Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

08.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] фактично понесені додаткові витрати на утримання [PERSON] у розмірі 14272,52 грн. Стягнути додаткові витрати на утримання [PERSON], що викликані особливими обставинами у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дати подання позову та до досягнення [PERSON] повноліття та стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення несплачених аліментів у розмірі 6169,42 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2015 року шлюб між ними розірвано, дитина залишилася проживати разом із нею. Рішенням Котовського міськрайонного суду від 21.01.2015 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частки від усіх видів доходу. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.04.2018 року, відповідач за 2016 рік сплатив 10340,5 грн., тобто 861 грн. 70 коп. щомісячно, за 2017 рік - 10995 грн., тобто 916 грн. щомісячно, за 2018 рік - 6602 грн. Із розрахунку, наданого органом примусового виконання рішень вбачається, що за 2017 рік відповідач зобов'язаний був сплачувати 1354 грн. 75 коп., а фактично сплачував 916 грн. щомісячно. Станом на 01.10.2018 року заборгованість по аліментам становить 4852 грн. 75 коп. Крім того, дитина [PERSON] страждає на хворобу з діагнозом «простий гиперметропічний асигматизм (вроджений дефект, при якому в оці одночасно існують два оптичних фокуса). Якщо асигматизм не лікувати, то у дитини розвинеться амбліопія, зниження зору. Протягом останніх років [PERSON] в обов'язковому порядку проходить лікування у клініці сучасної офтальмології ТОВ «Візус», яка знаходиться в Запоріжжі. В період 2016 - 2018 р.р., у звязку із лікуванням та необхідністю купівлі окуляр [PERSON] вона здійснила витрати у розмірі 28545 грн. 04 коп. зазначила, що в середньому на лікування за рік витрачається 9930 грн. 80 коп., тобто 827 грн. 57 коп. щомісячно. Вважає, що відповідач, як батько зобов'язаний компенсувати половину вищезазначених витрат у розмірі 14272 грн. 52 коп. та сплачувати 413 грн. 78 коп. щомісячно на додаткові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Крім того, судова повістка про виклик до суду надсилалася відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання та повернулася до суду із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає, також за фактичним місцем проживання відповідача та повернулася до суду із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2015 року розірвано та є батьками малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із позивачем [PERSON] Рішенням Котовського міськрайонного суду від 21.01.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частки від усіх видів доходу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] аліменти на утримання дитини сплачував нерегулярно, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданого головним державним виконавцем Подільського МВДВС ГТУЮ в Одеській області Остапчук С.І. станом на 01.08.2018 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 4852 грн. 75 коп. Згідно розрахунку пені по аліментам, у відповідача [PERSON] у період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2018 року утворилась заборгованість зі сплати пені у розмірі 6169 грн. 42 коп. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини першої статті 196 СК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти нерегулярно, та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Згідно виписки з історії розвитку дитини, наданої завідуючою поліклініки №4, дитячої лікарні №1 м.Запоріжжя [PERSON], дитина [PERSON] страждає на хворобу з діагнозом «простий гиперметропічний асигматизм прямого типу обох очей, амбліопія слабкого ступеня правого ока, порушення бінокулярного зору. Перебуває на обліку з 01.01.2016 року. Отримував лікування регулярно: 06.2016 р., 11.2016р., 06.2017р., 10.2017р., 01.2018р. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Позивачем надано документи про здійснені нею додаткових витрат на лікування сина та згідно розрахунку фактично понесених додаткових витрат за період з 2016 по 2018 р.р. позивач [PERSON] здійснила додаткові витрати у розмірі 28545 грн. 14 коп. Таким чином, в середньому на лікування [PERSON] за рік витрачається 9930 грн. 80 коп., відповідно 827 грн. 57 коп. щомісячно. У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Як передбачено ст.. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких наведено у зазначеній статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Судом встановлено факт понесення позивачем додаткових витрат на лікування у розмірі 28 545 грн. 04 коп., тому з урахуванням вимог частини першої статті 185 СК України, судом стягується з відповідача на користь позивача 1/2 частина даних витрат у сумі 14272, 52 грн. Ухвалюючи розмір додаткових витрат, на утримання дитини, що викликані особливими обставинами, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка страждає на хворобу, потребує періодичного лікування та належного медикаментозного забезпечення. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат, що викликані особливими обставинами у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 08.05.2018 року. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved