Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

09.02.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ СК «Альфа-Гарант») з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 7 973, 55 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та стягнути судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АЕ-6775287, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є «Форд» д. н. з. [NUMBER]. 19.08.2016 року о 00 год. 15 хв. відповідач, по пр. Героїв Сталінграду, 134 в м. Харкові, керуючи забезпеченим транспортним засобом, здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д. н. з. [NUMBER].Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду міста Харкова від 13.10.2016 року відповідача визнано винним у настанні даної ДТП і притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 КУпАП. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.Отже, на виконання своїх зобов'язань, після аналізу всіх наданих документів, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування у розмірі 7 973 грн. 55 коп. за Полісом №АЕ-6775287. Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.10.2016 року відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тому на підставі вищезазначених вимог закону до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 7 973 грн. 55 коп., у зв'язку з чим представник позивача звернувся в суд з даним позовом В судове засідання учасники справи не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з'явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом №АЕ-6775287 (а.с. 6-7). Як вказано в постанові судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.10.2016 року [PERSON] 19.08.2016 року о 00.15 год. керував автомобілем Форд держномер [NUMBER] по пр. Гер. Сталінграду, 134 в м. Харкові не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген держномер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який зупинився попереду, автомобілі отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки, при цьому водій автомобілю Форд держномер [NUMBER] [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту 0, 54 пром. В постанові зроблено висновок, що своїми діями [PERSON] порушив п.п.29 а, 12.1.13.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, що підтверджено копією відповідно ї постанови (а.с.8). Відповідно до звіту № 48-D/26/2, складеного в період 21.12.2016 року-22.12.2016 року оцінювачем ТОВ «Промислова компанія «СЕЛТИМ» вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику майна Volkswagen Golf реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження станом на 21.12.2016 року складає 10 768, 25 грн. з урахуванням ПДВ та 8 973, 55 грн. - без урахування ПДВ (а.с. 9-18). На підставі розрахунку страхового відшкодування та Страхового акту №ЦВ/16/2852 ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь [PERSON] (власник авто) страхове відшкодування у розмірі 7 973,55 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № ІD - 90075 від 10.02.2017 року та відповідними копіями розрахунку та страхового акту (а.с. 19, 20, 23). Відповідно до довідки Державної фіскальної служби, яка сформована 26.03.2018 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований в реєстрі фізичних осіб-платників податків під реєстраційним номером - [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно зі ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому статтею 29 вказаного закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з підпунктом а пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Підпунктом ґ пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у випадку, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. В підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не; мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 4, 5 та 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідач [PERSON] керував автомобілем Форд держномер [NUMBER]в стані алкогольного сп'яніння і в результаті порушення ним ПДР 19.08.2016 року допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген держномер [NUMBER]. Зазначені обставини встановлені постановою судді Комінтернівсього районного суду м. Харкова від 13.10.2016 року і доказуванню не підлягають. В результаті ДТП власнику майна Фольксваген держномер [NUMBER] пошкодженням майна спричинено матеріальну шкоду, розмір якої підтверджено наданими суду доказами і відшкодовано позивачем.Оскільки відповідачем не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у строки, передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до закону у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на суму 7 973, 55 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за Полісом №АЕ-6775287. Виходячи з викладеного, а також враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 05.02.2018 року у сумі 1 762 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного,

Outcome: approved