Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

10.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що вона разом із відповідачем з 20.07.2001 року по 31.05.2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє спільних дітей доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2018 року з [PERSON] присуджено стягувати на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну доньку. Однак, починаючи з 31.01.2020 року стягнення аліментів на доньку [PERSON] , у зв`язку з досягнення нею повноліття, припинилося. Вказує, що їх спільна з відповідачем донька [PERSON] , [INFO] , із 01.09.2019 року є студенткою денної форми навчання Львівської національної академії мистецтв та навчається за рахунок коштів державного бюджету. На даний час [PERSON] стипендію не отримує та, у зв`язку із денною формою навчання, позбавлена можливості працевлаштуватися, а тому перебуває на її повному утриманні. [PERSON] проживає у гуртожитку, щомісячна плата за який складає 520 грн. Для забезпечення належного навчання останньої вона за власний кошт придбала ноутбук, фотоапарат, фарби та інші матеріали. Крім того, [PERSON] двічі на місяць приїжджає додому із м. Львова до м. Луцька, вартість проїзду становить близько 130 грн. в одну сторону. Разом з тим, [PERSON] потребує щоденного харчування, придбання для неї одягу та інших речей першої необхідності. Всього на навчання доньки та її утримання вона витрачає близько 7000 грн. Зазначає, що відповідач будь-яких коштів на витрати, пов`язані з навчанням [PERSON] не надає. [PERSON] офіційно не працює, однак як їй відомо, останній займається ремонтом автомобілів та отримує певний дохід, розмір якого їй не відомий. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, на увесь період її навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років, починаючи із дати подання даного позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у її позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що з відповідача на її користь наразі стягуються аліменти на утримання меншої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, оскільки у нього відсутня будь-яка інформація про те, чи дійсно його донька навчається у вищому навчальному закладі. Крім того, він хворіє на гіпертонію, у зв`язку з чим його батько заборонив йому працевлаштовуватися. Вказав, що його батько працює та отримує пенсію, а тому він перебуває на повному утриманні останнього. Кошти на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , надає йому також батько. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона навчається на першому курсі Львівської національної академії мистецтв. Зазначила, що витрати, пов`язані із її навчанням у ВУЗі складаються з витрат на придбанні художніх матеріалів, одягу, продуктів харчування, а також оплати за проживання у гуртожитку (520 грн. на місяць). Вказала, що стипендію вона не отримує та будь-які самостійні доходи у неї відсутні. Допомоги, що надає позивач ій недостатньо, тому вона потребує допомоги відповідача. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2001 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2018 року (а.с. 6). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом РАГС Луцького МУЮ, у сторін [INFO] народилася спільна дитини - донька [PERSON] (а.с. 3). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Відповідно до довідки Львівської національної академії мистецтв № 7 від 07.02.2020 року, [PERSON] , на момент її видачі, є студенткою 1 курсу денної бюджетної форми навчання кафедри «актуальних мистецьких практик» факультету «образотворчого мистецтва і реставрації» Львівської національної академії мистецтв у якій термін навчання за освітнім ступенем «бакалавр» з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с. 7). У свої позовній заяві позивач [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільної повнолітньої доньки [PERSON] , в зв`язку з її навчанням у вищезазначеному навчальному закладі, оскільки її матеріальне становище не дає можливості нести такі витрати без фінансової участі [PERSON] , а у доньки будь-які доходи відсутні. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що третя особа [PERSON] на момент розгляду даної справи є студенткою 1-го курсу денної бюджетної форми навчання Львівської національної академії мистецтв у якій термін навчання за освітнім ступенем «бакалавр» з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Як вбачається з квитанцій № 69 від 28.08.2019 року, [PERSON] було сплачено на користь Львівської національної академії мистецтв кошти в загальному розмірі 3120 грн. за її проживання у гуртожитку (а.с. 10). При цьому, як встановлено судом та відповідачем не спростовано, що щомісячна плата за проживання в гуртожитку Львівської національної академії мистецтв складає 520 грн. [PERSON] здорова, на обліку в лікарів не перебуває, стипендію не отримує та будь-які види заробітку в неї відсутні, у зв`язку з чим остання перебуває на повному утриманні позивачки. Суд вважає доведеним, що у зв`язку із навчання у вищому навчальному закладі, який знаходиться в м. Львові, позивачка змушена нести витрати пов`язані з проїздом доньки (з м. Луцька в м. Львів та навпаки), харчуванням, придбанням речей першої необхідності тощо, однак розмір таких витрат стороною позивача обґрунтованим не був. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на диспансерному обліку у лікарів не перебуває, розмір його середньомісячного заробітку суду не відомий. Судом також встановлено, що на утриманні у відповідача перебуває інша спільна з позивачкою донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2018 року стягуються аліменти в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 32-35). Суд не приймає до уваги надане [PERSON] лікарсько-консультативне заключення КП «Луцький центр первинної медичної допомоги» від 06.02.2020 року, оскільки таке не є доказом того, що відповідач в повній мірі позбавлений, або ж в значній мірі обмежений можливості працювати. Даним заключенням встановлено лише діагноз [PERSON] - гіпертонічна хвороба ІІ стадії та рекомендації, які включають в себе обмеження фізичного навантаження, що жодним чином не свідчить про непрацездатність відповідача (а.с. 25-26). Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1200 грн. щомісяця та до закінчення останньою навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років. Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до положення ч. 2 ст. 200 СК України, бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Також суд не приймає до уваги доводи позивачки щодо придбання нею доньці ноутбука та фотоапарата для належного забезпечення навчання останньої, оскільки купівля даних засобів має разовий характер та жодним чином не впливає саме на визначення щомісячного розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася 10.02.2020 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 198-201 СК України,

Outcome: partial