Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

10.02.2014 року [PERSON], звернулася в суд із позовом до [PERSON], просить ухвалити рішення про стягнення коштів по борговій розписці від 13.06.2013 року на суму 7 993 грн., що еквівалентно 1000 доларів США. В обгрунтування позову покликається на те, що на початку червня 2013 року [PERSON], звернулася до [PERSON], з усним проханням позичити їй 1000 доларів США для її потреб. 13.06.2013 року відповідачка надала [PERSON], зобов'язальну розписку про повернення грошей до 20 листопада 2013 року. [PERSON], неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою повернути борг по позиці, однак жодних дій спрямованих на погашення боргу з її боку вчинено не було і на даний час вона не повернула позичені гроші, ухиляється від виконання взятого зобов'язання. 20.03.2014 року була подана заява про збільшення позовних вимог, та стягнення з [PERSON], проживаючої у [ADDRESS] на користь [PERSON], борг за договором позики в сумі 9959 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.03.2014 р., сплату судового збору, та сплату правової допомоги, а всього 12202 грн., 60 коп. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, додав, що позивачка особисто не може бути присутньою у судовому засіданні, оскільки хворіє позовні вимоги підтримує. Представник відповідачки позов не визнав. Додав, що його довірителька стверджує, що ніяких коштів 13.06.2013 року від [PERSON], не отримувала. Відбулася підміна поняття договорів. Була домовленість, яка зазначена в розписці за посередницькі послуги, 1000 доларів США, це сума, яку одержала [PERSON], за ці послуги попереднього договору, який був укладений. Розрахунки по розписці відбулися ще 12.06.2013 р., з урахуванням посередницьких послуг, між [PERSON], як «покупцем» і [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як «продавцями» був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], який був посвідчений [PERSON]- приватним нотаріусом. Просить допитати [PERSON], [PERSON], як свідків. Дослідивши докази, заслухавши представників позивача, відповідача, суд установив. [PERSON], - позивачка у справі [INFO]. (а.с.4) [PERSON], - відповідачка у справі [INFO] (а.с.18), згідно свідоцтва про державну реєстрацію, та свідоцтва платника єдиного податку (а.с.19-20) - фізична особа-підприємць. Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.27) представник позивача по довіреності (а.с.5), просить про постановлення рішення, яким стягнути з [PERSON], проживаючої у [ADDRESS] на користь [PERSON], борг за договором позики в сумі 9959 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.03.2014 р. (а.с.28), сплату судового збору, та сплату правової допомоги, а всього 12202 грн., 60 коп. Згідно заяви та доданого до неї витягу з медичної карти № 6901 (а.с.27,29) позивачка не може особисто приймати участь у судових засіданнях, по причині амбулаторного лікування із-за діагнозу захворювання: гіпертонічної хвороби ІІ ст. стенокардії, дифузного кардіосклерозу, цукрового діабету (виписка з медичної карти № 6901). Відповідно до копії попереднього договору купівлі-продажу від 20.06.2013 року (а.с.37) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], «продавці» та [PERSON], «покупець» зобов'язались належним чином укласти і завірити договір купівлі-продажу квартири. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. За положеннями ст. 1046, ст. 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки позивач просить про повернення основного боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повернув, однак зобов'язаний повернути, а саме грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, то таку суму боргу за невиконання грошового зобов'язання слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. Суд не бере до уваги зауваження представника відповідача про те, що взята сума 1000 доларів США не є позикою, та що така була передана за посередницькі послуги, оскільки в цій же розписці спростовано такі доводи, де вказано час передання [PERSON] взятої суми грошей у [PERSON], та зазначено термін повернення. Суд розцінює за такого розписку як позику, що оформлена у простій письмові формі. Суд не задовільняє клопотання представника відповідача про допит свідків, оскільки їх покази не мають відношення до укладеного договору позики. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача, в користь позивача - 243 грн. 60 коп. судового збору, 2000 грн., послуг за надання правової допомоги.

Outcome: approved