Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

08 жовтня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 56676,09 грн. за кредитним договором № SUA0CC9Е4U0006 від 04.08.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає ніж ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 56676,09 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 04.08.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SUA0CC9Е4U0006, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8600,00 грн. на строк 36 місцяців з 04.08.2011 р. по 03.08.2014 р. включно, на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою позичальника [PERSON] від 04.08.2011 року № SUA0CC9Е4U0006. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» умови договору виконав та видав [PERSON] кредит у розмірі 8600,00 грн., що підтверджується заявою [PERSON] від 04.08.2011 року. Відповідно до п.2.4.2.2.2, 2.4.2.2.3, 2.4.2.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати кредит в порядку і в строки, передбачені заявою, сплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати винагороду в строки та в розмірі, відповідно до тарифів, заяви та умов. Згідно заяви позичальника від 04.08.2011 р. погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 12 по 17 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомічсячний платіж) в сіму 411,34 грн. для погашення тзаборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами та правилами. Відповідно до п. 2.4.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом та винагороду в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен календарний день, виходячи з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язаннь, передбачених договором, більше чим на 90 днів, боржник зобов'язаний сплати Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] порушив зобов'язання по погашенню кредиту, передбачені договором від 04.08.2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Станом на 29.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 63660,12 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом - 4432,49 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом - 1294,10 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 57933,53 грн., - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., - штраф (процентна складова) - 2675,05 грн. Встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 09.04.2014 р. по цивільній справі № 583/432/14-ц пр. № 2/583/318/14, що набрало законної сили, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № SUA0CC9Е4U0006 від 04.08.2011 року в сумі 10159,08 грн., в тому числі, заборгованість по кредиту в сумі 4432,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4,70 грн., заборгованість по комісії в сумі 1989,40 грн. та пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 4432,49 грн., зарахувавши 700,00 грн. в рахунок погашення кредитного зобов'язання. Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Оскільки право на стягнення пені у позивача (кредитора) виникло з наступного дня після 09.04.2014 року, а до суду з позовом він звернувся лише - 08 жовтня 2015 року (згідно штампу на конверті поштового відправлення), то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (аналогічна позиція виражена в Постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 р. у справі № 6-100цс14). Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. Враховуючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а відповідач має скрутне матеріальне становище, так як він є пенсіонером, хворіє (згідно епікрізу його діагноз «інфаркт головного мозку на тлі дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ступеню»), суд, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки та стягнути з відповідачка [PERSON] на користь позивача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 4432,49 грн. Враховуючи, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 09.04.2014 р. по цивільній справі № 583/432/14-ц пр. № 2/583/318/14, що набрало законної сили, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № SUA0CC9Е4U0006 від 04.08.2011 року в сумі 10159,08 грн., в тому числі, заборгованість по кредиту в сумі 4432,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4,70 грн., заборгованість по комісії в сумі 1989,40 грн. та пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 4432,49 грн., зарахувавши 700,00 грн. в рахунок погашення кредитного зобов'язання, тобто вказаним рішенням суду вже стягнуто заборгованість за кредитом та по комісії за користування кредитом, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SUA0CC9Е4U0006 від 04.08.2011 року в сумі 4432,49 грн., що складається з пені за несвоєчастність виконання зобов'язань за договором, залишивши без задоволення позовні вимоги в іншій частині. Згідно ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 4432,49 грн. Судом позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 4432,49 грн. (4432,49 грн. х 100% / 56676,09 грн. = 8 %). Так як позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 8 %, що становить 97,44 грн. (1218,00 грн.(судовий збір, сплачений позивачем) х 8 % = 97,44 грн.). На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved