Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

08 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - [ADDRESS] На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що вона та треті особи є співвласниками вказаної квартири, в якій зареєстрований колишній чоловік позивача - [PERSON], який з 01 січня 2018 року не проживає за місцем своєї реєстрації. Ухвалою суду від 23 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 лютого 2019 року справу призначено до розгляду по суті. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання позивач не з'явилась, однак від її представника - адвоката Вотінцева Є.Г. надійшла заява у якій він просив розгляд справи провести у відсутність сторони позивача, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Треті особи до суду також не з'явились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду не відомі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та треті особи у справі [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 24 листопада 2003 року (а.с.8) та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.9). У спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується відомостями з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с.20). Згідно з письмовими поясненнями позивача, відповідач є її колишнім чоловіком, що також підтверджується заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а..с10), однак з 01 січня 2018 року він не проживає без поважних причин за місцем своєї реєстрації і його місце перебування невідоме. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі з 01 січня 2018 року підтверджується актами про не проживання особи від 23 квітня 2018 року, 20 липня 2018 року, 18 жовтня 2018 року та 11 грудня 2018 року (а.с.11,12,13,14). Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідач, будучи зареєстрованим у спірній квартирі, однак фактично не проживаючи в ній порушує право позивача вільно розпоряджатись належною їй частиною нерухомого майна. Ураховуючи те, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад один рік, суд вважає, що його потрібно визнати таким, що втратив право користування квартирою № 192, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, буд. № 19. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved