Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № R53113486572B від 18 листопада 2013 року, мотивуючи зазначені вимоги тим, що 18 листопада 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено вищезазначений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у розмірі 12 000 грн. 00 коп. 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53113486572B від 18 листопада 2013 року. Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 20/05/14-ц від 20 травня 2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53113486572B від 18 листопада 2013 року. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору, станом на 25 вересня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 27 981 грн. 10 коп., з яких: 13 517 грн. 44 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 14 463 грн. 66 коп. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 27 981 грн. 10 коп. за кредитним договором № R53113486572B від 18 листопада 2013 року та судові витрати. Представник позивача ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» у судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання, у якому просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53113486572B, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах зазначених у договорі, а також правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» у сумі 12 000 грн. 00 коп. на строк по 18 листопада 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5 % річних або в іншому розмірі передбаченому договором (а.с. 27-29). 20 травня 2014 року між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» (первісний кредитор) передає ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» (новий кредитор) свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с. 12-17). Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 20/05/14-ц від 20 травня 2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передє новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с. 18-23). Таким чином ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53113486572B від 18 листопада 2013 року У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Однак, позичальник [PERSON], свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). Станом на 25 вересня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, щодо суми кредиту становить 13 517 грн. 44 коп. - заборгованість по тілу кредиту. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно п.п. 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. У зв'язку із цим, станом на 25 вересня 2015 року відповідачу нараховано пеню за прострочення повернення кредитних ресурсів у розмірі 14 463 грн. 66 коп. З огляду на вищевикладене, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором № R53113486572B від 18 листопада 2013 року в розмірі 27 981 грн. 10 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: approved