Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

07 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі № 47, що розташована в будинку № 40 по вулиці Мстиславська в м. Чернігові, оскільки відповідач не проживає в ньому з початку 2010 року без поважних причин. Представник позивача у судове засідання подав клопотання про розгляд справи без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, представником позивача додано заяву відповідача, в якій він просить справу розглянути без його участі, оскільки постійно проживає за кордоном та зазначає, що позов визнає. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири № 47, що розташована в будинку № 40 по вулиці Мстиславська в м. Чернігові, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14 вересня 1995 року (а/с 9). В даній квартирі, крім позивача, зареєстрований також її син - [PERSON], про що свідчить копія особового рахунку Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (а/с 10). Як зазначила позивач, відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з початку 2010 року, участі у витратах на утримання житла не приймає. Крім того, позивач вказала, що відповідач виїхав за кордон до Республіки Кіпр, де отримав посвідку на тимчасове проживання і там мешкає. Вказане також підтверджується поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON], які вказують, що відповідач останні сім років не проживає за місцем своєї реєстрації (а/с 11, 12). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. ст. 1, 3 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved