Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

08.12.2017 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про зобов`язання внесення відомостей про власника до реєстраційних документів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.09.2016 року у справі №554/3054/16-ц в судовому порядку між нею та відповідачем поділено спільне майно подружжя - автомобіль Skoda Superb, д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску та визнано за нею право спільної часткової власності на Ѕ частину автомобіля. Документи на вказаний автомобіль знаходяться у відповідача, який у добровільному порядку не надає їх позивачу та не бажає вносити до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відомості про її право власності на Ѕ частину автомобіля. Указані обставини змусили позивача звернутися до суду. Позивач просила зобов`язати [PERSON] вчинити дії щодо внесення до свідоцтва про державну реєстрації транспортного засобу Skoda Superb, д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, запису про право власності в розмірі Ѕ частки на вказаний автомобіль за нею. 24.09.2018 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання внесення відомостей про власника до реєстраційних документів, - ухвалено заочне рішення, яким зобов`язано [PERSON] вчинити дії щодо внесення до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу Skoda Superb, д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, запису про право власності в розмірі Ѕ частки на вказаний автомобіль за [PERSON] . 14.03.2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якої він посилався на те, що він не був належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, а тому був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання. Крім того, вказав, що за домовленістю з позивачем [PERSON] автомобіль 14.07.2018 року був ним проданий, половину суми за продаж якого отримала позивач в якості компенсації за її Ѕ частку. Ухвалою суду від 04.04.2019 року заочне рішення від 24.09.2018 року скасовано. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що 14.07.2018 року автомобіль був проданий за домовленістю з позивачем [PERSON] , за продаж якого вона отримала половину суми. Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.09.2016 року у справі №554/3054/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно позовні вимоги задоволено: поділено між сторонами спільне майно подружжя - автомобіль Skoda Superb, д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску та визнано права спільної часткової власності на Ѕ частину автомобіля за [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до договору № 5341/2018/1024523, укладеного 14 липня 2018 року у Територіального сервісному центрі МВС № 5341 РЦС МВС в Полтавській області у присутності адміністратора [PERSON] продав [PERSON] автомобіль Skoda Superb, д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, за ціною 20000,00 грн.. Згідно квитанції від 14.07.2018 року [PERSON] переказав на ім`я [PERSON] 50% від вартості автомобіля, яка склала 10055,25 грн. Згідно статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відповідно до ст. 334 ЦК України відбувся перехід права власності на вказаний автомобіль до нового власника. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права, на захист якого подано позов, остання повиння надати суду відповідні докази, що підтверджують її право на вказане майно, тобто право власності. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи те, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували її право власності на вказаний автомобіль Skoda Superb, д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed