Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

07 квітня 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного договору б/н від 23.07.2010 року відповідач отримав у позивача кредит в сумі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків не виконав, внаслідок чого станом на 28.02.2015 року у нього утворилась заборгованість в сумі 22481,21 грн., яка складається з: 9692,90 грн. - заборгованість за кредитом; 9908,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1333,40 грн. -заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи в сумі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1046,72 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 22481,21 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 243,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання 05.05.2015р. та в судове засідання 12.05.2015р. не з'явився. Судова повістка про його виклик в судове засідання повернулась без вручення за закінченням строку зберігання. Таким чином, у відповідності з вимогами ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідач повторно не з'явився до суду без поважних причин. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 23.07.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п. 2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом. Згідно довідки про умови кредитування, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. Відповідачем зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, починаючи з липня 2011 року у відповідача почала виникати прострочена заборгованість за кредитом, сума заборгованості позичальника станом на 28.02.2015 року становить 22481,21 грн., яка складається з: 9692,90 грн. - заборгованість за кредитом; 9908,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1333,40 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи в сумі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1046,72 грн. - штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 23.07.2010 року в загальній сумі 22481,21 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved