Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

08.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку 10.04.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він працював на посаді рамп-агента групи перонного обслуговування Відділу оперативного управління наземним обслуговуванням базової станції комплексу наземного обслуговування у відповідача. 07.02.2013 року його було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників. Проте, заробітну плату за грудень 2012 року - лютий (06 днів) 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу відповідач не виплатив. В зв язку з чим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 року було задоволено його позов та стягнуто з відповідача грошові кошти, належні до виплати при звільненні. Проте стягнуті відповідно до рішення грошові кошти відповідач перерахував лише 10.04.2014 року. Позивач в судове засідання не з явився, надав заяву, в якій просить слухати справу в свою відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Черкунова О.І. за викликом суду повторно не з явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала клопотання, в якому просить перенести розгляд справи у зв язку з її участю в іншому судовому засіданні, доказів про яке не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач працював на посаді рамп-агента групи перонного обслуговування Відділу оперативного управління наземним обслуговуванням базової станції комплексу наземного обслуговування у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 05.08.1991 року. З 07.02.2013 року позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників, відповідно до наказу № 364-ос від 06.02.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу при звільненні відповідачем не було виплачено заробітну плату за грудень 2012 року - лютий (06 днів) 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, внаслідок чого рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 року було задоволено його позов та стягнуто з відповідача грошові кошти, належні до виплати при звільненні. Однак, грошові кошти належні позивачу за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 року відповідачем були перераховані лише 10.04.2014 року, що підтверджується випискою з рахунку № 0859086300 від 12.05.2014 року. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки про середню заробітну плату (дохід) вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача складає 201,77 гривень. За період з 07.02.2013 року по 03.02.2014 року (день перерахування коштів) кількість робочих днів становить 288, які беруться для розрахунку середнього заробітку, а не календарні дні, які зазначає позивач в своєму розрахунку. Підстав для нарахування середнього заробітку з врахуванням календарних днів позивачем наведено не було. Таким чином, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню на користь останнього з відповідача, склав: 201,77 грн. х 288 = 58109,76 гривень. З відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: partial