Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом, у якому просять визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 6 по. вул. Тополиній в. Маріуполі [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони є власниками квартири №2 у житловому будинку №6 по вул. Тополиній у м. Маріуполі, що підтверджується свідоцтвом про право власності. З 1984року у будинку №6 по вул. Тополиній у м. Маріуполі зареєстрований [PERSON] Фактично [PERSON] з 2007 року та по наступний час в будинку не мешкає, речей своїх не завозив, з цього ж часу зв'язок з ним був втрачений і у теперішній час їх невідомо місце його знаходження. Комунальні послуги відповідач ніколи не сплачував. Відповідач не мешкає у вказаному будинку з 2007 року, тобто більш ніж один рік. Просили визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та викладене в позовній заяві просила суд позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратили право користування квартирою №2 у житловому будинку №6 по вул. Тополиній в м. Маріуполі, зазначив, що вони є власниками спірної квартири. З 1984 року за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], проте з 2007 року не мешкає, речей його в квартирі немає. Відповідач до судових засідань 10.06.2016 року, 07.07.2016 р., 03.08.2016 року, 25.08.2016 р., 28.10.2016 року, 05.12.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд , за згодою позивачів, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 01.03.1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками будинку, що розташоване за адресою: м. Маріуполь, свул. Тополина [ADDRESS]. ( а.с.13). Згідно договору дарування від. 08.08.2015 року відповідач [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] 12/125 частин житлового будинку з усіма належними до нього будівлями та спорудами №6, що розташований по вул. Тополиній у м. Маріуполі. Разом з тим, відповідач [PERSON] з 1984 року значиться зареєстрований за вказаною адресою, з 2007 року до наступного часу не мешкає, власником не є, витрат з утримання житла не несе, договору оренди житлового приміщення між ним та позивачами не укладалось. Свідки [PERSON]О, [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача [PERSON] за спірною адресою з 2007 року, при цьому зазначили, що його речей за адресою : [ADDRESS] немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням йому не чинилося. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачами доведено, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] з березня 2015 року, тобто понад рік без поважних причин,що підтверджується окрім пояснень свідків [PERSON]О, [PERSON] та [PERSON] ., актом від 25.11.2015 р.( а.с.17), але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та додає додаткових нарахувань по сплаті за утримання майна. В звязку з вищевикладеним позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення підлягає задоволенню.

Outcome: approved