Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

07 лютого 2017 року [PERSON] пред'явив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. З 17.01.2015 р. він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 25.07.2016 р. розірвано. Від шлюбу у них [INFO]. народилася донька [PERSON] Спільне проживання вони припинили у січні 2016 року, з того часу донька проживає з матір'ю. Фактичного з цього періоду між ними почалися періодичні непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки та її відвідуванні. Відповідач почала створювати штучні перешкоди стосовно можливості нормального спілкування його з дитиною. Він намагався нормальним, мирним шляхом врегулюва- ти даний спір, дуже любить доньку, бажає частіше з нею бачитись. З часу народження дитини він приймав участь у її вихованні, звик до неї, як батько, який відповідно до моральних засад суспіль- ства та у відповідності до чинного законодавства, має з [PERSON] рівні права і обов'язки щодо дитини. Для врегулювання вказаного спору він звернувся до Татарбунарської райдержадмі- ністрації, розпорядженням якої від 28.12.2016 р. встановлено порядок спілкування його з донь- кою, а саме: щотижня у суботу або у неділю з 10.00 год. до 12.00 год. в присутності матері; один раз на місяць з 10.00 год. до 18.00 год. з можливістю забирати доньку за місцем мого проживання, за умови попереднього узгодження з матір'ю дитини. Вважає, що вказане розпорядження порушує його батьківські права, встановлені чинним законодавством, тому що він щосуботи приїжджав до доньки та вимушений був дві години сидіти з нею в машині та гратися, що створювало незруч- ності у першу чергу для дитини; крім того, з моменту розпорядження, а саме з 28.12.2016 р., він мав можливість забрати доньку за своїм місцем проживання лише одного разу. Таке спілкування з донькою йому не достатнє, та діючи лише в інтересах дитини, просив зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому в участі як батька у вільному спілкуванні та вихованні дитини, та визна- чити порядок спілкування з донькою наступним чином: кожну суботу першого та третього тижня щомісячно з 12.00 год. до 18.00 год. наступного дня, тобто неділі; кожну суботу або неділю дру- гого та четвертого тижня щомісячно з 10.00 год. до 18.год. за місцем мого проживання; в період літнього оздоровлення один місяць щороку за умови попереднього узгодження з матір'ю дитини. В разі хвороби доньки, в будь-який інший час, за попереднім узгодженням з матір'ю дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала частково, пояснила, що не заперечує проти спілкування ба- тька з дитиною, однак донька ще маленька для того, щоб позивач брав її до себе додому на ніч, тому просила надати [PERSON] час для спілкування з дитиною протягом дня. В літній період згодна надавати дитину один раз на місяць на один тиждень за умови попереднього узгодження з матір'ю дитини. Представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одесь- кої області не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що не вбачає підстав для забо- рони спілкування батька з дитиною, але вважала не доцільним залишати доньку на ніч у позивача, оскільки дитина не досягла двохрічного віку. Заслухавши пояснення і доводи сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали сп- рави, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Рішенням Татарбунарського району Одеської області від 25.07.2016 р., яке набрало чинності 05.08.2016 р. (копія на а.с.6-7), шлюб, зареєстрований 17.01.2015 р. у Татарбунарському районно- му відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юс- тиції в Одеській області, актовий запис № 4, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), сторони у справі мають до- ньку - [PERSON], [INFO]. З копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї позивача від 16.12.2016 р. (а.с.9) вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з батьками - [PERSON] та [PERSON], умови проживання задовільні для життя та виховання малолітньої доньки. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що видно з копії характе- ристики (а.с.10). Як визначено ч.3 ст.51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охоро- няються державою. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., як принци- пове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за ви- ховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обо- в'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. За змістом ч.6 ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відно носинах, шлюбі та сім'ї. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дити- ни, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків що- до дитини (ст.150 СК України). Статтею 153 СК України, передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешко- дне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Як передбачено ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мабть грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має пра- во на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкод- жати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Положеннями ст.159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чини- ть перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зок- рема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкуван- ня. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихо- ванні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихи- льність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольни- ми напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкоду- вати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Питаннями щодо врегулювання відносин між батьками та узгодження порядку спілкування ба- тька з донькою займався орган опіки та піклування. Так, розпорядженням Татарбунарської райдержадміністрації № 248/А-2016 від 28.12.2016 р. (а. с.11) встановлено порядок спілкування [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] нас- тупним чином: щотижня у суботу або у неділю з 10.00 год. до 12.00 год. в присутності матері; один раз на місяць з 10.00 год. до 18.00 год. з можливістю забирати доньку за місцем свого прожи- вання, за умови попереднього узгодження з матір'ю дитини. Покладено персональну відповіда- льність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток малолітньої [PERSON] на [PERSON] на період перебування дитини в його сім'ї. Однак, позивач не згоден із вказаним розпорядженням, вважає не достатнім час, визначений у розпорядженні, для спілкування його з донькою, що суперечить у першу чергу інтересам дитини. Крім того, вважає, що відповідач навмисно створює штучні перешкоди стосовно нормального спілкування його з дитиною. При визначенні способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд врахує вік ди- тини, прихильність дитини до батька, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з малолітньою донькою, бажання та можливість піклування про здоров'я дитини обох батьків і та- кий порядок не порушує ніяким чином права дитини. Відповідач не довела наявність перешкод для таких побачень і спільного відпочинку батька з донькою, але просила врахувати те, що донька маленька, їй не має двох років, тому в інтересах не доцільно на тривалий час залишати її без матері, в тому числі залишаючи її на ніч у сім'ї позивача. В науково-методичних рекомендаціях із загальної та педагогічної психології та наукових праць Інституту ім.Костюка Г.С. АПН України зазначено про недоцільність та шкідливість спілкування дитини з батьком та іншими особами, які проживають окремо, які постійно з дитиною не прожива- ють та не спілкуються, за відсутності матері протягом всього дня, що є психотравматичним для дворічної дитини. За таких обстави, з урахуванням віку дитини, яка не досягла дворічного віку, поведінки сторін у справі, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, з метою уникнення в подальшому стресових ситуацій для неї, що може негативно відобразитись на загальному розвитку дитини, її психоло- гічному стані, суд вважає, що позовна вимога в частині визначення днів та часу спілкування з ди- тиною підлягає частковому задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial