Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

07.11.2018 року позивач звернулась до суду із позовом по якому просила: -Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 5000 гривень, починаючи з 07.08.2018 року до досягнення повноліття. - Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 5000 гривень, починаючи з 07.08.2018 року до досягнення повноліття. -Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 5000 гривень, починаючи з 07.08.2018 року до досягнення 6 років [PERSON] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, повідомлені належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнала позов в розмірі 1500 грн. на кожну дитину та 1500 грн. на дркжину з моменту подання позову та до 3 років, заперечувала проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] до досягнення [PERSON] 6 років. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступне. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.03.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис №460) Від даного шлюбу є неповнолітні діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають із матір`ю. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки ТОВ «Меркс Україна ЛТД» вбачається, що [PERSON] з 02.01.2015 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей до б років, з 1 січня 2019 року у розмірі 1626 гривень.50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 813 гривень. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу Укарїни, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 07.11.2018 року. В силу ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач не довела суду, що [PERSON] має змогу сплачувати аліменти в сумі 5000 грн. на кожного з дітей та на її утримання. Суд критично ставиться до наданих позивачем копій розписок, завірених представником позивача про отримання нею коштів від відповідача, оскільки оригінали розписок повинні знаходитись у відповідача, представник відповідача заперечував, що відповідач надавав зазначені кошти. Також позивач не надав суду доказів, що дитина [PERSON] має вади фізичного або психічного розвитку та що позивачу необхідно знаходитись у декретній відпустці по долгляду за дитиною до досягнення нею 6 річного віку. Враховуючи викладене, суд ввжає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину та 2000 грн. щомісячно на утримання позивача до досягення дитиною - [PERSON] трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial