Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

08.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що 28.09.2015 року, Черкаським районним судом Черкаської області було винесено рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. [INFO] , від шлюбу у сторін народився син [PERSON] . 17 червня 2015 року, Черкаським районним судом Черкаської області у цивільній справі № 707/891/15-ц, було винесено рішення, яке набрало законної сили 28.06.2015 року, про: Стягнення з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженця м.\~Кимовськ,\~Тульської області,\~Російської Федерації,\~проживаючого:\~ [ADDRESS] ,\~не працюючого,\~(ідентифікаційний код [NUMBER] ) аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки та жительки [ADDRESS] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кимовськ, Тульської області, Російської Федерації, проживаючого: [ADDRESS] , не працюючого, (ідентифікаційний код [NUMBER] ) аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки та жительки [ADDRESS] , на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. [INFO] , відповідач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до позивача про стягнення аліментів та звільнення від аліментів. 15 серпня 2018 року, Соснівський районний суд м. Черкаси розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів та звільнення від аліментів. Відповідно до резолютивної частини рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів та звільнення від аліментів - задоволено частково, а саме: Звільнено [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , від сплати заборгованості по аліментам, починаючи з 10.04.2017 року, що стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1А частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2015 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі % частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , не погодився із рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси та подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 23 жовтня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Семенюк Ольги Григорівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Романенко В.А. у залі Соснівського районного суду м. Черкаси 15 серпня 2018 року, повний текст рішення виготовлений 17.08.2018 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів та звільнення від аліментів, - та виніс постанову. Суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині рішення визнав, що доводи апеляційної скарги [PERSON] стосовно того, що відповідач [PERSON] , не мала права в період з 24.08.2015 року по сьогоднішній день отримувати аліменти з позивача, оскільки жодних витрат на утримання сина не здійснювала, як і не надала доказів, що за власні кошти утримувала сина у вказаний період, є безпідставними та не доведеними, тому не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки такі доводи суперечать нормам чинного законодавства, а саме ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині рішення, визнав доводи апеляційної скарги необґрунтованими, та такими, що були предметом розгляду суду першої інстанції, яким дана належна оцінка, які не спростовують висновків суду першої інстанції, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом. Відповідно до резолютивної частини постанови апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Семенюк Ольги Григорівни - залишити без задоволення. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та звільнення від аліментів залишити без змін. Отже, [PERSON] зобов`язаний сплатити усю заборгованість із сплати аліментів на користь позивача, за період з 20 квітня 2015 року до 09.04.2017 року, на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року, у цивільній справі № 707/891/15-ц, яке набрало законної сили 28.06.2015 року. На підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року, у цивільній справі № 707/891/15-ц, яке набрало законної сили 28.06.2015 року, було видано виконавчі листи, які були позивачем пред`явленні до примусового виконання до Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, позивачу було видано розрахунок (перерахунок) заборгованості по аліментах відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за виконавчим листом № 2/707/579, виданого 17.06.2015 р. Черкаським районним судом Черкаської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини. Заборгованість нараховувалася за період у часі з 20.04.2015 року по 07.04.2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 17371 грн. 12 коп. 02.12.2019 року, Соснівським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області позивачу видано довідку № 273, про те, що вона дійсно не отримувала аліменти від гр. [PERSON] на своє утримання. Головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, позивачу було видано розрахунок (перерахунок) заборгованості по аліментах відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за виконавчим листом № 2/707/579, виданого 17.06.2015 року Черкаським районним судом Черкаської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини, всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини. Заборгованість нараховувалася за період у часі з 20.04.2015 року по 09.04.2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 26174 грн. 47 коп. 02.12.2019 року, Соснівським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області позивачу видано довідку № 274, про те, що вона дійсно не отримувала аліменти від гр. [PERSON] на утримання дитини. Просить стягнути з [PERSON] , 17 371, 12 грн. заборгованість зі сплати аліментів, за період з 20 квітня 2015 року по 07 квітня 2017 року, яка виникла у нього з причини не виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у цивільній справі № 707/891/15-ц, про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] , на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Стягнути з [PERSON] , 17371,12 грн. неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів, за період з 20 квітня 2015 року по 07 квітня 2017 року, але не більше 100 відсотків заборгованості, яка виникла у [PERSON] , у зв`язку із невиконанням ним рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у цивільній справі № 707/891/15-ц, про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] , на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Стягнути з [PERSON] , 26 174, 47 грн., заборгованість зі сплати аліментів, за період з 20 квітня 2015 року по 09 квітня 2017 року, яка виникла у нього з причини не виконання ним рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у цивільній справі № 707/891/15-ц, про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , 26174,47 грн., неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів, за період з 20 квітня 2015 року по 07 квітня 2017 року, але не більше 100 відсотків заборгованості, яка виникла у [PERSON] , у зв`язку із невиконанням ним рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у цивільній справі № 707/891/15-ц, про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а всього 87091,18 гривень. 03.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати неустойки (пені) за прострочення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що 05.10.2013 року у виконавчому комітеті Русько-Полянської сільської ради Черкаського району зареєстровано шлюб між позивачем і відповідачем. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . 17.06.2015 року Черкаським районним судом Черкаської області прийнято рішення про стягнення аліментів з нього - [PERSON] - на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. 28.09.2015 року рішенням Черкаського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 15.08.2018 року Соснівським районним судом м. Черкаси прийнято рішення звільнити [PERSON] , - від сплати заборгованості по аліментам, починаючи з 10.04.2017, що стягувались на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17.06.2015 року, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.04.2015 року і до повноліття дитини. А також стягнути з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 59270892. 24 серпня 2015 року [PERSON] привезла їхнього сина до помешкання його батьків нічого не пояснивши, поїхала у невідомому напрямку. Із серпня 2015 року дитина проживає разом з ним у квартирі, яка належить його матері. Син відвідує ДНЗ «Ластівка», що підтверджується довідкою від 28.02.2020 № 51. Також дитина займається з логопедом та психологом у Інклюзивно-ресурсному центрі. Із серпня 2015 року син перебуває на повному його утриманні. Він добросовісно виконує всі обов`язки, які покладені на нього як на батька: повністю забезпечує матеріальні потреби його сина, належно доглядає його, займається його вихованням та розвитком у всіх сферах життя. Хлопчик зростає допитливим та активним. На його утриманні також перебуває матір. Вона є особою з інвалідністю І групи та використовує інвалідний візок. Так, як існує постійна потреба допомагати матері та самостійно доглядати за малолітнім сином, у нього немає можливості працевлаштуватись на повний робочий і мати офіційний достойний дохід. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем та постійно зростаючими потребами дитини він не має змоги оплатити позовні вимоги первісного позивача. За увесь термін проживання сина з ним, мати не брала участі у вихованні, забезпеченні та житті їхньої спільної дитини. [PERSON] на сьогодні ніяким чином їм не допомагає та веде аморальний спосіб життя, за що 20.01.2017 року на неї навіть було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 181-1 КУпАП. [PERSON] аліменти, визначені згідно рішення суду, на утримання сина не сплачує і станом на 01.03.2020 року у неї утворилась заборгованість в сумі 30478,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби від 21.02.2020 № 9443/3. Розрахунок розміру неустойки (пені) за прострочення виплат аліментів згідно даних, наведених у розрахунку заборгованості станом на 01.03.2020 року становить 82554,18 грн. Просить звільнити [PERSON] , 1978 р.н. (ІПН [NUMBER] ) від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ,- в розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку в період 20.04.2015 року по 07.04.2017 року у розмірі 26174,47 грн. Звільнити [PERSON] , 1978 р.н. (ІПН [NUMBER] ) від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку у розмірі 17371,12 грн. Стягнути з [PERSON] , 1993 р.н. (ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] , 1978 р.н. ( ІПН [NUMBER] ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ,- станом на 01.03.2020 у розмірі 82554,18 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.07.2020 року прийнято до розгляду зустрічну позовну [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати неустойки (пені) за прострочення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, об`єднавши її з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні позивач по первісному позову свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Зустрічний позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, з підстав зазначених у відзиві. Відповідач в судовому засіданні первісний позов не визнав, та просив суд у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відзив на первісний позов суду не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Русько-Полянської ради Черкаського району, актовий запис № 23. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05.10.2013 року у виконавчому комітеті Русько-Полянської сільської ради Черкаського району, актовий запис № 23 розірвано. Згідно із\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та звільнення від аліментів - задоволено частково. Звільнено [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам, починаючи з 10.04.2017 року, що стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2015 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи\~ з 24 квітня 2018 року\~ і до досягнення дитиною повноліття. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та звільнення від аліментів залишено без змін. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів про зменшення аліментів задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] \~на користь [PERSON] ,\~аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 28.01.2022 року до досягнення [PERSON] трирічного віку, після чого стягувати з 29.01.2022 року аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON] . На підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року, у цивільній справі № 707/891/15-ц (2/707/579/15 було видано виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини, які були позивачем пред`явленні до примусового виконання до Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було видано розрахунок (перерахунок) заборгованості по аліментах відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за виконавчим листом № 2/707/579, виданого 17.06.2015 року. Черкаським районним судом Черкаської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини. Заборгованість нараховувалася за період у часі з 20.04.2015 року по 07.04.2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 17371 грн. 12 коп. Відповідно до довідки № 273 від 02.12.20019 року Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] в період з 17.06.2015 року по 07.04.2017 року згідно виконавчого листа № 2/707/579 від 17.06.2015 Черкаського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини, до досягнення дитиною трирічного віку. Головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, позивачу було видано розрахунок (перерахунок) заборгованості по аліментах відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за виконавчим листом № 2/707/579, виданого 17.06.2015 року Черкаським районним судом Черкаської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини, всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини до досягнення повноліття. Заборгованість нараховувалася за період у часі з 20.04.2015 року по 09.04.2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 26174 грн. 47 коп. 02.12.2019 року, Соснівським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області позивачу видано довідку № 274, про те, що станом на 02.12.2019 року [PERSON] перед [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 26174,47 грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 27.10.2020 року № 32092/1 відкрито виконавче провадження № 62765669 з примусового виконання виконавчого листа № 2/712/2031/19 виданий 06.08.2020 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до [INFO] до досягнення [PERSON] трирічного віку, після чого стягувати з 29.01.2022 року аліменти в розмірі 1/6 частини. Заборгованість [PERSON] за період з вересня 2019 року по жовтень 2020 року становить 15473,61 грн. Сам факт наявності у відповідача [PERSON] заборгованості по аліментам, розмір якої не оспорються ані стягувачем, ані боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстави для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду, оскільки права стягувача аліментів, в даному випадку це права [PERSON] , є захищеними в силу закону, оскільки виконавчі листи про стягнення аліментів перебуває на виконанні в Соснівському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла\~ця заборгованості. Стягнення заборгованості по аліментам, які вже стягуються за рішенням суду на підставі виконавчого листа, призведе до подвійного стягнення, що суперечить положеннями ст. 61 Конституції України. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача\~заборгованості по сплаті аліментів, - відсутні. В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Розмір пені становить 1 відсоток за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Вбачається, що розмір пені має розраховуватись за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Аналогічна правова\~позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц. Таким чином, перевіривши розрахунки позивача [PERSON] та її вимоги щодо стягнення неустойки (пені), суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає до стягнення неустойка (пеня) у розмірі 17371,12 грн., за період з 20 квітня 2015 року по 07 квітня 2017 року, яка виникла у [PERSON] , у зв`язку із невиконанням ним рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у цивільній справі № 707/891/15-ц, про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] , на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку; неустойка (пеня) у розмірі 26174,47 грн., за період з 20 квітня 2015 року по 07 квітня 2017 року, але не більше 100 відсотків заборгованості, яка виникла у [PERSON] , у зв`язку із невиконанням ним рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у цивільній справі № 707/891/15-ц, про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а всього 43545,59 гривень. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] підлягають частковому задоволенню, а саме за період з квітня 2018 по березень 2020 року у розмірі 22118,32 грн. (15007,50 грн. + 7110,82 грн.), з урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, та виходячи з того, що відповідно до розрахунку державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби від 13.07.2020 № 21229/3 заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2/712/1399/10 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, за період з квітня 2018 року по серпень 2019 року становить 15007,50 грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 27.10.2020 року № 32092/1 відкрито виконавче провадження № 62765669 з примусового виконання виконавчого листа № 2/712/2031/19 виданий 06.08.2020 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до [INFO] до досягнення [PERSON] трирічного віку, після чого стягувати з 29.01.2022 року аліменти в розмірі 1/6 частини, заборгованість [PERSON] за період з вересня 2019 року по березень 2020 року становить 7110,82 грн. Частиною дванадцятою статті 265 ЦПК України встановлено, що\~у\~разі часткового\~задоволення первісного\~і зустрічного\~позовів про\~стягнення грошових\~сум суд\~проводить зустрічне\~зарахування таких\~сум та\~стягує різницю\~між ними\~на користь\~сторони,\~якій присуджено\~більшу грошову\~суму. Зважаючи на наведене, суд вважає наявними підстави в порядку зустрічного зарахування стягнути з [PERSON] , [INFO] (проживаючого: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] пеню в розмірі 21\~427,37 грн. (пеня за прострочення сплати аліментів, яка підлягає до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 43515,59 грн. 22118,32 грн. пеня за прострочення сплати аліментів, яка підлягає до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ). Позовні вимоги\~ [PERSON] \~щодо звільнення\~його від\~сплати неустойки\~(пені)\~за прострочення\~аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ,- в розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку в період 20.04.2015 року по 07.04.2017 року у розмірі 26174,47 грн.; аліментів на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 20 квітня 2015 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку у розмірі 17371, 12 грн. не підлягають до задоволення, оскільки дані вимоги не ґрунтуються на законі та не передбачені вимогами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного та

Outcome: approved