Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

08.10.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В заяві позивач вказував, що відповідно до умов Кредитного договору без номеру від 17.05.2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язалося надати кредит [PERSON] на суму 21 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Банк надав кредит [PERSON], однак останній в порушення умов Кредитного договору у встановлений строк не проводив чергові платежі. Станом на 31.08.2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Договору без номеру від 17.05.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 37239,33 грн. Позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 37239,33 грн., сплачений судовий збір в розмірі 372 грн.39 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Дегтяр А.А. не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучи в розумінні ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 17.05.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір без номеру, згідно якого Відповідачу надано кредит в сумі 21 000, 00 грн. (а.с.8,9-10). Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 31.08.2014 року наявна заборгованість становила 37239,33 грн., що складається з: кредиту - 20081,54 грн.; процентів- 13756,40 грн.; штрафів - 2249,49 грн.; комісії - 1151,90 грн. (а.с.5-7). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного та

Outcome: approved