Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

08 серпня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просив: стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток в розмірі 210 038,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач працював у відповідача, 24.05.2011 року звільнився за власним бажанням, після звільнення з ним не провели остаточний розрахунок. За рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.03.2012 року стягнуто заборгованість по заробітній платі та середній заробіток. Як зазначає позивач, рішення суду було виконано лише 21.05.2014 року, а тому позивач просить на підставі статті 117 КЗпП України стягнути середній заробіток за період з 13.03.2012 року (наступного дня після проголошення рішення) до 21.05.2014 року (день, коли були зараховані кошти). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання представника не направив, заперечення чи пояснення на позов не надав, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Згідно положень ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2011 року позивач звільнився з посади заступника генерального директора по науковій роботі, науково-технічних зв'язках і розвитку Державної науково-виробничої корпорації «Київський інститут автоматики» за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (наказ №47-о від 24.05.2011 року). Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.03.2012 року стягнуто з Державної науково-виробничої корпорації «Київський інститут автоматики» на користь [PERSON] не виплачену заробітну плату в сумі 55 474,82 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 8 357,29 грн. та 45 503,00 грн. і 2 000,00 грн. моральної шкоди. Як встановлено в судовому засіданні, остаточний розрахунок при звільненні позивача був проведений 21.05.2014 року, що підтверджується випискою по рахунку позивача в банківській установі «УкрсибБанк». Статтею 47 ч.1 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). Як вбачається з розрахунку середнього заробітку, що здійснений позивачем, він брав в розрахунок заробітну плату за квітень та травень 2011 року та надбавку до заробітної плати в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно. А так як зазначений позивачем розрахунок середнього заробітку суперечить діючому законодавству (травень місяць в якому позивач був звільнений не може братись в розрахунок; позивач не надав доказів, що 1 000,00 грн. доплати виплачувались перед звільненням), тому суд не може взяти його до уваги. В рішення Новоград-Волинського суду також не міститься розрахунку середнього заробітку, а тому суд вважає за доцільне самостійно здійснити розрахунок середнього заробітку позивача. Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Відповідно до п.2 зазначеної Постанови - середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Останні два місяці перед звільненням (березень, квітень) - у березні 22 робочих дні, у квітні 20, тому загальна кількість робочих днів для розрахунку середнього заробітку становить 22 + 20 = 42. Як вбачається з довідки про доходи позивача, за березень місяць нараховано суму в розмірі 6 882,71 грн., у квітні позивачу нараховано 1 371,00 грн. Отже, зазначені суми і беруться для обрахунку середнього заробітку. А тому загальна заробітна плата, що враховується для розрахунку середньоденної заробітної плати становить 6 882,71 + 1 371,00 = 8 253,71 грн. Пунктом 8 зазначеної Постанови визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином середньоденна заробітна плата становить 8 253,71 грн. : 42 = 196,52 грн. Загальна кількість днів затримки розрахунку становить 548 днів, а саме: 2012 рік: березень 2012 року - 14 днів, квітень 2012 року - 20 днів, травень 2012 року - 20 днів, червень 2012 року - 19 днів, липень 2012року - 22 дні, серпень 2012 року - 22 дні, вересень 2012 року - 20 днів, жовтень 2012 року - 23 дні, листопад 2012 року - 22 дні, грудень 2012 року - 21 день; 2013 рік - 251 день; 2014 рік: січень 2014 року - 21 день, лютий 2014 року - 20 днів, березень 2014 року - 20 днів, квітень 2014 року - 21 день, травень 2014 року - 12 днів. Тому сума середнього заробітку за час затримки виплати становить 196,52 грн. х 548 днів = 107 692,96 грн. (без вирахування обов'язкових платежів та податків), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.80 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial