Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

09 квітня 2015 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у якій просить стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття сина. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебували в шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Син проживає і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Він здоровий, працездатний, офіційно ніде не працює, має нерегулярні доходи, розмір яких є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини. 28.04.2015 року від відповідача надійшло заперечення проти позову, які зводяться до того, що позовні вимоги він визнає частково, оскільки він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, хворіє. Також він пересилав гроші позивачу на картковий рахунок в сумі 450 грн., 400 грн. Позивач подала до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі 600 грн., розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи; однак про причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача і відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 16 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7). Неповнолітня дитина - [PERSON] знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею (а.с.8,9). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою молодого віку, на момент розгляду справи офіційно не працює. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких обставин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, у розмірі 600 гривень щомісячно на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний та погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у зазначеному розмірі, а тому, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved