Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

09 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 липня 2013 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони проживають окремо з перших днів подружнього життя. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує повністю. Від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання теж не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 20 липня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Як вбачається з позовної заяви, то причинами розпаду сім'ї позивачкою зазначено те, що між нею та чоловіком [PERSON] було відсутнє взаєморозуміння, починаючи з липня 2013 року вони проживають окремо. Відповідач свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловив. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved