Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

07.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохала: - визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Полтавська область, м. Глобине, вул. Польова, 35а, спільною сумісною власністю подружжя; -визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Полтавська область, м. Глобине, вул. Польова, 35-а; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі ? частки вартості автомобіля Opel Combo в сумі 39200 грн. Позов мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 10.06.1989 року, шлюб розірвано 15 вересня 2015 року. За час шлюбу сторонами набуто наступне майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Польовій, 35а, в м. Глобине Полтавської області, який побудований та зданий в експлуатацію в 1994 році, тобто під час шлюбу, право власності на дане житло зареєстровано на відповідача в 1994 році ; - автомобіль Орel\~Combo, державний\~номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, придбаний у 2012 році, тобто під час шлюбу, за кошти подружжя. Після розірвання шлюбу вказаний автомобіль був проданий відповідачем без згоди позивача. Позивач [PERSON], її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у ньому та просили його задовольнити. В подальшому, направили заяву про продовження розгляду справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] направив до суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги визнав, прохав подальший розгляд справи проводити без його участі та без участі відповідача. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності та звязку, встановив наступне. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст.\~81\~ЦПК України\~регламентовано,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 10.06.1989 перебували у шлюбі . Згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06.08.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між ними розірвано. За час\~шлюбу сторони\~набули у\~спільну сумісну\~власність будинок\~з господарськими\~будівлями \~та спорудами,\~що розташований\~за адресою: м. Глобине,\~вул. Польова, 35а. Згідно свідоцтва № 81 на право особистої власності на жилий будинок від 23.05.1994 року власником записаний [PERSON] (а.с.12). Крім того, сторонами в 2012 році був придбаний автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, який був відчужений відповідачем [PERSON] після розірвання шлюбу за суму 2800 доларів США. Вказані обставини визнаються сторонами, а тому у відповідності до положень ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. В добровільному порядку спір про поділ спільного сумісного майна подружжя сторонами не вирішений. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Положеннями ч.1 ст. 68 СК України передбачено, що\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. В ч.2 цієї статті вказано, що\~розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 3\~ст.368 Цивільного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~Частиною 2\~ст. 372 ЦК України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення \~\~\~\~\~\~ За змістом ст. 70 СК України\~ у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. \~Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У постанові ВСУ від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16 вказано, що у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно з правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 08 квітня 2015 року у справі № 6- 7цс15, законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність домовленості сторін щодо обсягу та вартості майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved