Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

09.11.2020 позивачі первинно звернулися до суду з даним позовом до відповідача Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просили скасувати арешти накладені державним виконавцем з метою забезпечення примусового виконання №49606967 відкритому за виконавчим листом №2-8674/10 виданим 25.11.2011 Луцьким міськрайонним судом Волинської області про солідарне стягнення з [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] заборгованості за кредитним договором та зобов`язати Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вилучити відомості про обтяження з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесені в рамках виконавчого провадження №49606967. Позов мотивували тим, що Першим ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ (м.Львів) на підставі виконавчого листа №2-8674/10 від 25.11.2011 постановою державного виконавця від 11.12.2015 було відкрите виконавче провадження №49606967, в межах якого 13.01.2016 з метою забезпечення примусового виконання були винесені постанови про арешт майна боржників та внесені відомості про обтяження до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою від 17.11.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 26.01.2021 до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Банк Фінанси та Кредит». Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Представник позивачів [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити з підстав викладених в заяві. Від представника відповідача старшого державного виконавця Мирончук О.П. надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача. Додатково зазначила про те, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник співвідповідача в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що в зв`язку з укладенням шлюбу прізвище позивача [PERSON] було змінене на Касанеану, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.02.2018 (а.с.12-13). Позивач в позовній заяві вказав, що рішенням Луцького міськрайонного суду у справі №2-8674/10 вирішено солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Північно-західне регіональне управління» заборгованість за кредитним договором в сумі 21823,86 грн. та по 169,12 грн. судового збору з кожного, що разом складає 21992,98 грн. Рішення набрало законної сили 14.03.2011. На виконання рішення суду, 25.11.2011 стягувачу видано виконавчий лист щодо боржників, який було пред`явлено для примусового виконання у перший ВДВС у місті Луцьку ЗМУ МЮ (м. Львів). В провадженні першого ВДВС у місті Луцьку ЗМУ МЮ (м. Львів) перебувало виконавче провадження №49606976 від 18.01.2012. Постановою державного виконавця Шевчук О.Ю. від 15.02.2021 в межах виконавчого провадження накладено арешт на все майно [PERSON] , в межах суми боргу боржника, що підтверджується витягом з ВП-спецрозділ від 22.02.2021. На підставі вищевказаної постанови 15.02.2012 державним реєстратором Волинської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження №12167556 щодо невизначеного майна (всього нерухомого майна) належного [PERSON] , тип обтяження: арешт нерухомого майна. Разом з тим, судом встановлено, що постановою державного виконавця Кобзар К.Е. від 29.12.2014 виконавчий лист №2-8674/10 від 25.11.2011 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» без одночасного зняття арешту з майна боржника. Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту з майна державним виконавцем у разі визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стверджується внесення запису про обтяження майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] - «невизначене майно, все нерухоме майно» (номер запису про обтяження: 12167556). Підставою внесення запису про обтяження є постанова про накладення арешту, ВП 31234377, прийнята державним виконавцем Першого ВДВС Луцького міського управління юстиції Шевчук О.Ю. від 15.02.2012. Відомості про наявність реєстраційного запису щодо зняття накладеного арешту на майнові права боржника [PERSON] в межах суми звернення стягнення відсутні. Інформаційним витягом про стан виконавчого провадження №49606976 (спецрозділ - ВП 31234377) стверджується, що вказане виконавче провадження у якому боржником є [PERSON] завершене. Арешт майна залишається чинним на час розгляду справи судом. На майно боржника [PERSON] арешти не накладались, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження невизначеного майна позивача, а також наявність постанови про накладення арешту на майнові права [PERSON] , порушує права позивача як власника майна. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав обтяження нерухомого майна позивача [PERSON] . Наявності інших арештів майна у виконавчому провадженні не встановлено. За таких обставин, суд вважає за необхідне зняти арешт з нерухомого майна та майнових прав [PERSON] , накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.02.2012, прийнятий державним виконавцем Першого ВДВС Луцького міського управління юстиції Шевчук О.Ю. в межах виконавчого провадження №49606976 (спецрозділ - №31234377).

Outcome: partial