Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

08.04.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в якій просила: стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на її утримання на період навчання на денній формі у вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки та торгівлі». В обґрунтування своїх вимог вказала, що її мама [PERSON] та батько - відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано у 2001 році. На підставі рішення суду з відповідача на її утримання стягнуто аліменти на її утримання до повноліття. В даний час вона вже повнолітня, однак навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки та торгівлі», період її навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 рік. Навчання платне і його вартість за рік становить 11116 гривень, також вона вимушена сплачувати кошти за проживання в іншому місті, харчування, одяг та канцелярські прилади. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно за кордоном, отримує заробіток, а тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву в якій зазначив, що вдруге зареєстрував шлюб з гр. [PERSON] , з якою вони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Третя особа [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що дійсно, вона працює, однак її коштів не вистачає на забезпечення достатнього рівня життя її доньки, оскільки необхідно сплачувати за її навчання, проживання у іншому місті, а також інші потреби доньки. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89,263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області в книзі записів актів громадянського стану про народження 21 червня 1999 року зроблено відповідний запис за №179, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Таким чином, [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та вона є повнолітньою особою. Крім цього, з вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] Згідно довідки № 29-18/177 від 04.04.2019 року, виданої вищим навчальним закладом Укоопспілки «Полтавський університет економіки та торгівлі», [PERSON] дійсно навчається на 3 курсі факультету товарознавства, торгівлі та маркетингу денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно Договору про навчання №122016012260 від 12.08.2016 року та додаткової угоди від 07.08.2018 року вартість навчання на рік становить 11116 гривень. Частиною 2 ст.141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.ч. 1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, відзначає, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків, бере до уваги, що позивач зазначила у своїй заяві та проти чого відповідач не заперечував, що останній є особою працездатного віку, працює за кордоном, отримує заробітну плату, а також те, що жодних доказів неможливості надавати допомогу повнолітній дитині відповідач не надав. Крім цього, суд враховує доводи позивача щодо неможливості її працевлаштування через навчання на денній формі навчання. Таким чином,

Outcome: partial