Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

08 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив звільнити з-під арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції автомобіль CHEVROLET AVEO реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2012 року позивачу надано всі повноваження необхідні для здійснення продажу предмету застави, яким є автомобіль CHEVROLET AVEO згідно кредитно-заставного договору, що був укладений 31.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] Однак 11.09.2009 року ВДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції постановою про відкриття провадження накладено арешт на все рухоме майно відповідача [PERSON], в тому числі і на автомобіль. 20.10.2009 року постановою ВДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції оголошено заборону на відчуження автомобіля CHEVROLET AVEO реєстраційний номер [NUMBER]. Посилаючись на те, що позивач має намір звернути стягнення на заставлене майно, але оскільки у відношенні заставного майна існує арешт, то позивач не може скористатися своїм правом заставодержателя, представник позивача просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ВДВС Вознесенського МРУЮ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, матеріали зведеного виконавчого провадження № 15095139 про стягнення коштів з боржника [PERSON], суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що 31 березня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір. Відповідно до умов договору предметом застави був автомобіль CHEVROLET AVEO реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 5-21). Вказаний автомобіль належить на праві власності відповідачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу . (а.с.22) Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31.03.2008 року в сумі 222818.87 грн. було звернуто стягнення на предмет застави автомобіль CHEVROLET AVEO реєстраційний номер [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ПАТ «Приватбанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 04.10.2013 року, реєстрація обтяження була здійснена 07.04.2008 року на підставі договору застави автотранспорту від 31.03.2008 року, об'єктом обтяження був автомобіль CHEVROLET AVEO, що належить відповідачу [PERSON] (а.с.23-24). В судовому засіданні було також встановлено, що на виконанні у ВДВС Вознесенського МУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 15095139 про стягнення коштів з боржника [PERSON] та користь ПАТ КБ «Приватбанк» за виконавчим листом № 2-776 від 08.07.2009, що був виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області. В ході проведення виконавчих дій заступником начальника ВДВС Вознесенського МУЮ була винесена постанова ВП № 14707286 від 02.10.2009 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі транспортний засіб марки CHEVROLET AVEO реєстраційний номер [NUMBER]. До державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис 11.09.2009 року. 25.11.2009 року державним виконавцем ВДВС Вознесенського МУЮ був складений акт опису й арешту майна, в склад якого увійшов транспортний засіб CHEVROLET AVEO. Положення Закону України «Про заставу» передбачають, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. (ст..1 ЗУ «Про заставу»). Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. (ст..3 ЗУ «Про заставу»). За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. (ст..19 ЗУ «Про заставу»). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. (ст..20 ЗУ «Про заставу»). Законом України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. (ст..1 Закону). Взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. (ст..12 Закону). Якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. (ст..14 Закону). В судовому засіданні було встановлено та підтвердилося Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що пріоритет на заставлене майно має позивач, оскільки саме ним було зареєстроване обтяження на предмет застави раніше ніж ВДВС Вознесенського МРУЮ. Згідно ст..60 Закону України «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Враховуюче викладене та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Однак, що стосується позовних вимог, що пред'явлені до відповідача відділу Державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції, то враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» органи державної виконавчої служби не приймають участь справах такої категорії як відповідачі, з огляду на відсутність зацікавленості у вирішені подібних спорів. Тому в задоволенні позовних вимог до цього відповідача необхідно відмовити саме з цієї підстави.

Outcome: approved