Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

09 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно неї [PERSON] , яка народилася [INFO] в с.Новосеменівка Красноокнянського району Одеської області. 14 квітня 2021 року заявником подана уточнена заява, яка обґрунтована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,65 га, кадастровий номер 5123182500:01:0010711, розташована на території Маяківського старостинського округу Окнянської селищної ради, яка йому належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №859232. Так як вони з батьком проживали в одному селі, то вона його постійно підтримувала, допомагала йому як фізично, так і морально та матеріально. Батько хворів, тому останні два місяці до смерті проживав у неї, а після його смерті вона проводила поховання та пов`язані з цим обряди. Заповіту батько не залишив, тому у лютому 2021 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Її брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на її користь. Разом з тим, в ході підготовки документів в нотаріальній конторі виявилось, що так як на час реєстрації її народження шлюб між її батьками зареєстрований не був, то відомості про батька до актового запису про її народження відповідно до вимог ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю було внесено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері. Таким чином, при реєстрації народжень ім`я та по батькові батька у свідоцтві про народження було зазначено як « [PERSON] », тобто саме так, як дійсно його звали, але прізвище було записано материне « [PERSON] ». Тому встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість оформити нотаріально спадщину. У період з 12 по 30 квітня 2021 року головуючий суддя Чеботаренко О.Л. перебувала на лікарняному. Ухвалою від 05 травня 2021 року заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та наполягала на її задоволенні з наведених вище підстав, доповнивши, що після смерті батька [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. За життя батько хотів, щоб ця земельна ділянка залишилась їй, однак оформити заповіт не встиг. Коли вона почала збирати документи для звернення до нотаріальної контори, то було виявлено, що в її документах [PERSON] не записаний батьком, а відомості про батька вказані зі слів матері. Раніше вона не звертала увагу на те, як саме внесено відомості про батька до її особистих документів, оскільки такої необхідності не було. У [PERSON] іншої сім`ї не було, було троє дітей: вона, її брат [PERSON] та ще один брат [PERSON] , який помер. У [PERSON] прізвище батька, а чому вона записана зі слів матері їй невідомо. Її мати з [PERSON] завжди жили разом, вона теж жила разом з батьками, допоки не вийшла заміж. Коли мати померла, то вона забрала батька до себе, лікувала його та доглядала, а після його смерті проводила його поховання. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував та пояснив, що він не має наміру приймати спадщину після смерті батька, погоджується з тим, щоб спадщину прийняла його сестра заявник [PERSON] . В дитинстві він з сестрою та братом, який помер, жили всі разом з батьками [PERSON] та [PERSON] . При цьому у них не виникало питання, чому у нього прізвище « [PERSON] », а в сестри « [PERSON] ». Батько вважав заявника своєю донькою, сумнівів у цьому у нього не виникало. Представник заінтересованої особи Окнянської селищної ради до суду не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує /а.с.44-45/. Тому справа розглянута у відсутність представника заінтересованої особи Окнянської селищної ради, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. [PERSON] помер [INFO] /а.с.19/. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,65 га, кадастровий номер 5123182500:01:0010711, розташована на території Маяківського старостинського округу Окнянської селищної ради (раніше Маяківської сільської ради Красноокнянського району Одеської області), яка йому належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №859232, виданого 08 грудня 2005 року /а.с.22/. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Разом з тим, заявник не може оформити своїх спадкових прав, оскільки вона не вважається рідною донькою [PERSON] , так як у її свідоцтві про народження у графі «Батько» вказано « [PERSON] », а також, як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, у її актовому записі про народження №37 від 16.11.1978 року в графі «Відомості про батька» її батьком також зазначений « [PERSON] » з поміткою про внесення вказаної інформації «за вказівкою матері» /а.с.16, 17-18/. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п.1 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Відповідно до п.п.3 п.15 вказаної Постанови заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15). Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно п.9 ППВСУ №3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Заявник народилася [INFO] /а.с.16/. У зв`язку з реєстрацією шлюбу, у 1999 році заявник змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а в подальшому у 2015 році - з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.13, 14, 15/. На час народження заявника діяв Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР. Ч.1 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, було встановлено, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері,\~ а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини,\~ або батько записується згідно\~ з\~ рішенням\~ суду.\~ В разі смерті матері,\~ визнання матері недієздатною,\~ позбавлення\~ її\~ батьківських\~ прав,\~ а\~ також\~ при неможливості\~ встановити\~ місце\~ її\~ проживання,\~ запис про батька дитини провадиться за заявою батька. Згідно з ч.2 вказаної статті, при народженні\~ дитини\~ у\~ матері,\~ яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про\~ встановлення батьківства,\~ запис\~ про\~ батька\~ дитини в книзі записів народжень провадиться\~ за\~\~ прізвищем\~\~ матері,\~\~ ім`я,\~\~ по\~\~ батькові\~\~ та національність\~ батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з витягу з погосподарських книг села Новосеменівка Маяківського старостинського округу Окнянської селищної ради (раніше Маяківської сільської ради Красноокнянського району Одеської області), за періоди 1977-1979 р.р., 1991-1995 р.р., 1996-2000 р.р., мати заявника [PERSON] проживала разом з [PERSON] . Також є відомості про проживання разом з ними заявника [PERSON] /а.с.24/. У копії погосподарської книги господарства з особовим рахунком № [NUMBER] за період 1977-1979 р.р., головою господарства зазначена [PERSON] . До складу її сім`ї входив [PERSON] , який вказаний як «онук» та [PERSON] «невістка». Крім того, [INFO] народилася заявник [PERSON] та також проживала у вказаній сім`ї /а.с.26/. Згідно з копією погосподарської книги за період 1991-1995 р.р.., головою господарства вказаний [PERSON] . До складу його сім`ї входила [PERSON] (мати заявника), яка вказана як «дружина», заявник [PERSON] «донька», [PERSON] «син» та [PERSON] «син» /а.с.28/. Такі ж відомості щодо складу сім`ї [PERSON] містяться і в копії погосподарської книги за період 1996-2000 р.р. /а.с.27/. Судом встановлено, що у період з 1977 р. по 1979 р., з 1991 р. по 1995 р., з 1996 р. по 2000 р. [PERSON] та мати заявника [PERSON] мали сімейні стосунки та проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується копією погосподарських книг, в яких мати заявника відносно [PERSON] зазначена як «дружина», а заявник [PERSON] , як «донька» /а.с.12-17, 50-51/. За період їх спільного проживання [INFO] народилася заявник [PERSON] /а.с.16/. Оскільки на момент народження заявника її мати [PERSON] та [PERSON] проживали без державної реєстрації шлюбу, то запис про батька у Книзі реєстрації актів про народження відповідно до вимог ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю, який діяв на момент народження заявника, було здійснено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері /а.с.17-18/. Таким чином, при реєстрації народження заявника, ім`я та по батькові батька у актовому записі про народження було зазначено як « [PERSON] », саме так як дійсно його звали, але прізвище було записано материне « [PERSON] » /а.с.16, 17-18/. При цьому, на підтвердження факту підтримання родинних відносин з батьком заявником надані копії їх спільних сімейних фотознімків, на яких заявник зображена разом з [PERSON] , які були оглянуті в судовому засіданні /а.с.30-33/. Крім того, факт, про встановлення якого просить заявник, підтверджується поясненнями свідків. Так, свідок [PERSON] пояснив, що він працював з [PERSON] трактористом та йому відомо, що [PERSON] є батьком заявника. Вони весь час проживали в одному селі. У нього було троє дітей заявник, [PERSON] і ще один син, який помер. Йому не було відомо, що у [PERSON] та заявника різні прізвища, він знав, що заявник є його донькою, так як [PERSON] визнавав її донькою. Коли [PERSON] хворів, то заявник забрала його проживати до себе, а після його смерті здійснювала його поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила факт, який просила встановити заявник, пояснивши, що сім`ю заявника вона пам`ятає. Вони всі жили разом: батько [PERSON] , мати [PERSON] , донька заявник, син [PERSON] та ще один син [PERSON] , який помер. Вона знала, що у них різні прізвища, але чому саме не реєстрували шлюб та не записали [PERSON] батьком заявниці їй невідомо, хоча вона може підтвердити, що дійсно [PERSON] визнавав заявника донькою. Коли [PERSON] захворів, то жив у заявника, яка в подальшому проводила його поховання. Згідно наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою спадкової справи №44/2021, відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього зверталася лише заявник [PERSON] . Заява надійшла до нотаріальної контори 22.02.2021 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з наявними в спадковій справі довідками Маяківського старостинського округу, в будинку, в якому був зареєстрований [PERSON] , більше ніхто не проживав та не був зареєстрований. Також в спадковій справі наявна заява [PERSON] , в якій він відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON] . Відомості про наявність інших спадкоємців в спадковій справі відсутні /а.с.48-63/. Державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори заявнику роз`яснено про неможливість видачі їй як доньці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті, оскільки у свідоцтві про народження заявника батьком зазначений « [PERSON] » /а.с.34/. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження. За таких обставин, суд вважає, що факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно заявника [PERSON] , яка народилася [INFO] , підтверджений і має для заявника юридичне значення, так як надає заявнику можливість оформити спадщину. Тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved