Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

08 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано з 11.07.2007 року. Від шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства. Донька страждає дитячим церебральним паралічем. На даний час доньці 16 років. Протягом усього її життя батько нею не цікавився та на даний час не цікавиться, він не приймає жодної участі в житті доньки, її оздоровленням, навчанням, розвитком. Відповідач самоусунувся від виховання доньки, не підтримує її ні морально, ні матеріально. За таких обставин позивач прийшла до висновку, що відповідач не може бути надалі батьком дитини. Враховуюче вищенаведене вона звернулася до суду, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання повторно не з'явилися з невідомих суду причин, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Про причини своєї неявки в засідання суд не повідомили. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з витягу з акту про народження [PERSON], [INFO] батьками є сторони по справі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між сторонами розірвано 11 липня 2007 року. Як вбачається з медичного висновку № 56 від 15.07.2013 року [PERSON] страждає дитячим церебральним паралічем Згідно довідки № 1321 від 16.10.2013 р., виданої Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю, бабцею та братом. Згідно висновку органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] є доцільним. Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування мене та моєї дитини, а з мого боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] неналежно виконує свій батьківський обов'язок щодо своєї доньки [PERSON], що проявляється в тому, що він не цікавиться вихованням, розвитком, здоров'ям, світоглядом дитини. Таким чином, у матеріалах справи містяться достатньо доказів, які підтверджують ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову. Окрім цього сам відповідач не спростував обставини справи жодними доказами та повторно не з'явився в судове засідання. Повторну неявку відповідача в судове засідання по даній справі суд розцінює як відсутність доказів та пояснень щодо спростування позову. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved