Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

09.12.2013 р. позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом про стягнення із [PERSON], [INFO], на її користь аліментів на утримання спільного малолітнього сина у твердому грошовому розмірі у сумі 516 грн. щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також на своє утримання у твердому грошовому розмірі у сумі 200 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявлених вимог позову [PERSON] зазначила, що з 20.09.2008 р. перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі із відповідачем та згідно рішення від 04.12.2012 р. Богунського районного суду міста Житомира, шлюб було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Мотивуючи позов у заяві вказала, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, а сама позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ох років. Також [PERSON] зазначила, що [PERSON] в утриманні рідної дитини участі не бере, добровільно допомогу не надає. При цьому додає, що відповідач інших утриманців не має, фізично здоровий та працездатний, отже повинен матеріально допомагати позивачу. Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів. Позивач у судове засідання, яке відбулось 17.03.2014 р. не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у позові та просила розглянути справу без її особистої участі, проти заочного розгляду не заперечувала. /а.с. 12/ Відповідач у судове засідання 17.03.2014 р. не з'явився, про час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом згідно положень ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим за закінченням терміну зберігання судовим відправленням. /а.с. 10-11/ Заперечень на позов до суду не надходило, про поважність причин неявки не повідомляв. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, без фіксування звукозаписувальним пристроєм судового процесу, що відповідає положенням ст.ст. 158, 169, 197 та 224 ЦПК України. /а.с. 13/ Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Зі змісту копії рішення від 04.12.2012 р. Богунського районного суду міста Житомира за № 2-3895/12 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. /а.с. 2/ Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], про що у Книзі реєстрації народжень 23.11.2011 р. зроблено відповідний запис за № 3328. /а.с. 3/ Виписана 27.11.2013 р. директором і паспортистом КП «ВЖРЕП № 8» довідка під № 1505 щодо складу родини, свідчить про те, що малолітній син сторін, проживає разом із матір'ю - позивачем по справі. /а.с. 4/ Так, відповідно ст. 27 Конвенції «Про захист прав дитини» батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно норм статей 180, 181 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на отримання аліментів має той з батьків, з ким дитина проживає. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, ч. 2 ст. 84 цього ж Кодексу передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 1, 2 Конвенції ООН «Про права дитини» від 27.09.1991 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із матеріального стану сторін, враховує те, що [PERSON] фізично здоровий, інших утриманців не має, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому своїм рішенням на користь позивача стягує із відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердому грошовому розмірі у сумі 516 грн. щомісячно та аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною 3-ох років у твердому грошовому розмірі у сумі 200 грн. щомісячно. Водночас, згідно норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до положень ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Задовольняючи позов, згідно норм встановлених ст. 88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved