Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

08 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в особі Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 06 липня 2017 року померла її мати, [PERSON]. Смерть матері стала для неї великим потрясінням, їй було важко пережити втрату близької людини та вона тривалий час перебувала у стані депресії. 06 лютого 2018 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки вона тривалий час постійно проживала спільно із матірю, проте їй було відмовлено через сплив шестимісячного строку для прийняття спадщини та розяснено про необхідність звернення до суду. 07 лютого 2018 року, збираючи документи для звернення до суду, вона знайшла заповіт від 04.02.2000, який мати залишила на її імя. Про наявність заповіту до цього часу їй не було відомо. Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки перебувала у пригніченому стані, наслідком якого було погіршення фізичного та душевного здоровя. Просила встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері терміном 1 місяць. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Маріупольської міської ради [PERSON], діюча на підставі довіреності, також у підготовче судове засідання не прибула, надавши заяву про визнання предявленого позову у повному обсязі. Просила вирішувати справу у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО № 995245, вданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГтУЮ у Донецькій області від 06.07.2017, [PERSON] померла 06 липня 2017 року, про що вчинено актовий запис № 1030. З заповіту, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] від 04.02.2000 за реєстровим № 2-185, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження та все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що матиме за законом право, заповіла донці [PERSON]. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Таким чином, строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] сплинув 06 січня 2018 року. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 51102595 від 01.03.2018 інформація щодо спадкової справи до майна померлої [PERSON] у спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши доводи позивача щодо поважності причин пропущення нею строку для прийняття спадщини та перевіривши їх наданими доказами, зважаючи на незначність терміну пропущеного строку, а також визнання наведених доводів відповідачем, суд знаходить позов обґрунтованим та доходить до висновку про можливість визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері протягом одного місяця. Визнання предявленого позову відповідачем не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved