нараховуються. Розрахунок заборгованості повинен бути проведений наступним чином: з 18.01.2013р. - 02.02.2013р. (16 днів) - проценти (1000 грн. х 0,02 х 16 днів = 320 грн.); 03.02.2013р. - 24.09.2013р. (234 дні) - пеня (1000 грн. х 0,02 х 234 дні = 4680 грн.). За умовами п. 5.2 договору додатково до пені позичальник сплачує штраф у розмірі 100 грн. Отже, заборгованість відповідача відповідно до умов кредитного договору складає: 5000 грн. + 100 грн. + 1000 грн. = 6100 грн. - заборгованість відповідача за кредитним договором станом на дату пред'явлення позову. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом не встановлено, що боржник [PERSON] не виконав зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку або непереборної сили, тому відповідач має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені платіжним дорученням. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, і, зважаючи на позовні вимоги позивача, який просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6080,00 гривень, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором № ПУ-01213000078 від 18.01.2013 року на загальну суму 6080 гривень 00 копійок, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 гривень 41 копійки.

Outcome: approved