Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

07.11.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за травень 2018 року в розмірі 18794,65 грн., середній заробіток за весь час затримки з червня 2018 року по жовтень 2019 року у розмірі 255000,00 грн., а також не виплачені додаткові виплати по заробітній платі з вересня 2017 року по травень 2018 року у розмірі 27189 грн, а всього 300983,65 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що наказом № 62-к від 22.05.2018 звільнений з посади начальника цеху ПрАТ «Харківський електротехнічний завод «УКРЕЛЕКТРОМАШ» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Відповідач заборгував [PERSON] заробітну плату за наступні періоди: травень 2018 року 18794,65 грн., а також за період з вересня 2017 року по травень 2018 року додаткові виплати по зарплаті 27189, а усього 45983,65 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про виплату заборгованості по заробітній платі, але навіть не отримав офіційну довідку про заборгованість У зв`язку з несвоєчасним розрахунком з позивачем, він просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку ця сума станом з червня 2018 року по жовтень 2019 року складає 255000,00 грн. (середньомісячна заробітна плата 15000,00 грн. х 17 місяців затримка у виплаті з червня 2018 року по жовтень 2019 року = 255000,00 грн.). Таким чином, загальна заборгованість відповідача на день звернення до суду склала 300983,65 грн. (заборгованість по офіційній заробітній платі за травень 2018 року. 18794,65 грн. + середня заробітна плата за весь час затримки з травня 2018 року по жовтень 2019 року за 17 місяців 255000,00 грн. + невиплачені додаткові виплати по заробітній платі з вересня 2017 року по травень 2018 року 27189,00 грн., а усього 300983,65 грн. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду. Позивач до початку судового засідання подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачок, що відповідає вимогам ст. 282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії трудової книжки та копії наказу № 62 к, які міститься в матеріалах справи, позивач звільнений ПрАТ «Харківський електротехнічний завод «УКРЕЛЕКТРОМАШ» 22.05.2018 на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП. Відповідно до копій розрахункових листів, які містяться в матеріалах справи, [PERSON] не виплачена заробітна плата за наступні періоди: травень 2018 року 18794,65 грн., а також за період з вересня 2017 року по травень 2018 року додаткові виплати по зарплаті 27189, а усього 45983,65 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.1 п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 р. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії. Відповідно до\~абз.3 п.2, абз.3 п.3, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Однак, як встановлено судом, остаточний розрахунок з [PERSON] при звільненні зроблений не був, в тому числі не виплачена заборгованість по заробітній платі. Суд,\~дослідивши копії\~розрахункових листів\~виданих відповідачем встановив, що середньомісячна заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи на підприємстві відповідача, що передують дню звільнення становить 15000,00 грн. Згідно розрахунку середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку станом з червня 2018 року по жовтень 2019 року складає 255000,00 грн. (середньомісячна заробітна плата 15000,00 грн. х 17 місяців затримка у виплаті з червня 2018 року по жовтень 2019 року = 255000,00 грн.). Таким чином, загальна заборгованість відповідача на день звернення до суду склала 300983,65 грн. (заборгованість по офіційній заробітній платі за травень 2018 року 18794,65 грн. + середня заробітна плата за весь час затримки з травня 2018 року по жовтень 2019 року за 17 місяців 255000,00 грн. + невиплачені додаткові виплати по заробітній платі з вересня 2017 року по травень 2018 року 27189,00 грн., а усього 300983,65 грн. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції № 59 від 07.11.2019. У зв`язку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати підлягають задоволенню.

Outcome: approved