Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

08 лютого 2016року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або державного закладу, де будуть утримуватися діти. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається належним чином утриманням та вихованням дітей, не створює належних умов для проживання доньок, чим порушує їх права на повноцінний розвиток, безвідповідально ставиться до їх здоров'я, у зв'язку з чим за останні півроку дітей тричі примусово влаштовували на лікування до дитячого відділення Татарбунарської центральної районної лікарні. Посилаючись на те, що відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово попереджалася про наслідки безвідповідального батьківства та притягалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, позивач вважав, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не поінформувала. Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Дмитрівський сільський голова надіслав заяву, в якій вимоги підтримав та просив розглядати справу без участі представника сільради. Суд, у зв'язку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.а.с.12,13). З довідок Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №№108,109 від 22.01.2016року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] та має на утриманні двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.а.с.14,15). З акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 21.01.2016року, рішень координаційної ради у справах дітей від 29.08.2015року №4 та комісії з питань захисту прав дитини Татарбунарської районної державної адміністрації від 04.09.2015року № 8, слідує, що в будинку за місцем реєстрації відповідача протягом тривалого часу ніхто не проживає, стан житла не задовільний, здійснення опалення не можливе у зв'язку з тим, що піч зруйнована, дрова та вугілля відсутні, [PERSON] неодноразові попередження представників органу опіки та піклування про можливість відібрання дітей та позбавлення її батьківських прав проігнорувала (а.с.а.с.5,9,18). В судовому засіданні встановлено, що за місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, постійного місця проживання не має, веде аморальний спосіб життя, пиячить, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позбавлена батьківських прав щодо двох своїх старших дітей, неодноразові бесіди з [PERSON] до позитивних змін не призвели (а.с.16). З повідомлень Татарбунарського центру первинної медико-санітарної допомоги слідує, що [PERSON] періодично проживає в м.Татарбунари Одеської області за різними адресами разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], під час перевірки тимчасових помешкань відповідача медичними працівниками, [PERSON] щоразу перебувала у стані алкогольного сп'яніння, переважно спала, малолітні діти в цей період знаходилися без нагляду дорослих, роздягнені та хворі, в приміщенні антисанітарні умови (а.с.а.с.6,8,10,11). З інформації Татарбунарського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №01/09-24 від 26.01.2016року вбачається, що починаючи з вересня 2015року спеціаліст зазначеного центру неодноразово проводив бесіди з [PERSON] стосовно відповідального батьківства, популяризації здорового способу життя та пропонував відвідувати центр з метою отримання комплексу соціальних послуг, спрямованих на створення належних умов для проживання неповнолітніх дітей, однак запрошення відповідачем були проігноровані. Малолітніми доньками [PERSON], які з 19 січня 2016року перебувають в педіатричному відділенні КЗ «Татарбунарська ЦРЛ», опікується їхня тітка [PERSON], мати дітей не відвідує (а.с.17). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо своїх інших дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] що підтверджується заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.05.2012року у справі №2-391/1529/12 (а.с.7) Судом встановлено, що Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області складено висновок від 03.02.2016року №01-30/222, зі змісту якого слідує, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з огляду на ведення відповідачем асоціального способу життя, зловживання алкоголем, відсутність постійного місця проживання, неодноразове притягнення її до адміністративної відповідальності (а.с.4). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Статтею 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України встановлено низку обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав можливе за наявності підстав, визначених у ст.164 СК України. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, окрім іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК). З цієї підстави мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав лише у разі досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК). При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує, окрім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що відповідач є повнолітньою особою, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не забезпечує належних умов для проживання та розвитку своїх малолітніх дітей, що створює реальну загрозу їх життю та здоров'ю, протягом тривалого часу не має постійного місця проживання та не докладає зусиль для забезпечення належних умов проживання дітей, зловживає алкогольними напоями, попередження органу опіки та піклування ігнорує, суд вважає що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] зі стягненням з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше мінімального розміру, встановленого законодавством. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що судовий збір позивачем при поданні позову не було сплачено, судовий збір у розмірі 551грн.20коп. за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. З огляду на викладене,

Outcome: approved