Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

09.10.2020 [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту шлюбних відносин між [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , уродженцем м.Львова, який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , уродженкою села Івано Бірки Яворівського району Львівської області, яка померла [INFO] , в період часу з 03.02.1978року до [INFO] (день смерті [PERSON] ). В обґрунтування заяви зазначила, що після смерті своєї матері [PERSON] , вона звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської О.М., з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом,на підставі якої нотаріусом було зареєстровану спадкову справу №63138036. Згідно листа приватного нотаріуса Вишинської О.М. № 92/01-16 від 30.08.2019 у зв`язку з розбіжністю імен ( [PERSON] та [PERSON] ) у правовстановлюючому документі на земельну ділянку, свідоцтві про одруження та свідоцтві про смерть, відсутня можливість встановити, що на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , фактично прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. У зв`язку з чим їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 26.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.17). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій підтримав вимоги в повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутності (а.с.57). Заінтересовані особи- представник Львівської міської ради, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Вишинська О.М. у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту шлюбних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту шлюбних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідне заявнику [PERSON] для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 03 лютого 1978року. Однак, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 03.02.1978 року Брюховицькою селищною радою м. Львова, шлюб зареєстровано між [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] (а.с.9). В Державному реєстрі актів цивільного стану громадян також міститься інформація про шлюб, укладений 03.02.1978 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] ). Як вбачається з копії свідоцтв про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.8), серії [NUMBER] ,а [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Після смерті [PERSON] , матері заяника [PERSON] , вона звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської О.М., з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі, якої нотаріусом було зареєстровану спадкову справу №63138036. До складу спадщини входить земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS] , площею 0,1315 г; кадастровий номер 4610166300:07:001:0020, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка згідно Державного акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 557614 (а.с.10) належала померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємицею спадкового майна якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла у спадщину вищевказану земельну ділянку, але не оформила своїх спадкових прав. Крім того, факт шлюбних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджується копіє довідки №1750 від 27.12.2018 року, виданої Виконкомом Брюховицької селищної ради м. Львова (а.с.11) про те, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] . В судовому засіданні з письмових доказів встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 1978року до [INFO] (день смерті [PERSON] ). Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява є підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved