Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

08.04.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Коростильов М.О. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 04.06.2019 року. Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла її мати [PERSON] після смерті матері прийняв її батько [PERSON] , однак не оформив спадщину на своє ім`я. [INFO] у м.Вільногрську помер її батько [PERSON] Після смерті батьків відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки (пай), розміром 7.860 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] , на підставі державного акту про право приватної власності на землю від 19.11.2002 року, виданого Верхньодніпровською районною державною адміністрацією. Крім неї спадкоємцем першої черги є її брат [PERSON] 19.03.2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва після смерті [PERSON] Однак, постановою приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу від 15.03.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідач, Вільногірська міська рада Дніпропетровської області відзив на позовну заяву не надала. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Коростильов М.О, письмових пояснень суду не надав. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтв про народження про укладення шлюбу, про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті матері прийняв батько позивача [PERSON] , однак не оформив спадщину на своє ім`я та помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] ,. заповітів на випадок своєї смерті не складав. Після [PERSON] та [PERSON] , смерті відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки (пай), розміром 7.860 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] , на підставі державного акту про право приватної власності на землю від 19.11.2002 року, виданого Верхньодніпровською районною державною адміністрацією, що підтверджується копією Державного акту на землю. Крім позивача спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , є її брат [PERSON] . За доводами позивача ні вона, ні її брат, [PERSON] , своєчасно заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали. 19.03.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва після смерті [PERSON] Однак, постановою приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу від 15.03.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що хворіла, що підтверджується копіями наданих позивачем медичних документів, в тому числі і виписного епікрізу про проведення операції. Також за доводами позивачки, остання протягом тривалого часу вона не могла знайти свого свідоцтва про народження, яке залишилось в речах померлого батька, які вона протягом тривалого часу не могла розібрати. За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є поважними та позивачу потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до наданої суду копії спадкової справи інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались та свідоцтва про право на спадщину не отримували. За наведених вище обставин суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved