Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

08 липня 2015 року позивач [PERSON] особа-підприємець [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач 13.11.2008 року уклав безстроковий трудовий договір з [PERSON], який зареєстрований в Бабушкінському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська за № 04520801480. За умовами договору відповідач зобовязався виконувати обовязки представника торговельного згідно з посадовою інструкцією. З 13.11.2008 року відповідач почав виконувати свої трудові обовязки. Проте з 01.04.2010 року і до теперішнього часу відповідач без попередження і без поважних причин не зявляється за місцем роботи і не виконує свої трудові обовязки. Позивач листом від 22.05.2015 року звернувся до відповідача з проханням зявитися до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська з метою зняття з реєстрації трудового договору. Зазначений лист повернувся на адресу позивача з відміткою про причину повернення «закінчення терміну зберігання». Відповідач до цього часу не зявився ні до позивача, ні до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська. З урахуванням викладеного, просить припинити дію та розірвати трудовий договір від 13.11.2008 року, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований Бабушкінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська 13.11.2008 року за № 04520801480 з 31.03.2010 року. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 13 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено трудовий договір між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю № 04520801480, за умовами якого [PERSON] зобов'язаний виконувати обовязки представника торговельного згідно з посадовою інструкцією, а ФОП [PERSON] зобов'язався оплачувати працю у розмірі місячного окладу згідно штатного розпису. Розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Договір відповідно до п. 1 є безстроковим. Договір зареєстровано 13.11.2008 року Бабушкінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська за № 04520801480 /а.с. 5/. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п. 4 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з квітня 2010 року не зявляється на роботі. Зокрема, востаннє заробітну плату йому було нараховано за березень 2010 року /а.с. 24/. Відповідно до листа № 50 від 22.05.2015 року, адресованого позивачем відповідачу, у зв'язку із тривалою відсутністю відповідача на робочому місці, позивач прийняв рішення про розірвання трудового договору. Запропоновано відповідачу зявитися до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська для зняття з реєстрації трудового договору № 04520801480 /а.с. 6/. Судом досліджено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого слідує, що адресований відповідачу лист повернувся на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 7). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] 10.08.2012 року знятий з реєстрації за адресою [ADDRESS] в звязку з виїздом у м. Боярка Київської області (а.с. 11). За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області відповідач змінив прізвище на Черняк та зареєстрований 18.04.2014 року в [ADDRESS] (а.с. 18). Таким чином, судом встановлено, що трудові відносини між сторонами фактично припинені з 01.04.2010 року, однак відповідач ухиляється від належного оформлення припинення трудових відносин. Пунктом 10 трудового договору № 04520801480 передбачено, що спори з виконання умов трудового договору розглядаються районним судом. Згідно розпорядження Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації /зняття з реєстрації/ трудових договорів, які укладаються із фізичними особами - роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Отже, у зв'язку із ухиленням відповідача від явки до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська для належного оформлення припинення трудових відносин, суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернувся до суду із даним позовом. З урахуванням вказаного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved