Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON], звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження дитини, відповідно до якої просить встановити вказаний факт. В обґрунтування заяви вказує на те, що у нього та його дружини - [PERSON], під час спільного проживання в [INFO] Крим, 30.09.2014 року, народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії І-АЯ № 508488 виданого 30.10.2014 року, Судакським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. [PERSON] Республіка Крим, вважається тимчасово окупованою територією України і є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Тобто вищезазначене свідоцтво про народження його доньки не може вважатися легітимним, а так як вони з дружиною і дочкою бажають переїхати на постійне місце проживання в України м.Вільногірськ, де у нього проживають батьки, і де в цей час проживає він, тому йому потрібний документ, який підтверджував би факт народження дочки виданий компетентним органом державної влади України. На підставі вищевикладеного він звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини. Заявник до суду не зявився, своєю заявою просив розглядати справу без його участі, заяву підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - Вільногірський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявилися, до суду надана телефонограма про розгляд справи за відсутність їх представника, проти задоволення заяви заперечень до суду не надано. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1, 2, 3 ст. 257-1 ЦПК України у чинній редакції визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до абз. 4 ч. 4, ч. 8 ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров'я та довідки з місця проживання дитини. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження дитини в певний час і за певних обставин. 09.10.2010 року заявник по справі зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується штампом у його паспорті, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Судакського міського управління юстиції АРК, актовий запис № 154. На підтвердження факту народження дитини доньки [PERSON], [INFO], заявник надав копію свідоцтва про народження серія 1-АЯ № 508488 від 30.10.2014 року. Згідно з копією паспорта громадянина України Серії АЕ № 426861 [PERSON], є громадянином України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved