overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

09 лютого 2015 року Слов'янська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою та передачу у власність територіальної громади м. Слов'янська спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, а саме: квартири [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області, мотивуючи вимоги відсутністю спадкоємців на майно за заповітом та за законом. У судове засідання представник Слов'янської міської ради не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести без участі представника, заявлені вимоги задовольнити повністю. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно інформації комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації [ADDRESS] у м. Слов'янську Донецької області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Слов'янською міською радою 10 липня 2011 року(а.с. 4). [INFO] року [PERSON], [INFO], помер, що підтверджено актовим записом про смерть № 1173 від 29 липня 2013 року(а.с. 3). Згідно листа КП «ЖЕК №1» станом на 01 жовтня 2014 року у житловому фонді мається вільне приватизоване житло, у тому числі [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належного останньому нерухомого майна. Як убачається з інформації, наданої Першою Слов'янською державною нотаріальною конторою від 19 грудня 2014 року № 386701/16, згідно даних Єдиного реєстру спадкових справ після померлого [INFO] року [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 4). Виходячи з приписів статті 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Таким чином, у судовому засіданні встановлений та підтверджений наданими суду належними письмовими доказами по справі той факт, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у виді квартири [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області. Спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, з часу відкриття спадщини сплинуло більше одного року, а тому, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, та визнання спадщини відумерлою і передачу її у власність територіальній громаді м. Слов'янська. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою в якій просила розірвати шлюб, який був укладений між нею та [PERSON] (далі - відповідач), відновити дошлюбне прізвище, оскільки збереження шлюбу та подальше їх спільне життя суперечить інтересам сім'ї, що унеможливлює примирення. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим судом 14 березня 2016 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 11 листопада 2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2432, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Від шлюбу сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 СК України). Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК України) Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 17 травня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрував з нею шлюб, від якого народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В наданому до позовної заяви письмовому уточненні від 21 березня 2016 року зазначає, що подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та несумісні характери, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав повністю, пояснив, що в наданий судом строк з відповідачем не примирився, просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17 травня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 14. Під час перебування сторін в шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, в строк, який надавався ухвалою суду від 21 березня 2016 року для примирення, подружжя не примирилося, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовився, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 03.10.2009 року, про що було зроблено актовий запис № 1909. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 03.10.2009 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про проведення судового засідання без його участі. Додатково зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 жовтня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 1909 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 11). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду із позовною заявою до Топорівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначила, що 28 травня 2015 року померла її мати [PERSON]. За життя 03 липня 1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Топорівської сільської ради, згідно якого все належне їй майно заповіла для позивачки. Позивачка не звернулася у 6-місячний строк після відкриття спадщини через те, що перенесла операцію на серці та перебувала на лікуванні. За таких обставин [PERSON] просить визначити для неї додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У поданій суду заяві [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи провести у її відсутність. Топорівська сільська рада Ізяславського району у поданій суду заяві проти позову не заперечила. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 28 травня 2015 року. За життя [PERSON] 03 липня 1997 року склала заповіт, посвідчений секретарем Топорівської сільської ради, згідно якого все належне їй майно заповіла для своєї дочки [PERSON]. Ізяславська державна нотаріальна контора надала суду відомості про те, що спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилося. [PERSON] надала суду належні відомості про те, що вона тривалий час перебувала на лікуванні у відділенні кардіохірургії Хмельницької обласної лікарні, тому суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Шепетівського МРУЮ Хмельницької області, актовий запис № 188. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалось, Через відсутність між ними взаєморозуміння та різні погляди на виховання сина в сім?ї постійно виникають сварки. Крім того, відповідач знаходиться під значним впливом своїх батьків, що призвело до відсутності підтримки з його боку як чоловіка. Подружжя втратило почуття любові та поваги. Проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Кожен із подружжя має намір створити нову сім?ю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2008 рокуміж сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦС Шепетівського МРУЮ Хмельницької області, актовий запис № 188, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.01.2012 року, виданого відділом РАЦС Шепетівського МРУЮ у Хмельницькій області (а.с.7). Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась, сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачкою в сумі 551,20 грн., підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

09 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила шлюб з відповідачем розірвати. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 18 лютого 1984 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. Вказує, що з відповідачем погіршилися відносини, почали виникати сварки та непорозуміння, на даний час вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Наміру підтримувати подружні стосунки не мають. Не проживають разом більше двох років. З цих підстав просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Згідно поданої заяви просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пред'явлений позов визнав, суду пояснив, що з позивачем не проживають разом більше двох років, втратили почуття любові та поваги один до одного. Просив шлюб розірвати. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 1984 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 18 лютого 1984 року (а.с.7). У відповідності до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, таким, що суперечить інтересам сторін, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

09 лютого 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2007 року. Спільне життя з відповідачкю не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, психологічну несумісність та періодичність та виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини відсутній між сторонами відсутній. Просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 975 (а.с. 3). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини, з'явилась психологічна несумісність. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідачка не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

09 лютого 2016 року заявник [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування заяви посилається на те, що 03 вересня 2000 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому майно. Зазначає, що вона вчасно звернулася до Хотинської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, та надано розяснення стосовно необхідності підтвердження родинних відносин між нею та її батьком. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити заявлені вимоги та встановити факт родинних відносин між померлим [PERSON] та нею [PERSON], а саме те, що він являється її рідним батьком. Заявник - [PERSON] в судове засідання не зявилася, але була належним чином повідомлена про день та час слухання справи. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заявника та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вимг заяви. Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 03.09.2000 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-МИ № 073934 від 12.12.2001 року (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження померлого, вбачається, що його прізвище, імя та по батькові зазначено як «Галущак Іван Георгійович» (а.с.8). Згідно із засвідченим перекладом документа з румунської мови на українську мову № 132 вбачається, що дитина, усиновлена Георгієм та [PERSON] з с. Пашківці, згідно рішення суду м. Хотин № 10322 від 07 травня 1938 року, імя дитини «Іван Галущак». Відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці [PERSON], серії ІІ-АВ № 642975 від 21.07.1971 року, вбачається, що в графі про батька вказаний саме [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 292878 від 20.11.1977 року вбачається, що заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з «Галущак» на «Дячук» (а.с10). Однак, як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи заявнику [PERSON] під час звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з недоведеністю родинних відносин, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1150/02-14 від 18 грудня 2015 року. Отже, як було встановлено судом та доведено в судовому засіданні, [PERSON], який помер 03.08.2000 року та заявник [PERSON] являються рідними батьком та донькою, а тому суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між ними. На підставі викладеного, та

Outcome: approved