overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

09 січня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 28 серпня 1999 року перебували у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 02 листопада 2011 року. Від шлюбу мають спільних дітей, доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина знаходяться на повному утриманні матері. Батько неповнолітньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим мати вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 серпня 1999 року [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 02 листопада 2011 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданому Відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області (актовий запис №536 від 16 вересня 2003 року). На даний час дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів у вигляді ј частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

09 січня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2016 року в Городоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 126. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, в червні 2019 року шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що позов підтримує та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку підготовчого засідання подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15 жовтня 2016 року в Городоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 126. Спільних дітей у шлюбі не мають. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач позов визнала, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384,20 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

09 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 15 вересня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконкомі Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 60. Від шлюбу спільних дітей не мають. На теперішній час сімейні відносини між ними припинені, у зв`язку із втратою взаємної любові та поваги. Спільне господарство вони не ведуть. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам, майнового спору не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася. Надала суду нотаріально завірену заяву про визнання позовних вимог та просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 15 вересня 2011 року у виконкомі Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 60. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

09 січня 2020 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглядати у її відсутність. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Крилівською сільською радою Корецького району Рівненської області, 24 вересня 2005 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] ( після заключення шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб 24 вересня 2005 року, актовий запис №11. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

09 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 липня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, різні погляди на життя та непорозуміння. Як подружжя не проживають. Представник позивача адвокат Кушнірук В.М. в судове засідання не прибув, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив про день, час та місце розгляду судом справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення справи, чи слухання у його відсутності не направив. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 12 лютого 2020 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 26 липня 2014 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №89, від якого дітей не мають. Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, сварки та скандали припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

09 січня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її навчанням, починаючи з дня пред`явлення позову. Ухвалою суду від 16.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою 1 курсу Чернігівського базового медичного коледжу денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30.06.2021. Донька знаходиться на утриманні у позивача. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги доньки у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, то з відповідача підлягають стягненню аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, з моменту звернення до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

09 січня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 08 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1876, дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити на її вихованні, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є недоцільним. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та залишення без розгляду прохання про залишення дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на вихованні позивача, позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримав. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали суду клопотання, в якому вказали, що відповідач позов про розірвання шлюбу визнає і просили суд справу розглядати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 08 листопада 2008 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1876; В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, не підтримують шлюбних стосунків. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

09 січня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 19.05.2007 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.05.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

09 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіфудс Груп» звернулися до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди. У своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 537 788,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Сіфудс Груп» 28.05.2015 року отримало від ТОВ «Інтерфлот» помилковий платіж на суму в 1 537 788,00 грн., та відразу повідомило листом №28/05-1 від 28.05.2015 року ПАТ «КБ «Стандарт» про здійснення помилкового платежу та просило повернути грошові кошти. На запити банка ПАТ «КБ «Стандарт» листами № 242 від 29.05.2015 р. та № 246 від - 06.2015 р. банк платника - ПАТ «БАНК АВАНГАРД» - підтвердив банку ПАТ «КБ Стандарт» інформацію про звернення ТОВ «ІНТЕРФЛОТ» про здійснення помилкового платежу та просив повернути помилково перераховані грошові кошти. 17.06.2015року ПАТ «КБ «СТАНДАРТ» дав згоду на повернення помилкового платежу, в особі [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

09 січня 2020 року ухвалене рішення за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Стальсервіс» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, яким у задоволені позовних вимог відмовлено, однак не вирішене питання стосовно судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

09 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, в якому сторони проживали спільно до травня 2015 року. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає спільно з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, так як є працюючим, має задовільний стан здоров»я. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини- сина Артема, [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку згоден, справу просить розглянути без його участі. Розгляд справи суд проводить відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи , зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття, за наявності для того законних підстав та визнання позову відповідачем.

Outcome: approved