Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

08 грудня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, яким просить встановити факт належності [PERSON], померлої [INFO], державного акту серії [NUMBER] від 24 грудня 2002 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,93 га на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, виданий на ім'я [PERSON]; встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON], померлою [INFO], [ADDRESS] з лютого 2003 року по 25 жовтня 2012 року; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її рідна сестра [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та його матір'ю [PERSON] однією сім'єю [ADDRESS]. Позивач з лютого 2007 року проживала разом з сестрою та допомагала доглядати хвору свекрову, яка потребувала постійної сторонньої допомоги. Позивач систематично вела спільне господарство разом з сестрою та її свекровою, приймала участь у спільних витратах, доглядала [PERSON], за власний рахунок поховала. [INFO] помер чоловік сестри - [PERSON], а [INFO] померла сестра позивача [PERSON] Через декілька тижнів після смерті невістки померла [PERSON]. Позивач за власний рахунок поховала свою сестру та її свекрову, з якими проживала однією сім'єю з 2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,93 га, розташованої на території Циркунівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, в державному акті на право власності на земельну ділянку допущено помилку у прізвищі власника - замість прізвища [PERSON] помилково зазначено [PERSON]. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.12.2017 року провадження по справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області суду від 03.03.2018 року витребувані докази по справі, а саме - з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області витребувані відомості про осіб, які зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на час смерті проживала [ADDRESS] чи заводилася після її смерті спадкова справа, чи видавалося свідоцтво про спадщину. 29.05.2018 року з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області до суду надійшли відомості, що витребувалися ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.03.2018 року. Сторонами подані суду заяви, в яких вони просять розглянути справу у їх відсутність, відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі та підтвердила викладені у позові обставини. 22.05.2018 року через канцелярію Харківського районного суду Харківської області надійшла заява Циркунівського селищного голови М.В. Сікаленко, якою він просить розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. 14.06.2018 року через канцелярію Харківського районного суду Харківської області надійшла заява представника позивача [PERSON], якою остання підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу у відсутність позивача та її представника. Справу розглянуто за відсутності позивача та відповідача. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], померла [INFO] була рідною сестрою позивача по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим Харківськм райвідділом РАГС Харківської області 26.04.1995 року, та серії [NUMBER], виданим Харківським райбюро РАЦС 28.12.1960 року. Судом встановлено що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] та свекровою [PERSON] у належному їй житловому будинку по [ADDRESS]. Рішенням Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 25.01.2016 року назва вулиці [ADDRESS] змінена на [ADDRESS] Згідно довідки Циркунівської сільської ради від 27.11.2017 року № 1809, [PERSON] у по господарській книзі зазначена головою домогосподарства [ADDRESS], разом з нею за вказаною адресою проживали без реєстрації [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідок Циркунівської сільської ради від 15.10.2012 року № 2240, від 04.12.2017 року № 949, довідки [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS], але проживала без реєстрації по [ADDRESS]. Згідно довідки АЗПСМ с. Циркуни від 07.12.2017 року № 21, [PERSON], [INFO], перебувала на обліку в Циркунівській лікарні з діагнозом Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, стенокардія напруги СН ІІ А ст., хвора потребувала постійної сторонньої допомоги. [PERSON] медичну допомогу та відвідування дільничного лікаря отримувала за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з акту депутата Циркунівської селищної ради Харківського району Харківської області Наливайко М.О., [PERSON], [INFO], з вересня 2007 року фактично проживала без реєстрації у житловому будинку [ADDRESS], разом зі своєю рідною сестрою [PERSON] та свекровою сестри [PERSON] [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON], про що Циркунівською сільською радою Харківського району зроблено актовий запис № 29 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [INFO] померла сестра позивача [PERSON], про що виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 41 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті сестри позивач прийняла спадщину та 10.04.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 55 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Згідно вищезазначеного акту депутата позивач поховала за власний рахунок сестру та її свекрову, з якими проживала однією сім'єю. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 2,93 га в межах згідно з планом на території Циркунівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцю згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], що виданий на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації від 19 грудня 2002 року № 496. Під час оформлення державного акту було допущено помилку, а саме - зазначено, що державний акт видано [PERSON], яка проживає [ADDRESS]. Тобто прізвищем власника земельної ділянки було помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз'яснень п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз'яснено Листом Верховного суду України про аналіз судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення з 01.01.2012 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; - спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; - утриманці померлого для одержання пенсії; - прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; - інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. На підставі наданий доказів суд вважає встановленим, що державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації від 19 грудня 2002 року № 496 [PERSON], яка проживає [ADDRESS], належить [PERSON], померлій [INFO]. Також, суд вважає доведеним, що [PERSON], померла [INFO], на час смерті постійно проживала без реєстрації у житловому будинку [ADDRESS] разом з позивачем [PERSON] однією сім'єю. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з інформації Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 24.05.2018 року № 1614/02.14, після смерті [PERSON], померлої [INFO], на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавці із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON]. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не надходили, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Ухвалою ВССУ від 08.07.2015 року, № 6-14554св15 визначено: У ст. 2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, для реалізації прав та свобод особи реєстрація її місця проживання чи місця перебування наперед встановленого значення не має. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Веховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Таким чином, позивач по справі є єдиним спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, оскільки проживала однією сім'єю з [PERSON], померлою [INFO], за адресою: [ADDRESS], з 2007 року по 25 жовтня 2012 року. Спадщина була прийнята у встановлений ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги доведеними та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved