overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

09.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше нід 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає, хоча вважає, що може надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, тому позивач вимушена була звернутись з даним позовом до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також заперечення на позов, в якому просив задовольнити вимоги позивачки частково - в розмірі 300 гривень, так як в нього на даний час не має жодного джерела доходу. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі спільно співмешкали без реєстрації шлюбу. Від цих відносин у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2014 року є, [PERSON]. Судом також встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, [PERSON] і угоди про сплату аліментів між батьками не має. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає. Таким чином, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 09.03.2016 року. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

09.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 04.08.2007 року та зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2174. Від шлюбу мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв'язку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

09.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 10.05.2003 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, він працює, отримує заробітну плату та зобов'язаний утримувати своїх дітей. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки його доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 9,10 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 10.05.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 2 ( а.с. 3 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 2,3,4 - копії свідоцтв про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

09.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її сина - [PERSON], мотивуючи своє прохання тим, що останній має психічні розлади, дезорганізований в соціально-побутовому плані, не може повною мірою здійснювати потреби своєї життєдіяльності, з причин чого потребує постійного догляду. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просить визнати свого сина недієздатним, а також призначити її його опікуном. Заслухавши заявницю, представника служби опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізичну особу може бути визнано судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сином заявниці. Він страждає на психічну хворобу, внаслідок якої нездатен до повноцінного самообслуговування, має обмежену здатність до самостійного пересування, до орієнтації та до спілкування, не може повноцінно контролювати свою поведінку, з причин цього потребує постійного стороннього догляду. Це підтверджується довідками до акта огляду медико-соціальною експертизою серії 10 ААА № 827999 від 16.12.2011 року, серії 10 ААБ № 142707 від 05.04.2013 року та серії 10 ААВ № 876594 від 27.04.2015 року, а також висновком судово-психіатричної експертизи № 214 від 15.04.2016 року, згідно з яким [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Приймаючи до уваги, що наявність у [PERSON] стійкого хронічного психічного розладу знайшла підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за можливе визнати його недієздатним. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України та ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання особи недієздатною, встановлює над нею опіку і призначає опікуна. Враховуючи, що заявниця є матір'ю [PERSON] та фактично опікується ним, передбачених законом перешкод для виконання нею функцій опікуна не виявлено, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає за можливе призначити заявницю опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

09.03.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені з грудня 2015 року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

09.03.2016 року за вх. № 2870 [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 14 жовтня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою і знаходиться на утриманні відповідачки. Спільне подружнє життя у них не склалось, вони втратили почуття один до одного. Причиною припинення шлюбу являється те, що у них різні характери та погляди на життя. Вони прийшли до висновку, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Просить розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 775. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві і пояснив, що дочка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою, майнового спору в них на даний час немає, просить позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції, актовий запис № 775 та не стягувати з відповідача [PERSON] понесені ним судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала і не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. В копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 14 жовтня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 14 жовтня 2006 року зроблено запис № 775. Після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON]. В копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON] народилась [INFO] року, її батько [PERSON], а мати [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливе, воно б суперечило інтересам позивача, тому суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, залишити відповідачу [PERSON] післяшлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

09.03.2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення того факту, що [PERSON] є його рідною матірю, так як існують розбіжності у свідоцтві про народження заявника та у паспорті його матері. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. Зацікавлена особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує Розглянувши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 18.10.1958 року народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 306769 (а.с. 5). У свідоцтві про народження заявника в графі «Мати» зазначена [PERSON], а в графі «Батько» - [PERSON]. Як вбачається із копії паспорта серії СА №944497, виданого 13.04.1999 року, прізвище заявника зазначено «Улітенко» (а.с.10). Із копії паспорта серії СВ № 109454, виданого 26.11.1999 року вбачається, що прізвище матері заявника зазначено «Улітенко» (а.с.7). Таким чином, суд робить висновок про те, що в даному випадку різниця в зазначенні прізвища заявника та його матері у свідоцтві про народження та у їх паспортах викликана різним його перекладом з російської на українську мову, у звязку із чим заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

09.03.2016 року з Шевченківського районного суду м.Львова на адресу Київського районного суду м.Полтави надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Вищевказана позовна заява обґрунтована тим, що 25.04.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Л71.188.30456, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 23 972,00 грн. зі сплатою 0% з погашенням кредиту та процентів у термін встановлений графіком щомісячних платежів. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором 24 015,55 грн. та судові витрати 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без участі представника, позов підтримують в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена, про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Л71.188.30456, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 23 972,00 грн. зі сплатою 0% з погашенням кредиту та процентів у термін встановлений графіком щомісячних платежів. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 17.08.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 24 015,55 грн., яка складається з наступного: -19 177,76 грн. - основний борг; -3 146,16 - прострочений борг; -0,16 грн. - прострочені проценти; -0,01 грн. строкові проценти; -1 691,46 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

09.03.2016 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 28 квітня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 233. [INFO] року від шлюбу народився син [PERSON]. Однією сім'єю не проживають у зв'язку з переїздом в різні міста. Вказана причина призвела до розпаду сімї, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб, оскільки вважає, що сімю зберегти неможливо. До судового засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, зазначивши, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою припинені з 01 січня 2016 року. Відповідач до судового засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя з травня 2014 року. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

09.03.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 25 березня 2014 року Саратським районним судом Одеської області була винесена ухвала про закриття кримінального провадження передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, стосовно [PERSON]. Відповідачем була надана розписка про те, що він зобов'язується виплатити позивачу грошові кошти в сумі 37000 (тридцять сім тисяч) гривень, за заподіяну ним матеріальну та моральну шкоду. До 25.03.2014 року віддати 7000 (сім тисяч) гривень, а потім щомісячно по 1000 (одній тисячі) гривень до повного погашення заборгованості. Відповідач спочатку виконував свої зобов'язання, а потім перестав, зашився винен ще 18 (вісімнадцять тисяч) гривень. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача несплачений борг в сумі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень. У дане судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення суду (а.с.11). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи до суду не з'явився, відмовився отримувати поштові виклики до суду, не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів (а.с.19). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що виникають з повернення позики, тому необхідно керуватися ЦК України. Згідно до ст.ст. 599, 610, 625 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ухвали Саратського районного суду від 25 березня 2014 року видно, що кримінальне провадження відносно [PERSON] за звинуваченням за ч.1 ст. 286 КК України - закрито (а.с. 4-5). Як видно із розписки відповідача від 24.03.2014 року видно, що відповідач зобов'язався виплатити позивачу грошові кошти в сумі тридцять сім тисяч гривень за заподіяну ним матеріальну та моральну шкоду, а саме до 25.03.2014 року сплачує сім тисяч гривень, а потім щомісячно по одній тисячі гривень до повного погашення боргу (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не повернув суму боргу, не надав суду доказів про сплату всій суми боргу, позивав просив суд стягнути тільки несплачений борг, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

09.03.2016 року позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору у розмірі 243,00 грн. В судове засідання сторони не з»явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити у справі додаткове рішення щодо стягнення судових витрат. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2015 року, ухваленим у даній цивільній справі, задоволено вимоги [PERSON] та розірвано шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 17.12.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис за №1128. Як вбачається з матеріалів справи, під час ухвалення вказаного судового рішення судом не було вирішене питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесених витрат по справі сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. З урахуванням положень ст..88 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved