overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

08.12.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 22276,15 грн. за кредитним договором № б/н від 21.02.2011 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 21.02.2011 року договору № б/н відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.10.2015 року має заборгованість у сумі 22276,15 грн., яка складається: 11691,96 грн. заборгованість за кредитом, 8209,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 838,22 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1036,96 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, але надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов визнає повністю і проти його задоволення не заперечує, а заборгованість пояснює важким матеріальним становищем, а саме наявністю на утриманні трьох неповнолітніх дітей та відсутністю роботи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому на підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню у повному обсязі в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

08.12.2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 28.07.2007року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], 11.01.2008р.н. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Сумісно нажитого майна не має. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не зявилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 28.07.2007року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], 11.01.2008р.н. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Сумісно нажитого майна не має. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

08.12.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 02.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №359. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі прожили до червня 2015 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного. Кожен з них жив своїм життям та згодом вони втратили почуття поваги та любові один до одного та припинили шлюбні стосунки. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер. Строк на примирення просить не надавати, оскільки наміру зберегти сімю вони не мають, тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спору про поділ майна і про місце проживання дитини між ними не має, дочка проживає разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі.\~Також просить стягнути з відповідача щодо сплати судового збору в сумі 487,20 грн. Відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Також вважає, що збереження їх сімї на сьогодні вже не можливе, тому строку на примирення просить не надавати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 02.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №359. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №205640 /а.с.6/. 26.11.2014 року у подружжя народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №413847, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Комінтернівського РУЮ в Одеській області, актовий запис за №633 /а.с.8/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні з червня 2015 року, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається, за таких обстави, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

08.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.11.1999 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що на протязі останніх років спільного сімейного життя, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Ухвалою суду від 15.01.2016 року сторонам надавався строк на примирення. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5), сторони уклали шлюб 06.11.1999 року, який зареєстрований Маринівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № І. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.6, 7). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

08.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що з 14 червня 2002 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано Відділом РАГС Артемівського міського управління юстиції, актовий запис № 185. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно з 14 червня 2002 року перебували у шлюбі, який було зареєстровано Відділом РАГС Артемівського міського управління юстиції, актовий запис № 185. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

08.12.2015 року позивачка звернулась до Любашівського районного суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що 17.10.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Даний шлюб був розірваний рішенням Любашівського районного суду від 11.11.2013 року. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання сина не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень. Позивачка в судове засідання не зявилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами . Судом встановлено, що сторони 17.10.2008 року зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Любашівського районного суду від 11.11.2013 року. Від спільного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони проживають окремо . Син проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні . Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Як видно зі свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.-4 ), його батьком являється відповідач по справі. З\~ довідки\~ Любашівської селищної\~ ради Любашівського району Одеської області\~ № 6156 від\~ 01.12.2015\~ р.\~ вбачається,\~ що\~ [PERSON], [INFO] ,\~ знаходиться\~ на\~ утриманні\~\~ позивачки\~ (а.с.- 6 ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Згідно зі ст.. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач офіційно ніде не працює , має мінливий , нерегулярний дохід. За таких обставин суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Оскільки відповідач в заяві надісланої до суду позов визнав повністю , а обставин , які б унеможливлювали стягнення з нього аліментів не встановлено , суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі . Відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню . Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

08.12.2015 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу народилася дитина донька Софія, [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 21.01.2016 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, належни чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 21.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON],був укладений шлюб, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 146,що підтверджується,свідоцтвом про шлюб І-ЖД № 098238 від 21.02.2009 року. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Від шлюбу народилася дитина донька Софія, [INFO]. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.\~\~\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. \~ Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

08.12.2015 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 12.05.2016 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 12.05.2016 року, в якій вимоги позову визнав, просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції, актовий запис № 370, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 14.07.2007 року. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Від шлюбу народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

08.12.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що упродовж останніх чотирьох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Позивачка зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає, тому звернулась до суду та просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивач позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського управління юстиції міста Києва серії 1-БК №012310 (а.с. 7). Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільних дітей немає. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Сторони не проживають разом та спільним побутом не повязані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved