Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в [ADDRESS]. Заповітом від 16 вересня 2008 року спадкодавиця все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповіла позивачу [PERSON] У встановлений законом строк позивачка подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву у яких позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником житлового будинку, який розташований [ADDRESS]. Заповітом від 16 вересня 2008 року спадкодавиця все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповіла позивачу. [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавиці, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в [ADDRESS]. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 7), була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. (а.с. 13,16). Заповітом від 16 вересня 2008 року спадкодавця все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповіла позивачу (а.с. 8). [PERSON], як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок (а.с. 9), то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право власності на цей будинок, господарські будівлі та споруди.

Outcome: approved