Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

08 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на багаторазовий в'їзд та виїзд в районі проведення АТО на неконтрольовану території України через лінію зіткнення у межах Донецької області та за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого [INFO] народила дочку - [PERSON], шлюб було розірвано 04 серпня 2011 року за рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївки Донецької області. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких необхідне якісне медичне обслуговування, яке можна отримати тільки на території, яка контролюється державою Україна. Крім того, розширенню світогляду дитини, її духовному і інтелектуальному розвитку сприятиме періодичне перебування дитини в іноземних державах. Позивач позбавлена можливості отримати згоду батька доньки [PERSON], оскільки їй не відомо його місцезнаходження, останній раз бачила його в 2011 році, а тому позивач просить суд надати неповнолітній [PERSON], [INFO], багаторазовий дозвіл на виїзд та в'їзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області та за межі України до досягнення 18 років у супроводі матері [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с.25-26). За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради, належним чином повідомлений про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04 серпня 2011 року на підставі рішення Червоногвардійського районного суду м.Макіївки Донецької області (а.с.12). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Червоногвардійським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції (а.с.9), яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України). Відповідно до п.5.1.1 та п.5.1.2 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, в'їзд на неконтрольовану територію та виїзд з неї громадян України та іноземців (осіб без громадянства), в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного ст. 5 Закону України «Про громадянство України» або ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Відповідно до абзацу третього ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновителів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (57-95-п) (у ред. постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) (далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачі) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Підпунктом 2 пункту 4 Правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до абзацу другого п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Частиною першою статті 3 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 року. ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 04 серпня 2011 року на підставі рішення суду. Дитина мешкає разом з матір'ю окремо від відповідача та знаходиться на її повному утриманні, на теперішній час місцезнаходження батька дитини не відомо. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, інтереси позивача [PERSON] повністю відповідають інтересам її неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки дитина має бути забезпечена належними умовами виховання, розвитку та медичного обслуговування. Оскільки місцезнаходження батька неповнолітньої дитини відповідача [PERSON] на теперішній час не відомо, позивач позбавлена можливості отримати добровільну згоду відповідача на тимчасовий виїзд та в'їзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області та за межі України, тому суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved