Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

08 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що відповідач ніколи не проживав у спірній квартирі, не брав участі у сплаті житлово-комунальних послуг, його особисті речі відсутні за місцем реєстрації. Ухвалою суду від 20 квітня 2015 року до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача КП «Кіровський» (м.Горлівка). Згідно розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», терниторіальна підсудність цивільних справ, підсудних судам м.Горлівки, розташованому у районі проведення антитерористичної операції, визначена для розгляду Слов?янському міськрайонному суду Донецької області. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, 19 травня 2015 року через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій зазначив, що він підтримує позовні вимоги до [PERSON], у випадку його неявки у судове засідання 03.06.2015 року просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.41/. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], де зареєстровано його місцепроживання. 25 липня 2009 року його дочка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] З 2011 року відповідач був зареєстрований у спірній квартирі, однак за цією адресою ніколи не проживав, речей, що належать відповідачу, в квартирі немає і ніколи не було. Враховуючи відсутність [PERSON] за місцем реєстрації більше 4 років без поважних причин, просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України 16.04.2015 року за місцем фактичного проживання відповідача було надіслано повідомлення про виклик до суду на 20.04.2015 р., копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами, яке відповідачем було отримано /а.с.14/. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України 20.04.2015 року та 22.05.2015 року судом на адресу відповідача було спрямовано листи про необхідність явки до судових засідань, призначених на 05.05.2015 р. та 03.06.2015 р. відповідно, з роз?ясненням положення ч.4 ст.169 ЦПК України, які відповідачем було отримано /а.с.25/. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяв про відкладення розгляду справи, суд, відповідно до положень статті 169 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності /а.с.32,42/. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача КП «Кіровський» (м.Горлівка), до суду не з'явився, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника КП «Кіровський»та підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі /а.с.35/. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до копії особового рахунку [NUMBER], виданого Комунальним підприємством «Кіровський» м.Горлівки Донецької області, [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] /а.с.9/. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1955 року народження, [PERSON], 1955 року народження, [PERSON], 1984 року народження, [PERSON], 1981 року народження, [PERSON], 1981 року народження, [PERSON], 2011 року народження, [PERSON], 2013 року народження /а.с.9/. Згідно акту № 4 від 13 січня 2015 року, складеного комісією у складі голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Кіровський», в присутності свідків [PERSON], [PERSON], убачається, що [PERSON], 1981 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] фактично у квартирі не проживає з лютого 2013 року. Згідно акту № 5 від 21 січня 2015 року, складеного комісією у складі голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Кіровський», в присутності свідків [PERSON], [PERSON], убачається, що [PERSON], 1981 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] фактично у квартирі не проживає з лютого 2013 року. Положеннями статті 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Згідно положень статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житлом у зв'язку із тим, що більше шести місяців не мешкає в ньому без поважних причин. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved