Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

07 жовтня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 09 серпня 2010 року на підставі заяви про вступ до спілки. 19 квітня 2013 року він звернувся до спілки із заявою про надання йому кредиту. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 19 квітня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 3290/13-Ф2, відповідно до якого він отримав кредит на придбання товару у розмірі 2500 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Відповідно до п. 2.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день. За весь час користування кредитом відповідачем не було проведено жодного платежу. Залишок по кредиту склав 2500 грн. У зв’язку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобов’язань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 02 жовтня 2014 року складає 4225,75 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2500 грн., та відсотків за користування кредитом у розмірі 1725,75 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4225,75 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., а всього 4469,35 грн. У ході судового розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 04 листопада 2014 року в розмірі 4576,60 грн., з яких 2500 грн. – залишок по кредиту, 1833 грн. – відсотки за користування кредитом, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з’явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв’язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з’явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 09 серпня 2010 року на підставі заяви про вступ до спілки. 19 квітня 2013 року він звернувся до спілки із заявою про надання йому кредиту. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 19 квітня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 3290/13-Ф2, відповідно до якого він отримав кредит на придбання товару у розмірі 2500 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Відповідно до п. 2.1 договору споживчого кредиту відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. За весь час користування кредитом відповідачем не було проведено жодного платежу. Станом на 04 листопада 2014 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 4333 грн., яка складається із залишку за кредитом у розмірі 2500 грн. та нарахованих процентів у розмірі 1833 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов’язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений, або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved