Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

08 травня 2019 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про виселення з житлового будинку. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що на підставі договору дарування від 10.11.2003 року є власником будинку в [ADDRESS] . За даною адресою зареєстрований також син позивача [PERSON] . Відповідач створює позивачу нестерпні умови для проживання, ображає її нецензурними словами, погрожує фізичною розправою. Психологічне насильство відповідача щодо позивача та інших членів сім`ї набуло характеру щоденного та систематичного, спільне проживання з ним стало неможливим. Отже, [PERSON] просить виселити [PERSON] з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , що належить позивачу на праві приватної власності у зв`язку з неможливістю спільного проживання. Позивач вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити відповідно до обставин, зазначених у позовній заяві. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечив щодо свого виселення. \~ \~ \~ \~ \~ \~Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 157 Житлового кодексу України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. В ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України вказано, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.11.2003 року, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. (а.с.6,7). Як вбачається з довідки Малинського відділення поліції №6аз/216/01-2019 від 19.04.2019 року, 25.06.2016 року від гр. [PERSON] до поліції надійшло телефонне повідомлення про вчинення протиправних дій її сином [PERSON] . За результатами розгляду даної заяви відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення. Також аналогічне повідомлення від [PERSON] надходило до поліції 29.06.2016 року. Як наслідок, по факту нанесення умисних тілесних ушкоджень (ч.1 ст.125 КК України) обвинувальний акт по обвинуваченню [PERSON] було спрямовано на розгляд до суду (а.с.8). Матеріалами перевірки Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області підтверджено протиправний характер поведінки з боку відповідача. Зокрема, відносно [PERSON] працівниками поліції неодноразово були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП(а.с.20,21,24,25), а також проводилася профілактична бесіда з винесенням офіційного застереження про недопущення антигромадської поведінки (а.с.22). Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушує правила співжиття, а застосовані до нього стягнення позитивного результату не дають. За таких обставин суд вбачає наявність підстав для виселення відповідача з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved