Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

09.03.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 40 % всіх видів доходів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] та 26.08.2033 року. Позивач мотивувала позовну заяву тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з чим вони стали проживати окремо. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, в добровільному порядку допомоги на утримання другої дитини відповідач не надає, а на утримання старшого сина сплачує аліменти. Відповідач офіційно працевлаштований та має можливість надавати матеріальну допомогу. 17.03.2021 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 12.04.2021 року до суду надійшлов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що позовні вимоги визнає частково, та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця на двох дітей до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] після виповнення повноліття [PERSON] сплачувати ј частину всіх видів доходів щомісячно на [PERSON] , 2015 р.н., до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Судовий збір просить розділяти з позивачем у рівних частинах. Відповідач зазначив, що він на даний час проживає разом зі своєю матір`ю- пенсіонеркою, для якої є годувальником. Стверджує, що заробітна плата за місцем роботи є його єдиним доходом, з якої він сплачує всі податки державі, а також аліменти на старшого сина. Його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла та допомогу батькам, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. Також вказав, що в нього не має ні автомобіля, ні житла. 22.04.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] , в якій вона вказала, що причини, з яких відповідач не визнає позов, є безпідставними та хибними, а саме: відповідач проживає з матір`ю, яка не є інвалідом та не потребує особливого догляду, тому немає підстав вважати його годувальником; відстань до місця роботи від будинку відповідача близько 150 метрів, тому не має потреби витрачатися на проїзд; твердження відповідача про те, що він не має власного житла неправдиві - він проживає в будинку по [ADDRESS] з 2011 року та зареєстрований там з 11.05.2017 року; відповідач є вчителем фізичного виховання в Чорнокутській гімназії і має педагогічне навантаження 17,5 годин, від запропонованих йому директором додаткових годин відмовився; заробітна плата є не основним його доходом, оскільки відповідач має 3 земельні паї, два з яких знаходяться в оренді, а третій обробляє сам. Позивач вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, вона працює вчителем Чорнокутської гімназії і має педагогічне навантаження 12 годин та 0,5 ставки заступника директора з навчальної роботи, що є її єдиним доходом. Ухвалою від 06.05.2021 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Крім того, зазначила, що відповідач сплачує аліменти на утримання старшого сина сторін, заборгованості зі сплати цих аліментів немає. Нещодавно відповідач придбав старшому сину мопед, крім того, придбав собі автомобіль, тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 40% доходу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 35% всіх видів доходів щомісяця на двох дітей до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] після виповнення повноліття [PERSON] сплачувати ј частину всіх видів доходів щомісячно на [PERSON] , 2015 р.н. до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] з підстав, викладених у відзиві на позов. При цьому, відповідач у судовому засіданні підтвердив, що дійсно має у власності три земельні ділянки, дві з яких офіційно здає в оренду та отримує орендну плату. Крім того, визнав, що дійсно придбав нещодавно автомобіль за власні кошти, отримані за оренду земельних ділянок, а також мопед старшому сину. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03.04.2006 року та серії [NUMBER] від 02.09.2015 року, відповідач [PERSON] зазначений батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю, [PERSON] , та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідками Новоандріївської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 18 та № 19 від 15.02.2021 року, та що в судовому засіданні також не заперечувалось відповідачем (а.с. 12-13). Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 11.09.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі чверті всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Ширяївського РВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2352 від 18.02.2021 року [PERSON] отримує аліменти за виконавчим листом № 2-760, виданим 11.09.2009 року Ширяївським районним судом Одеської області на утримання неповнолітнього [PERSON] , 2006 р.н. (а.с. 14). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавцем встановлений мінімальний гарантований безспірний розмір частки від заробітку (доходу) аліментів, що сплачується на двох дітей - 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. (33,33%). При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом взято до уваги, що відповідач частково визнав позов у розмірі частки, що перевищує мінімальний безспірний розмір, встановлений законодавством - 35%. Суд не бере до уваги посилання відповідача щодо перебування на його утриманні матері, оскільки це не підтверджено жодним доказом. Крім того, суд не приймає й доводи позивача щодо наявності у відповідача у власності житла, оскільки судо у судовому засіданні встановлено, та визнано сторонами, що будинок, в якому зареєстровано місце проживання відповідача, йому не належить. Крім того, суд відповідно до положень ст. 182 СК України враховує визнані сторонами обставини, що відповідачем придбано автомобіль за власні кошти, а також те, що він здає в оренду власні земельні ділянки та отримує за це орендну плату. Водночас, суд враховує, що отримані доходи за договором оренди є доходом, який враховується при визначенні розміру аліментів, тому при збільшенні доходу відповідно збільшується частка (розмір аліментів) від загального доходу. Суд вважає, що аліменти у розмірі 35% від заробітку (доходу) відповідача є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, крім того, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути стягнуто у розмірі, меншім, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 09.03.2021 року. Стосовно вимоги позивача стягувати аліменти у розмірі 40% всіх видів доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а саме до [INFO] та 26.08.2033 року, суд зазначає, що згідно ст. 183 СК України, аліменти судовим рішенням стягуються на двох дітей у частці від доходу до досягнення старшою дитиною повноліття (у цьому випадку - до [INFO] ). Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З урахуванням зазначеного позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати.

Outcome: partial