Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

08 листопада 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Кредитної спілки «Харківська Каса Взаємодопомоги» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошового боргу, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором про споживчий кредит № 268 від 28.12.2018 року у розмірі 12 640, 34 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 28.12.2018 року відповідач [PERSON] уклала з Кредитною спілкою «Харківська Каса Взаємодопомоги» договір про споживчий кредит №268 на підставі якого отримала кредит у розмірі 7500,00 грн. Відповідно до графіку, наведеного з додатку до споживчого кредиту відповідач зобов`язався 25 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом, а кредит сплатити до 25.06.2020. Свої зобов`язання відповідач не виконує. Останній платіж було виконано 22.02.2019 року. Таким чином на дату подачі позовної заяви борг відповідача перед позивачем складає, згідно розрахунку сум, що стягується: сплата процентів в розмірі 62% річних, які нараховуються від залишку заборгованості по кредиту щомісячно; сума кредиту 7500,00 грн. Загалом станом на 02.10.2019 не сплачено заборгованість за договором - 12 640,34 грн., з яких: по кредиту - 6685,03 грн., по процентам - 2475, 51 грн, за штрафними санкціями - 3479,80 грн. Від добровільного погашення своєї заборгованості відповідач ухиляється, на вимогу позивача про сплату боргу не реагує. Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Кредитної спілки «Харківська Каса Взаємодопомоги» до [PERSON] про стягнення грошового боргу. Призначено судове засідання. Представник позивача Артюшенко В.В., який діє на підставі Довіреності № 1 від 02 січня 2018 року, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.12.2018 року між Кредитною спілкою «Харківська Каса Взаємодопомоги» і [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №268 (а.с. 5-6) Відповідно до п. 1.1 Договору про споживчий кредит №268 від 28.12.2018 (далі Договір) кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7500,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором (за наявності) за користування кредитом на умовах, визначених договором. Пунктом 2.1. Договору встановлено, що кредит надається строк на 18 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту. Пунктом 3.1 Договору встановлено, що плата за користуванням кредитом (проценти) становить 62% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту і до дня повного розрахунку за кредитом з кредитодавцем (у разі порушення позичальником строку повернення кредиту, передбаченого п. 4.3 Договору) Згідно п. 4.1 Договору, сторони домовились, що погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 10.5 кредитного договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу (згідно графіку платежів) за процентами, повністю або частково, більше ніж на 3 (три) дні кредитодавець за рішенням уповноваженого органу управління має право вимагати від позичальника сплати штрафних санкцій у розмірі 100% річних, нарахованих на залишок суми кредиту з дати планового платежу до повного виконання позичальником своїх поточних зобов`язань зі сплати прострочених процентів. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02.10.2019 року становить 12640,34 грн., що складається з: 6685,03 грн. заборгованість по кредиту, 2475,51 грн. заборгованість по процентам та 3479,80 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 8). Останній платіж на погашення заборгованості за договором споживчого кредиту відповідачем було здійснено 22.02.2019. Відповідно до п. 6.4 та п. 6.5 Договору про споживчий кредит №268 від 28.12.2018 у разі затримання позичальником сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються позичальником протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. 03.08.2019 року, відповідачу [PERSON] направлялась письмова вимога у зв`язку з затриманням сплати частини споживчого кредиту про повернення протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця вказаної вимоги, споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі (а.с. 9). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до [PERSON] про стягнення грошового боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 28.10.2019 року у сумі 1 921, 00 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного і

Outcome: approved