Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 лютого 2003 року помер його брат [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,58 га в межах згідно з планом, розташовану на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії IV- СМ № 049171, виданим 27 травня 1999 року на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Шкуратівської сільської ради від 27 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №173. Своєчасно спадщину після брата він не прийняв. На даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку з складними сімейними обставинами та скрутним фінансовим становищем, так як є пенсіонером і не працює. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після брата, [PERSON], який помер 25 лютого 2003 року, тривалістю в три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представник останнього за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 25). Представник відповідача Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився без повідомлення причин ( а. с.26). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання не зявився. Завідувач нотконтори [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а. с. 23). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], який помер 25 лютого 2003 року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 530 ЦК УРСР визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Частиною першою статті 550 ЦК Української РСР визначено, що встановлений законом строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску поважними. За приписами ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця (ст. 1262 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 25 лютого 2003 року в с. Череватівка Білопільського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 260715 (а. с. 9). З матеріалів справи вбачається, що останній був рідним братом позивача (а. с. 7-8). У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії IV- СМ № 049171, виданого 27 травня 1999 року на підставі рішення VI сесії 23 скликання Шкуратівської сільської ради від 27 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №173, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку площею 3,58 га в межах згідно з планом, розташовану на території Шкуратівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 12). З довідок Шкуратівської сільської ради від 10 травня та 15 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] на день смерті 25 лютого 2003 року був зареєстрований і проживав у [INFO] один. Заповіт від його імені виконкомом Шкуратівської сільської ради не посвідчувався (а. с. 10, 27). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 22 червня 2016 року №44242663 спадкова справа після [PERSON], який помер 25 лютого 2003 року, не заведена (а. с. 24). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину за законом після померлого 25 лютого 2003 року брата [PERSON], однак він не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлого брата у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved