Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

08.05.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із послідуючою індексацією, та на її утримання 1000 грн. щомісячно, до досягнення донькою 3 років. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] відповідач у справі, є батьком їхньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не ведуть. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Тому вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. До початку судового розгляду подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. У відзиві позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частини всіх видів свого заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також 800 грн. щомісячно на утримання [PERSON] . Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. [PERSON] , [INFO] , являється донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свої неповнолітніх дітей. У разі ухилення від сплати аліментів, кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15\~СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини не може бути покладено виключно на одну матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідачем було надано довідки, відповідно до яких [PERSON] пенсію не отримує, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не числиться, допомоги по безробіттю не отримує ( а.с. 20, 21, 22). Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Однак, позивач не надала докази на те, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. та на її утримання у розмірі 1000 грн. Враховуючи вищевикладене, та те, що дитині не виповнилось 3-х років, [PERSON] доглядає малолітню дитину, суд вирішив позовні вимоги задовольнити частково. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial