Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

09.12.2014 року директор КЗОЗ Харківський обласний спеціалізований будинок дитини №1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягувати з [PERSON], [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини їх заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що згідно з розпорядженням Зміївської райдержадміністрації від 14.05.2014 року №151 малолітній [PERSON], [INFO], 28.05.2014 року влаштований в державну дитячу установу на повне державне утримання в Харківський обласний спеціалізований будинок дитини №1, де перебуває по теперішній час на повному державному утриманні. Мати дитини [PERSON] дитину залишила в Зміївській центральній районній лікарні, про що адміністрацією лікарні складено акт про покинуту дитину. Батько дитини [PERSON] написав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та відмовився від дитини. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав. Житло у дитини збережено на правах користування за адресою: [ADDRESS]. За час перебування дитини у державному закладі ні мати, ні родичі не відвідували дитину, не цікавились розвитком та станом його здоров'я, матеріально дитині не допомагали. Представник позивача головний лікар КЗОЗ Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини №1 [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника будинку дитини, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлені відповідачі [PERSON], [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, заперечень проти позову не подавали. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, повідомлених належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відсутність представника належним чином повідомленої третьої особи - Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області не перешкоджає судовому розгляду. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно копій свідоцтва про народження та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавленні батьківських прав відносно свого сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 4-6). Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про покинуту чи знайдену дитину від 18.03.2014 року малолітній [PERSON], [INFO], після народження був залишений своєю матір'ю в пологовому будинку, мати та інші родичі про дитину не піклувалися, бажання забрати хлопчика не виявили. Крім того, від батька хлопчика - [PERSON] була отримана заява про те, що він забирати [PERSON] та займатися його вихованням наміру не має, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо цього хлопчика. (а. с. 11, 12). Згідно розпоряджень Зміївської районної державної адміністрації від 14.05.2014 року та від 13.11.2014 року малолітній [PERSON], [INFO], 28.05.2014 року влаштований в державну дитячу установу на повне державне утримання в Харківський обласний спеціалізований будинок дитини №1, де перебуває по теперішній час на повному державному утриманні. (а. с. 9, 10). Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу УкраїниОсоба, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку утримувати малолітнього [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, однак не виконують свій обов'язок. Будь-яких заперечень проти доводів Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини №1 щодо можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно відповідачами не надано, що є підставою вважати цю обставину такою, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. За таких обставин, позов Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини №1 про стягування на користь дитини коштів на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно є обґрунтованим і підлягає задоволенню. З відповідачів належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved