Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

09 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років, починаючи з дня подання позовної заяви. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач мешкає окремо від їхньої сім`ї, стосунки з нею підтримує, але матеріальної допомоги на витрати, пов`язані з навчанням не надає. На даний час вона навчається на 2 курсі денної форми навчання факультету фізичної культури та спорту Миколаївського національного університету ім.В.О.Сухомлинського, не працює та перебуває на утриманні матері. Вона потребує матеріальної допомоги батька на період навчання, оскільки не має можливості самостійно оплачувати витрати, пов`язані із навчанням: придбання підручників, оплата за проживання в гуртожитку, витрати на проїзд до місця проживання, придбання одягу, харчування, які на сьогоднішній день самостійно несе її матір. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача [PERSON] , у запропонований йому ухвалою про відкриття провадження по справі від 17 грудня 2019 року строк, відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення на його адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області 25.12.2001 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки №23/105 від 18.11.2019 року [PERSON] навчається на курсі Факультету фізичної культури та спорту Миколаївського національного університету ім..В.О.Сухомлинського на денній формі навчання. Термін навчання 4 роки, з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року (а.с.7). З довідки №58 від 26.11.2019 року, виданої Миколаївським університетом Національного університету ім.Сухомлинського вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в м.Миколаєві на термін навчання з 25.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с.8). Відповідно до довідки №19.01.03-02/Ц/3516/18 від 25.09.2018 року Бурковська зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). В матеріалах справи мається виписка із медичної карти стаціонарного хворого №13173/852, відповідно до якої [PERSON] з 12.11.2019 року по 18.11.2019 року перебувала на лікуванні в Миколаївській ОДЛ у відділенні ортопедії, травмотології та нейрохірургії з діагнозом - внутрішнє пошкодження лівого колінного суглоба: розрив передньої хрестоподібної зв`язки (а.с.11). З виписного епікризу №1265 від 25.11.2019 року вбачається, що [PERSON] перебувала у відділенні стаціонару з 21.11.2019 року по 25.11.2019 року з діагнозом: розрив ПСЗ та медіальної колатеральної зв`язки, розрив в/меніску та лівого колінного суглобу. 21.11.2019 року виконана операція: артроскопія лівого колінного суглобу, пластика ПСЗ та бокової медіальної колатеральної зв`язки, парціальна меніскєктомія в/меніску (а.с.12). У висновку офтальмолога від 19.07.2019 року, що мається в матеріалах справи, зазначено, що [PERSON] має діагноз: міопія слабкого ступеню обох очей (а.с.13). Відповідач, являючись батьком повнолітньої [PERSON] , належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, а її потреба у допомозі з боку батька знайшла своє підтвердження дослідженими судом доказами. Відповідно до\~ст. 199 СК України, \~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно\~від форми\~навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги, що позивач є працездатною особою, розмір доходів відповідача позивачем не доведений, тому розмір аліментів 1/4 частини від доходу відповідача суд вважає необгрунтованим. Медичні документи, які додані позивачем до матеріалів справи, не приймаються судом до уваги, оскільки дані захворювання є загальними та не впливають на розмір аліментів, які передбачені законом саме у випадку продовження навчання після досягнення повноліття. Враховуючи всі обставини справи та надані докази, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка не досягла 23 річного віку та продовжує навчання, в частці від заробітку (доходу) батька в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, на час навчання дочки з дня подачі позову, а саме з 09.12.2019 року, на час навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого позивача за законом звільнено. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: partial