Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

07.09.2018 позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, з проханням: змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], визначений рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року по справі № 359/8064/14-ц, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу(заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття( а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.08.1999 року, який згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2017 р. було розірвано. Від даного шлюбу мають сина -[PERSON], [INFO]. Зазначила, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 09.10.2014 року, з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини встановленого віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 11.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 11.09.2020 року. Вказує, що відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, аліменти сплачує лише час від часу, незважаючи навіть на органи примусового виконання. Зазначає, що відповідач працевлаштований офіційно, має власний автомобіль, на якому надає послуги таксі, також володіє частиною квартири, на утриманні інших осіб не має. Враховуючи положення ст.182 СК України, вважає, що відповідач за своїм матеріальним станом, загальний дохід якого у місяць складає близько 8-9 тис. грн.., взмозі здійснювати відрахування аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку. У судовому засіданні представник позивача-адвокат Борщик С.В., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, та зазначив, що отримує заробітну плату в розмірі 1400 грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість по аліментам. Однак, вважає, що 1/3 частка від його доходів не є надмірним розміром, який він може сплачувати. Суд, перевіривши повноваження представника позивача Борщик С.В., заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1999року, який розірваний рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2017 року, та від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2017 року (а.с.8,10). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 11 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 11 вересня 2020 року (а.с.11). Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами норм Сімейного кодексу України », відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись , адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин , зазначених ст.182-184 СК України , не може обмежуватися разовим збільшенням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей, визначених у ст.ст. 182-184 СК України. Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за №143цс13. ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, Так, за змістом ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому суд також враховує, що після винесення Бориспільським міськрайонний судом Київської області від 09 жовтня 2014 року про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився, відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень. За таких обставин, стягнутий рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року в розмірі 1000 грн., відповідно , підлягає зміні. Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач отримує офіційний дохід за договором про виконання робіт з ТОВ «Фудком», отримує щомісячний заробіток, володіє частиною квартири [ADDRESS], та має у власності автомобіль, на якому надає послуги в таксі (а.с.45, 46, 52-61). Водночас, у судовому засіданні, відповідачем визнається, що 1/3 частка не є надмірним для нього розміром аліментів та, фактично не перевищує 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років (а.с.52-61). Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі . Необхідно змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок , від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. У зв'язку з цим, зазначені судові витрати відповідно до вимог ст.141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved