overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

07 квітня 2015 року, позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з 15 жовтня 1993 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Фактично з відповідачем у шлюбі прожили два роки, інші двадцять років спільно не проживали, мешкали окремо один від одного. Підставою розпаду сім'ї вважає відсутність спільних поглядів на сімейне життя та розбіжності у характері. За час окремого проживання, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, вважає збереження шлюбу не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я», тому, у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, суд вважає відповідача повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 15 жовтня 1993 року був укладений шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1064, що підтверджується копіями запису акта про укладення шлюбу та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 17-18). Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається з матеріалів справи, на протязі останніх двадцяти років сімейні відносини сторони не підтримують, підставою розпаду сім'ї стало те, що подружжя має різні характери, погляди на сімейне життя, що призводило до сварок, в результаті були втрачені почуття любові та поваги один до одного. З вказаного часу сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

07 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 20 січня 2012 року, актовий запис №48 місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через сварки, різні погляди на життя, в наслідок чого сторони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, в зв'язку з чим припинили шлюбні відносини, жодних відносин не підтримують. Спору про поділ майна між сторонами немає. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON] Позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, строк на прримирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, згодна на ухвалення заочного рішення по справі та просить розглядати справу у її відсутність, про що надала суду заяву. Відовідач [PERSON] у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.04.2015 року, заперечень на позов не надав. Суд за згодою позивача ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами,оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON] (дошлюбне прізище [PERSON]), [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 20 січня 2012 року, актовий запис №48, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

07 квітня 2015року позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтувала наступними обставинами. З 25 липня 2009 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Разом сторони не проживають. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим.\~\~\~ Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом встановлено, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: Донецька обл., м. Харцизьк, м-н. Металургів[ADDRESS] оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії МЕ 519103 виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, 15.07.2004 року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області. На виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», рішенням ДП «Укрпошта» від 27.11.2014 року було зупинено приймання і доставка поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема до м. Харцизьк. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 9\~ ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 87 від 19.05.2015 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

07 квітня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 15 листопада 2008 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. 16 січня 2012 року народився їх син [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові один до одного, та вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з червня 2014 року. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. У разі задоволення позову, бажала змінити прізвище, обране нею під час державної реєстрації шлюбу, на дівоче «Банкова». Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення вимог щодо розірвання їх з позивачем шлюбу не заперечував, просив справу розглянути у його відсутність. За такого, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП №045078, виданого Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2008 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 15. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Банкова» на «Долінська» (а.с.4). Проте шлюб між сторонами не склався, вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного з червня 2014 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю. Спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх неповнолітньої дитини на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

07 квітня 2015 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області визнано батьківство [PERSON], [INFO], щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнуто на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2014 року до її повноліття, тобто до [INFO]. 12 травня 2015 року представник позивачки звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду в частині зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області внести зміни до актового запису №189 про народження [PERSON], а саме змінити відомості про батька, прізвище та по-батькові дитини. Позивачка до суду не прибула, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення уточненої заяви від 28 травня 2015 року. Інші учасники процесу в судове засідання не прибули, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив, які дії треба виконати. Так, у зв'язку із задоволенням позову про визнання батьківства відповідача [PERSON], необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини - [PERSON], де із відомостей про батька виключити відомості про [PERSON], як батька дитини та вказати батьком дитини [PERSON] та змінити по-батькові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Згідно з ч. 5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідні зміни прізвища інтересам дитини. Відтак питання про зміну прізвища дитини має вирішуватися за згодою батьків, а у разі виникнення спору про це органом опіки та піклування або судом, а тому заява в цій частині задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в цій справі в частині зобов'язання внести зміни до актового запису про народження дитини. На підстав викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

07 квітня 2015 року судом по даній справі винесено заочне рішення, яким позовні вимоги. Але при винесенні рішення судне ухвалив рішення щодо позовної вимоги про визнання договору № 01/14-00469 від 11 листопада 2014 року нікчемним, що є підставою для винесення по справі додаткового рішення. У мотивувальній частині рішення від 07 квітня 2015 року суду вказано, що суд прийшов до висновку, що договір № 01/14-00469 фінансового лізингу з додатками від 11 листопада 2104 року, укладений сторонами у відповідності із ст. 220 ЦК України, є нікчемним і додаткового визнання його нікчемним не потребує, як те передбачено ст. 215 ЦК України. Тому позовна вимога щодо визнання договору № 01/14-00469 від 11 листопада 2014 року нікчемним задоволена бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований по вул. Шевченка, 88 у с. Мельники Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 05 червня 1980 року помер [PERSON], якому належало вказане нерухоме майно. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок. За життя [PERSON] заповіт на вказане майно не склав. Спадкоємцями [PERSON] за законом є його дружина [PERSON], та діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які фактично вступили в управління і володінням спадковим майном. Вони спадкують порівну, тобто кожен по 1/4 частці від спадкового майна. Інших рівнозначних спадкоємців, які прийняли спадщину, не встановлено. Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожному зокрема, відмовлено в нотаріальному оформленні їх спадкових прав. Тому вони, кожен зокрема, просять суд визнати їх право власності на це нерухоме майно порівну, по 1/4 частці за кожним, в порядку спадкування за законом. Представники позивачів [PERSON]О та [PERSON], кожен зокрема, в попереднє судове засідання не зявилися, подали суду письмову заяву, у якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 524, 529, 548, 549, 560 ЦК УРСР в ред. 1963 року, статей 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 06 вересня 1997 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у виконавчому комітеті Андріївської селищної ради у м. Сніжному Донецької області (далі виконавчий комітет Андріївської селищної ради), актовий запис № 289. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, сварки. Шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 06 вересня 1997 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Андріївської селищної ради, актовий запис № 289, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 435260, виданим 03.03.2016 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторін припинені, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Враховуючи те, що суд задовольняє позов [PERSON] про розірвання шлюбу, усі понесені ним судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 28.06.1986 р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1779. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є повнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, тривалий час вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 28.06.1986 р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1779. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син, який на даний час є повнолітнім. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

07 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, як за спадкоємцем за заповітом після померлої 09 лютого 2014 року [PERSON], мотивуючи свій позов тим, що він звернувся до нотаріальної контори де було роз»яснено про пропущення терміну подачі зави про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Прийняти спадщину у встановлений законом строк він не мав змоги через складні сімейні обставини, оскільки здійснював догляд за хворою мамою та щодня їздив на роботу з с.Петрушин до м.Чернігова. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вказавши, що інші спадкоємці відсутні, він здійснював догляд за [PERSON] та поховав її. Представник відповідача Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступне. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 09 лютого 2014 року, про що виконкомом Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 12 лютого 2014 року зроблено актовий запис за № 02. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області 17 січня 2006 року, яким все своє майно заповідала [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Урожайна, 82 в с. Петрушин Чернігівського району та області, а також на земельні ділянки, площею 0,60 га на території с. Петрушин Чернігівського району Чернігівської області (а.с.7-8). Відповідно до довідки Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області № 173 від 15.04.2016 станом на 09.02.2014 року в с. Петрушин, вул. В.Дрозда ( бувша Урожайна), 82 Чернігівського району та області, ніхто не зареєстрований та не проживав. За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 20.04.2016 після померлої 09 лютого 2014 року [PERSON] спадкова справа не відкривалась. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме у звязку із складними сімейними обставинами, враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини На підставі наведеного,

Outcome: approved