Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], за участі третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона, [PERSON], та відповідач, [PERSON], перебували у шлюбі, зареєстрованому 05.12.2009 р. Московським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис в книзі реєстрації актів цивільного стану за №1022. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.04.2011 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 р. у справі №2-1784/11 задоволено вимогу за позовом [PERSON] до [PERSON], з останнього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.11.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач 20.09.2011 р. звернулась з заявою про примусове виконання судового рішення до відділу державною виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області. Постановою №28796888 від 20.09.2011 р. старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.11.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття. Примусове виконання судового рішення не здійснюється, оскільки у відповідача немає постійного місця роботи і він всіляко ухиляється від виконання судового рішення. Станом на день звернення до суду сума заборгованості становить 35710 гривень. Розрахунок заборгованості додано до позовної заяви. Жодної позасудової можливості стягнути ці гроші з відповідача позивач не має, саме тому звертається з цим позовом до суду. Після припинення шлюбних стосунків позивач разом із дитиною проживають окремо від відповідача. Спорів між сторонами стосовно місця проживання дитини не було, з моменту розірвання шлюбу до моменту звернення до суду із цим позовом, відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, аліменти на утримання дитини не сплачував. Таким чином, забезпечення виховання дитини здійснює виключно позивач та її батьки, а відповідач повністю ігнорує покладені на нього законодавством обов'язки та всіляко ухиляється від їх виконання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд справу без участі представника третьої особи, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявами представника позивача, третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], та відповідач, [PERSON], перебували у шлюбі, зареєстрованому 05.12.2009 р. Московським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис в книзі реєстрації актів цивільного стану за №1022. Згідно свідоцтва про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.04.2011 р., копія якої є в матеріалах справи шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 р. у справі №2-1784/11, копія якої є в матеріалах справи, задоволено позов [PERSON] до [PERSON], стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.11.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно висновку № 383, від 20.07.2015 року, управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політки Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, про доцільність позбавлення батьківських прав, остання, вивчивши стан справи, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Факт ухилення [PERSON] від виконання свого обов'язку по вихованню неповнолітнього [PERSON], [INFO] знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи та не був спростований відповідачем, тому [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав. Однак, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів, що утворилась станом на 10.02.2015р. в сумі 35710,00 грн, оскільки ця заборгованість виникла за виконавчим листом 2-2866/11, що вже перебуває на виконанні у відділі ДВС, і повторно пред'являти вимоги про стягнення цієї ж суми неможливо. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах, не підлягають задоволенню виходячи із наступного: порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбаченийст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК Українитаст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають.

Outcome: partial