Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

09.12.2019 відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на випадок своєї смерті [INFO] склала заповіт, за яким заповідала йому земельну ділянку, що знаходиться на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області площею 3,7117 га. Однак, при зверненні до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. Тому позивач порушує питання про визнання за ним права власності в порядку спадкування на земельні ділянки: площею 3,0994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області кадастровий номер 5920381600:01:001:5715 та площею 0,2435 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області кадастровий номер 5920381600:01:001:5716. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, зазначених у позові. Зазначив, що при виготовленні державного акта на земельну ділянку була допущена помилка щодо конфігурації та розміру земельної ділянки. Представник відповідача Грунської сільської ради в судове засідання не з`явився, надано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнаються. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що за своїм характером спірні правовідносини підлягають врегулюванню нормами Цивільного кодексу України у сфері спадкового права. Встановлено, що 01 червня 2017 року державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області Збаражською Н.П. посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , за яким вона заповіла [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку, що знаходиться на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області площею 3,7117 га (а.с.15). Право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] набула в порядку спадкування після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В. від 23.09.2010, за яким [PERSON] успадкувала земельну ділянку, розташовану на території В`язівської сільської ради з кадастровими номерами 59203800:01:002:5235; 59203800:01:002:5236; 59203800:01:002:5237, площа 3,7117 га (а.с.16). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 грудня 2017 року Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.13). Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про прийняття спадщини, однак 22 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (паї), розташовані на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.16). З матеріалів справи вбачається, що згідно розпорядження голови районної державної адміністрації № 337 від 16.06.2007 земельну ділянку (пай) загальною площею 3,3427 га сільгоспугідь, в т.ч. ріллі - 3,0994 га, сіножаті - 0,2433 га (копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0201358 додається), розташовану на території В`язівської сільської ради із земель колишнього АПП «Жовтень» за межами населених пунктів передано у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.71). На підставі зазначеного розпорядження голови районної державної адміністрації 16 листопада 2007 року [PERSON] , який проживає [ADDRESS] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 384521, відповідно до якого останній є власником земельної ділянки, розташованої на території В`язівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7117 у межах згідно з планом, а саме: 3,4379 га з кадастровим номером 59203800:01:002:5235; 0,1794 га з кадастровим номером 59203800:01:002:5236 та 0,0944 га з кадастровим номером 59203800:01:002:5237 (а.с.14). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2010 [PERSON] [INFO] помер та після його смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 3,7117 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 59203800:01:002:5235; 59203800:01:002:5236; 59203800:01:002:5237), яка знаходиться на території В`язівської сільської ради Охтирського району та належить померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 384521, виданого 16.11.2007. У своїх доводах позивач посилається на те, що у Державному акті на право на земельну частку (пай), виданому [PERSON] помилково зазначено кадастрові номери, конфігурація та розмір земельної ділянки, що перешкоджає йому в оформленні спадкового майна. Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 02.10.2018, земельним ділянкам площею 3,0994 га та 0,2435 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованим на території В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно присвоєно кадастрові номери: 5920381600:01:001:5715 та 5920381600:01:001:5716 (а.с.20-23). Згідно роз`яснень, що містяться в п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~права на спадщину\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до\~ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення земельних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом. При зазначені даних про земельну ділянку в Державному акті на земельну ділянку серії ЯЕ № 384521 від 16 листопада 2007 року зазначені кадастрові номери земельних ділянок, а саме: 59203800:01:002:5235; 59203800:01:002:5236; 59203800:01:002:5237. Згідно інформаційної довідки Відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 793/101-19 від 29 листопада 2019 року кадастрові номери земельних ділянок: 59203800:01:002:5235; 59203800:01:002:5236; 59203800:01:002:5237 не відповідають структурі кадастрового номеру земельної ділянки, визначеній Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 (а.с.19). Разом з тим, відповідно до наданого державного акту, спадкодавцям [PERSON] , який помер [INFO] , а згодом [PERSON] , яка померла [INFO] , належала на праві власності земельна ділянка саме із зазначеними вище кадастровими номерами, зазначеного в державному акту розміру та конфігурації. Однак позивач у своїх вимогах зазначає про визнання за ним права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 5920381600:01:001:5715 та 5920381600:01:001:5716 іншої площі та конфігурації, ніж зазначено у державному акті, яким закріплено право власності спадкодавців. Зазначений державний акт не визнавався недійсним, не порушувалося питання щодо наявності та усунення помилки в державному акті щодо площі та конфігурації земельних ділянок, а тому зазначений державний акт є тим правовстановлюючим документом, який визначає право спадкодавця. Відповідно до змісту ст. ст.\~11,15 ЦК України\~цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи приведені вище норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є передчасними, оскільки, як вбачається з матеріалів право власності на спірну земельну ділянку у спадкодавця виникло на підставі Державного акту, за яким земельні ділянки мають різну конфігурацію, площу та кадастрові номери, аніж ті, право власності на які просить визнати позивач. Між тим, до основних засад (принципів) цивільного судочинства за ст. 2 ЦПК України відноситься, зокрема, принцип диспозитивності, зміст якого розкриває ст. 13 ЦПК України. Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, тому суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем без відшкодування.

Outcome: dismissed