Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

07 травня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2012 року розірваний шлюб між позивачем та відповідачем, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2019 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 20111 року, та вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2000,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Проте на даний час позивач не може сплачувати такий розмір аліментів, оскільки не має постійного місця роботи і його середньомісячний дохід складає 4000-5000 грн, відповідно виплата аліментів у розмірі 4000,00 грн складає більше 75% усіх його доходів. У даний час позивач спів мешкає з [PERSON] і у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Крім того, на утриманні позивача знаходиться непрацездатна матір [PERSON] , 1944 року народження. За таких обставин позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до суду не прибув, проте надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, але за участю його представника. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, пояснила, що відповідач працює за кордоном і має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, встановленому судовим рішенням. Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2019 року, що набрало законної сили 31 січня 2020 року, позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково, збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 20111 року та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2000,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4-6). Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2012 року, що набрало законної сили 20 квітня 2012 року, розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « [PERSON] », неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки Угринівської сільської ради Івано-Франківської області від 07 квітня 2021 року № 396, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою зареєтровані та проживають [PERSON] , дружина, [PERSON] , дочка, [PERSON] (а.с.9). 01 листопада 2019 року трудовий договір з [PERSON] припинений у зв`язку з закінченням строку дії патенту іноземного громадянина (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2020 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.11). 20 квітня 2021 року складений акт обстеження матеріально-побутових умов проживання громадянина села Сливки [PERSON] і перевіркою встановлено, що [PERSON] проживає у будинку своєї матері, власного житла немає. Матеріально-побутові умови проживання задовільні. Постійної роботи немає, а значить фінансово є малозабезпеченим (а.с.12). Як вбачається із довідки про склад сім`ї, яка видана Перегінською селищною радою 21 квітня 2021 року №\~154 [PERSON] , [PERSON] є постійним жителем [ADDRESS] і разом із ним проживає мати [PERSON] , 1944 року народження (а.с.13). [PERSON] , 1944 року народження, є пенсіонером , що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При вирішенні питання щодо можливості зміни розміру аліментів судом також враховується, що відповідно до норм Сімейного кодексу України розмір аліментів у будь-якому випадку не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.\~ Стаття 192 Сімейного кодексу України\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач, як на підставу для зменшення розміру аліментів, надає докази про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати. Проте на час прийняття рішення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 26 листопада 2019 року позивач утримував свою непрацездатну мати. Також на 09 грудня 20111 року, коли було прийнято Городенківським районним судом Івано-Франківської області рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , так само позивач [PERSON] забезпечував свою матір. Позивач вказує, що його середній місячний дохід складає 4000,00 5000,00 грн, проте не надає належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності постійної роботи та регулярного і стабільного доходу. \~Доказів на підтвердження зміни матеріального становища позивача суду не надано.\~ Також відповідач під час розгляду справи Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за позовом [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей вказував про те, що він офіційно не працевлаштований, отримує нерегулярний та мінливий дохід, має на утриманні непрацездатну матір (а.с. 4). Таким чином, дані обставини вже були предметом розгляду судами під час слухання цивільних справ про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Народження [INFO] у відповідача доньки [PERSON] також суд не вважає підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не довів те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, і що ним втрачаються кошти на утримання цієї дитини. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивачем не надано жодних належних та допустимих, достовірних та достатніх доказів про зміну свого матеріального або сімейного стану, зміну матеріального або сімейного стану відповідача, так само не доведено погіршення або поліпшення свого здоров`я, здоров`я відповідача та здоров`я дітей. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи те, що дослідженими у справі доказами не встановлені підстави, передбачені статтею 192 Сімейного кодексу України, для зміни розміру аліментів, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховує, що згідно частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому суд відносить судові витрати, понесені позивачем, на його рахунок. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.\~141, 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed