Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

08.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2015 року. Від цього шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно коштів на утримання дитини не надає. Вищенаведені обставини є підставою для звернення до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, 07.12.2018 року надав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав, проте зазначив, що на утримання доньки він сплачує аліменти, а також сплачує за відвідування донькою дитячого садка, 19.12.2018 року подав заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано 16.09.2015 року виконавчим комітетом Червонодонецької селищної ради Балаклійського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 272907 (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 420025, виданого 07 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Червонодонецької селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу\~України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1ст. 191 СК України). Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини [PERSON], [INFO], а тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів на дитину і дружину, судовий збір відповідно до ст.141\~ЦПК України у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved