Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

08 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначав, що з 03.09.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [INFO] року у них народився син [PERSON], який після припинення шлюбних відносин проживає з матір»ю. Зазначає, що відповідач перешкоджає йому спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні у зв»язку з чим він просить визначити спілкування з сином у такий спосіб : особисті побачення з сином за місцем його проживання чи перебування, за місцем проживання батька та в інших загальнодоступних місцях, кожного понеділка, середи та п'ятниці з 17-00год. до 19-30год.; забирати сина до себе додому на вихідні, кожної п'ятниці з 19-30год. до 19-30год. суботи; особисті побачення з сином на день його народження за місцем його проживання чи перебування, за місцем проживання батька та в інших загальнодоступних місцях з 14-00год. до 20-00год.; на спільний відпочинок з сином влітку щорічно протягом 30 календарних днів для оздоровлення дитини; на необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього спілкування. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнала. В обґрунтування заперечень зазначала, що будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною не чинила, запропонований позивачем спосіб спілкування є неприйнятним з урахуванням віку сина, стану його здоров»я, укладом життя : син відвідує дитячий дошкільний заклад, погано переносить подорожі в авто. Пагубні звички позивача та його родини можуть зашкодити здоров»яю сина. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батька, який проживає окремо від неї - відмовлено. З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення його позову у повному обсязі. В обґрунтування доводів зазначає на те, що він сумлінно виконує батьківські обов»язки, піклується сином, надає матеріальну допомогу, але відповідач перешкоджає йому спілкуватися з сином, бачити його, приймати участь у вихованні, що порушує його права як батька та суперечить інтересам дитини. Органом опіки і піклування Олександрівської райдержадміністрації визначений спосіб спілкування з сином, але відповідач приписи не виконує. Поведінка відповідача суперечить Конвенції ООН про права дитини, якою визначено обов»язок якнайкраще забезпечити інтереси дитини. В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Відповідач в судове засідання апеляційного суду не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в наданій суду письмовій заяві просить справу розглянути без її участі ( вх..ЕП-1746/16 від 25.03.2016р) . Від органу опіки і піклування Олександрівської районного державної адміністрації також надійшла заява про розгляд справи без участі представника ( вх..ЕП -1559/16 від 17.03.2016р.) Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Після припинення шлюбних відносин неповнолітній [PERSON] проживає матір»ю за її зареєстрованим постійним місцем проживання : [ADDRESS] за місцем проживання відвідує дитячий садок. Позивач проживає окремо за адресою: [ADDRESS] має належні побутові умови, позитивно характеризується. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації про порядок участі позивача з спілкуванні з малолітнім сином від 30.10.2015 року з урахуванням матеріально-побутових умов позивача та позитивних характеристик обох батьків комісією вирішено визначити наступні способи спілкування позивача з його малолітнім сином: визначене право на особисті побачення з сином, за місцем його проживання чи перебування, в інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожного понеділка, середи та п'ятниці, з 17-00год. до 19-30год. суботи; забирати сина до себе додому на вихідні одну п'ятницю кожного місяця з 19-30год до 19-30год.; на особисті побачення з сином на день його народження за місцем його проживання чи перебування та в інших загальнодоступних місцях з 14-00год. до 20-00год.; на необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього спілкування. Вказане рішення третьої особи в судовому порядку сторонами оскаржене не було. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив с того, що вимоги позивача про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батька, який проживає окремо від неї є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів факту порушення відповідачем його законних прав на безперешкодне спілкування та участь у вихованні власної дитини, не надав суду жодного належного та допустимого доказу, яким підтверджуються обставини, якими позивач обґрунтовує власний позов. Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він суперечить фактичним обставинам справи та діючим нормам сімейного законодавства. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. ( ст.. 159 СК України ) Висновок суду першої інстанції про необгрунтованість вимог позивача, оскільки ним не доведено факту порушення своїх прав на безперешкодне спілкування та участь у вихованні дитини, є таким , що суперечить фактичним обставинам справи. З наданих суду письмових заперечень відповідача вбачається, що між нею та чоловіком склались неприязні стосунки у зв»язку з чим вона вимушена була перебратися до своїх батьків, між ними виник спір з приводу розподілу спільного майна. Вона заперечує проти запропонованого способу участі батька у вихованні дитини. ( а.с.22) В судовому засіданні відповідач також заперечувала проти запропонованого способу спілкування та участі батька у вихованні дитини з посиланням на вік дитини, стан його здоров»я, віддаленість батька від постійного місця проживання дитини тощо. Вказані обставини вже свідчить про наявність спору між батьками щодо спільного виховання сина. Крім того, подання позову до суду не обумовлене необхідністю попереднього звернення за захистом до органу опіки і піклування. Оскільки питання виховання дитини вирішується батьками спільно, то факт звернення до суду одного із батьків свідчить про відсутність згоди між батьками з питань виховання дитини. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що право позивача на спілкування з сином та участь у його вихованні підлягає судовому захисту. Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини апеляційний суд виходить з наступного. Згідно частини 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положення частини 1 ст.З Конвенції про права дитини, ст. ст, 7, 141, 159 СК України свідчать про те, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Статтею 15 Закону України від 26.04.2001 року №2402-111 «Про охорону дитинства» передбачено право дитини як на проживання, так і на спілкування з батьками: дитина, яка проживає окремо від батьків або від одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків й прямих контактів. Згідно частини 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, в тому числі й щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, участь органу опіки та піклування є обов'язковою. Крім того, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації про порядок участі позивача з спілкуванні з малолітнім сином від 30.10.2015 року з урахуванням матеріально-побутових умов позивача та позитивних характеристик обох батьків комісією вирішено визначити наступні способи спілкування позивача з його малолітнім сином: визначене право на особисті побачення з сином, за місцем його проживання чи перебування, в інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожного понеділка, середи та п'ятниці з 17-00год. до 19-30год. суботи; забирати сина до себе додому на вихідні одну п'ятницю кожного місяця з 19-30год до 19-30год.; на особисті побачення з сином на день його народження за місцем його проживання чи перебування та в інших загальнодоступних місцях з 14-00год. до 20-00год.; на необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього спілкування. Зазначений висновок був підтриманий в судовому засіданні представником органу опіки і піклування Олександрівської райдержадміністрації. Апеляційний суд вважає за доцільне визначити запропонований органом опіки і піклування спосіб участі позивача у вихованні сина [PERSON] [INFO], оскільки вказаний спосіб участі батька у вихованні враховує вік дитини, стан його здоров»я, територіальну віддаленість проживання батька від постійного місця проживання дитини, відвідування дитиною дошкільного закладу, а також матеріально - побутові умови проживання сторін та їх характеристики. Запропонований позивачем спосіб участі у вихованні дитини не в повній мірі відповідає приписам ст.. 158 СК України, тому у повному обсязі не може бути визначений для спілкування і виховання. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову за вказаних вище підстав.

Outcome: partial