Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

10.04.2018 року [PERSON], який представляє інтереси [PERSON], звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON], вимогами якого є стягнення коштів. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 32 309,45 грн. Свої вимоги позивач мотивує фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 28.09.2015 р. о 09.30 год. по вул. Заболотного в м. Києві. В результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль «Деу», д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивач. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON], який керував транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER]. Також зазначає, що під час ДТП зе кермом автомобіля «Деу», д.н.з. [NUMBER], був син позивача - [PERSON] Матеріальний збиток т/з «Деу», д.н.з. [NUMBER], завданий після ДТП, з урахуванням вартості експертизи (800,00 грн.), визначає у розмірі 27309,45 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 27309,45 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн. 25.07.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та визначений подальший порядок розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2018 р. продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.09.2018 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що позивачу не належить право вимоги до відповідача, оскільки на момент вчинення ДТП він не був власником пошкодженого т/з «Деу», д.н.з. [NUMBER] та його права, свободи та інтереси не порушувалися. Оскільки позивач є неналежним позивачем у данному позові, просить відмовити йому у задоволенні позовних вимог. 09.10.2018 р. представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з огляду на те, що на момент ДТП позивач був володільцем транспортного засобу і користувався автомобілем «Деу», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивач позов підтримує та просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 28.09.2015 року, приблизно о 09.30 год. по вул. Заболотного в м. Києві водій автомобіля ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Деу», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON], який керував транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] /а.с. 11/. Про механічні пошкодження «Деу», д.н.з. [NUMBER], які були отримані внаслідок ДТП, що мала місце 28.09.2015 р., [PERSON] булла видана довідка про пошкодження транспортних засобів /а.с. 12/. Вартість матеріального збитку, завданого у результаті пошкодження автомобіля «Деу»,\~д.н.з.\~[NUMBER], у ДТП, що сталася 28.09.2015, становить 26509,45 грн., що вбачається із наявного у матеріалах справи протоколу огляду транспортного засобу від 06.10.2015 р. /а.с. 15/, ремонтною калькуляцією вартості відновлювальних робіт /а.с. 16-20/ та звітом про визначення вартості матеріального збитку від 13.10.2015 р., складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» /а.с. 21-30/. З протоколу огляду транспортного засобу від 06.10.2015 р., складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» вбачається, що власником т/з «Деу», д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП є [PERSON] Проте, позивачем надано свідоцтво про реєстрацію т/з, де вказано, що власником т/з «Деу», д.н.з. [NUMBER] є позивач - [PERSON] /а.с. 10/. Позивач набув право власності на автомобіль 08.11.2017 року, тобто більше ніж через два роки після настання ДТП, що стало причиною пошкодження т/з. У судовому засідані свідок [PERSON] пояснив, що автомобіль придбаний за кошти його батька [PERSON] у 2014 році. На момент скоєння ДТП саме він був за кермом автомобіля. Батько, передав йому технічний паспорт на дане авто. Відповідно до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Тобто, у першому випадку - якщо власник або володілець знаходяться у машині і передає керування іншій особі, а в другому - власник і лише власник передає укористування автомобіль з передачею реєстраційного документу на автомобіль іншій особі. З матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення ДТП, власником т/з «Деу», д.н.з. [NUMBER] був [PERSON], який передав право користування із передачею реєстраційного документу на автомобіль. Як стверджує позивач [PERSON], документ на автомобіль був переданий саме йому, а він в свою чергу передав у користування т/з своєму сину - [PERSON], який керував автомобілем «Деу», д.н.з. [NUMBER] під час ДТП, що мала місце 28.09.2015 р. по вул. Заболотного в м. Києві. Факт передачі власником автомобіля у користування одній особі автомобіля з передачею реєстраційного документу на цей автомобіль, робить цю особу володільцем автомобіля. Однак, володілець автомобіля не може передавати такий автомобіль у користування іншій особі з передачею реєстраційного документу на цей автомобіль, оскільки це не передбачено ПДР. Таким чином, суд робить висновок спираючись на наявні у справі докази за якими позивач [PERSON] не був ні власником, ні володільцем автомобіля на момент ДТП і не може заявляти вимог, пов'язаних із ушкодженням того майна, яке йому або не належало, або не було у його користуванні. Його право власності виникло у 2017 р. [PERSON] керував автомобілем, і з цього приводу не встановлено будь-яких обмежень, оскільки він мав реєстраційні документи на цей автомобіль, який не був оголошений в розшук. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки позивач [PERSON] на момент ДТП не був власником т/з, то можна стверджувати, що володільцем автомобіля, якому теоретично міг власник ([PERSON].) передати право користування з передачею реєстраційних документів на автомобіль був [PERSON] Таким чином саме останній має право на звернення до суду. Відтак, проаналізувавши у сукупності норми законодавства, урахувавши всі обставини справи, у суду відсутні підстави для задовлення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed