overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

08.04.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 28.09.2010 року. Від шлюбу дітей не мають. З січня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 28.09.2010р., від якого дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З січня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

08.04.2014р. позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 23.11.2012р. він відповідно до договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відкрив відновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом, розрахованим банком. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.01.2014р. має заборгованість у сумі 5328,32грн., яку просив стягнути з відповідача на його користь, а також судовий збір в сумі 243,60грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглянути позов у їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, але була сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 10.01.2014р. відповідно до договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відкрив відповідачеві відновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом, розрахованим банком. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.01.2014р. має заборгованість у сумі 5328,32грн., з яких 1827,32грн. - тіло кредиту, прострочене тіло кредиту - 1170,00грн., заборгованість по комісії - 2331,00грн., які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

08.04.2014р. позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 26.11.2012р. він відповідно до договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відкрив відновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом, розрахованим банком. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.01.2014р. має заборгованість у сумі 7075,20грн., яку просив стягнути з відповідача на його користь, а також судовий збір в сумі 243,60грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглянути позов у їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 26.11.2012р. відповідно до договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відкрив відповідачеві відновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом, розрахованим банком. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.01.2014р. має заборгованість у сумі 7075,20грн., з яких 3325,20грн. - тіло кредиту, прострочене тіло кредиту - 1650,00грн., заборгованість по комісії - 2100,00грн., які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

08.04.2015 [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені з 15.02.2015, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, при цьому 08.04.2015 подав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, при цьому 07.05.2015 також подала до суду заяву, в якій позов визнала, просила суд після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON], а також розглядати справу за її відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 25 червня 2012 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили у лютому 2015 року, після чого проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

08.04.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04.10.2003 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]., від якого дітей не мають. Позивач також зазначає, що шлюбні відносини припинені з січня 2011 року, спільне життя з відповідачем не склалося, і тому він вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних відстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 04 жовтня 2003 року Виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим 26.03.2015 року (а.с. 3). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

08.04.2015 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6частини всіх видів його заробітку(доходу). Вказує, що з 11.10.2014р. перебуваює в шлюбі та проживає однією сім'єю з [PERSON], від спільного проживання народилася сина [PERSON], [INFO], з якою знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, відповідач працює, матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, що сторони проживали однією сім'єю, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в відпустці по догляду за якимзнаходиться позивач [PERSON], що підтверджується також свідоцтвом про народження дитини та реєстрацію шлюбу, а.с.5,6. Відповідно до ст.75 ч.2, 4, ст.80 ч.2 Сімейного Кодексу України - право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може таку допомогу надавати. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги якщо заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, та з урахуванням інших обставин що мають суттєве значення. При встановленні розміру аліментів суд враховує що відповідач [PERSON] є працездатним, працює, інших утриманців не має, тому вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку(доходу) є обґрунтованими. Згідно Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.. На підставі ст.ст.75, 80 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

08.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що відповідач є її сином, з яким вона проживає окремо. Вона змушена винаймати житло, платити комунальні послуги за нього, так як відповідач проживає з дружиною і дитиною, у квартирі, яку отримували позивачка з покійним чоловіком. У зв'язку із поганим станом здоров'я, вона потребує значних витрат на ліки. Відповідач працює на посаді майстра в ПАТ «КЗРК», отримує заробітну плату, а тому в змозі надавати їй матеріальну допомогу. У зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження - а.с.6, позивачка є непрацездатною і хворіє, що підтверджується випискою з амбулаторної картки - а.с.7-8. Згідно ст.ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.03.2015 рокудо зміни матеріального та сімейного стану матері. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.202, 205 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

08.04.2015 р. від 3 особи [PERSON] надійшла заява щодо виправлення у виконавчому листі від 29.09.2014 р., що стосується прізвища боржника та стягувача. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що у суду є підстави внести зміни у текст виконавчого листа, у зв'язку з неуважністю секретаря судових засідань при оформленні документу, а тому задовольняє дану заяву. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

08.04.2015р. до Слов'янського міськрайонного суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу територіальній громаді земельну ділянку ( пай) звернувся в.о. Слов»янського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі: Маяківської сільської ради Слов'янського району Донецької області. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

08.04.2015 р. заявник звернувся в суд з вищевказаною заявою, якою просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та встановити над нею опіку. Обґрунтовуючи доводи заяви, заявник зазначає, що початком погіршення психічного стану здоровя [PERSON] є грудень місяць 2010 року, коли остання змінила власне прізвище та імя, що на її думку повинно було суттєво змінити її особисте життя. В 2011 році [PERSON] вперше потрапила на лікування до КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» у звязку з тим, що почала вживати алкогольними напоями. На даний час стан здоровя [PERSON] значно погіршився. В неї виникають безпідставні приступи агресії до оточуючих, вона не в змозі самостійно доглядати за собою, іноді не може харчуватися, готувати собі їжу. З початку 2015 року вже вдруге госпіталізована до лікарні. Через хронічний та стійкий психічний розлад [PERSON] не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих ситуаціях, не здатна адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свою поведінку. За станом свого здоровя [PERSON] потребує постійного нагляду та турботи, не може самостійно себе обслуговувати та виконувати громадянські обовязки. Внаслідок душевної хвороби [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує догляду та встановлення над нею опіки. В судове засідання заявник не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Зацікавлена особа в судове засідання також не зявилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню частково. Так, судом встановлено, що заявник є сином [PERSON], [INFO]. Такий факт підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.6), копією паспорту (а.с.5), копією свідоцтва про зміну імені (а.с.7), копією паспорту (а.с.9). З висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 1068 від 11.12.2015 р. вбачається, що [PERSON] на сьогоднішній час, виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі органічного маревного (шизофреноподібного) розладу. За своїм психічним станом на сьогоднішній час [PERSON] не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є недієздатною та потребує опіки. Згідно вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Разом з цим, суд відмовляє заявнику встановлення опіки над матірю, оскільки опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, що передбачено правилами ч.1 ст. 63 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

08.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

08.04.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки Крістіни, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання дочки Крістіни, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

08.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У заяві позивач вказала, що вона та її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири, але крім них в спірній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка не проживає в квартирі, комунальні послуги не сплачує. Оскільки зняти відповідачку з реєстрації позивачка сама не може, тому була змушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Треті особи- Варавенко Ф.В., [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, не заперечували проти задоволення позову. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальним управлінням Чорноморського суднобудівного заводу від 29.01.1998 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На даний час у спірній квартирі, окрім позивачки та її дітей, зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою ЖКП Бриз за №651 від 19.03.2015 року. Судом також встановлено, що згідно акту про непроживання від 02.04.2015 року відповідач в спірній квартирі не проживає з 2010 року. Як вбачається з матеріалів справи, особистих речей відповідачки в квартирі не має, участі в оплаті за квартиру і комунальні послуги вона не приймає і будь-який звязок із спірною квартирою не підтримує. Таким чином, у звязку з тим, що відповідачка не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, тобто більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, її можна визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Суд зазначає, що при розгляді справи будь- яких перешкод для проживання відповідачки у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідачки [PERSON] у спірній квартирі повязана з тим, що позивачка повинна і далі сама сплачувати за комунальні послуги із розрахунку зареєстрованих осіб у квартирі, що порушує її законні права та інтереси.

Outcome: approved