Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

07 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини усіх його доходів на 1/8 частину усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Ухвалою від 23 вересня 2020 року цивільну справу за вказаним позовом було передано на розгляд Жовтневого районного суду Миколаївської області в зв`язку з зареєстрованим місцем проживання відповідача на території Вітовського району, що належить до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду Миколаївської області. 23 листопада 2020 року зазначену справу було передано на розгляд Солом`янського районного суду м.Києва. 15 січня 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва справу було передано на розгляд Жовтневого районного суду Миколаївської області. 14 квітня 2021 року позовна заява [PERSON] надійшла до Жовтневого районного суду Миколаївської області та була розподілена судді Семеновій Л.М Ухвалою від 15 квітня 2021 року позовну заяву принято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що до 12.01.2012 року перебував у шлюбі з відповідачкою. [INFO] у них народився син [PERSON] , на утримання якого за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2019 року на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходу позивача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Однак, 19.08.2019 року позивач уклав новий шлюб з [PERSON] та від даного шлюбу у них народилася [INFO] донька [PERSON] , у зв`язку з чим у позивача з`явилися додаткові витрати на утримання народженої дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустці. Посилаючись на погіршення свого матеріального становища, позивач просить зменшити призначені аліменти з 1/4 до 1/8 частини його доходу або заробітку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. 12.05.2021 року від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та послалася на те, що позивачем не зазначено правових підстав для зменшення розміру аліментів та не доведено з посиланням на докази, що його матеріальний стан з моменту винесення рішення судом про стягнення аліментів погіршився настільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Позивач є працездатною особою. Будь яких доказів погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим позивач не має змоги працювати, ним не надано. Крім того, він працевлаштований та має постійний дохід. Той розмір, до якого позивач просить зменшити аліменти, не забезпечить належний рівень утримання їх спільної дитини. Відповідач також має додаткові витрати на утримання дитини, які навіть частково не покриває розмір аліментів, які стягуються з позивача, самостійно працює, утримує сина, забезпечує його фізичний та духовний розвиток, проживаючи у м. Києві. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року по 12.01.2012 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва (а.с. 13). За позовом [PERSON] рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2019 року змінено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2012 року по цивільній справі №2/1416/2344/2012, та стягнуто аліменти у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12). За даними копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] , 09.08.2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с.87). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.2020 року [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначений позивач [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з довідки про доходи ( а.с.15), яка подана позивачем за 3 місяці 2020 року, позивач [PERSON] працює контролером на підприємстві АТ «Дніпроазот» та отримує заробітну плату з якої вираховуються аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції від 4 листопада 2019 року ( а.с.110-111), за виконавчим провадженням станом на 03.10.2019 року у позивача була заборгованість 21537 грн. 48 коп., стягнення якої проводилося поряд із помісячною сумою аліментів у розмірі 1/4 частини. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. У відповідності до положень ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Про такі ж підстави до зміни розміру аліментів роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Натомість позивачем не було надано жодних доказів погіршення його матеріального стану, стану його здоров`я, що потребувало б матеріальних затрат, перебування на його утриманні непрацездатних осіб, яких за законом він має утримувати. Не надано жодних доказів його доходів станом на час пред`явлення позову та обґрунтованих витрат його сім`ї, які б свідчили про погіршення його матеріального стану. Одруження позивача та народження дитини у іншому шлюбі не свідчать про зміну його матеріального стану, так само як і про перебування дружини позивача на його утриманні. Більш того, з огляду на вік неповнолітнього сина позивача - [PERSON] , [INFO] , останній перебуває у підлітковому віці, в якому потребує постійного матеріального забезпеченнята витарт на додаткову освіту та розвиток, у тому числі оплату курсів англійської мови, сплату членських внесків за басейн, оплата кікбоксингу, придбання спортивного інвентарю, які не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач повинен сплачувати щомісячно. Вказані витрати, у тому числі проживання, харчування та одяг здійснюються його матір`ю [PERSON] , працюючи, самостійно, остання обмежена у можливості забезпечити матеріальне утримання своєї дитини ( а.с.123-125). Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність встановлених законом підстав для задоволення позову та зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] . Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed