Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON] в особі свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], ПАТ «Банк Форум» про зняття арешту з майна, визнання правочину удаваним та визнання права власності. [PERSON] у своєму позові просив суд визнати односторонній правочин, яким є довіреність № 269 від 21.01.2011 року, посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] удаваним правочином; визнати укладеним 21.01.2011 року між позивачем та [PERSON] договір купівлі-продажу транспортного засобу Toyota Camry 2.4, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий седан, № кузова JTNBE40K803133487, реєстраційний номерний знак [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб Toyota Camry 2.4, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий седан, № кузова JTNBE40K803133487, реєстраційний номерний знак [NUMBER]; зняти арешт з транспортного засобу Toyota Camry 2.4, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий седан, № кузова JTNBE40K803133487, реєстраційний номерний знак [NUMBER], шляхом скасування забезпечувального обтяження, накладеного на підставі Договору застави № 18943 від 23.11.2007 року, укладеного між АКБ «Форум» (ПАТ «БАНК ФОРУМ») та [PERSON]; вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за реєстровим за № 14365143 від 22.05.2014 року, внесений на підставі Договору застави № 18943 від 23.11.2007 року; судові витрати в повному обсязі покласти на відповідачів. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, свої інтереси довірив представляти [PERSON], яким було подано клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, від його представника за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], а слухання справи проводити без участі відповідача [PERSON] та його представника. Представник відповідача ПАТ «Банк Форум» у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази та їх пояснення, дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог враховуючи наступне. Судом встановлено, що 21.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] в усній формі було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу Toyota Camry 2.4, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий седан, № кузова JTNBE40K803133487, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу [PERSON] 21.01.2011 року було надано [PERSON] відповідну розписку, якою підтверджується, що [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 9800,00 доларів США в якості оплати за придбання автомобіля Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER], в той же час позивачем 21.01.2011 року було надано [PERSON] розписку, якою він підтверджував факт прийняття автомобіля, двох комплектів ключів від нього та технічного паспорту (свідоцтва про реєстрацію ТЗ) /а.с. 6/. Крім того, 21.01.2011 року [PERSON] було видано на імя позивача та його дружини [PERSON] довіреність № 269, посвідчену приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], якою [PERSON] уповноважив довірених осіб на повне розпорядження, керування та володіння вищевказаним транспортним засобом, в тому числі на його зняття з реєстрації в органах ДАІ та постановки на облік /а.с. 5/. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказаний автомобіль Toyota Camry 2.4, 2007 року випуску, був придбаний [PERSON] за кредитні кошти, надані Акціонерним комерційним банком «Форум» (нині ПАТ «Банк Форум»), про що було укладено кредитний договір від 23.11.2007 року № 0164/07/19-Anew. Крім того, між Банком та [PERSON] було укладено Договір застави від 23.11.2007 року легкового автомобілю Toyota Camry 2.4, 2007 року випуску /а.с. 7-10, 11-12/. Після укладання так званого договору купівлі-продажу автомобіля [PERSON] здійснював погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується копіями квитанцій. За період з 10.02.2011 року по 14.08.2014 року [PERSON] замість [PERSON] було виплачено на користь ПАТ «Банк Форум» грошові кошти в загальній сумі 168563,04 грн., кредит був повністю погашений /а.с. 13-24/. В лютому місяці 2011 року позивач звернувся до УДАІ ГУМВС у Харківській області з метою зняти автомобіль Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER], з обліку та зареєструвати його за собою. У здійсненні перереєстрації автомобіля позивачу було відмовлено із посиланням на той факт, що автомобіль Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER], перебуває у заставі в Акціонерному комерційному банку «Форум» та на нього накладене відповідне обтяження копія [PERSON] з Державного реєстру обтяжень рухомого майна /а.с. 25-27/. На момент сплати останньої частини кредиту, тобто на 14.08.2014 року дія Довіреності № 269 від 21.01.2011 року вже скінчилася (строк дії до 21.01.2014 року), а тому позивач фізично не мав би змоги перереєструвати за собою автомобіль Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Також [PERSON] зазначив, що ПАТ «Банк Форум» відмовився надати йому довідку про погашення ним кредиту замість [PERSON] та зняти відповідні арешти та обтяження із транспортного засобу мотивувавши це тим, що [PERSON] не був стороною ані по кредитному договору, ані по договору застави транспортного засобу. В той же час, до суду ПАТ «Банк Форум» було надано лист та довідку від 29.12.2014 року вих. № 16853/73 та від 06.04.2015 року вих. № 440/11 відповідно, з яких вбачається, що заборгованість за кредитним договором від 23.11.2007 року повністю погашена, отже, Договір застави від 23.11.2007 року вважається таким, що припинив свою дію. Банк не заперечував проти зняття з обліку транспортного засобу Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Як зазначалося вище 21.01.2011 року [PERSON] було видано на імя [PERSON] та його дружини [PERSON] довіреність № 269, посвідчену приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Тобто, сторони у письмовій формі уклали договір доручення, який регулюється главою 68 ЦК України. При цьому, фактично між сторонами було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, який регулюється главою 54 ЦК України. Відповідно до п. 25 Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року за № 9, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. На день видачі довіреності (укладення договору доручення) 21.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] фактично було укладено правочин договір купівлі-продажу, на підставі якого [PERSON] передав [PERSON] у власність автомобіль Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER], а останній прийняв його та сплатив за нього визначену сторонами грошову суму. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Таким чином, в дійсності між позивачем та відповідачем [PERSON] 21.01.2011 року було укладено договір купівлі-продажу автомобіля Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER], сторони якого приховали даний правочин шляхом укладення договору доручення (видачі довіреності). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки [PERSON] та [PERSON] досягли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, а саме: предмету, ціни та строків розрахунку, такий договір вважається укладеним. Крім того, позивач та [PERSON] фактично виконали умови договору купівлі-продажу, оскільки [PERSON] одержав від позивача кошти та передав позивачу у власність автомобіль. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про визнання довіреності № 269 від 21.01.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] - удаваним правочином та визнання укладеним 21.01.2011 року між ним та [PERSON] договору купівлі-продажу транспортного засобу Toyota Camry 2.4, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий седан, № кузова JTNBE40K803133487, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, та закріплено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічна позиція відображена і в ч. 1 ст. 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Враховуючи, що суд знайшов достатньо правових підстав для визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу Toyota Camry 2.4, реєстраційний номерний знак [NUMBER] від 21.01.2011 року укладеним, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про визнання за ним права власності на зазначений автомобіль. Приймаючи до уваги той факт, що ПАТ «Банк Форум» письмово повідомив суд про відсутність у [PERSON] невиконаних зобовязань за кредитним договором, а також враховуючи факт наявності не скасованого арешту у вигляді забезпечувального обтяження, накладеного на підставі Договору застави № 18943 від 23.11.2007 року, укладеного між АКБ «Форум» (ПАТ «БАНК ФОРУМ») та [PERSON], що порушує права позивача як власника транспортного засобу, суд вважає за необхідне задовольнити також і вимогу позивача про скасування даного арешту та вилучення з ДРОРМ відповідного запису. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» у разі подання до суду позовної заяви із визначеною ціною позову в розмірі 170176,00 грн. позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1701,76 грн. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] на користь державного бюджету України різницю між повною сумою судового збору, яку позивач повинен був сплатити при поданні позову, та сумою, яку позивач фактично сплатив (1701,76 грн. 243,60 грн.), тобто 1458,16 грн. З урахування вищевикладеного, ст. 220, 235, 267, 319, 321, 328, 334, 627, 655, 656 ЦК України,

Outcome: approved