Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

08 травня 2013 року до суду надійшла вищевказана цивільна справа, у якому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 369365,31 грн., з яких: за кредитом 170619,54 грн., по відсоткам 38415,50 грн., пеня 160330,27 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.04.2008р. ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ«Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 490061341 з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до умов вищевказаного договору позивач зобовязується надати відповідачеві-1 кредит у сумі 27509,69дол. США. Згідно з умовами договору, відповідач-1 зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу-1 кредит. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.04.2013р. має прострочену заборгованість в розмірі 21346,12дол. США, що за курсом НБУ на 01.04.2013 року складає 170619,54грн., за відсотками 4806,14дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 38415,50грн. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 01.04.2013р. неустойка становить пеня 182353,05дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1457547,93грн. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, ПАТ«Альфа-Банк» як клієнто-орієнтовний банк, користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань зменшує суму нарахованої неустойки до 11% та остаточно просить стягнути солідарно з відповідачів-1,2 пеню в сумі 160330,27грн., що відображено в прохальній частині позовної заяви. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, 01.04.2008 року позивач та відповідач-2, уклали договір поруки №490061341-П з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до умов договору поруки відповідач-2, як поручитель поручається за виконання відповідача-1 обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки, відповідачі-1,2 відповідають перед позивачем за порушення обов'язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем-1 будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачам-1,2 була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем-1 зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача-1 заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Представник позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшло клопотання, у якому просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача-2 у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позову до [PERSON] Відповідач-1 у судові засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Ухвалою колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2013 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року скасовані, однак, вищезазначеною ухвалою встановлено такі обставини. 01 квітня 2008р. між ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено\~\~кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі\~27509,59доларів США на строк до 01 квітня 2012р. зі сплатою 11,25% за користування кредитними коштами. У забезпечення виконання зобов'язань між банком та [PERSON] укладено договір поруки. Договорами про внесення змін та доповнень до кредитного договору та договору поруки змінено строк повернення кредиту та встановлено новий строк - до 01 квітня 2016р. Вищевказані договори\~\~підписані сторонами, що свідчить про те, що сторони на момент підписання договору досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору. У порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконував, що призвело до утворення станом на 01 квітня 2013 року простроченої заборгованості в розмірі 21346,12 доларів США, що за курсом НБУ на 01 квітня 2013р. складає 170619,54грн, заборгованості за відсотками в сумі 4806,14 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 38415,50грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань\~\~нарахована неустойка, яка на 01.04.2013р. становить 182353,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 1457 547,93грн. Матеріали справи містять вимогу про дострокове повернення кредиту, яка була направлена [PERSON] та [PERSON] 26 березня 2013 року (а.с.22). Згідно із ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.\~ Заперечуючи проти позову представник [PERSON] посилався на те, що вимогу про досудове врегулювання спору щодо повернення кредиту банком на адресу [PERSON] та [PERSON] було надіслано 25.06.2011р., за якою боржникам запропоновано достроково повернути кредит (а.с.91,92). Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~\~Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Стаття 543 ЦК України надає право позивачу вимагати виконання обов'язку (договірних зобов'язань) частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає, перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу України. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа, (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом\~\~цивільного законодавства. За змістом\~ст.549 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а також, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна\~\~сторона зобов'язана\~\~довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, а також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальна сума заборгованості згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 490061341 від 01.04.2008 року станом на 01 квітня 2014 року складає: 1666582 грн. 97 коп., з яких: за кредитом 170619 грн. 54 коп., по відсотках 38415 грн. 50 коп., пеня 1457547 грн. 93 коп. (а.с.26). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ч.4\~ст.559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.4\~ст.559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч.4\~ст.559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення ч.4\~ст.559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини ч.4\~ст.559 ЦК України). Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Отже, банк, направивши письмову вимогу від 25.06.2011р. про дострокове повернення кредиту, процентів за користування кредитом та пені, відповідно до ч.2\~ст.1054 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов'язання. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Так, строк дії договору поруки від 01.04.2008 року № 490061341-П не визначено, а у випадку невиконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, останній має право звернутися до [PERSON] з письмовою вимогою про виконання боргових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором тобто повернути йому кредит, сплатити відсотки за користування ним та інші, передбачені кредитним договором платежі. В той же час як, поручитель має виконати таку вимогу в десятиденний строк з дня її отримання, який, на підставі п. 1.2. договору поруки, обраховується згідно з приписами розділу 10 Кредитного договору. Згідно із п.п.6.1, 8.1 розділу 10 Кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача-1 дострокового виконання зобов'язань з повернення суми кредиту разом із нарахованими відсотками та іншими, передбаченими ним платежами у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць. Таке право реалізується шляхом направлення на його адресу рекомендованим листом письмової вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих відсотків за користування ним, нарахованої неустойки та інших платежів та нарахувань за Кредитним договором у не менш ніж в 30-дений термін. Такий лист вважається отриманим відповідачем-1 зі спливом 7 днів з дня його відправлення позивачем. Як випливає з вимоги про досудове врегулювання спору вих.№46583-102-6/6 від 25.06.2011р., направленої 01.07.2011р. [PERSON], станом на 01.05.2011р. [PERSON] не виконував вимоги кредитного договору. Таким чином, [PERSON] отримала вимогу вих.№46583-102-6/6 від 25.06.2011р., ще 09.07.2011р., пільговий 30 денний строк сплив 10.08.2011р., строком звернення до [PERSON] з позовом є період часу з 11.08.2011р. по 11.02.2012р. Виходячи із вищевикладеного, позивач звернувся до суду першої інстанції з цим позовом 08.05.2013р. (а.с.2) тобто після припинення строку дії поруки. Отже, з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача-1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3441грн., тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial