Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

07.12.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, яку в подальшому уточнив 21.12.2020. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку квартири [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] , яка є рідною сестрою спадкодавця та спадкоємцем другої черги за законом, спадщину прийняла фактично вступивши в управління та володіння спадковою квартирою. Інших спадкоємців та заповіту немає. [INFO] [PERSON] померла. Заповіту немає. Позивач [PERSON] , який є рідним сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом спадщину прийняв фактично, оскільки на час відкриття спадщини фактично проживав із спадкодавцем однією сім`єю. Інших спадкоємців немає. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON] , померлої [INFO] , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки мною був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а факт мого проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини документально не підтверджений. Крім того, позивач отримав смс-повідомлення від відповідача [PERSON] , яка заявила, що претендує на спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , вважаючи себе родичем померлої. Таким чином, позивач змушений звернутись до суду для захисту своїх прав. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати, що [PERSON] та [PERSON] належить, а [PERSON] , померлій [INFO] , належало за життя, кожному по 1/3 частці у праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] , встановити факт прийняття [PERSON] , померлою [INFO] , спадщини на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , після рідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] , як спадкоємцем другої черги за законом, встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з прийняттям спадщини після матері [PERSON] , померлої [INFO] , як за спадкоємцем першої черги за законом. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачі позов визнали, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Родинні відносини позивача із спадкодавцями, смерть спадкодавців та належність їм спадкового майна підтверджується наданими позивачем доказами (а.с.14-26). Правовідносини між сторонами регулюються наступними нормами закону. Згідно ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.530 ЦК України (в редакції 1963 року), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого (друга черга). Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved