overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

08 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалася на ті обставини, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 15.05.1982 року, який зареєстрований у палаці одруження «Дзержинський», про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис № 403. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання неможливе, оскільки між ними втрачено почуття любові, поваги, довіри та взаєрозуміння. Тому подальше збереження сім`ї стає неможливим, що на думку позивачки суперечить моїм інтересам. Фактично шлюбні відносини між ними припиненні 2 квітня 2015 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як слідує з письмових заяв сторін та з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позовних вимог позивача. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

08 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 листопада 2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2012 року, актовий запис № 1858 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

08 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 08 червня 2012 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 115. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з січня 2015 року через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08 червня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №115, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище -[PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судови витрати в сумі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

08 грудня 2015 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до кредитного договору №DNC0F901511735 від 29.12.2012 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 9573,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі станом на 25.11.2014 року має заборгованість - 12909,24 грн., що складається з 7695,17 грн. - заборгованість за кредитом, 4,35 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 957,35 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом, 3161,45 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штраф 1090,92 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12909,24 грн. та судові витрати по справі що складаються із судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору №DNC0F901511735 від 29.12.2012 відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 9573,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік та в порядку встановлених кредитним договором (а.с. 4). Однак, відповідач зобов'язань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконала, в результаті чого станом на 25.11.2014 року відповідач має заборгованість у сумі 12909,24 грн. (а.с. 3). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 12909,24 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

08 грудня 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 травня 2012 року. У період подружнього життя, а саме 29 листопада 2014 року у них народилася донька [PERSON]. Вказала, що з 04.12.2014 р. відповідач покинув сімю і проживає окремо. Вона сама утримує дитину, а відповідач ухиляється від батьківських обовязків, гроші на утримання дитини не надає достатньо. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовну заяву підтримала та просила позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання двічі, 18.12. і 28.12.2015 р. без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. У своїй заяві позивач погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку в разі неявки відповідача. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з позовної заяви, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 травня 2012 року. У період подружнього життя, а саме, 29 листопада 2014 року у них народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач у справі. Встановлено, що відповідач [PERSON], після народження дитини проживає окремо від сімї, а дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зі змісту позовної заяви видно, що відповідач є працездатним, однак не виконує своїх обовязків по утриманню дитини, не надає позивачу допомоги на її утримання. Суд, з урахуванням обставин визначених ст. 182 СК України приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 08 грудня 2015 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 липня 2016 року та 13 липня 2016 року в рахунок орендної плати отримав 1,5 тони ячменя та 1,5 тони пшениці. Вказане майно передав відповідачці, оскільки планував проживати разом з нею однією сімєю. Стосунки між ними не склалися і він зажадав від останньої повернення належного йому майна, однак відповідачка відмовила. Посилаючись на викладені обставини, просив стягнути з [PERSON] в рахунок незаконно утриманого майна його вартість, а саме 6708 грн. 34 коп. Позивач та відповідачка в cудове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні, що відбулося 18 січня 2017 року, позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення, відповідачка позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59136613 та № 59138386 від 16 травня 2016 року, [PERSON] на праві приватної власності належать дві земельні ділянки площею 0,7204 га та 5,8237 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З довідки, виданої приватним сільськогосподарським підприємством «Козирське» № 391/17 від 18 січня 2017 року, вбачається, що [PERSON] передав в оренду зазначені вище земельні ділянки. Довідкою приватного сільськогосподарського підприємства «Козирське» № 390/17 від 18 січня 2017 року підтверджується факт отримання позивачем в рахунок орендної плати ячменю та пшениці по 1500 кг., що в грошовому вираженні становить 6708 грн. 34 коп. Відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні підтверджено факт передачі їй позивачем отриманого ним в рахунок орендної плати ячменю та пшениці та не заперечувалась вартість вказаного майна. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 551 грн. 20 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою [PERSON], зареєстрований 06 грудня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2716. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Стосунки між позивачем та відповідачкою не склались. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Спільне господарство не ведуть та сімейних відносин не підтримують з 2012 року. В судове засідання позивач не з'явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її\~відсутності, окрім того в заяві позовні вимоги визнала\~в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 109631, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], 06 грудня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 2716, прізвища після одруження: чоловіка Володькін, дружини [PERSON] (а. с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 184137, [PERSON] народилася 25 жовтня 2009 року та батьками вказані [PERSON], [PERSON] (а. с.4). Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою [PERSON], зареєстрований 20 травня 2008 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 130. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Стосунки між позивачем та відповідачкою не склались. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Спільне господарство не ведуть та сімейних відносин не підтримують з серпня 2010 року. В судове засідання позивач не з'явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того позовні вимоги визнала\~в повному обсязі, зазначила, що прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче «Шевченко» Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 088554, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 20 травня 2008 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 130, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 127960, [PERSON] народилася 25 липня 2008 року та батьками вказані [PERSON], [PERSON]. (а. с.5). Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 12 липня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №343. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 липня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №343. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 29 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та [PERSON], актовий запис № 324, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що подружнє життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, він та відповідач [PERSON] з липня 2016 року не підтримують сімейні відносини, не ведуть сумісного господарства, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в разі задоволення позову просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 324, що підтверджується відповідним свідоцтвом.. Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з липня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved