Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

08.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь 13 000 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2014 р. приблизно о 16.30 год. в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода ( далі - ДТП) за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно постанови Дзержинського райсуду м. Харкова від 22.09.2014 р., ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем п. 10.1 Правил дорожнього руху України, судом доведеною його вину. Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON], передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Внаслідок цього ДТП, автомобілю [NUMBER] було завдано технічних пошкоджень. Цивільно -правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» згідно Полісу № АС/3428633 від 17.10.2013 р.. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження № 71/1 від 21.03.2014 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER] без урахуванням ПДВ на замінні складові частини складає 14336,56 грн. Заявою від 07.10.2014 р. № 3136 потерпілий [PERSON] погодився на виплату страхового відшкодування в розмірі 13000 грн. Згідно платіжного доручення № 25993 від 15.10.2014 р. було сплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи. Крім того позивач вказує, що відповідач взагалі не звертався до них з заявою про настання страхового випадку. 17.10.2014 р. вони направили на адресу відповідача регресну вимогу про добровільне відшкодування коштів. Листом від 29.10.2014 р. відповідач не погодився з пред'явленою вимогою, оскільки ним було здійснено дзвінок 18.01.2014 р. до страхової компанії. Листом від 04.11.2015 р. Відповідачу було повідомлено наступне: Згідно до п. г' ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. Однак станом на день подання позову до суду відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдані збитки. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву у якій просила слухати справу за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18.01.2014 р. приблизно о 16.30 год. в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 р., ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем п. 10.1 Правил дорожнього руху України, судом доведеною його вину, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON], передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 37) Внаслідок цього ДТП, автомобілю [NUMBER] було завдано технічних пошкоджень. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження № 71/1 від 21.03.2014 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER] без урахуванням ПДВ на замінні складові частини складає 14336,56 грн. Заявою від 07.10.2014 р. № 3136 потерпілий [PERSON] погодився на виплату страхового відшкодування в розмірі 13000 грн. (а.с. 35) Згідно платіжного доручення № 25993 від 15.10.2014 р. було сплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи. (а.с. 36) Цивільно -правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» згідно Полісу № АС/3428633 від 17.10.2013 р. (а.с. 17-21) Крім того судом встановлено, що відповідач не звертався до позивача з заявою про настання страхового випадку, а 17.10.2014 р. ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» направила на адресу відповідача регресну вимогу про добровільне відшкодування коштів. (а.с. 38) Листом від 29.10.2014 р. відповідач не погодився з пред'явленою вимогою, оскільки ним було здійснено дзвінок 18.01.2014 р. до страхової компанії. (а.с. 39) Листом від 04.11.2015 р. [PERSON] було повідомлено наступне: Згідно до п. г' ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. п. 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. (а.с. 40-41) Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст..33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на [PERSON] покладався обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. [PERSON], як водій забезпеченого транспортного засобу, який причетний до скоєння ДТП, свого обов'язку не виконав та не надав жодних документів, які б підтверджували неможливість його виконання. Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пункт 1 частини 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України встановлює, шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, заподіяна одній особі з вини другої особи, відшкодовується винною особою. Тобто, у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини. Відповідно до пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідач [PERSON] вимоги пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виконав, тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 13000 грн., а також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., а всього підлягає стягненню 13243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved