overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

09.12.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 6. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки більше двох років не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не з`явилась, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності (а.с.17). Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав (а.с.16). Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 09 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 6 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат, у зв`язку із чим суд покладає їх позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

09.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя дітей не мають. Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутність. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При розгляді справи судом встановлено, що 26 червня 2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 498. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

09.12.2019 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 12.12.2019 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 22.08.2009 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . З середини 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

09.12.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 12644 грн. 44 коп., станом на 01.11.2019 року. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працювала у відповідача на посаді старшого інспектора бюро перепусток в управлінні безпеки та режиму. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 12644 грн. 44 коп., станом на 01.11.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

09.12.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08 листопада 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області, актовий запис № 1088. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2018 року, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, двічі до суду не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи не надала, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 08 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області, актовий запис № 1088(а.с.11). Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

09.12.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 05 жовтня 2013 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 108. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з 2017 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 05 жовтня 2013 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 108, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 05 жовтня 2013 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 108, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім`ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

09.12.2019 року представник позивача, адвокат Мукомел Людмила Андріївна, звернулася із позовом в інтересах позивача, [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про батьківство. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] та [PERSON] 26 вересня 1997 року уклали шлюб. У шлюбі у них народилися син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донки [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . [INFO] відповідач народила сина - [PERSON] , батьком дитини було записано позивача, оскільки на той час вони перебували в шлюбі. Позивач із даним фактом не погоджується, оскільки на час ймовірного зачаття вони не проживали разом з відповідачем як подружжя, будь-яких стосунків у них не було. Позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у ньому. Позивач пояснив, що будь яких подружніх стосунків у період можливого зачаття сина [PERSON] у них із відповідачкою не було, а тому він не може бути його батьком. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала, та підтвердила обставини викладені позивачем. За таких обставин, розгляд справи на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України здійснюється у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши учасників справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 26 грудня 2017 року, виданого Виконавчим комітетом Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис № 11, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Рішенням Славутського міськрайонного суду від 29 серпня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч.2, ч.3 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] відповідачкою не оспорюється, а тому цей факт не вимагає доказування відповідно ст.82 ч.1 ЦПК України, згідно положень якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

09.12.2019 року Шевченківським районним судом було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] ,третя особа Товарна біржа Українська,про визнання права власності на квартиру. Вказаним рішенням визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був укладений 18.08.1998 р. між [PERSON] ,РНОКПП [NUMBER] ,та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на товарній біржі «Українська» реєстраційний № [NUMBER] . В лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при ухваленні рішення не було вирішено вимогу щодо визнання права власності на квартиру [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися. Згідно ст. 270 ч. 4 ЦПК України їх присутність не є обов`язковою. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що необхідно ухвалити додаткове рішення. о до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду із позовом було заявлено дві вимоги, а саме [PERSON] дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був укладений 18.08.1998 р. між [PERSON] ,РНОКПП [NUMBER] ,та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на товарній біржі «Українська» реєстраційний № [NUMBER] , та визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру. Судом встановлено, що 09.12.2019 року Шевченківським районним судом було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] ,третя особа Товарна біржа Українська,про визнання права власності на квартиру. Вказаним рішенням визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був укладений 18.08.1998 р. між [PERSON] ,РНОКПП [NUMBER] ,та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на товарній біржі «Українська» реєстраційний № [NUMBER] . Проте, вимогу щодо визнання права власності, судом під час ухвалення рішення не вирішено. Зважаючи на законність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , є підстави для визнання права власності позивача на вказане майно. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. На підставі ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 220 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

09.12.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явилися, при цьому подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; позивач повідомила про підтримання позову, а відповідач - про визнання позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 04.08.2012 року, при цьому мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї; натепер сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

09.12.2020 до Київського районного суду м. Харкова з позовом звернувся [PERSON] в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] , 12.06.2015 р., у Московському відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 652. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 12.06.2015 між ним та відповідачем зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 652. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, через що в у них виникали постійні сварки, що негативно впливає на виховання їхньої дитини, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один від одного. Подальше збереження сім`ї позивач вважає не можливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Судові витрати просив покласти на нього. Вiдповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечувала та просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 12.062015 р. у Московському відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 652 (а.с.3). Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 2367. (а.с. 4). Як вбачається з пояснень сторін та позовної заяви, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Оскільки позивач просила судові витрати покласти на неї, суд не стягує їх з відповідача. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved