Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

10.02.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року в порядку спадкування після [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 5,455 га, яка належала останній на праві власності, а саме: 1/2 частину за [PERSON], а також 1/2 за [PERSON] та [PERSON] (по 1/4 частини за [PERSON] та [PERSON] за кожним окремо). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі зазначеного вище рішення отримала право власності на свою частку земельної ділянки виділивши її в окрему земельну ділянку площею 1,375 га, у межах згідно планом, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 1,375 га. кадастровий номер [NUMBER]. Зазначає, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Через відсутність правовстановлюючого документа у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачу було відмовлено. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року в справі № 2-1261/2010 за позивачем та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON]на на 1/4 частину земельної ділянки (за кожним окремо) загальною площею 5,455 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER]. Враховуючи, що рішення суду є правовстановлюючим документом, однак право власності виникає з моменту його реєстрації - позивач звернувся до органу в повноваження якого входило право здійснювати таку реєстрацію. Рішенням від 31 травня 2016 року № 29836629 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором прав на нерухоме майно в державній реєстрації права власності - приватної, спільної часткової, розмір частки 1/4 на зазначену вище земельну ділянку - відмовлено. Підставою для відмови стала розбіжність в площі земельної ділянки в правовстановлюючому документі (рішенні суду) та витягу з ДЗК про земельну ділянку НВ 1203430972016. Виділивши в натурі свої частки у праві спільної часткової власності та отримавши на них правовстановлюючі документи, [PERSON] та [PERSON], припинили право спільної часткової власності на земельну ділянку, яку успадкували на підставі рішення суду і яка за життя належала [PERSON] Скориставшись своїм правом на виділ своїх земельних ділянок в натурі, спадкоємці змінили межі земельної ділянки, яка належала [PERSON] та утворили нові земельні ділянки, припинивши фактично земельну ділянку загальною площею 5,455 га. Таким чином, через виділ в натурі часток в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності іншими співвласниками, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на підставі рішення суду від 09.11.2010 року, в зв'язку з чим звернувся до суду за захистом свого права на спадщину. У зв'язку з вищевикладеним, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3491 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Апостолівської міської ради. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, кожен окремо надали до суд заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року встановлено, що в порядку спадкування після смерті [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 5,455 га, а саме: 1/2 частину за [PERSON], а також 1/2 за [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/4 частині за кожним окремо (а.с. 14), яка належала останній на праві власності (а.с.13). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2006 року, [PERSON] на підставі зазначеного вище рішення отримала право власності на свою частку земельної ділянки, виділивши її в окрему земельну ділянку площею 1,375 га, у межах згідно планом, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 8). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON], відповідно на цій же підставі, є власником земельної ділянки площею 1,375 га. кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 9). Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року в справі № 2-1261/2010, за позивачем [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/4 частину земельної ділянки (за кожним окремо) загальною площею 5,455 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 10,12). Враховуючи що рішення суду є правовстановлюючим документом, однак право власності виникає з моменту його реєстрації, позивач звернувся до органу в повноваження якого (на момент звернення) входило право здійснювати таку реєстрацію. Рішенням від 31 травня 2016 року № 29836629 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором прав на нерухоме майно в державній реєстрації права власності - приватної, спільної часткової, розмір частки 1/4 частини на зазначену вище земельну ділянку - відмовлено. Підставою для відмови стала розбіжність в площі земельної ділянки в правовстановлюючому документі (рішенні суду від 09.11.2010 року № 2-1261/2010) та витягу з ДЗК про земельну ділянку від 13.05.2016 року (а.с.11). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, тому, позивач по справі, не маючи інших можливостей набути своє законне право, з огляду на ст. 3 ЦПК України, звернувся до суду за захистом свого права та законного інтересу. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України). Положеннями ст. 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України). У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.2 ст.367 ЦК України) . Судом встановлено, що виділивши в натурі свої частки у праві спільної часткової власності та отримавши на них правовстановлюючі документи [PERSON] та [PERSON] припинили право спільної часткової власності на земельну ділянку, яку успадкували на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року і яка за життя належала [PERSON] Скориставшись своїм правом на виділ своїх земельних ділянок в натурі, спадкоємці змінили межі земельної ділянки, яка належала [PERSON] та утворили нові земельні ділянки припинивши фактично земельну ділянку загальною площею 5,455 га. Земельна ділянка після приєднання с. Перше Травня до Апостолівської міської ради знаходиться на території останньої. Таким чином, судом встановлено, що через виділ в натурі часток в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності іншими співвласниками, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року № 2-1261/2010, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, площею 1,3491 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Апостолівської міської ради, право на яку [PERSON] має на підставі рішення Апостоліського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року № 2-1261/2010, яким визнано за останнім право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] на 1/4 частку земельної ділянки площею 5,455 га, розташованої на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрованої на ім'я [PERSON], яка померла [INFO], згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER].

Outcome: approved