Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

09.12.2020 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №14080 від 17 червня 2020 року відповідач отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою процентів у розмірі 56% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 16.06.2025 р. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання щодо сплати процентів та кредиту не виконує. У відповідності до п. 4.2.2 договору банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів та інших платежів, у випадку виникнення простроченої заборгованості більше, ніж на один місяць. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит №14080 від 17 червня 2020 року. Ухвалою суду від 28 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що 17 червня 2020 року між сторонами був укладений договір про споживчий кредит №14080, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 30 000,00грн.на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16 червня 2025 року (а.с. 10-17). 17.06.2020р. відповідачу було надано кредит у розмірі 30 000,00грн., що стверджується меморіальним ордером №14080 (а.с. 7). Відповідно до п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Згідно з п. 3.3.3 договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500,00грн. сплачувати проценти, нараховані банком, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2020 року. У п. 8.3 договору сторони передбачили сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту, сплати процентів. Пунктом 4.2.2 договору встановлено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, та інших платежів за договором, стягнути заборгованість в примусовому порядку. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4-6) вбачається, що станом на 02.12.2020 року заборгованість по кредиту становить 28 500,00грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 4 175,93грн., три відсотка річних за несвоєчасне погашення кредиту - 6,02грн., три відсотка річних за несвоєчасне погашення процентів - 6,25 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 3,93 грн. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 549, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 28 500,00грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 4 175,93грн., трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту - 6,02грн., трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення процентів - 6,25 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 3,93 грн. є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved