Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

09.11.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 6400,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2014 року через банк ПАТ «Брокбізнесбанк» в м. Кам'янець-Подільський позивач здійснив черговий платіж за навчання в Національному університеті державної податкової служби України в розмірі 6440,00 грн., на підтвердження чого йому була надана квитанція № р091к5_032 від 19.02.2014 року. Позивач зазначає, що в подальшому бухгалтерія університету повідомила його про те, що даний платіж не отримано, а тому необхідно здійснити оплату за навчання. Позивач посилається, що в подальшому йому стало відомо, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк». Позивач зазначає, що він дізнався про процедуру ліквідації банку після опублікування оголошення про ліквідацію та відповідно, пропустив строк пред'явлення вимог як кредитора відповідача. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що обраний позивачем спосіб захисту прав, а саме стягнення, не може застосовуватися до банку, що перебуває в процесі ліквідації, а AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» не має правових підстав для задоволення кредиторських вимог позивача поза процедурою ліквідації, в іншій, ніж передбачено законом черговості спосіб, адже в протилежному випадку будуть порушені права інших кредиторів Банку. Враховуючи вищевикладене, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.02.2014 року через АТ «Брокбізнесбанк» в м. Кам'янець-Подільський позивач здійснив платіж на користь Національного університету ДПС України в розмірі 6440,00 грн., що підтверджується квитанцією № р091к5_032 від 19.02.2014 року (а.с.4). З довідки Національного університету ДПС України №3545/01-12 від 26.11.2014 року вбачається, що за період з 19.02.14 по 26.11.14 року, на реєстраційні рахунки Національного університету ДПС України в ГУ ДКСУ у Київській області м. Київ, кошти в сумі 6440,00 грн., відповідно до квитанції № р091к5_032 від 19.02.2014 року не надходили (а.с.2). Згідно ч. 4 ст. 110 ЦК України, особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до частин 5,6 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 було прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (а.с.30-33). Тимчасову адміністрацію в AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» було запроваджено строком на три місяця з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року. З 11 червня 2014 року розпочата ліквідація AT «БРОКБІЗНЕСБАНК». На підставі постанови Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.06.2014 прийнято рішення № 45 щодо початку ліквідації AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреного О.В. на період з 11.06.2014 по 10.06.2015 (а.с.35-37). Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 № 103 про продовження строків здійснення процедури ліквідації AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» було продовжено строк на ліквідацію AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» на 1 рік - до 10.06.2016 включно та продовжено строки повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреного О.В. строком на 1 рік - до 10.06.2016 включно (а.с.38). Позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 6400,00 грн., які ним сплачені за навчання згідно квитанції від 19.02.2014 року. Пунктом п. 3 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. Частиною 3 статті 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції від 20.04.2014), протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Частиною 2 ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 вказаного Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Ч.1 ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та пункт 4.23 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, передбачають, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку черговості, передбаченому статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно із ч.8 ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Вбачається, що позивач є кредитором відповідача щодо виконання відповідачем зобов'язань по перерахуванню грошових коштів у розмірі 6 440,00 грн., проте у встановлений строк з 14.06.2014 року по 14.07.2014 року, позивач не скористався своїм правом та не звернувся до відповідача з вимогою про включення його до реєстру кредиторів. Таким чином, з аналізу вищезазначених норм закону вбачається, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як спеціальний закон, що регулює правовідносини банку під час здійснення в ньому тимчасової адміністрації та ліквідації, передбачає імперативний порядок погашення вимог кредиторів. Задоволення вимог кредиторів здійснюється у порядку, строки та у черговості, передбачені положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивач з вимогою про повернення сплачених коштів, як кредитор відповідача, у порядку та строк передбачений спеціальним законом, не звернувся. Чинним законодавством не передбачає також поновлення такого строку, після його спливу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON], як необґрунтованого .

Outcome: dismissed