Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

08.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 червня 2021 року, посвідченого Цихонею В.А., приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області, реєстр № 1966. Згідно даних АОСББ «Затишний дім - Вікторія», з квітня місяця 2020 року відповідач [PERSON] не проживає у належній позивачці квартирі. Відповідач, не оплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей відповідача в спірній квартирі не має, і взагалі вказаним приміщенням не цікавиться. Враховуючи, що на даний час [PERSON] є новим власником спірної квартири, згоди на вселення та реєстрацію відповідача в квартирі не давала, відповідач не є і ніколи не був членом її сім`ї, тому вважає, що вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном - спірною квартирою [ADDRESS] , що може бути підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, через оголошення на веб-порталі судової влади України. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на праві власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 18.06.2021 р. посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А., реєстровий номер 1966, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 262389609 від 18.06.2021 р. Згідно акту про не проживання АОСББ «Затишний дім - Вікторія», копії Будинкової книги, довідки Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 8489/03.01-26 від 10.11.2021 р. відомо, що за даною адресою зареєстрований з 01.04.1994 р. [PERSON] , [INFO] , який там фактично не проживав і не проживає, що підтверджується зазначеним вище актом. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання. Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності. В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач понад рік не проживає в квартирі по [ADDRESS] , з даного житла добровільно вибув в інше, то суд вважає, що він вважається таким, що втратив право користування ним.

Outcome: approved