Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

10.06.2016 року позивач [PERSON]звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.. В обґрунтування позову зазначив, що є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06. 2007 року по справі № 2-2503/8 та Реєстраційним посвідченням № 003251 від 09.04.2008 року виданого Київським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Вказує, що в даній квартирі також зареєстровий відповідач [PERSON], який у вказаній квартирі попри те, що був зареєстрований, ніколи не проживав.. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] більше року відсутній без поважних причин в квартирі, якою користується позивач, просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи (а.с. 17), міститься нотаріально посвідчена заява, яку відповідач [PERSON] в березні 2016 року надіслав на адресу позивача [PERSON], в якій він просить компетентні органи зняти його з місця реєстрації, у зв'язку зі зміною місця проживання. Суд, вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що на підставі Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06. 2007 року по справі № 2-2503/8 та Реєстраційним посвідченням № 003251 від 09.04.2008 року виданого Київським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також, як вбачається з заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] не проживав, не проживає та не користувався житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], з серпня 2012 року. З огляду на вказане, оскільки обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а відповідач позовні вимоги визнав, про що свідчить нотаріально посвідчена заява, яка міститься на а. с. 17, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Одночасно, в позовній заяві ставиться питання щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] більше року не проживає в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], проте зареєстрований за вказаною адресою. Крім того, під час судового розгляду суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється також на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, на підставі зазначених норм, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне обов'язок органу реєстрації фізичних осіб зняти дану особу з реєстраційного обліку. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо зобов'язання Голосіївського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved