Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

08.09.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї, в цій квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], яка доводиться позивачці онукою. З серпня 2013 року відповідачка в даній квартирі не проживає, житлом не користується, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачці вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд винести рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою № 133 у будинку № 85 по вул. Паркова у м. Краматорську Донецької області. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідачка не зявилася за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлялася належним чином, однак клопотань про відкладення слухання справи, або заперечень від неї не надійшло. Зі згоди позивачки, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази довідку № 7а від 17.12.1991 року, на якій мається штамп БТІ м. Краматорська, відповідно до якого позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], довідку КО «ЖБК» з місця проживання та про склад сім'ї, відповідно до якої відповідачка [PERSON] зареєстрована у [INFO], акт про не проживання від 05.09.2016 року, відповідно до якого відповідачка [PERSON] за адресою м.Краматорськ, вул. Паркова, 85-133 з серпня 2013 року не проживає, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з позовом до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] з серпня 2013 року не користується житлом квартирою № 133 у будинку № 85 по вул. Паркова у м. Краматорську Донецької області, яка належить на праві приватної власності позивачці, а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, чим порушує її права вільно здійснювати своє право власності щодо житла, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved