Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

07 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача, в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач не працевлаштована та перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує одноразову допомогу при народженні дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі в забезпеченні сина не приймає, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 травня 2021 року відкрито провадження по справі. 18 червня 2021 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але в розмірі меншому ніж просить позивач, вважав доцільним сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу, але не більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на утримання дружини - в розмірі 500,00 гривень. В обґрунтування посилався на те, що з вересня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наприкінці січня 2021 року позивач переїхала проживати до своїх батьків та забрала з собою дитину. Після чого, відповідач залишив орендовану квартиру, яку винаймав для спільного проживання подружжя та переїхав до своїх батьків. Проте, весь цей час відповідач продовжував матеріально допомагати дружині і сину, а саме перераховував кошти на банківську картку [PERSON] , придбавав продукти харчування та засоби догляду за дитиною; на вихідні дні забирав сина та проводив з ним час. На даний час на утриманні позивача перебуває ще двоє дітей від першого шлюбу: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] ; на підставі рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16 червня 2017 року [PERSON] сплачує аліменти на їх утримання. На даний час відповідач не має постійного місця роботи та постійного заробітку (доходу), тому не має можливості утримувати свою дружину. При цьому, остання проживає з батьками, які надають їй допомогу. 22 червня 2021 року відповідач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. 25 червня 2021 року відповідач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. 15 липня 2021 року позивач подала суду відповідь на відзив, в якому підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та відхилити заперечення відповідача, наведені ним у відзиві на позовну заяву, посилаючись на наступне. Позивач не згодна з запропонованим відповідачем розміром аліментів на утримання дитини - 1/6 частини від заробітку (доходу), оскільки він не забезпечить рівень життя дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, культурного, духовного та соціального розвитку, при цьому позивач не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує одноразову допомогу при народженні дитини. В свою чергу, відповідач не надав суду доказів на підтвердження розміру свого доходу. Також позивач не згодна з визначенням аліментів на її утримання в розмірі 500,00 гривень на місяць до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Посилання відповідача на неможливість утримання дружини з огляду на відсутність постійного місця роботи та постійного заробітку не підтверджені жодними доказами. Також, відповідач не надав суду переконливих, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його майновий стан погіршився після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей від першого шлюбу, внаслідок чого він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання дружини у розмірі, що просить позивач при пред`явленні позову. 26\~липня 2021\~року [PERSON] \~подав суду\~заперечення на\~відповідь на\~відзив,\~в яких\~при ухваленні\~рішення суду\~просив врахувати\~наступне. У відповідача [PERSON] на утриманні перебуває троє дітей, а саме: двоє дітей від першого шлюбу - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , і малолітній син від другого шлюбу з позивачкою - [PERSON] , [INFO] . На двох дітей від першого шлюбу відповідач сплачує аліменти на підставі рішення Фрунзенського районного суду міста Харікова від 16 червня 2017 року. Отже, не лише син позивачки, а всі троє дітей відповідача в однаковій мірі мають право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, відповідач перераховував аліменти не лише дітям від першого шлюбу, але в той час, коли позивачка залишала сім`ю та переїжджала мешкати до своїх батьків, перераховував кошти на утримання сина [PERSON] ; в період відсутності коштів у відповідача аліментні платежі перераховувались його батьками з їх пенсії. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. За вказаних обставин, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є законним та обґрунтованим розміром аліментів на одну дитину, за наявності у відповідача трьох дітей, які в однаковій мірі потребують матеріальної допомоги та сплати коштів на їх утримання та розмір аліментів на трьох і більше дітей, становить половину заробітку (доходу) платника аліментів, тобто 1/2 частину, що на одну дитину буде становити саме 1/6 частину заробітку та здійснення стягнення із заробітку понад 50 відсотків заборонено чинним законодавством. Із 01 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років визначено у розмірі 2013 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 2379 гривень, тобто мінімальний гарантований розмір аліментів на трьох дітей позивача становить 3386,00 гривень, що більше 50 відсотків мінімальної заробітної плати, яка у 2021 році становить 6000 гривень. Крім того, за вказаних обставин у відповідача відсутні можливості для сплати на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку, у зв`язку з відсутністю постійного заробітку. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові з урахуванням пояснень викладених у відповіді на відзив, при цьому пояснила, що відповідач офіційно не працевлаштований, але працює і має дохід, що дозволяє йому придбавати собі новий одяг, телефон. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , що видано 17 березня 2020 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 237 від 17 березня 2020 року. За даними акту депутата Височанської ОТГ Дубини М.С. щодо обстеження домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , [INFO] , разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . В якості доказів суду надано: довідка, сформована 30 березня 2021 року Обласним центром по нарахуванню та здійснення соціальних виплат УСЗН в Харківському районі, за даними якого [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН в Харківському районі та отримує щомісячну одноразову допомогу при народження першої дитини, яка за період з вересня 2020 року до березня 2021 року складає 6020,00 гривень; копія рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16 червня 2017 року по цивільній справі № 645/1366/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, яким вимоги позивача задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] у розмірі 888,50 гривень та [PERSON] , [INFO] у розмірі 888,50 гривень, щомісячно, починаючи з 27 березня 2017 року і до досягнення кожної з дитини повноліття; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також суду надано: довідка № 6324-5000284574 від 02 червня 2020 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] ; копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 15 січня 2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за даними якого [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] , запис № 33 від 15 січня 2008 року; копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 13 березня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за даними якого [PERSON] народився [INFO] та його батьками записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] , запис № 191 від 13 березня 2009 року; довідка про реєстрацію місця проживання особи № 02-03185-2021, сформована 04 березня 2021 року з Реєстру територіальної громади міста Харкова; копій квитанцій про перерахування [PERSON] грошових коштів на рахунок [PERSON] ; копій квитанцій від 07 червня 2021 року про перерахування [PERSON] грошових коштів на рахунок [PERSON] ; копії квитанцій № 57718466; від 13 квітня 2021 року, № 59121299 від 28 квітня 2021 року, № 6024734 від 15 травня 2021 року про переказ [PERSON] грошових коштів на картку [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком до 06 років в період з 01 липня 2021 року по 01 грудня 2021 року встановлений у розмірі 2013,00 гривень. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний його утримувати, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином повноліття, при цьому при визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що на утриманні відповідача вже перебувають двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, доказів, щодо матеріального стану, доходу відповідача позивач не надала, а відповідач позов визнав частково і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі меншому ніж просить позивач. Стосовно вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку суд приходить до наступного. Частиною 1 та 2 статті 75 Сімейного Кодексу України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, при цьому право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтями 77; 79; 80 Сімейного Кодексу України визначено, що способом надання утримання одному з подружжя другим у грошовій формі є аліменти, які присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя, з другого з подружжя, у частці від заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі та сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи,\~що позивач\~здійснює догляд\~за спільною\~з відповідачем\~малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , якому ще не виповнилось три роки і позивач відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, при цьому суд враховує, що відповідач у відзиві не заперечував проти стягнення з нього на утримання дружини аліментів у розмірі 500 гривень на місяць до досягнення сином трирічного віку, а в подальшому заперечуючи проти вказаної вимоги, не надав доказів про неможливість утримувати мати свого малолітнього сина до досягнення ним трирічного віку. За п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial