Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

09.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно її сина [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона не перебувала у шлюбі, але він є батьком її сина [PERSON], [INFO], якого він визнав своїм сином, ніколи не заперечував проти батьківства і на підтвердження цього факту відповідач записаний батьком дитини у свідоцтві про народження. Позивачка вказала, що у цей час дитина проживає з нею за її місцем реєстрації, про що свідчить відповідна довідка з КЖП №20 і відмітка у паспорті, та перебуває повністю на її утриманні. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Батько вже давно з ними не підтримує ніяких стосунків та проживає окремо від них. Аліменти на дитину не сплачує. Позивачка стверджує, що створила усі належні умови для проживання та розвитку сина, а також самостійно слідкує та допомагає дитині в усьому, де потрібна батьківська участь. Фактично на сьогоднішній день тільки вона піклується про свого сина та приділяє йому так необхідні увагу та турботу. Відповідач, стверджує позивачка, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини. Він не проживає з сином та навіть не навідується до нього, не кажучи вже про те, щоб цікавитися його здоров'ям, успіхами та труднощами. На сьогоднішній день позивачка має житло, яке дає змогу проживати з сином в належних умовах. Вона самостійно сплачує усі необхідні платежі за відвідування дитиною дошкільних закладів, а з цього року дитина вже відвідує школу. Згідно психолого-педагогічної характеристики дошкільного навчального закладу №255 дитина нормально розвивається та є лагіднім і дружелюбним. Відповідач по справі надав позивачці заяву, що додається до позову, в якій визнає, що ніякої участі у вихованні, навчанні та утриманні сина він не приймає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Окрім того, згідно з довідкою-характеристикою Миколаївської сільської ради він часто вживає алкоголь та ніде не працює. Позивачка вважає, що має усі необхідні умови для виховання сина самостійно без участі батька та зможе і в подальшому зробити усе можливе для того, щоб він ріс та розвивався гідною людиною. Посилаючись на ст.ст. 164-167 Сімейного кодексу (далі СК) України позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], і визначити місце проживання [PERSON] з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору сектор опіки та піклування Інгулецького виконавчого комітету районної у місті ради м. Кривого Рогу, в судове засідання представника не направила, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду. Дослідивши нявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що матірю малолітнього [PERSON], [INFO], є позивачка [PERSON], [INFO] батьком відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1- КИ № 222325, виданого Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 14.03.2009 р. (а.с.4) та копіями сторінок 1-3, 10-13 паспортів громадян України, належних сторонам: позивачці серії АК №136350, виданого 18.05.1998 року (а.с.5), та відповідачу серії АМ №801832, виданого 05.02.2002 року (а.с.6). Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою у квартирі, яка знаходиться у її користуванні на підставі ордера №27, виданого за рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу 20.04.1990 року, за адресою [ADDRESS], що підтверджується копіями ордеру (а.с.11) та довідки №3725 від 26.06.2015 р. з КП «ЖЕО №20» (а.с.7). Позивачка позитивно характеризується за місцем проживання, що видно з копії її побутової характеристики (а.с.7). Відповідач з 26.07.2010 року проживає окремо, про що свідчить відмітка про зняття з реєстрації з вказаної адреси на сторінці 13 його паспорту (а.с.6). Малолітній [PERSON] виховується у неповній сімї, без участі відповідача, який проживає окремо, але позивачка приділяє належну увагу вихованню сина, про що зазначено в психолого-педагогічних характеристиках з дошкільного закладу КДНЗ №255 та загальноосвітньої школи № 99, копії яких додані до позову (а.с.10,12). Відповідач негативно характеризується за місцем проживання, часто вживає алкоголь, ніде не працює, вихованням дитини не займається, недбало ставиться до виконання своїх батьківських обовязків, що підтверджується копією довідки-характеристики, виданої 22.06.2015 року за №19 Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.8). Відповідач дав письмову згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] у формі заяви, підпис на якій посвідчений секретарем виконкому Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.9). Встановлені судом правовідносини регулюються СК України та Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В порушення цього припису відповідач взагалі усунувся від виконання своїх обовязків батька, не піклується про здоров`я своєї дитини, не приймає участі у її вихованні. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, але за весь цей час батько проявляв байдужість до долі своєї дитини. Відповідач не приймав участі в утриманні своєї дитини, хоча цей обовязок зазначений у ст.180 СК України. Статтею 25 Закону України «Про охорону дитинства» містиь норму, що діти, які залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави, але відсутність у малолітньої дитини відповідного статусу не дає можливості на реалізацію права дитини, позбавленої батьківського піклування. Таким чином, позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтоване доказами, відповідає нормам законодавства України та інтересам малолітнього [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підтверджені квитанцією банку (а.с.1) судові витрати позивачки на сплату судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. мають бути стягнені з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 164, 165, 180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved