Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

09 грудня 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2010 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 59. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння. Сімейні питання вирішуються шляхом сварок та скандалів. Більше двох років вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не пов'язані спільним побутом. Свій вільний час відповідач проводить у розважальних закладах, сім'я залишається на останньому місці. Їх син певний час проживає з позивачем та періодично з батьками відповідача, що негативно впливає на його виховання, фізичний, психологічний та моральний розвиток. Намагання позивача протягом тривалого часу налагодити сімейні відносини позитивних результатів не дали. Позивач вважає, що підстав для вжиття заходів щодо примирення немає, збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 01 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 59. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Про поважні причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 01 серпня 2010 року перебувають у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01 серпня 2010 року (а.с.4). Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 червня 2011 року (а.с.5). Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, заперечення проти позову, не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved