overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, вказуючи на те, що він народився 27.11.1996 року від шлюбу батьків, та батько сплачував аліменти до його повноліття. В теперішній час батько проживає окремо. З 01.09.2012 року він навчається в Селидівському гірничому технікумі, де буде навчаться по 01.07.2016 року. В зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одягу, на проїзд, на придбання літератури. Він знаходиться на утриманні матері, якій одній важко його утримувати. Відповідач працює та має можливість надавати йому допомогу, але добровільно її не надає. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання. В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, в зв»язку з навчанням. Відповідач в судовому засіданні повністю визнає вимоги сина, згодний на стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. 3 особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги сина. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (копія свідоцтва в матеріалах справи). Згідно довідки Селидівського гірничого технікуму від 26.06.2015 року, [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі Селидівського гірничого технікуму, денна форма навчання, з 01.09.2012 року по 01.07.2016 року. Судом встановлено, що позивач дійсно є сином відповідача, що підтверджено свідоцтвом про народження, та навчається за денною формою навчання з 01.09.2012 року по 01.07.2016 року, потребує матеріальної допомоги, а відповідач згодний надати цю допомогу. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ на час навчання буде відповідати принципу справедливості, інтересам сторін.. . Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 05.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції, актовий запис №258. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них 15.06.2006 року народився син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя більше року не підтримують сімейних віносин. Ухвалою суду від 10.08.2015 року надавався термін на примирення. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу, під час терміну на примирення змін у відносинах не відбулося. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не наполягає на збереженні шлюбу, т.я. на цьому наголошує дружина. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 05.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції, актовий запис №258 (а.с.4). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них 15.06.2006 року народився син [PERSON], який є малолітній та на час розгляду справи проживає з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя більше року не підримують подружніх та сімейних відноси. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 04.11.1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з червня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.11.1989 року в Міському Палаці Одружень м.Горлівки Донецької області, актовий запис № 2848 (а.с.5). Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 15.01.2014 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не надає, тому вона вимушена звертатися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього обов'язку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем перебувала в громадянському шлюбі від якого має дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звертатися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000,00 грн., але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього обов'язку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що проживала з відповідачем однією сімю та має з ним спільну дитину- доньку Софію, [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач заперечував проти стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, оскільки має ще одну неповнолітню дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін та\~ дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач мають спільну дитину- доньку Софію, [INFO] року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО № 626664 (а.с.8). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Відповідач має ще одну дитину- неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яку матеріально забезпечує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно \~до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде \~стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає за доцільне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 частина всіх видів доходу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 23.08.2003 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Тому позивач прохала шлюб розірвати та після розлучення залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнувши з відповідача на її користь витрати, понесені нею на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в 2012 році, майновий спір відсутній, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 100. Свої вимоги мотивує тим, що 08.06.2013 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Дарю, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхньої доньки. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, просить суд його розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні \~позов визнав повністю та просив розірвати шлюб між ним та позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 130. Свої вимоги мотивує тим, що 28.09.2006 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхніх дітей. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі, залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив шлюб не розривати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке не підтримує шлюбних відносин, надані судом два рази строки для примирення не мали позитивних наслідків, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки Карини, [INFO], у звязку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення донькою навчання. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судові витрати повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний будинок належав [PERSON], яка померла в [INFO]. З серпня 1997 року та до теперішнього часу позивачка добросовісно та відкрито володіє та користується вказаним житловим будинком, сплачує всі необхідні платежі та підтримує його та прилеглу територію в належному стані. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Софіївська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника, а проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08.12.1989 року, виданого за рішенням виконкому Софіївської сільської ради № 37 від 08.12.1989 р. та довідки Первомайського МБТІ № 717 від 23.04.15 р. видно, що житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] належить [PERSON], а із копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] в с. Софіївка, Первомайського району. Довідкою Софіївської сільської ради Первомайського району № 477 від 06.05.2015 року підтверджено, що [PERSON] з 1997 року здійснює догляд за будинком по [ADDRESS], та сплачує податок на земельну ділянку. Також, факт добросовісного володіння та користування житловим будинком саме позивачкою з серпня 1997 року по теперішній час, в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON] та [PERSON]. Ст. 344 ч.1 ЦК України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Ст. 344 ч.4 ЦК України передбачає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року, а правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалось за три роки до набрання чинності цим Кодексом. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги доведеними відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України і підлягаючими задоволенню, так як суд знаходить доведеним, що позивач добросовісно заволоділа та продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] понад 10 років.

Outcome: approved