Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

10.04.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, 05 червня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1002051933, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у сумі 29680,00 грн. з датою остаточного повернення кредиту 05 червня 2014 року. Згідно кредитного договору встановлено плаваючу процентну ставку 17% річних). [PERSON] згідно умов кредитного договору, зобов'язався належним чином прийняти, використати та повернути банку кредитні кошти у встановлені графіком повернення кредиту строки та сплатити відсотки, а у разі виникнення прострочення повернення кредиту - сплатити відсотки. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переходять усі права за кредитним договором. Відповідач [PERSON] порушив умови договору і станом на 18.03.2014 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 30653,19 грн., яка складається з: основний борг - 20893,73 грн., проценти - 9759,46 грн.. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 30653,19 грн., а також понесені судові витрати в сумі 306,53 грн. Представник позивача Мускатіньєва О.В. у судове засідання не з'явилась, але надала заяву до суду з проханням справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлен належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 05 червня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002051933. Відповідно до даного договору [PERSON] був наданий кредит у сумі 29680,00 грн. (а.с.4-8). Згідно п. 1.4.2. кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Згідно п. 1.4.3, 1.4.4 кредитного договору, нараховані в порядку, передбаченому договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений графіку платежу. Якщо до сплати процентів з моменту надання кредиту залишається не більше 3 банківських днів, перше нарахування та сплата процентів здійснюється у наступному місяці. Як вбачається з довідки-розрахунку, відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 1002051933 від 05.06.2012 року, який станом на 18.03.2014 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 30653,19 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 20893,73 грн., проценти - 9759,46 грн.. (а.с.10). Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 30653,19 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 306,53 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved