Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

08.09.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року в розмірі 772 585,59 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 16.07.2015 року відповідач мав заборгованість за кредитним договором № 9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року в сумі 751988 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 14 118,66 доларів США, що становить 312 125,20 грн. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 3094,31 доларів США, що становить 68 406,78 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 373,90 доларів США, що становить 8 265,99 грн. сума строкової заборгованості по відсотках, 3 715,69 доларів США, що становить 82 143,79 грн. сума простроченої заборгованості по відсотках, 301 643,83 грн. пеня. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 12.09.2008 року було укладено два договори поруки №9/ PVN6-n1 від 12.09.2008 року та №9/ PVN6-n2 від 12.09.2008 року між банком та [PERSON], а також між банком та [PERSON], які зобов'язалися відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники (п.2.1 договорів поруки). Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, де вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі на розгляд справи не заявилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив провести розгляд справи у їх відсутність. Від відповідача [PERSON] 06.01.2016 року надійшло письмово викладені заперечення по позову, де вказано, що позовні вимоги є безпідставними, з посиланням на те, що договір укладений з порушенням ст., ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживача» щодо заборони включення до договору споживчого кредитування несправедливих умов, ознакою та наслідком яких став істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків. Згідно п.3.2 Кредитного договору - сума щомісячного фіксованого платежу становить 454 дол. США. Зазначений дисбаланс було внесено до умов договору при його укладанні, втім під час його виконання, починаючи з січня 2014 року через девальвацію гривні та підвищення у декілька раз курсу долара, його витрати за вказаним кредитним договором зросли до непомірних розмірів. Він має сім'ю, яка складається з нього, дружини [PERSON], яка є вагітною, сина, а також вони мають батьків похилого віку, про котрих їм постійно потрібно піклуватись. Згідно ст.12 ЗУ «Про захист прав споживача» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Просить відмовити в задоволені позову. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено наступне. 12.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір № 9/PVN6-09-08 про надання валютного споживчого кредиту у сумі 26 000,00 доларів США, з оплатою процентної ставки 17,00 річних (п.2.1. кредитного договору). Для обліку наданих кредитних коштів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № 2233.2.002/2233.4.08.23501.01 Кредитні кошти отримані позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням: для придбання 2-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (п.2.3 кредитного договору) Згідно п.3.2 Кредитного договору позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні кошти, отримані за цим договором, до 11 вересня 2018 року. Позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 454,00 доларів США.У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами. Згідно п.4.1 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту за процентною ставкою 17% річних. Відповідно до п. 3.7. кредитного договору сторони домовилися щорічно, протягом 10 банківських днів після закінчення кожного фактичного року кредитування, а саме до 20 вересня кожного року, проводити звіряння поточної і простроченої (якщо така виникла) заборгованості позичальника по сплаті Ануітетних платежів, по сплаті Банку щомісячної комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів і дотримання позичальником Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). За результатами звірки сторони можуть переглядати розмір наступних Ануітетних платежів, що підлягають внесенню позичальником, та строк погашення позичкової заборгованості. У випадку, якщо сторони прийшли до згоди про такий перегляд, сторони укладають додаткову угоду до цього Договору про викладення Графіка зниження розміру заборгованості (Додатка № 1 до цього Договору) у новій редакції. 12.09.2008 року під підпис [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування, викладеними в Кредитному договорі та розрахунком платежів для отримання кредиту на споживчі цілі, в яких міститься інформація про реальну проценту ставку. В п.5.1 кредитного договору зазначено, що на момент підписання договору позичальник ознайомлений із типовими умовами договору застави (іпотеки), запропонованими Банком. Позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними типовими умовами. Таким чином. відповідач [PERSON] підписуючи кредитний договір підтвердив, що він ознайомлений з його умовами та цілком погоджується із ним, в іншому випадку він би звернувся до іншої банківської установи. Крім того, уклавши кредитний договір та приступивши до його виконання, сторони підтвердили, що цей договір відповідає їх внутрішній волі та спрямований на реальне настання наслідків, що були ним обумовлені. Зростання курсу долара США валюти кредиту, за загальним правилом, саме по собі не є підставою для визнання недійсними кредитного договору, договору поруки, оскільки у позичальника та у поручителів існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті. Крім того, п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 передбачено, що в разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язанні під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач. Про роз'яснення позичальникові інформації про можливі валютні ризики перед укладенням договору йдеться і в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». При укладенні кредитного договору позичальнику були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили позивача [PERSON] прийняти ці умови на вкрай невигідних для нього умовах. Окрім того, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Цього зроблено не було, споживач кредитний договір підписав, отримав кредитні кошти розпорядився ними на власний розсуд, сплачував кредит до 11.03.2014 року, а отже, визнавав в повному обсязі умови договору та погоджувався з ними. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно позовної заяви, станом на 16.07.2015 року відповідач мав заборгованість за кредитним договором № 9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року в сумі 751988 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 14 118,66 доларів США, що становить 312 125,20грн. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 3094,31 доларів США, що становить 68 406,78 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 373,90 доларів США, що становить 8 265,99 грн. сума строкової заборгованості по відсотках, 3 715,69 доларів США, що становить 82 143,79 грн. сума простроченої заборгованості по відсотках, 301 643,83 грн. пеня. Відповідно до ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В п.6.1 кредитного договору визначено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Суд при ухваленні рішення також враховує, що розрахунок пені зроблений позивачем відповідно до умов кредитного договору з врахуванням положень ст. 258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності. Проте, враховуючи положення ст., ст. 3, 509, 627 ЦК України, засади справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку щодо зменшення пені з 301 643,83 грн. до 30 000 гривень. Згідно договору поруки №9/ PVN6-n1 від 12.09.2008 року та договору поруки №9/ PVN6-n2 від 12.09.2008 року відповідачі - [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники (п.2.1 договорів поруки). У відповідності до ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В результаті неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № 9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року утворилась заборгованість, яка станом на 16.07.2015 року становить 21 302,56 дол. США, що по курсу НБУ становить 470 941,76 грн. та підлягає стягненню на користь позивача, яка складається з наступного: 14 118,66 доларів США, що становить 312 125,20 грн. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 3094,31 доларів США, що становить 68 406,78 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 373,90 доларів США, що становить 8265,99 грн. сума строкової заборгованості по відсотках, 3 715,69 доларів США, що становить 82 143,79 грн. сума простроченої заборгованості по відсотках, а також 30 000,00 грн. пеня. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договорів поруки від 12 вересня 2008 року кожен із поручителів поручився перед кредитором та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Кожен із поручителів разом із боржником відповідають перед банком як солідарні боржники. Згідно з п. 5.1. договорів поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимог до поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Таким чином, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1ст.554 ЦК України). На підставі наведеного з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 21 302,56 дол.США що по курсу НБУ становить 470 941,76 та по неустойці (пені) - 30 000,00 грн., а всього 500 941,76 грн., відповідно до заявлених позовних вимог. В даному випадку боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а поручителі між собою не можуть бути солідарними боржниками. Згідно ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що вимоги банку задоволені частково на суму 500 941,76 грн., тому відповідачі повинні відшкодувати банку судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до частини задоволених позовних вимог, в розмірі по 725,03грн., з кожного.

Outcome: partial