overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

09 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 травня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 32174,95 грн., заборгованність за кредитом - 9660,07 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18668,92 грн, заборгованність за пенею та комісією - 1837,63 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1508,33 грн., всього загальна сума заборгованості склала 32174,95 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 листопада 2010 року в розмірі 32174,95 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 09 листопада 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 травня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 32174,95 грн., заборгованність за кредитом - 9660,07 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18668,92 грн, заборгованність за пенею та комісією - 1837,63 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1508,33 грн., всього загальна сума заборгованості склала 32174,95 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

09 листопада 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17 лютого 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13804,03 грн., заборгованність за кредитом 4355,42 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 7020,70 грн, заборгованність за пенею та комісією 1294,38 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 633,53 грн., всього загальна сума забогованості склала 13804,03 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 листопада 2010 року в розмірі 13804,03 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 09 листопада 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17 лютого 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13804,03 грн., заборгованність за кредитом 4355,42 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 7020,70 грн, заборгованність за пенею та комісією 1294,38 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 633,53 грн., всього загальна сума заборгованості склала 13804,03 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

09 листопада 2013 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №187. Від шлюбу сторони дітей не мають, але розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач заперечує. В позовній заяві позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони різні люди з несумісними поглядами на життя, через що останнім часом між ними виникали сварки, спільне господарство ними не ведеться з березня 2014 року, спору про поділ спільного майна не має. Позивачка в судовому засіданні викладені обставини підтвердила, вимоги позову підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться з березня 2014 року, примиритися сторони не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати. Також суд приходить до висновку, що вимога позивачки, щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 200 грн., на підтвердження чого суду надана довідка №153 від 14.11.2014р., видана адвокатом [PERSON], не підлягає задоволенню, оскільки ці вимоги належним чином не оформлені згідно вимог Постанови КМУ від 27.04.2006р. №590, та абзац третій п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. №100.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

09 листопада 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ЖД № 351383, яка до дня своєї смерті постійно проживала в [INFO] та склала заповіт посвідчений Стрюківською сільською радою, Миколаївського району, Одеської області 25 лютого 2008 року, реєстровий номер 184, яким заповіла позивачу свою земельну ділянку. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,83 гектарів, яка розташована на території Стрюківської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ ОД № 041624, виданого Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області 29 грудня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 225 кн № 19. Під час звернення до нотаріуса, для прийняття спадщини, нотаріусом було пояснено що, позивач пропустив строк для прийняття спадщини ( шість місяців ) встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в звязку з тим що не обізнаний в діючому законодавстві та вважав що вже є власником ділянки так як померла склала на нього заповіт. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 09 листопада 2013 року, оскільки він його пропустив з поважної причини, в зв'язку з тим, що не обізнаний в діючому законодавстві. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 3 ), копією заповіту посвідченого Стрюківською сільською радою, Миколаївського району, Одеської області 25 лютого 2008 року, реєстровий № 184, яким заповіла позивачу свою земельну ділянку ( а.с. 4 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 7 ), копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] ( а.с. 8 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 11 грудня 2009 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 302. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дітей сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 грудня 2009 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 302 (л.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (л.с. 8, 9). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дітей сторони не мають. З письмової заяви відповідачки (л.с. 14) вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 25 листопада 2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 66. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний момент шлюбні відносини не підтримують тривалий період часу (біля семи місяців), проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 20.11.2015 року, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2006 року. Реєстрація шлюбу проводилась відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 66 (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, на примирення позивач не згідний, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 січня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 січня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25 січня 2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Солом'янського РУЮ у м. Києві (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, в якій зазначив, що 24 жовтня 1987 року між ним та відповідачкою Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №30. У даному шлюбі народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через несумісність характерів та розбіжність у життєвих поглядах. Просить шлюб, зареєстрований між ним і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просив справу розглянути у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог та заперечував проти надання строку для примирення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про відкладення провадження у справі не клопотала, заперечень проти позову не подала. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження І-ЕГ №401230, що між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Мерчук) Г.П. 24 жовтня 1987 року укладено шлюб, який зареєстрований Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №30. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача на користь [PERSON] сплачені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.10.2003 року вони з відповідачкою [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2015 року. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме його інтересам, примирення є недоцільним. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду справи відсутній. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, оскільки подальше спільне життя суперечитиме його інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №124076, виданого 18 жовтня 2003 року, Щастинською міською радою Жовтневого району м. Луганська, актовий запис №57, 18 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2015 року. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільний побут та господарство не ведуть, кожен має своє особисте життя, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрату почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду справи відсутній. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved