Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

07 травня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 2006 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 125 (а.с. 3). Від цього шлюбу в сторін спільних дітей немає. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що з 12 березня 2013 року він з відповідачкою разом не проживає і не підтримує жодних подружніх відносин. Нічого спільного в них немає. Перебуваючи в шлюбі, відповідачка вела аморальний спосіб життя, не дбала про сім`ю, не поважала його. На цьому грунті в них виникали постійно непорозуміння, конфлікти, неповага один до одного. Він неодноразово просив відповідачку вести належний спосіб життя. Однак, бажаних результатів не наступило і він змушений був залишити відповідачку. В даний час він проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Миритись з відповідачкою він не бажає. Він втратив до відповідачки почуття любові та поваги і тому надалі їхнє спільне проживання є неможливим. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved