Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

09.09.2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який 03.08.2007 року рішенням Богунського районного суду м. Житомира розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає з нею. Відповідач не надає добровільно достатньої щомісячної матеріальної допомоги на дитину, хоча працездатний і працює. Тому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає і надав копію свідоцтва про шлюб на підтвердження реєстрації 06.10.2015 року шлюбу між ним та [PERSON], а також довідку поліклініки Центральної міської лікарні «№ 2 м. Житомира від 19.10.2015 року щодо перебування її на обліку по вагітності в жіночій консультації. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], підтвердженням чому є копія рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03.08.2007 року та копія свідоцтвя про народження дитини. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із позивачем згідно довідки виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 27.08.2015 року № 1078. Добровільної угоди щодо утримання неповнолітньої [PERSON] між сторонами не досягнуто. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоровя або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, а також враховуючи, що відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON], яка знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації, тому за наведених обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення нею повноліття. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових витрат, визначеним ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved