Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

08.11.2017 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов аргументувала тим, що 25.01.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Проживаючи з відповідачем в зареєстрованому шлюбі в них народився син [PERSON], батьком якого являється відповідач по справі. Близько трьох років разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних відносин, з тих пір відповідач матеріально не допомагає утримувати сина, для якого потрібно купувати продукти харчування та гігієни, одяг, ліки, а також інші необхідні речі. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, їй одній матеріально важко утримувати дитину. Відпрвідач працює водієм та отримує щомісяця заробітну плату, а тому має можливість утримувати сина, який часто хворіє. 16.11.2017 - ухвалою суду відкрито провадження в справі. Згідно пункту 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 31.01.2018 позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. 31.01.2018 відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та справу просив розглянути у його відсутність. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 25.01.2014 року шлюбі (а.с.6). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7) Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Дитина [PERSON] часто хворіє і перебуває під наглядом у сімейного лікаря (а.с.10). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю до початку розгляду справи по суті і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статей 141, 142 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків судового збору та витрати понесені позивачем по оплаті правової допомоги. Інших 50 відсотків судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку Встановленому Кабінетом міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved