Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

09.06.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради, комунального підприємства ЖКС «Черьомушки» про зміну договору найму жилого приміщення та встановлення порядку користування спільним майном. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він зареєстрований та мешкає в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS]. Квартира на теперішній час не приватизована. Будинок знаходиться на балансі КП ЖКС «Черьомушки», лінійна дільниця №4. Вищевказана квартира була надана позивачу, його покійній дружині [PERSON] та доньці позивача відповідачу [PERSON] на сімю з трьох осіб. Основним наймачем вказаного жилого приміщення є відповідач [PERSON], та на сьогоднішній день в квартирі зареєстровані вона з позивачем. Загальна площа квартири 48,2 кв.м., житлова 29,2 кв.м. Квартира складається з 2-х кімнат перша 17,3 кв.м (де фактично мешкає відповідач [PERSON]М.), та друга кімната площею 11,9 кв.м (де фактично мешкає позивач), кухні площею 6,7 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,5 кв.м коридору площею 5,5 кв.м. Квартира також обладнана вбудованою шафою 0,4 кв.м та балконом 0,8 кв.м. Між ним та відповідачем [PERSON] склалися неприязні та напружені стосунки у звязку з тим, що вона раніше у судовому порядку безпідставно виселила його зі спірної квартири, а після цього він був змушений також у судовому порядку вселятися туди. Він не має можливості закрити кімнату, якою користується, щоб забезпечити збереження належних йому речей та грошей. Між ними постійно виникають конфлікти відносно користування спірною квартирою, туалетом, ванною, та відносно сплати комунальних послуг. На теперішній час вони з донькою не мають спільного бюджету для сплати комунальних послуг і квартирної плати, у звязку з чим між ними виникають конфлікти та непорозуміння щодо оплат по квартирі. Також він має намір здійснити приватизацію вказаної квартири, але відповідач на це своєї згоди не надає і таким чином порушує його права. Позивач має самостійне джерело доходу, веде особисте господарство окремо від відповідача. Враховуючи загальну житлову площу квартири, розмір житлових кімнат та підсобних приміщень, а також їх відповідність санітарно-технічним нормам, квартира може використатися для мешкання двох та більше наймачів з можливістю укладання окремих договорів найму. Зміна договору найму житлового приміщення і відкриття на його імя окремого особового рахунку на ізольовану кімнату площею 11,9 кв.м та виділення її у користування йому, не порушить житлових прав і інтересів відповідача, та не суперечить нормативам про рівень мінімальної забезпеченості житловою площею, що встановлена Одеської міською Радою для м. Одеси. Просить суд змінити договір найму жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]; зобовязати КП ЖКС «Черьомушки», лінійна дільниця №4 відкрити на імя [PERSON] окремий особовий рахунок на житлову кімнату площею 11,9 кв.м в квартирі [ADDRESS]; зобовязати [PERSON] районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з [PERSON] окремий договір найму жилого приміщення на житлову кімнату площею 11,9 кв.м в квартирі [ADDRESS], виділивши її у користування [PERSON]; визначити порядок користування квартирою №30 будинку №49/2 по вул. Академіка Філатова в м. Одесі наступним чином: відповідачу [PERSON] виділити в користування житлову кімнату №1 площею 17,3 кв.м та балкон площею 0,8 кв.м, в користування позивачу [PERSON] виділити житлову кімнату №2 площею 11,9 кв.м, залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] кухню площею 6,7 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,5 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м та вбудовану шафу 0,4 кв.м. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та надала суду письмові заперечення (а.с. 68-69), з яких вбачається, що на теперішній час, твердження позивача між мешканцями квартири [PERSON] та [PERSON], відсутня згода щодо порядку користування приміщеннями квартири та оплати комунальних послуг, не відповідає дійсності. Згідно висновку №47-15 від 28.01.2015 року експерт надає технічно можливий варіант порядку користування приміщеннями вказаної квартири, між [PERSON], та [PERSON], з урахуванням фактичного порядку користування житловими приміщеннями, виділивши [PERSON] житлову кімнату 11,9 кв.м., залишивши в спільному користуванні кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, вбудовану шафу. Зазначила, що сам [PERSON] вказує, що між ним та [PERSON] існує домовленість і склався фактичний порядок користування квартирою. Спору про сплату комунальних послуг між позивачем та відповідачем також не існує. Оскільки вона, [PERSON], як відповідальний квартиронаймач сплачує послуги за користування житлом та комунальні послуги і претензій до батька з цього приводу у неї не має. Вважає, що [PERSON] не довів ту обставину, що його права порушуються чи можуть бути порушені, що підтверджує відсутність предмету спору. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник КП ЖКС «Черьомушки» в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву (вх. 28014 від 08.07.2015 року), де зазначила, що проти розподілу особового рахунку за адресою [ADDRESS] не заперечує. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу здійснення права користування квартирою, яка належить до житлового фонду, що знаходиться у віданні органу місцевого самоврядування, та регулюються главою 2 ЖК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS]. Квартира не приватизована та входить до державного житлового фонду, що перебуває у віданні місцевої Ради.Будинок знаходиться на балансі КП ЖКС «Черьомушки», лінійна дільниця №4 (а.с. 59). Вищевказана квартира була надана позивачу, його покійній дружині [PERSON] та доньці відповідачу [PERSON] на сімю з трьох осіб. Основним наймачем вказаного жилого приміщення є відповідач [PERSON] (а.с. 60), та згідно з довідкою про склад сімї № 812 від 04.06.2015 р. в квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]Д.(а.с. 6) Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання втративши право користування житловим приміщенням. Визнано [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №30 в будинку №49/2 по вул. Академіка Філатова в м. Одесі. Встановлено порядок виконання рішення, яким зазначено, що воно є підставою для Головного управління державної міграційної служби України для зняття [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку за зазначеною адресою (а.с. 38-41). Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29.05.2013 року скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2013 року. Ухвалене по справі нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] До [PERSON] про визнання втративши право користування житловим приміщенням (а.с. 42-45). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.10.2013 року допущено поворот виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням (а.с.46-48). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] кв.№30 з 20.11.2013 року (а.с.6). Проте відповідач чинив перешкоди для вселення позивача у квартиру, помінявши замки на вхідних дверях. Позивач був вимушений винаймати житло та не мав змоги користуватися речами, які знаходились у спірній квартирі. У зв'язку з цим позивач у грудні 2013 року звертався із заявою до дільничного інспектора Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, проте йому було письмово рекомендовано звернутися до суду. На підставі рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2014 року [PERSON] було вселено в квартиру [ADDRESS] та зобовязано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою №30 в будинку №49/2 по вул. Академіка Філатова в м. Одесі (а.с. 49-51). Зі змісту позовної заяви вбачається, що з метою вирішення багаторічного спору про порядок користування квартирою, позивач запропонував визначити порядок користування квартирою №30 будинку №49/2 по вул. Академіка Філатова в м. Одесі наступним чином: відповідачу [PERSON] виділити в користування житлову кімнату №1 площею 17,3 кв.м та балкон площею 0,8 кв.м; в користування позивачу [PERSON] виділити житлову кімнату №2 площею 11,9 кв.м; залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] кухню площею 6,7 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,5 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м та вбудовану шафу 0,4 кв.м. Згідно висновку про проведення будівельно-технічного експертного дослідження №47-15 від 28.01.2015 року експерт надає технічно можливий варіант порядку користування приміщеннями вказаної квартири, між [PERSON], та [PERSON], з урахуванням фактичного порядку користування житловими приміщеннями, виділивши [PERSON] житлову кімнату 11,9 кв.м., залишивши в спільному користуванні кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, вбудовану шафу (а.с. 27-30). Проти такого розподілу не заперечує і відповідач. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] загальна площа квартири складає 48,2 кв.м., житлова 29,2 кв.м. Квартира складається з 2-х кімнат перша 17,3 кв.м (де фактично мешкає відповідач [PERSON]М.), та друга кімната площею 11,9 кв.м (де фактично мешкає позивач), кухні площею 6,7 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,5 кв.м коридору площею 5,5 кв.м. Квартира також обладнана вбудованою шафою 0,4 кв.м та балконом 0,8 кв.м. (а.с.36-37). Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. В такому випадку може бути встановлений лише порядок користування приміщеннями квартири. Враховуючи розташування кімнат, а також наявність між сторонами неприязних стосунків, внаслідок чого спільне користування квартирою позивачем та відповідачем\~\~неможливе, суд вважає за можливе визначити порядок користування квартирою, згідно з яким: відповідачу [PERSON] виділити в користування житлову кімнату №1 площею 17,3 кв.м та балкон площею 0,8 кв.м; в користування позивачу [PERSON] виділити житлову кімнату №2 площею 11,9 кв.м; залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] кухню площею 6,7 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,5 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м та вбудовану шафу 0,4 кв.м. Задовольняючи позов в частині зобовязання [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради укласти з [PERSON] окремий договір найму жилого приміщення на житлову кімнату площею 11,9 кв.м в квартирі [ADDRESS] суд примає до уваги наступне. Відповідно до ч.1 ст.104 ЖК України, члени сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. Частина 2 цієї ж статті регламентує право на звернення до суду у випадку відмови члена сімї дати згоду на укладання окремого договору. У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що не бажає надавати згоду батькові на укладення ним окремого договору найму житлової кімнати площею 11,9 кв.м в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі. Крім того, представник [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради заперечив проти вимоги [PERSON] про зміну договору найму жилого приміщення, з підстав того, що чинним житловим законодавством України не передбачено можливість зміни договору найму жилих приміщень, які хоч і є ізольованим, проте за розміром менше або кімната звязана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобним приміщенням (кухня, коридор, тощо). Оскільки позивач просить зобовязати [PERSON] районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ним окремий договір найму жилого приміщення на житлову кімнату площею 11,9 кв.м в квартирі [ADDRESS], що менше норми 13,65 кв.м. встановленій в Українській РСР, яка чинна на сьогоднішній час. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється у розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Відповідно ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Згідно п. 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності. Відповідно до постанови виконкому Одеської міської ради народних депутатів та президії обласної ради професійних союзів № 52 від 16 січня 1985 року «Про порядок надання жилих приміщень» зі змінами від 17 вересня 1991 року, такими що потребують поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які мають жилу площу до 8,5 кв.м включно на кожного члена родини. Як роз'яснено у п. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (з наступними змінами і доповненнями) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Враховуючи вказані розрахунки житлової площі, суд приходить до висновку про те, що укладення договору житлового найму на кімнату площею 11,9 кв.м з [PERSON] не призведе до необхідності постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов, а також до штучного погіршення житлових умов кожного із осіб, зареєстрованих у квартирі. При цьому суд бере до уваги, що житлові спори між сторонами розглядаються в судах багато років. Крім того, перешкоди з боку [PERSON] об'єктивно підтверджується зверненням [PERSON] до правоохоронних органів, що встановлено рішеннями судів за участі цих же сторін (а.с. 38-51). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial