Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

09.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 27.03.2017 року уточнив та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельну ділянку площею 2,317 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,79 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, квартиру [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що вищевказані земельні ділянки належать [PERSON], квартира в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON]. 14.12.2013 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з зазначених земельних ділянок. [PERSON], яка є дочкою [PERSON], прийняла спадщина, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 08.03.2016 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,317 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 0,79 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, 1/2 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON], який є сином [PERSON], прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що не надано оригіналів правовстановлюючих документів, відповідно до п. 4.12, п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала лише в частині визнання права власності на квартиру. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 2,317 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № 19, ділянка № 3а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 078207, виданий 21.09.2004 року Саратською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010453304900, кадастровий номер земельної ділянки 5124587700:01:001:0130; - земельна ділянка площею 0,79 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.05.2014 року реєстраційною службою Саратського районного управління юстиції в Одеській області, кадастровий номер земельної ділянки 5124587700:01:001:0432. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № 285 від 29.01.1998 року, виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 66б-302 від 29.01.1998 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 362423 від 17.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 14.12.2013 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,317 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 4,634 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,79 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 36856436 від 12.03.2014 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 14.12.2013 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯИ № 452832, виданим 09.02.1955 року бюро записів актів громадянського стану по м. Татарбунари та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЧС № 306020, виданим 10.08.1974 року, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Косолапенкова». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто позивач вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. 08.03.2016 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 446929, виданим 10.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,317 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,79 га, яка розташована на території Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 44509820 від 19.07.2016 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 08.03.2016 року відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 477986, виданим 11.06.1975 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 23.09.2016 року за № 295/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не надано оригіналів правовстановлюючих документів, відповідно до п. 4.12, п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved