Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

09.10.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким вона просила суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що після укладення шлюбу з відповідачем, спільні діти знаходяться на її утриманні, що потребує значних матеріальних затрат, які позивач сама здійснювати не спроможна. Відповідач проживає окремо та добровільну допомогу дітям не надає, що стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні сторони були відсутні, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач вимоги, викладені в позові підтримала, відповідач позов визнав, в повній мірі усвідомлюючи свій обов'язок участі в утриманні дитини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом установлено, що з 04.09.2004 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народились діти, [INFO] син [PERSON], про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції в книзі реєстрації народжень 2006 року січня місяця 10 числа зроблено відповідний актовий запис за №17, [INFO] донька [PERSON], про що виконкомом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області в Книзі реєстрації народжень 2008 року червня місяця 02 числі зроблено відповідний актовий запис за №8, [INFO] донька [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 2011 року квітня місяця 19 числа зроблено відповідний актовий запис за №1131. Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 03.09.2014 шлюб між сторонами було розірвано, спільні діти лишились проживати з матір'ю та знаходяться на її повному утриманні, що потребує значних фінансових затрат, які позивач самостійно здійснити не спроможна, добровільну допомогу відповідач не надає, проживає окремо від сім'ї, має постійне джерело прибутку. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. на кожну дитину на місяць, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, тобто з 09.10.2014 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частини 2, 3 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved