Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

10. 02. 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17 вересня 2005 року по квітень 2010 року проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 20 вересня 2010 року, яке набрало чинності 01 жовтня 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач надавав добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, але останні три місяці не здійснює його матеріальну підтримку, не бере участь у вихованні сина. Місце роботи та розмір заробітної плати отримуваної [PERSON] позивачу не відомо, інших утриманців останній не має. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. До початку проведення відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій зазначила про можливість здійснення розгляду справи за її відсутності, просить суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, однак до початку його проведення надав суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його присутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки визнає їх. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб, зареєстрований між сторонами 17 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №175 - розірвано згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 20 вересня 2010 року, яке набрало чинності 01. 10. 2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, та який знаходиться на утриманні позивача і проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS], про що свідчить Довідка, видана 06 лютого 2015 року квартальним комітетом №28 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач надав суду Довідку, видану ТОВ «Нові технології» від 24. 03. 2015 року за вих. №24/03, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно має постійне місце роботи, а саме: працює у зазначеному товаристві на посаді слюсара, та його загальна сума доходу за період з 01. 01. 2015 року по 28. 02. 2015 року, становить 2036 грн. 36 коп. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Сторонам роз'яснити, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги позивача з приводу стягнення аліментів на утримання дитини в частці від його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що останні підлягають задоволенню. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181-183, 191 СК України,

Outcome: approved