Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

07 лютого 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування її житловим будинком № 31, що розташований по вул. Центральній, 31 с. Малі Калетинці Білогірського району Хмельницької області. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона є власником житла і в її будинку зареєстрований син [PERSON], який з 2005 року в її житловому будинку фактично не проживає, а проживає із своєю співмешканкою [PERSON] за іншою адресою. Вказує, що будь-яке особисте майно відповідача в її житловому будинку відсутнє, син не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому з реєстрації добровільно не знявся, а тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування її житловим будинком. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Та обставина, що позивач [PERSON] є власником будинку № 31 по вул. Центральній с. Малі Калетинці Білогірського району Хмельницької області підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.11.2007 року № 16538230, виданого на підставі рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2007 року в справі № 2-408/2007р. Із довідок Хорошівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 26 грудня 2017 року № 1219 та від 14 лютого 2018 року № 72, Акту встановлення факту проживання громадян від 26 грудня 2017 року встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в житловому будинку позивача № 31 по вул. Центральній с. Малі Калетинці Білогірського району Хмельницької області, однак фактично за даною адресою не проживає з 2005 року. Письмовими поясненнями односельців-сусідів [PERSON] та [PERSON], які визнані та взяті до уваги судом як письмові докази, підтверджується той факт, що відповідач [PERSON] в житловому будинку позивача не проживає з 2005 року, а проживає із своєю співмешканкою за іншою адресою. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав доказів того, що між ним та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання у будинку позивача протягом одного року, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим будинком № 31 по вул. Центральній с. Малі Калетинці Білогірського району Хмельницької області, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved