Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

07.11.2016 року позивач, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп»звернувся до суду з позовом та в подальшому збільшив позовні вимоги, в яких просив стягнути з [PERSON] на їх користь на відшкодування шкоди в розмірі 27 795,30 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.05.2013 року між ними та [PERSON] було укладено договір обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/1586500, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «ВМW Е53/Х5», державний реєстраційний номер [NUMBER], з періодом страхування з 24.05.2013 року по 23.05.2014 року. 26.08.2013року на вул. Сумській в м. Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода. [PERSON], керуючи автомобілем «ВМW Е53/Х5», державний реєстраційний номер [NUMBER], допустив зіткнення із автомобілем «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] з послідуючим наїздом вказаного автомобілю на автомобіль «Ваз 11193» державний реєстраційний номер [NUMBER], що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2013р. громадянина [PERSON] було визнано винним в порушенні ст. 124, ст.. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Тобто вина [PERSON] у заподіянні шкоди застрахованим автомобілям доведена в судовому порядку. 10.09.2013р. [PERSON] подав позивачу заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 687 від 21.10.2013р. матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 16003,16грн. Зазначену подію, відповідно до норм чинного законодавства України, було визнано страховою про що 11.12.2013 року було складено Страховий акт № 130000000056 та розрахована сума страхового відшкодування в розмірі 16003,16грн. Збиток розраховано відповідно до умов Договору страхування, Звіту по визначенню вартості відновлювального ремонту № 687 від 21.10.2013 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,32) складає 17 400,50 грн., згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 11.12.2013 року фактична вартість відновлювального ремонту склала 16 003,16 гривень. Зазначена сума страхового відшкодування в сумі 16003,43 грн. була виплачена 18.12.2013 р., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР043646. Окрім того, в зазначеній ДТП була спричинена матеріальна шкода автомобілю «Ваз 11193» державний реєстраційний номер [NUMBER] у зв*язку з чим позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком на підставі страхового акту № 130000000069 від 31.01.2014р. Розмір страхового відшкодування визначався на підставі звіту експерта № 686 від 04.12.2013р., заяви погодження та розрахунку суми страхового відшкодування від 31.01.2014р. та склав 9 792,14грн., зазначена сума була виплачена власнику автомобіля «Ваз», що підтверджується платіжним дорученням від 24.02.2014р. № ЗР007953. Таким чином, реальна сума понесених ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»затрат з виплати страхового відшкодування становить 25 795,30грн. У зв*язку з тим, що водій [PERSON] самовільно залишив місце ДТП та не повідомив страховика про ДТП у позивача на підставі підпункту «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право регресної вимоги до відповідача у зв*язку з чим він звернувся до суду. 26.12.2013 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»звернулося з претензією до Відповідача, проте станом на момент подачі позову коштів від відповідача на виконання вимог претензії не надходило. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 12.05.2013 року між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»та [PERSON] було укладено договір обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/1586500, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «ВМW Е53/Х5», державний реєстраційний номер [NUMBER], з періодом страхування з 24.05.2013 року по 23.05.2014 року.. 26.08.2013року на вул. Сумській в м. Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода. [PERSON], керуючи автомобілем «ВМW Е53/Х5», державний реєстраційний номер [NUMBER], допустив зіткнення із автомобілем «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] з послідуючим наїздом вказаного автомобілю на автомобіль «Ваз 11193» державний реєстраційний номер [NUMBER], що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2013р. громадянина [PERSON] було визнано винним в порушенні ст. 124, ст.. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до звіту по визначенню вартості відновлювального ремонту № 687 від 21.10.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобілю «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,32) склала 17 400,50 грн. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 11.12.2013 року фактична вартість відновлювального ремонту склала 16 003,16 гривень. Зазначена сума страхового відшкодування в сумі 16003,43 грн. була виплачена ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 18.12.2013 р., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР043646. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Поліс № АЕ/1586500, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн.. Окрім того, в зазначеній ДТП була спричинена матеріальна шкода автомобілю «Ваз 11193» державний реєстраційний номер [NUMBER] у зв*язку з чим позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком на підставі страхового акту № 130000000069 від 31.01.2014р. Розмір страхового відшкодування визначався на підставі звіту експерта № 686 від 04.12.2013р., заяви погодження та розрахунку суми страхового відшкодування від 31.01.2014р. та склав 9 792,14грн., зазначена сума була виплачена власнику автомобіля «Ваз», що підтверджується платіжним дорученням від 24.02.2014р. № ЗР007953. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завданий збиток. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. В такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди або якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виникло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 25 795,30грн. в порядку регресу. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу, оскільки у спірному зобов'язанні страховик виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, а тому з відповідача підлягає стягнення на користь позивачавиплачена матеріальна шкода в загальному розмірі різниці 25 795,30грн, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved