Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

07 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON], про зміну розміру аліментів, з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 частину зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 лютого 2015 року розірвано. 13 грудня 2011 року в них народилась донька [PERSON]. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 листопада 2014 року з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2014 року і до досягнення донькою повноліття. Вказує, що на теперішній час не може сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки змінився його сімейний стан, а саме 27 червня 2018 року він одружився з [PERSON], у них народилась донька Мирослава, 20 січня 2019 року. Його дружина не працює, перебуває на лікарняному по пологам, а в подальшому піде у відпустку по догляду за дитиною до трьох років. На сьогоднішній день він повинен утримувати не тільки старшу доньку [PERSON], а й дружину [PERSON] та доньку Мирославу, що є, на його думку, підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дочки [PERSON]. При цьому відповідач також офіційно працевлаштована та отримує стабільний заробіток. У разі зменшення судом розміру аліментів права дитини порушені не будуть, оскільки розмір аліментів на місяць складатиме близько 3600 гривень. Крім аліментів він несе додаткові витрати на утримання дитини, а саме придбаває одяг, велосипед, іграшки та інші необхідні речі для розвитку дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зауважив, що підставами для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів є народження у нього ще однієї дитини, від іншого шлюбу, а також те, що він приймає участь в купівлі речей для старшої доньки на свій розсуд. Також зазначив, що його дружина до декретної відпустки працювала на ВП «ЮУ АЕС» та отримувала заробітну плату в сумі близько 7 тис. гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що в 2014 році їх з позивачем донька [PERSON] була маленькою, на теперішній час дитині виповнилось 7 років, потреби зросли. Дохід позивача, на її думку, великий та дозволяє сплачувати аліменти саме в розмірі 1/4 частки від доходу. [PERSON] часто хворіє та потребує оздоровлення. Позивач дитиною не цікавиться. Зазначила, що працює на декретному місці. В 2015 році змінила прізвище на [PERSON]. 11 березня 2019 року відповідач надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву /а.с. 28-36/, в якому проти задоволення позову заперечує та вказує, що працевлаштована та її середньомісячний дохід складає 7800 гривень. ІІ збереження, заощадження та аліменти від колишнього чоловіка повністю витрачаються на потреби доньки. Такі витрати значно зросли,оскільки дитина часто хворіє і потребує додаткового лікування та оздоровлення. Позивач не несе додаткових витрат на допомогу доньці, тому зменшення матеріальної допомоги, на її думку, призведе до погіршення матеріального забезпечення дитини. При постановленні рішення суду в 2014 році доньці було 3 роки, зараз виповнилось 7 і потреби на її утримання зросли. Дохід відповідача в середньому складає 28400 гривень на місяць. Розмір аліментів, що утримуються на її користь для доньки [PERSON] в середньому складають 5600 гривень. Таким чином, вважає, що залишок доходу позивача 22800 гривень в середньому цілком достатній для забезпечення власних потреб та потреб дружини і другої дитини. Вважає, що вказані позивачем обставини для зменшення розміру стягуваних на її користь на утримання доньки [PERSON] аліментів не можуть бути підставами для зміни розміру аліментів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~\~зареєстрували шлюб\~30\~липня 2011\~року у\~Відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Южноукраїнського міського\~управління юстиції\~Миколаївської області\~за актовим\~записом №176,\~який рішенням\~Южноукраїнського міського\~суду Миколаївської\~області від\~03\~лютого 2015\~року було\~розірвано /а.с. 10/. [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 9/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 листопада 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2014 року і до досягнення донькою повноліття /а.с. 11/. Відповідач змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 10/, про що не заперечував позивач. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 27 червня 2018 року зареєстрували шлюб та 20 січня 2019 року в них народилась донька Мирослава /а.с.12, 13/. Згідно копії звіту про здійснені відрахування та виплати № 1350 від 28 січня 2019 року /а.с. 14/ [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом від 12 грудня 2014 року стягуються аліменти, всього з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2018 року утримано 33891,83 гривні, нарахована заробітна плата за вказаний період в сумі 170492,28 гривень. Відповідно до копії наказу №450-ос від 04 травня 2018 року /а.с. 32/ про прийом на роботу та копії довідки №1543 від 25 лютого 2019 року /а.с. 33/ [PERSON] дійсно працює на ВП «ЮУ АЕС» з 07 травня 2018 року, та розмір нарахованої їй заробітної плати за період з серпня 2018 року по січень 2019 року в сумі 58969,50 гривень. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. За приписами\~ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні. Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішеннями судів, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я в бік погіршення, що об'єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей. Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті позивача з моменту винесення рішення дійсно відбулися зміни сімейного стану, а саме він одружився та став батьком. Пред'являючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів, що у нього суттєво погіршився матеріальний стан або погіршився стан здоров'я і ці зміни є підставою для суттєвого зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених\~статтею 192 СК України. Позивач на цей час знаходиться у новому шлюбі і має ще одну дитину з новою дружиною. Позивач офіційно працевлаштований, має постійний дохід. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Сплата аліментів в розмірі 1/6 частині не може забезпечити дитині необхідний та достатній гармонійній розвиток, і не забезпечить рівне матеріальне становище обох дітей позивача. Тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) суперечить, перш за все, інтересам неповнолітньої доньки [PERSON], а також нормам ст. 183 СК України. Разом з тим, з урахуванням того, що у позивача у новому шлюбі народилась дитина, можливо зменшити розмір аліментів, що стягуються до 1/5 частки всіх видів доходу позивача. На підставі викладеного, та з урахуванням інтересів сторін та неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку що, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).\~\~\~

Outcome: partial