Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

09 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 03 вересня 2016 року Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №701; стягнути з [PERSON] на її корись аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень в твердій грошовій сумі та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 вересня 2016 року Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб, актовий запис №701. Від шлюбу позивач з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Вважає, що її з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та роз`яснено відповідачу право протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання вказаної ухвали надати відзив на позовну заяву. 17 грудня 2019 року представник відповідача - адвокат Юрченко В.О. надав до Соснівського районного суду м. Черкаси відзив на позовну заяву [PERSON] , зазначив, що позивач не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень заперечує, оскільки позивачу на утримання сина надавались грошові кошти в розмірі 6000 гривень щомісяця до моменту звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою, докази про надання вказаних коштів позивачу відсутні. За період з 06 листопада по 09 грудня 2019 року відповідачем було виплачено 4000 гривень аліментів та витрачено на придбання речей для дитини 5587 гривень 86 копійок, що підтверджується копіями чеків, доданих до позовної заяви. Розмір аліментів в сумі 3000 гривень у твердій грошовій сумі є необґрунтованим і становить більше 50% загального розміру доходів відповідача. Просить позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити, у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень - відмовити. 20 грудня 2019 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини. Зустрічну позовну заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають разом з березня 2019 року, у дитині досить часто з`являються синці, які мати дитини пояснює випадковістю. [PERSON] зможе забезпечити інтереси дитини та її належне виховання. В період з 04 жовтня 2019 року по 15 листопада 2019 року, до моменту винесення Службою у справах дітей рішення «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з малолітнім [PERSON] », [PERSON] не надавала [PERSON] можливості спілкування з сином. Крім того, [PERSON] зазначає, що [PERSON] має шкідливу звичку - паління, що створює загрозу здоров`ю дитини. Просить об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом та визначити місце проживання сина - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . 02 січня 2020 року до Соснівського районного суду м. Черкаси від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначає, що за заявою [PERSON] , Службою у справах дітей Черкаської міської ради рішенням № 684 від 15 листопада 2019 року визначено способи участі відповідача у вихованні та спілкуванні з сином. Надані відповідачем чекиє доказом, що одяг, підгузки та дитяче харчування які придбані відповідачем, знаходяться у останнього, а не за місцем проживання дитини. Враховуючи викладене, вказані чеки не є належним доказом утримання дитини відповідачем за первісним позовом. Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що ним здійснено платежі за дитячий садок за листопад 2019 року, проте дитина відвідує дитячий садок з вересня 2019 року. Оплату за попередні місяці здійснено позивачем. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 січня 2020 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та об`єднано їх в одне провадження. 11 січня 2020 року до Соснівського районного суду м. Черкаси від представника [PERSON] - адвоката Юрченко В.О. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що кошти на утримання дружини та сина, одяг та ліки для дитини відповідач надавав добровільно, проте акти їх прийому - передачі відсутні. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не має іншого доходу, крім соціальної виплати в розмірі 860 гривень щомісячно, відомості про наявність у позивача іншого джерела доходу матеріали справи не містять. Відповідач зазначає, що кошти на утримання сина відповідач надає за рахунок особистих коштів. 20 січня 2020 року від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] - адвоката Мельніченко А.М. до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов відзив на зустрічний позов, в якому відповідач за зустрічним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом проти зустрічного позову заперечують в повному обсязі. Представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) на адресу Педіатричної амбулаторії Першого ЧМЦПМСД було направлено запит щодо надання інформації про стан здоров`я дитини, а також наявності чи відсутності синців на тілі дитини. Лікарем зазначено про один випадок виявлення синців на тілі дитини - 16 вересня 2019 року, та повідомлено, що дані синці та забої виникли під час нещасного випадку в садочку, про що складено відповідні акти дошкільним навчальним закладом № 18. Інших випадків, про які зазначає позивач за зустрічним позовом, не встановлено. Згідно характеристики, наданої ДНЗ, мати ставиться відповідально до виховання сина догляду за ним та його навчання. Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що з наданих позивачем за зустрічним позовом відомостей неможливо встановити, з ким проживає останній, скільки кімнат у приміщенні, які санітарні умови проживання. Дитина проживає вдвох з мамою в однокімнатній квартирі, яка, згідно акту, наданого позивачем за зустрічним позовом, знаходиться в стані, придатному для проживання дитини. Позивачем за зустрічним позовом додано до зустрічної позовної заяви копію пенсійного посвідчення по інвалідності 2 групи, яке видане останньому. Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. 28 січня 2020 року до Соснівського районного суду м. Черкаси від представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Юрченка В.О. надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій останній зазначає, що [PERSON] під час побачення з сином виявив наявність синця на вушній раковині сина, під час телефонної розмови відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] повідомила, що травма отримана сином в дитячому садочку. В цей же день сина оглянув лікар та призначив йому лікування. Крім того, 15 січня 2020 року, під час чергової зустрічі, у дитини були садна на підборідді та лобі. Відповідач за зустрічним позовом запевнила, що це нещасний випадок, який стався у дитячому садочку, що підтверджується відповідною довідкою. 17 січня 2020 року під час перебування дитини на вихідних у позивача за зустрічним позовом, у дитини було виявлено позивачем за зустрічним позовом синці на нижній частині шиї. 20 січня 2020 року у дитини був забій підборіддя у дитини Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом звернувся з відповідною заявою до поліції. Висновок відповідача за зустрічними позовом про неможливість позивача за зустрічним позовом за станом здоров`я здійснювати догляд за дитиною є припущенням і не ґрунтується на належних та допустимих доказах. До відповіді на відзив на позовну заяву представником позивача за зустрічним позовом - адвокатом Юрченко В.О. додано диск з аудіо- та відеозаписом розмов сторін та фотознімками синців [PERSON] . 28 січня 2020 року представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Юрченко В.О. звернувся до суду з клопотанням, в якому просив долучити до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 120200251010000326 щодо факту отримання тілесних ушкоджень [PERSON] , [INFO] . 12 лютого 2020 року від представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Мельніченко А.М. до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло заперечення на відповідь на відзив позивача за зустрічним позовом, в якому представник відповідача за зустрічним позовом зазначає, що акт № 392 від 08 жовтня 2019 року, на який посилається позивач за зустрічним позовом, є протиправним, оскільки був складений виключно зі слів відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] , а не за результатом обстеження, здійсненого спеціалістами за місцем проживання дитини. Крім того, аудіофіксацію розмов на диску, наданому позивачем за зустрічним позовом, просить визнати недопустимим доказом, оскільки разом з відповіддю на відзив відповідачу за зустрічним позовом вказаний диск не був наданий. Відповідач за зустрічним позовом жодним чином не порушувала прав батька спілкуватись з сином. Представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Мельніченко А.М. звернулась до суду з клопотанням, в якому просить долучити до матеріалів справи копію письмових пояснень вихователя з дитячого садочка, який відвідує син, щодо синців та подряпин у малолітнього [PERSON] . Представник відповідача за первісним позовом - адвокат Юрченко В.О. звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Мельніченко А.М. у судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без її та позивача участі. Звернулась до суду з заявою в якій зазначила, що сторони уклали між собою нотаріально посвідчений договір щодо участі у спілкуванні та вихованні їх спільної дитини, просила закрити провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, позов [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу задовольнити повністю, стягнути аліменти в сумі 1500 гривень щомісячно. Відповідач за первісним позовом - [PERSON] та його представник - адвокат Юрченко В.О. у судове засідання не з`явилися, [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить у зв`язку з мирним врегулюванням частини спору зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини залишити без розгляду, справу розглядати без його участі, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає у розмірі 1500 гривень щомісячно, проти розірвання шлюбу не заперечує. Представник Служби у справах дітей Черкаської міської ради Зубалій Н.А. у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Служби у справах дітей у зв`язку з тим, що між батьками малолітнього [PERSON] укладений нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання малолітньої дитини, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, враховуючи укладення між сторонами нотаріально посвідченого договору, в якому сторони врегулювали відносини щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання малолітньої дитини, позицію відповідача про залишення без розгляду його зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання дитини, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті подав клопотання про залишення без розгляду зустрічного позову про визначення місця проживання дитини, враховуючи відсутність підстав для відмови у задоволені вказаної заяви, суд приходить до висновку про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Черкаській області 03 вересня 2016 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 03 вересня 2016 року шлюб, про що в цей же день вчинений відповідний актовий запис за №701. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 01 вересня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 01 вересня 2017 року складений відповідний актовий запис №100 (а.с.12). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 21 листопада 2017 року Управлінням з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13). Відповідно до копії договору від 08 червня 2020 року між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А., [PERSON] та [PERSON] урегулювали на майбутнє відносини між собою, що стосуються питання участі у вихованні їхньої дитини - сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вказаного договору батьки домовились, що про місцем проживання дитини є місце проживання його матері - [PERSON] , визначили спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною. Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Вважає, що її з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає. Крім того, їх спільна з відповідачем дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у відзиві на позовну заяву та заяві від 09 червня 2020 року зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, визнає позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1500 гривень щомісячно. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У ст.17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» в ЄСПЛ не є чітко визначеним і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача [PERSON] , після розірвання шлюбу суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що відповідачем визнаються позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1500 гривень щомісячно, між сторонами укладений договір, згідно умов якого місцем проживання є місце проживання його матері, перебування спільної позивача та відповідача дитини - [PERSON] , [INFO] , на утриманні позивача доказуванню не підлягає. Доказів перебування на утриманні відповідача [PERSON] інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять та відповідачем не надано. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: «За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч.1 та ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, суд, за заявою одержувача, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони мали б тоді, коли утримувалися обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) гривень, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 09 жовтня 2019 року і до повноліття сина - [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції №0.0.1487047486.1 від 08 жовтня 2019 року, позивачем - [PERSON] при поданні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси в частині позовних вимог про розірвання шлюбу з [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). Враховуючи, що позовна заява [PERSON] в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає до задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, а саме: 768 гривень 40 копійок. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.51 Конституції України, згідно ст.ст. 3, 24, 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, та

Outcome: approved