Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

07 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, зазначивши, що 06 травня 2014 року о 07-55 годині на пр. Червоногвардійському в м. Донецьку відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який знаходився під керуванням відповідача [PERSON], та транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Калінінського районного суду м. Донецьк від 23 липня 2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків потерпілій. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 07 листопада 2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 730 грн. 38 коп. Крім того, МТСБУ понесені витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2 000 грн. та за послуги аварійного комісара - в розмірі 720 грн. У зв'язку з невідшкодуванням [PERSON] в добровільному порядку понесеної позивачем суми витрат, позивач просить стягнути з відповідача в порядку зворотної вимоги (регресу) шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: кошти в розмірі понесених витрат 9 730 грн. 38 коп., по сплаті вартості наданої правової допомоги 2 000 грн., витрати за послуги аварійного комісара 720 грн., а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з*явився, просив у позовній заяві розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» (а.с. 73). За таких обставин з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 06 травня 2014 року приблизно о 07-55 год. відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI ELANTRA» державний реєстраційний номер [NUMBER] по пр-ту Червоногвардійському, 28 у Калінінському районі м. Донецьк, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та скоїв ДТП (зіткнення) з транспортним засобом «Nissan», д.н.з. [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Калінінського районного суду м. Донецьк від 23 липня 2014 року, яка набрала законної сили 04 серпня 2014 року (а.с. 6). Як вбачається з копії повідомлення про ДТП від 06 червня 2014 року (а.с. 7-8), відповідальність потерпілої особи - [PERSON], власника автомобіля [NUMBER], який зазнав ушкоджень внаслідок ДТП з автомобілем відповідача, була застрахована страховою компанією «Арсенал страхування», поліс ОСЦПВВНТЗ [NUMBER], термін дії з 02 вересня 2013 року по 01 вересня 2014 року. Відповідач [PERSON] згідно долучених до матеріалів позову відомостей Централізованої бази даних МТСБУ на час скоєння пригоди не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 12). Відповідно до п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 26 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою, в якій просила здійснити відшкодування заподіяної шкоди в результаті пошкодження її автомобіля [NUMBER] під час ДТП, що сталася 06 травня 2014 року з автомобілем [NUMBER] (а.с. 30). Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1063 від 18 вересня 2014 року (а.с. 14-24), вартість матеріальної шкоди нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], відповідно до калькуляції № 7898 від 17 вересня 2014 року складає 11 676 грн. 45 коп. (а.с. 22-24). Наказом МТСБУ від 07 листопада 2014 року № 5810 (а.с. 31) вирішено сплатити [PERSON] суму заподіяної шкоди в результаті ДТП в розмірі 9 730 грн. 38 коп., а платіжним дорученням № 8096 від 10 листопада 2014 року (а.с. 32) вказана сума перерахована [PERSON] Як зазначено у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону N 1961-IV. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано просить стягнути в порядку регресу з відповідача суму коштів у розмірі 9 730 грн. 38 коп., так як дана сума є вартістю відновлювальних робіт автомобіля, який пошкоджено внаслідок винних дій відповідача. Як вбачається з доручення № 23710 (а.с. 13) позивач доручив суб*єкту оціночної діяльності [PERSON] здійснити збір документів по справі та надати потерпілому необхідні консультації; встановити розмір збитків завданих транспортному засобу потерпілого; визначити вартість транспортного засобу потерпілого після ДТП у випадку визнання фізично знищеним, тощо. Вартість проведених аварійним комісаром робіт згідно позову визначена у 720 грн., однак доказів понесення витрат по їх оплаті до матеріалів справи позивачем не надано, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 720 грн. на думку суду не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Приймаючи до уваги, що за відсутності відповідного клопотання ухвала про допуск до участі у справі, як фахівця у галузі права, особи, що надає правову допомогу, судом не виносилась, враховуючи відсутність у матеріалах позову документального підтвердження фактично понесених у зв*язку з цим позивачем витрат, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] витрат на оплату правової допомоги в сумі 2000 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial