Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

07 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету [PERSON] міської ради Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга [PERSON] державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.01.2008 року померла його рідна сестра [PERSON], яка проживала за адресою : [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою : [ADDRESS], що належала померлій згідно свідоцтва про право власності на житло видане органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни 12.03.1993 року ? частина, зареєстровано 22.06.1993 року в КП « [PERSON] МБТІ» та свідоцтва на спадщину за законом, видане Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 10.10.2005 року ? частина , зареєстровано 09.02.2007 року в КП « [PERSON] МБТІ» . 26.10.2016 року позивач звернувся із заявою до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про права на спадщину на вказану квартиру. Але нотаріальною конторою в письмовій відповіді вказано на те, що заявником пропущено строк звернення із відповідною заявою та розяснено право на звернення до суду із відповідним позовом. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має. Причини з яких позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини вважає поважними бо вважав, що після смерті його сестри спадкового майна не залишилося, тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач та його представник за дорученням адвокат [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні покладався при винесенні рішення на розсуд суду , проте зазначив, що покійна [PERSON] уклала заповіт, згідно якого заповідала все належне їй майно [PERSON], сину позивача. Представник за довіреністю третьої особи [PERSON] проти задоволення позову заперечила, із підстав того, що другою [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу на майно померлої [PERSON] відповідно до заяви [PERSON] та заповіту від 11.10.2005 року, згідно якого [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON], в свою чергу позивач [PERSON] прав на спадкове майно не має. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.01.2008 року померла [PERSON], яка проживала за адресою : [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою : [ADDRESS], що належала померлій згідно свідоцтва про право власності на житло видане органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни 12.03.1993 року ? частина, зареєстровано 22.06.1993 року в КП « [PERSON] МБТІ» та свідоцтва на спадщину за законом, видане Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 10.10.2005 року ? частина , зареєстровано 09.02.2007 року в КП « [PERSON] МБТІ» . 11.10.2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті здійснила розпорядження щодо всього свого майна та заповідала його своєму племіннику [PERSON]. 08.04.2008 року [PERSON] перебуваючи на території США подав нотаріально завірену заяву до Другої [PERSON] нотаріальної контори про прийняття спадщини за відповідним заповітом. Відповідно до заяви від 02.02.2017 року поданої [PERSON] стало відомо , що [PERSON] який є його батьком помер 26.12.2009 року в США. А а також, зазначив, що все своє майно [PERSON] заповідав своїм дітям, в тому числі і квартиру за адресою : [ADDRESS], яку успадкував після смерті тітки [PERSON] Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо відмови [PERSON] від спадщини після смерті його тітки [PERSON] Спадкування квартири за адресою : [ADDRESS], здійснювалося відповідно до заповіту від 11.10.2005 року, а не закону. Тому, саме за даних обставин, суд має достатні та вагомі підстави для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed