Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

07 квітня 2016 року позивач ТОВ «ФК«РАНТЬЕ» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON], поданий позов позивач мотивує тим, що 26 травня 2014 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» (надалі - ТОВ «ФК«РАНТЬЕ») та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №Р24.213.71152, згідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання позичальнику кредиту виконав надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 35000,00 грн., однак відповідач в порушення вимог ст. ст.\~526,\~1054 ЦК України\~свої зобов'язання перед Банком не виконав, не сплатив заборгованість з погашення (повернення) кредиту. Станом на 31.12.2015 р. [PERSON] не повернув Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 43400,3 грн. Крім того, 31.12.2015 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-1(надалі Договір факторингу). Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор,Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК«РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. В результаті порушення умов кредитного договору №Р24.213.71152 від 26 травня 2014 року, згідно розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість станом на 21 березня 2016 року в сумі 43400 (сорок три тисячі чотириста) гривень 03 копійки, яка складається з такого: 31353,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12047,21 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором у загальній сумі 43400 (сорок три тисячі чотириста) гривень 03 копійки та судові витрати за даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявилася, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у звязку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 травня 2014 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» (надалі - ТОВ «ФК«РАНТЬЕ») та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №Р24.213.71152, згідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 35000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 12-15), що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Відповідно до договору факторингу № 31/12-1,31.12.2015 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1 (надалі - Договір факторингу). Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог (а.с. 16-20). Як вбачається із копії повідомлення, [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації (а.с. 11). З виписки особового рахунку № 29096421371152.980 та довідок-розрахунків надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, вбачається, що станом на 21 березня 2016 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість перед позивачем за кредитним договором в загальній сумі 43400 (сорок три тисячі чотириста) гривень 03 копійки, яка складається з такого: 31353,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12047,21 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями (а.с. 21-23). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору Відповідач своїх зобов'язання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору надавши грошові кошти в сумі 35000,00 гривень відповідачу, а відповідач їх отримав, але у подальшому вона порушила умови укладеного договору. Так як відповідач належним чином не виконує умови укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернула, у зв`язку з чим, станом на 21 березня 2016 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 43400 (сорок три тисячі чотириста) гривень 03 копійки, яка складається з такого: 31353,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12047,21 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 372 від 28.03.2016 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1378,00 грн. (а.с.4), тому, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved