Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

08.06.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Шинник». ОСББ являється балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку № 28 по вулиці Грибоєдова в місті Біла Церква Київської області. Відносини з приводу створення та діяльності обєднань співвласників багатоквартирних будинків регулюються Законом України «Про обєднання багатоквартирного будинку», статутом та договором про обслуговування будинку та прибудинкової території. Договір на обслуговування будинку та прибудинкової території співвласник, тобто [PERSON] укласти відмовилась. Вони вже зверталися до суду із заявою про видачу судового наказу. Заява була задоволена і 28.03.2018 року був виданий судовий наказ. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2018 року судовий наказ був скасований. З моменту створення ОСББ будинок та прибудинкова територія утримується за рахунок внесків власників житлових та нежитлових приміщень. Відповідно до протоколу №1 загальних зборів членів ОСББ від 27.01.2017 року був затверджений новий кошторис витрат та тарифів на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території для житлових та нежитлових приміщень. Відповідач повинна була сплатити обєднанню за період з 01.08.2012 року по 31.05.2018 року суму 10 294,14 грн. В лютому 2017 року ними було направлено відповідачу лист-претензію щодо сплати боргу. Поштовий конверт з попередженням повернутий у звязку з закінченням терміну зберігання. За відповідачем виникла заборгованість по внескам члена обєднання в сумі 10 294,14 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач борг не сплачує, просили суд стягнути з [PERSON] на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Шинник» заборгованість по внескам та платежам співвласників обєднання за період з 01.12.2012 року по 31.05.2018 року в сумі 10 294, 14 грн., судові витрати в розмірі 1762 грн. та витрати повязані з надання правової допомоги в сумі 300 грн. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.08.2018 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач в позові просить стягнути з неї на користь ОСББ «Шинник» заборгованість по внескам та платежам співвласників обєднання за період з 01.12.2012 року по 31.05.2018 року в сумі 10 294,14 грн. Тобто, позивач включає заборгованість минулих періодів, починаючи з 01.12.2012 року. Однак, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Строк позовної давності встановлено тривалістю в три роки, згідно вимог (ст.257 ЦК України), тому позивач повинен був звернутися до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості з ЖКП в передбачений строк. Щодо розрахунку суми боргу наданого позивачем, в якості доказу, що підтверджує на думку позивача факт наявності у неї заборгованості та визначену ним ціну позову, є розрахунок суми боргу на суму 10 294, 14 грн. Однак, цей розрахунок не може вважатися належним і відповідним доказом, оскільки не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця послуг по даному будинку, нормативно-правовими актами про затвердження тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення. Позивач не надав основний документ Договір із споживачем, тобто із нею, про надання послуг по утриманню будинку, водопостачання та водовідведення. Позивач не зміг цього зробити, бо такого договору не існує. Між тим, у відповідності до вимог ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Тобто, на сьогоднішній день між нею та позивачем не існує ніяких договірних відносин, згідно якого вона повинна йому щось сплачувати. Представник позивача, за довіреністю в справі [PERSON]\~ в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, з матеріалів справи (а.с.5-6) вбачається, що установчими зборами обєднання співвласників багатоквартирного будинку №28 по вулиці Грибоєдова в м. Біла Церква було прийнято рішення про створення ОСББ «Шинник» і затверджено Статут обєднання. 11.03.2017 року було проведено державну реєстрацію\~ ОСББ «Шинник». Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9) ОСББ «Шинник», ідентифікаційний код юридичної особи: 23568246, було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Місце знаходження: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Грибоєдова, 28. Керівник [PERSON].\~ Відповідно до п.1.1, п.1.3 Статуту (а.с.5-6) Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Шинник» створене власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №28 по вулиці Грибоєдова, в місті Біла Церква Київської області відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року №2866-ІІІ та є правонаступником Обєднання власників квартир «Шинник». ОСББ «Шинник» є юридичною особою, має баланс, рахунки у банківських установах, печатку, іншу атрибутику юридичної особи, може від свого імені укладати договори, набувати майнові та пов'язані з ними немайнові права, нести обов'язки, бути позивачем та відповідачем в суді. Обєднання не несе відповідальності за зобовязаннями співвласників. Об'єднання створено з метою належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. До компетенції загальних зборів належить встановлення розмірів платежів і внесків членів об'єднання. Рішенням загальних зборів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Шинник» по вулиці Грибоєдова, 28 від 27.01.2017 року за №1 було затверджено Розрахунок витрат на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Шинник», та встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової в розмірі 4,50 грн. за кв.м. П.2 Розділу п.2.8 Статуту, передбачено, що обєднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри платежів і внесків співвласників обєднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Судом встановлено що відповідач [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с.31-35, 37). Також, встановлено, що відповідачем не було укладено письмовий договір на обслуговування будинку з ОСББ «Шинник», що визнається сторонами. Як вбачається з розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: по вулиці Грибоєдова, 28 (а.с.11) вартість послуг становить -\~ 4,50 грн. за кв. м. З Довідки розрахунку (а.с. 12-13) вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, з 01.07.2012 року по 01.05.2018 рік, що складає 10 294,14 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові та організаційні засади створення, функціонування об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ОСББ», основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володінні та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово- комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання. Так, ст.17 Закону «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» було передбачено, що для забезпечення\~\~ виконання\~\~ власниками\~\~ приміщень\~\~ своїх обов'язків об'єднання має право: в т.ч.\~\~ вимагати своєчасної та\~\~ у\~\~ повному\~\~ обсязі\~ сплати\~ всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про ОСББ», співвласник зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст.12 ЗУ №417 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між власниками пропорційно до їх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Не використання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно з ч. б ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Відповідно до ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Встановлено, що позивач ОСББ «Шинник» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку № 28 по вулиці Грибоєдова в місті Біла Церква та надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, особа, яка є власником приміщення у багатоквартирному будинку, у якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні. Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позивач зобовязана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а обєднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Саме такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України\~ № 3-945гс15 від 11.11.2015 року та № 3-1028гс15 від 27.01.2016 року. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Такі ж вимоги передбачені в п.7 Правил користування приміщеннями житлових\~ будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц. Відповідач заперечуючи проти позову зазначила, що розрахунок суми боргу не є відповідним доказом, оскільки не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця послуг по даному будинку, нормативно-правовими актами про затвердження тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення, однак не надала до суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок боргу ( а.с. 12-13), оскільки він містить відомості щодо предмету доказування та узгоджується з затвердженими тарифами на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для житлового будинку, який обслуговується ОСББ «Шинник» по вул. Грибоєдова,28 ( а.с. 11)\~ та протоколом № 1 від 27.01.2017 року ( а.с. 10). У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначила, що позивач включає в позові заборгованість минулих періодів, починаючи з 01.12.2012 року та вважає, що позивачем строк позовної давності пропущено. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Крім того 5 липня 2017 року Верховний Суд України зробив правовий висновок у справі № 6-311 цс 16 про те, що за змістом частин третьої, першої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За частинами 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок Відповідно до ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Ст. 267 ч.ч. 3,4 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В постанові Верховного Суду України по справі № 6-214цс14 від 21.01.2015 року викладено правову позицію стосовно того, що судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Судом встановлено, що 26.03.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі №357/2117/18 2-н/357/507/18, було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON], що зареєстрована за адресою [INFO], на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Шинник» боргу в сумі 8 751 грн. та судового збору в розмірі 173 грн. (а.с.7). 20.04.2018 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, скасовано судовий наказ №357/2117/18 2-н/357/507/18, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 26.03.2018 року, про стягнення з [PERSON] на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Шинник» заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.8). Також, з матеріалів справи (а.с.14) вбачається, що відповідачу 09.02.2017 року було направлено попередження вимогу щодо спати заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Таким чином, враховуючи\~ вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по внескам та платежам співвласників обєднання за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року, в межах строку позовної давності, а в частині вимог за період з 01.08.2012 року по 31.05.2015 року слід відмовити. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Шинник» заборгованості по внескам та платежам співвласників обєднання в розмірі 4061,75 грн. Згідно ст.\~ 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. З матеріалів справи ( а.с. 1,17,36) вбачається, що позивачем за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. та 300,00 грн. за надання правової допомоги, а відповідач з 01.09.2007 року має першу групу інвалідності. Таким чином, враховуючи зазначені обставини та часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, а підлягають компенсації за рахунок держави в розмірі 813,60 грн., пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial