Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

07 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки. Заповітом від 11 березня 2011 року спадкодавець належну йому на праві власності земельну ділянку заповів позивачу [PERSON] У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений. Просив визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 1,9796 га, яка належала [PERSON], що помер [INFO]. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 12.11.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний термін для усунення недоліків. 04.12.2018 позивачем подано заяву про зміну предмета позову. 06.12.2018 постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 08.01.2019. 08.01.2019 за клопотанням представника позивача-адвоката [PERSON] до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON]- дружину спадкодавця. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримав вимоги викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник Педосівської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти визнання права власності позивача на Ѕ частину земельної ділянки (а.с. 54). З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 6) був власником земельної ділянки площею 1,9796 га (а. с. 9), що розташована території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Заповітом від 11 березня 2011 року (заповіт, а.с. 7) спадкодавець належну йому на праві власності земельну ділянку заповів позивачу [PERSON] У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (відмова нотаріуса, а.с. 5) через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений (оголошення про втрату, а.с. 10). Крім того, право на обов'язкову частку у спадщині, згідно з нормами ч. 1 ст. 1241 ЦК України, після смерті спадкодавця [PERSON] має його дружина - відповідач [PERSON], як непрацездатна вдова. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; - ст.1241 ЦК України, відповідно до якої, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником земельної ділянки розміром 1,9796 га, що розташована території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Заповітом від 11 березня 2011 року спадкодавець належну йому на праві власності земельну ділянку заповів позивачу [PERSON] У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, право на обов'язкову частку у спадщині після смерті спадкодавця [PERSON] має його дружина - відповідач [PERSON], як непрацездатна вдова. Відтак, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію відповідача [PERSON], яка не заперечувала проти визнання права власності позивача на Ѕ частину земельної ділянки, з метою захисту майнових прав позивача, необхідно позовні вимоги задовольнити частково та визнати за позивачем право приватної власності на Ѕ частину земельної ділянки. Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування Педосівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, [PERSON] судових витрат, тому з відповідачів судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: partial