Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

08.10.2018 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Держави Україна в особі Прокуратури Донецької області, Краматорської місцевої прокуратури про визнання протиправною, незаконною, неправомірною бездіяльності Прокуратури Донецької області, яка полягала в невиконанні керівником Краматорської місцевої прокуратури Хорсом К.Б. його службових обов`язків встановити розумні строки проведення слідчих дій відповідними прокурорами при процесуальному керівництві досудового розслідування в кримінальному провадженні №12014050390002670 від 06.12.2014 року за результатами розгляду скарги [PERSON] від 03.05.2017 року; про визнання протиправною, незаконною, неправомірною бездіяльності Прокуратури Донецької області, яка полягала в невиконанні керівником Краматорської місцевої прокуратури Хорсом К.Б. ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області Марченко Л.М. від 17.05.2017 року №1/кс/234/2302/17 по справі №234/6820/17, якою зобов`язано розглянути скаргу [PERSON] від 03.05.2017 року «Про дотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №12014050390002670 від 06.12.2014 року» у визначений ч.2 ст.308 КПК України триденний строк і в разі наявності підстав її задоволення надати прокурорам, що здійснюють процесуальне керівництво, обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень про що невідкладно повідомити [PERSON] , а також позивач [PERSON] просив стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду, спричинену протиправною бездіяльністю при досудовому розслідуванні кримінального провадження №12014050390002670 від 06.12.2014 року в сумі 134028 грн.. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що за його заявою від 06.12.2014 року СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12014050390002670 від 06.12.2014 року за ч.2,4,5 ст.191, ч.4\~ст.190, ч.2 ст.205, ч.2 ст.367, ч.2 ст.209 КК України, в рамках якого він має статус потерпілого. 03.05.2017 року він звернувся до керівника Краматорської місцевої прокуратури, як до прокурора вищого рівня, зі скаргою на підставі ст.308 КПК України, щодо вжиття заходів дотримання розумних строків проведення досудового розслідування з урахуванням вказівок слідчого судді, викладених в ухвалі Апеляційного суду Донецької області від 11.04.2017 року. Однак, в порушення вимог ст.ст.3,8,9,19,40 Конституції України, ст.ст.8,9,28,114,308 КПК України, ст.36 Закону України «Про прокуратуру», керівник Краматорської прокуратури Хорс К.Б. його скаргу від 03.05.2017 року не розглянув, обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк по суті скарги не надав, права і свободи людини і громадянина [PERSON] не захистив. Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Марченко Л.М. від 17.05.2017 року зобов`язано керівника Краматорської місцевої прокуратури Хорса К.Б. розглянути скаргу\~позивача у триденний строк та в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, про що невідкладно письмово повідомити заявника. Керівник Краматорської місцевої прокуратури Хорс К.Б. ухвалу слідчого судді не виконав, протягом трьох днів скаргу позивача не розглянув, рішення по ній не прийняв. Держава Україна за представництвом Прокуратури Донецької області в особі керівника Краматорської місцевої прокуратури Хорса К.Б. своєю протиправною, незаконною бездіяльністю не забезпечила дотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження, порушила право позивача на отримання обґрунтованої відповіді на його звернення до державного органу гарантованого ст. 40 Конституції України, порушила право на справедливий судовий розгляд в розумні строки його цивільних прав як власника активів, які можуть виникнути, зокрема на підставі позову про відшкодування шкоди, який виникає з її заподіянням. Бездіяльністю відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку із втратою та неможливістю протягом тривалого часу повернути своє майно значної вартості, що викликає у нього сильні негативні почуття, які змінюються одне одним, а саме: обурення, невпевненості в майбутньому, відчаю та гніву. Внаслідок позбавлення позивача значної частки майна, він позбавлений можливості реалізовувати свої інтереси та здібності в пізнавальних подорожах, а вимушений весь час працювати не зважаючи на свій пенсійний вік, від чого постійно відчуває глибоке обурення та невгомонний гнів як негативні наслідки через порушення майнових та немайнових прав. Фактично прокуратура Донецької області зруйнувало життя позивача як вільної людини, спроможного підприємця та представника середнього класу. Ухвалою суду від 12.10.2018 року, яка залишена в силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 07.08.2019 року, прийнято рішення про відкриття провадження у справі тільки в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, які розглядати в загальному порядку. Ухвалою суду від 15.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.12.2019 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Заступником прокурора Донецької області Коршуном Г. до суду надано відзив, в якому він просив у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити, оскільки позивачем не доведено належними доказами факт вчинення протиправних дій відповідачем та заподіяння моральної шкоди. Зазначив, що факт недотримання розумних строків у кримінальному провадженні може бути підтверджено рішенням прокурора вищого рівня про задоволення скарги на недотримання строків досудового розслідування або ухвалою слідчого судді про скасування рішення прокурора вищого рівня та задоволення скарги на недотримання строків досудового розслідування, однак позивачем таких доказів суду не надано, а відтак порушення розумних строків ним не доведено. Наявні ж у кримінальному провадженні ухвали не підтверджують порушення розумних строків досудового розслідування, оскільки ними протиправність рішень, дій або бездіяльності прокурора не визнаються та вони стосуються лише зобов`язання вчинити певні дії. Звертаючись із скаргою в порядку КПК України позивач лише реалізував власні процесуальні права на оскарження як заявник, що не тягне за собою цивільно-правової відповідальності. Також, в рамках кримінального провадження [PERSON] 03.05.2017 року звертався із скаргою до керівника Краматорської місцевої прокуратури щодо дотримання розумних строків досудового розслідування та притягнення до відповідальності за неналежне досудове розслідування прокурора та працівників СВ, то дана скарга розглянута та надано відповіді за №3204-15/4161вих-17 від 17.05.2017 року та №3204-15/4163вих-17 від 17.05.2017 року, в яких повідомлялося про відсутність підстав для вжиття відповідних заходів. В подальшому вказане рішення про відмову у задоволенні скарги не оскаржувалося, а відтак є правомірним та чинним. Ухвала Краматорського міського суду від 17.05.2017 року до Краматорської місцевої прокуратури не надходила, разом із цим у день постановлення ухвали позивачу надано відповідь на скаргу. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, у зв`язку з їх безпідставністю. Від представника Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України Вірченка Ю.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, у поданих раніше суду письмових поясненнях просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Державна казначейська служба України та Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином в судове засідання представника не направили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності суду не надали, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності їх представників. Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Слідчим відділом Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області за заявою [PERSON] від 06.12.2014 року здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12014050390002670 від 06.12.2014 року за ч.ч.2,4,5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.2 ст.367, ч.2 ст.209 КК України. 03.05.2017 року [PERSON] , який у кримінальному провадженні має статус потерпілого, звернувся до керівника Краматорської місцевої прокуратури, як до прокурора вищого рівня, зі скаргою в порядку\~ст.308 КПК України, про вжиття заходів щодо дотримання розумних строків проведення досудового розслідування кримінального провадження, з урахуванням вказівок слідчого судді, викладених в ухвалі Апеляційного суду Донецької області від 11.04.2017 року та притягнення до відповідальності прокурора [PERSON] за недотримання розумних строків досудового розслідування та за неналежне процесуальне керівництво, начальника СВ Овсяннікова О.В. за неналежну організацію досудового розслідування, начальника відділення в складі СВ Ясинську Г.О. за неналежне керівництво підлеглими слідчими та слідчу [PERSON] за непроведення необхідних слідчих дій в розумні строки. 17.05.2017 року ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Марченко Л.М. зобов`язано керівника Краматорської місцевої прокуратури розглянути скаргу\~\~ [PERSON] від 03.05.2017 року «Про дотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №12014050390002670 від 06.12.2014 року» у визначений ст. 308 КПК України триденний строк і в разі наявності підстав для її задоволення надати прокурорам, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, про результати розгляду скарги невідкладно письмово повідомити [PERSON] .. Керівник Краматорської місцевої прокуратури Хорс К.Б. листами №3204-15/4161вих-17 та №3204-15/4163вих-17 від 17.05.2017 року повідомив [PERSON] про розгляд його звернення щодо дотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №12014050390002670 від 06.12.2014 року та вжиття заходів дисциплінарного характеру до працівників прокуратури та СВ, зазначив, що матеріали кримінального провадження з 14.04.2017 року знаходяться на вивченні в прокуратурі Донецької області, а після їх повернення до місцевої прокуратури прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням буде вжито заходів щодо дотримання розумних строків досудового розслідування. Крім того, позивачу роз`яснено, що рішення про застосування дисциплінарного стягнення до прокурора приймає керівник регіональної прокуратури на підставі рішення КДК прокурорів, а скарги щодо притягнення прокурора [PERSON] спрямована до прокуратури Донецької області, а щодо притягнення працівників СВ до Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області. 24.05.2018 року представником потерпілого [PERSON] - адвокатом Стуліковим А.В. до прокуратури Донецької області подано заяву-повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності керівника Краматорської місцевої прокуратури за умисне невиконання ухвал Краматорського міського суду від 13.05.2017 року що набрали законної сили. Згідно листа прокуратури Донецької області від 26.07.2018 року на виконання ухвали слідчого судді Краматорського міського суду 15.06.2018 року до ЄРДР внесено відповідні відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №42018050000000352 за ознаками ч.3 ст.382 КК України з метою перевірки даних про скоєння кримінального правопорушення під час професійної діяльності керівником Краматорської місцевої прокуратури. 17.10.2018 року постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області Чапланової С.Ю. скасовано постанову старшого слідчого Здора П.А. від 24.09.2018 року про закриття кримінального провадження №42018050000000352 від 15.06.2018 року. Вирішуючи по суті вимоги позивача [PERSON] про стягнення з Держави України за представництвом Прокуратури Донецької області моральної шкоди, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він як фізична особа зазнав в зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та в зв`язку із втратою та неможливістю протягом тривалого часу повернення його майна значної вартості, що викликало у нього протягом тривалого часу і в теперішній час сильні негативні почуття, які змінюються одне одним, а саме: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю, почуття гніву в сумі 134028,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 3 Конституції України\~права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. У\~статті 19 Конституції України\~визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. \~\~Відповідно до\~ст. 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. \~\~Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. \~\~Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. \~При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Таким чином, враховуючи, що жодної з перелічених незаконних дій щодо [PERSON] вчинено не було, як вбачається з його позовної заяви, стаття 1176 ЦК України\~не підлягає застосуванню до виниклих спірних правовідносин. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174 ЦК України). \~Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Згідно із пунктом 2 частини першої\~статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. \~\~За змістом\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 89 ЦПК України\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч.5,6\~ст.81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей\~1176,\~1167 ЦК України\~потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України). Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.\~\~ \~Обставини справи свідчать про те, що подання [PERSON] 03.05.2017 року скарги на підставі ст.308 КПК України щодо дотримання розумних строків досудового розслідування свідчить про реалізацію останнім свого права оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176\~ЦПК України. Крім того, сам факт зобов`язання ухвалою слідчого судді керівника Краматорської місцевої прокуратури розглянути скаргу\~\~ [PERSON] від 03.05.2017 року «Про дотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №12014050390002670 від 06.12.2014 року» у визначений ст. 308 КПК України триденний строк і в разі наявності підстав для її задоволення надати прокурорам, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу. Також, як встановлено під час розгляду справи, скарга [PERSON] від 03.05.2017 року надійшла до Краматорської місцевої прокуратури, коли матеріали кримінального провадження знаходилися на вивченні в прокуратурі Донецької області, що унеможливило в строк визначений ст.308 КПК України розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Таким чином, несвоєчасний розгляд скарги позивача [PERSON] , що було обумовлено об`єктивними причинами, та оскаржено останнім в передбаченому\~КПК України\~порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження. Додатково слід зазначити, що оскільки під час судового розгляду не встановлено як протиправності дій відповідача, так і спричинення позивачу моральної шкоди, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилається позивач, виключається. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, судом не встановлено дій з боку держави Україна за представництвом прокуратури Донецької області, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування йому моральної шкоди на підставі статей\~1173,\~1174,\~1176 ЦК України. Оскільки під час вирішення спору по справі судом не виявлені недоліки в діяльності прокуратури Донецької області, то у суду відсутні підстави для постановлення окремої ухвали про виявлені недоліки в діяльності прокуратури Донецької області. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом та у задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed