Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

07 червня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , яка наразі є повнолітньою та продовжує навчання в «Вищому професійному училищі № 17» м. Дніпро. Форма навчання денна. Оскільки дочка навчається на денній формі навчання, то не може заробляти кошти, необхідні для проживання. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дочки, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з продовженням нею навчання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, в заяві, що надійшла до суду, просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відзиву на позов не надав. В заяві, що надійшла до суду, просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, в заяві, що надійшла до суду, просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по страві [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 9). Згідно з довідкою № 149 від 24.05.2021 Вищого професійного училища № 17 м. Дніпро [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання за професією 5122 Кухар, 5123 Офіціант, здобувач освіти не перебуває на повному державному утриманні, навчається з 01.09.2018 на базі базової середньої освіти з отриманням стипендії, термін закінчення навчання 28.12.2021 (а.с. 10). Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до статті 201 Сімейного Кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Положеннями статті 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі .\~За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту статті 183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається у «Вищому професійному училищі № 17» м. Дніпро, терміном з 01.09.2018 по 28.12.2021. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] навчається, форма навчання - денна, навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , вона потребує матеріальних витрат на оплату проживання, проїзду, на одяг, взуття, на придбання продуктів харчування, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батька. При цьому, обставин, які б свідчили про неможливість відповідачем надавати матеріальну допомогу доньці судом не встановлено. Отже, суд прийшов до висновку про наявність передбачених статтею 199 СК України підстав для виникнення у відповідача обов`язку на участь в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, що підлягає сплаті, суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, потребу позивача в матеріальній допомозі, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У разі\~припинення [PERSON] \~навчання у\~навчальному закладі\~ відповідно\~до вимог\~частини 2\~статті 199\~СК України\~право на\~її утримання\~припиняється. Відповідно до положень частини 2 статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, беручи до уваги сукупність таких обставин, як досягнення [PERSON] повнолітнього віку, продовження нею навчання, існування потреби у матеріальній допомозі, відсутність даних щодо неможливості надавати таку допомогу відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на період навчання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.06.2021 і на весь період навчання, але не більш як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до\~пункту 1\~частини 1\~статті 430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved