Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

08.09.2021р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідачки, у якому просить зменшити розмір аліментів, який він повинен сплачувати за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.02.2020 року по справі № 459/3797/19 на утримання сина [PERSON] , [INFO] з ј частини заробітку щомісячно до твердої грошової суми в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що згідно рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.02.2020 року по справі № 459/3797/19 позивача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку щомісячно починаючи з 23.12.2019 року до повноліття дитини. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.06.2021 року складає 43 527,11 грн. В середньому в місяць він має сплачувати 2745 грн. Станом на день подання позову прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2510 грн. На даний час він має нестабільний дохід, тому просить зменшити розмір аліментів до суми 1500 грн. щомісячно. Ухвалою від 17.09.2021 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 25.10.2021 р. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області з викликом сторін, який відкладено за клопотанням відповідачки з метою підготовки відзиву на позовну заяву до 25.11.2021року. 25.11.2021р. сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що на даний час він перебуває під вартою у Львівському СІЗО №19 на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 20.09.2021 року. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, а також зазначила, що не заперечує щодо зменшення розміру аліментів до суми 1500 грн. Просила справу розглядати у її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.02.2020 року позивача зобов`язано до сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку щомісячно починаючи з 23.12.2019 року до повноліття дитини. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.06.2021 року розмір заборгованості [PERSON] по виконавчому провадженні ВП №64355129 зі сплати аліментів станом на 01.06.2021 року становить 43 527,11 грн. [PERSON] має нерегулярний дохід, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України (а.с.5-6). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України від 18.06.2021 року, за період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2021 року інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с.7). Крім того, позивач не перебуває на обліку зі статусом безробітного у Червоноградській міській філії ЛОЦЗ, що підтверджується довідкою Червоноградської міської філії Львівського обласного центру зайнятості ЛОЦ ДЦЗ (а.с.8). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області від 17.06.2021 року № 1102, [PERSON] станом на 17.06.2021 року на обліку як одержувач допомог та компенсацій не перебуває (а. с.14). Згідно вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 09.11.2021 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України позивачу призначено остаточне покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі. При ухваленні рішення суд керується наступним. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено абз. 3, 4 п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Із матеріалів справи вбачається, що позивач не має регулярного доходу, засуджений до відбування покарання у виді позбавлення волі, таким чином матеріальний стан позивача зазнав значних змін. Відповідачка позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнала позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів з ј частини заробітку до твердої грошової суми в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що вказані вимоги позивача підлягають до задоволення. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Оскільки ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 17.09.2021 року позивача звільнено від сплати судового збору, витрати зі сплати судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved