Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 02.03.2002 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 5. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказала, що їх сім`я фактично розпалася через різні погляди на життя та порядок вирішення сімейних проблем, шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~ Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в підготовчі судові засідання 07.12.2020 року та 24.12.2020 року не з`явився. В судове засідання 19.01.2020 року та 10.02.2021 року також не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив до суду не направляв. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки відповідача та виконання ним свого обов`язку щодо явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності, вважає за можливе зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі встановлено, що 02.03.2002 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 5, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, відносини між сторонами не склались, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved