Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішеннями Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2013 року та від 18 вересня 2013 року, починаючи з 19 серпня 2013 року та з 24 липня 2013 року з нього стягнуто аліменти на утримання відповідачки в розмірі 200 грн. щомісячно і до досягнення донькою трирічного віку, а також 400 грн. щомісячно на утримання доньки до її повноліття, відповідно. З урахуванням уточнених позовних вимог, посилаючись на те, що він отримує низьку заробітну плату, просив змінити розмір стягнення аліментів на утримання дитини з 400 грн. на 1/4 частку його заробітку щомісячно, а на утримання дружини з 200 грн. на 50 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що наведені позивачем підстави для зменшення розміру аліментів не відповідають положенням діючого законодавства, та просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2013 року, починаючи з 24 липня 2013 року з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 24 липня 2013 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., з індексацією стягуваної суми відповідно до закону. Також рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2013 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 200 (двохсот) гривень, починаючи з 19 серпня 2013 року і до досягнення донькою трирічного віку. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями рішень Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2013 року, від 18 вересня 2013 про стягнення аліментів та копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2014 року про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Позивачем надано суду довідки про його доходи, які складають: травень 2014 року - 444 грн. 91 коп., червень 2014 року - 808 грн. 33 коп., липень 2014 року 219 грн. 45 коп., серпень 2014 року 459 грн. 20 коп., вересень 2014 року - 1727 грн. 25 коп. З вказаних довідок вбачається, що позивач дійсно має мінімальний та мінливий дохід, що в свою чергу дозволяє суду змінити призначений в твердій грошовій сумі розмір аліментів, присуджений судом на утримання неповнолітньої дитини. Тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Виходячи із встановлених обставин справи та вимог закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів з 200 грн. до 50 грн. щомісячно на утримання відповідачки до досягнення трирічного віку їхньою неповнолітньою дитиною, не підлягають задоволенню, оскільки розмір аліментів, про призначення якого просить [PERSON], є надто заниженим, та стягнення аліментів в цьому розмірі порушуватиме інтереси відповідачки, а призначений судом розмір аліментів 200 грн. відповідає засадам справедливості та розумності. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з позивача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом він був звільнений.

Outcome: partial