Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

07.12.2018 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 06.01.2017 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500998871, згідно умов котрого останній отримав кредит у розмірі 87739,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 10.01.2020 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з повернення кредиту виникла заборгованість станом на 10.10.2018 року у розмірі 62250,10 грн., що складається з: 55813,22 грн. - заборгованості за кредитом; 5383,12 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1053,76 грн. - штрафу. Враховуючи викладене, АТ КБ «Альфа-Банк» просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 62250,10 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 42). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.01.2017 року сторони уклали кредитний договір № 500998871. Відповідно до умов Договору, Банк надав відповідачеві кредит у розмірі 87739,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 10.01.2020 року (а.с. 6-22). Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 10.10.2018 року виникла заборгованість у розмірі 62250,10 грн., що складається з: 55813,22 грн. - заборгованості за кредитом; 5383,12 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1053,76 грн. - штрафу. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 24, 25). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 62250,10 грн., що складається з: 55813,22 грн. - заборгованості за кредитом; 5383,12 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1053,76 грн. - штрафу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved