Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

08 листопада 2017 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськміжрайтепломережа» звернулося в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають та зареєстровані в [INFO], не своєчасно вносили оплату за отримані послуги опалення та гаряче водопостачання, в результаті чого за ними утворилася заборгованість за період з жовтня 2013 року по квітень 2016 року в сумі 4682,45 грн. Просить суд стягнути з відповідачів дану заборгованість за період з жовтня 2013 року по квітень 2016 року в сумі 4682,45 грн., витрати від інфляційних процесів у сумі 2287,01 грн., 3% річних у сумі 250,39 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає частково в розмірі суми основного боргу, інфляційні витрати не визнає. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України, Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на праві приватної спільної власності належить квартира [ADDRESS], про що видано свідоцтво про приватизацію від 15.02.2016 року. Відповідно до довідки з місця мешкання, відповідачі зареєстровані в даній квартирі з 1983 року (а.с.8) Відповідно до довідки по особовому рахунку №026497, відкритому на імя відповідача [PERSON] за період з жовтня 2013 року по квітень 2016 року заборгованість за теплову енергію та горяче водопостачання становить 4682,45 грн., оплата проводиться нерегулярно. (а.с.5). Доказів погашення зазначеної заборгованості суду не надан, відповідачка визнала суму основної заборгованості у сумі 4682,45 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку що відповідачів підлягає стягненню сума основного боргу в рівних частках з кожного як співвласників частка у праві спільної часткової власності яких є рівна, а саме у розмірі 2341,23 грн. з кожного. Також, відповідно до розрахунку позивача за вказаний період з жовтня 2013 року по квітень 2016 року нараховані витрати від інфляційних процесів в розмірі 2287,01 грн., 3 % річних - 250,39 грн. (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Тобто законом встановлена відповідальність у вигляді пені. Разом з тим, враховуючи відсутність письмового договору між відповідачами та позивачем із зазначення умов надання таких послуг, а також відповідальності за несвоєчасність виконання обовязків, розміру пені, суд прийшов до висновку про необґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідачів суми інфляції та 3% річних. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 689 грн. з кожного.

Outcome: partial