Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

09.01.2019 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в близьких стосунках. У сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Однак на даний час сторони зв'язок не підтримують, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком [PERSON]. Відповідач працює в кондитерському домі «Вацак». В добровільному порядку не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, працює, стягнень по виконавчим документам не має. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і доходів з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14.01.2019 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті на 07.02.2019. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Частина 4\~ст.\~206\~ЦПК України\~визначає,\~що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 228572 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу І-АМ № 173187 позивачем змінено прізвище з «Демидюк» на «Ліщинська» (а.с. 4). Згідно з довідкою голови ОСББ «Стависька 33» № 33 від 13.12.2018 дитина сторін проживає з матірю [PERSON] (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. Проте відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення його потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, його фізичного та духовного розвитку. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін та матеріальне становище відповідача, те, що відповідач фізично здоровий, працює, позов визнав, а такожзважаючи на рівний обовязок батьків утримувати дитину, приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення з відповідача аліментів у\~частці від\~доходу останнього\~з урахуванням\~індексації суд зазначає таке. Норми чинного Сімейного кодексу України передбачають індексацію лише щодо розміру аліментів, які визначені у твердій грошовій сумі і яка проводиться відповідно до норм чинного законодавства під час виконання рішення суду про стягнення аліментів, а не під час вирішення справи про стягнення аліментів судом, а відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Outcome: partial