overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

10.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 12.03.2010 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач постійно зневажає її, вчиняє сварки, були випадки, що бив. Подружні відносини припинили, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали суду заяви, якими просили справу розглядати в їх відсутності: Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно\~ч.2\~ст.247\~ЦПК\~України\~у\~разі\~неявки\~в\~судове\~засідання\~всіх\~осіб,\~які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 12.03.2010 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом №4 у виконкомі Лютовиської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище Виноградська на [PERSON]; мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO].\~\~Тривалий час сторони проживають окремо, відповідач у селі Биличі Старосамбірського району, а позивач - у с. Верхівці Самбірського району; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного повагу і любов, у позивачки є інший чоловік, це свідчить, що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

10.07.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

10.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON], на день смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований по [ADDRESS], який він заповів [PERSON] відповідно заповіту від 20.03.2006 року. Протягом шестимісячного строку позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадковий житловий будинок. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду письмову заяву, в якій підтримали позовні вимоги та просять суд розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача, Лебединської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова Пилипенко С. М. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглянути в його відсутності, позов визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.7), на день смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок із господарськими побудовами, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 13,14-16). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим у виконавчому комітеті Кіровської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 20.03.2006 року по реєстру № 24 на майно , що належало на день смерті [PERSON] є його донька [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 11), яка протягом шестимісячного строку подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ( а.с.36). Матеріалами справи встановлено, що заяву про прийняття спадщини після [PERSON] подав [PERSON] ( а.с.31), який називає себе сином померлого, однак родинні відносини між ними ніяким чином не підтверджені, тому його участь у спадкуванні вказаного майна за законом після [PERSON] виключається. Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.12). Оскільки, позивач [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, не може оформити спадщину, належність цього майна померлому [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами (а.с. 13,14-16), відповідачі визнали позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з нею в шлюбі, який був зареєстрований 15 червня 2013 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 49. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо з січня 2017 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 15 червня 2013 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 49. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 15 червня 2013 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім'ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Враховуючи, що шлюбні відносини припинені з січня 2017 року і на час розгляду справи сторони не примирились, це свідчить про те, що сім'я розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача не чинити йому перешкоди в користуванні власністю - офісною будівлею з автостоянкою та її складовими, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та зобов'язання звільнити вказаний об'єкт нерухомості. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач перешкоджає в потраплянні на об'єкт нерухомості, що належить йому на праві власності, чим порушує його права. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов не визнала та пояснила, що в неї є домовленість із попереднім власником спірного об'єкту нерухомості - ТОВ «Фірма «Укрспецтехніка» щодо можливості користуванні цим об'єктом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником офісної будівлі з автостоянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Офісна будівля). Офісна будівля позначена в плані літерою «А-2», має загальну площу 33.8 м2, при цьому розташована на земельній ділянці площею 0.3858 га (кадастровий номер [NUMBER]); до складових частин Офісної будівлі належать: пункт самообслуговування транспорту під літерою «В-1», пункт технічного огляду транспорту під літерою «Г-1», вбиральня під літерою «Б-1». Право власності позивача на Офісну будівлю та її складові частини підтверджується копією договору купівлі-продажу від 23.05.2017 року, а також витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 3-5). Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із статтею 319 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В суді відповідач підтвердила, що вона не допускає позивача до належної йому на праві власності Офісної будівлі та її складових частин мотивуючи це наявністю домовленості з попереднім власником Офісної будівлі щодо можливості користування нею. Втім, відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження наявності в неї права користування Офісною будівлею, зв'язку з чим пред'явлений позивачем позов є таким, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 19096 грн 17 коп., що отримано на підставі правочину, який визнано судом недійсним. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; представник третьої особи при вирішенні справи послався на розсуд суду; відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. За згодою представника позивача, 19.09.2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.06.2016 року, яке набрало законної сили 15.09.2016 року, визнано недійсними прилюдні електронні торги з реалізації 1/5 частки квартири [ADDRESS]. Вказана частка квартири була реалізована позивачем з метою погашення заборгованості по аліментам, що виникла у третьої особи перед відповідачем (а. с. 9-18). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2017 року, яке набрало законної сили 18.05.2017 року, стягнуто з позивача на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 21096 грн 17 коп., сплачені ним за придбання з електронних торгів 1/5 частки квартири [ADDRESS], які визнано недійсними в судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Враховуючи те, що на підставі недійсного правочину відповідач як стягувач у виконавчому провадженні про стягнення з третьої особи заборгованості по аліментам отримала від позивача в погашення заборгованості по аліментам 19096 грн 17 коп., які було отримано від продажу з електронних торгів 1/5 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується копією платіжного доручення від 27.01.2016 року (а. с. 8), зазначені грошові кошти підлягають стягненню з неї на користь позивача з метою повернення сторін за недійсним правочином у попередній стан. За таких обставин, пред'явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 07.04.2015 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, відповідач припинив приймати участь у вихованні неповнолітнього сина як морально так і матеріально, тривалий час сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Спору про майно між сторонами на даний час не має. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 17.08.2017 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 330. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, вони мають різні характери та погляди на подружнє життя, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що 17.08.2017 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 330. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, вони мають різні характери та погляди на подружнє життя, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10.06.2005 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 10.06.2005 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

10.07.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей-Зорик [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, не проти розгляду справи в заочному порядку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили і судом було прийняте рішення справу розглядати в заочному порядку. Відповідно до ч.1 ст 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що:Відповідач по справі є батьком своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.3,4), які знаходяться на утриманні матері позивача [PERSON] (а.с.6,7), відповідач допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своїх неповнолітніх дітей. Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

10.07.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, вказуючи на те, що 20 серпня 2015 року померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна матері за законом, однак у спадкодавця не було правовстановлюючого документа на будинок. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] народилась 10.07.1956 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження її батьками є: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] змінила прізвище на «Трішина» (а.с. 6). 20.08.2015 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 262176). Після її смерті залишився житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою смт. Короп, Чернігівської області, вул. Козацька, 37, за яким не зареєстровано право власності. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2017 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Короп, вул. Козацька, 37 не було зареєстровано у відповідному компетентному органі за спадкодавцем. За повідомленням нотаріальної контори спадкоємцем майна померлої [PERSON], за законом є її донька [PERSON], оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], суд вважає за можливе визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди.

Outcome: approved