Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

09.04.2020 року позивач звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 20.11.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Проте, спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, з січня 2020 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з березня 2020, мають різний бюджет, спільного майна не мають, збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 28.04.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.24). У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб за актовим записом № 2063, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу дітей немає. Причиною розпаду сім`ї сторін стало те, що спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати сварки та різного роду непорозуміння, з січня 2020 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, з березня 2020 року проживають окремо, мають різний бюджет, спільного майна не мають, збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач, після розірвання шлюбу виявила бажання відновити дошлюбне прізвище на [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК Укїни у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Питання судових витрати вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 141,142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved