Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

07 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтовування заявлених вимог вказував, що 13 липня 1998 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 2227, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь», згідно якого [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. На даний час [PERSON] бажає здійснити відчуження вказаної квартири, однак нотаріальною конторою йому було відмовлено у цьому, оскільки вказаний договір купівлі-продажу відповідно до діючого законодавства є нечинним. Позивач вказував, що угода виконана сторонами, але відповідно до чинного законодавства оформлена не належним чином, в зв'язку із чим просив позов задовольнити та визнати вищевказаний договір дійсним. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про визнання позову, підтвердили обставини викладені у позовній заяві, просили слухати справу в їх відсутність. Третя особа - Товарна біржа «Нерухомість - Південь» про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не направила свого представника для участі у справі, заперечень щодо позову не надіслали. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03 жовтня 2014 року відомості про наявність даних про перебування юридичної особи в процесі припинення відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) знаходить позов обґрунтованим, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що 13 липня 1998 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 2227, зареєстрованого на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь», [PERSON], що діяла від свого імені, та [PERSON], від імені якого за дорученням діяла [PERSON] на підставі довіреності, виданої 02 червня 1998 року нотаріусом Пермського міського нотаріального округу [PERSON], р.№1-2764, продали, а [PERSON], що діяв від свого імені, придбав квартиру [ADDRESS]. Частиною 1 статті 47 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що недодержання у випадках, вказаних у законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Відповідно до статті 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з часу передачі речі. Аналізуючи вимоги вказаного законодавства, що діяло на час укладання угоди, суд приходить до висновку, що позивач є правомірним власником зазначеного майна. Факт належності [PERSON] квартири [ADDRESS] також підтверджується довідкою Миколаївського МБТІ № 2-1171 від 23.09.2014 року, згідно якої право власності на вказану квартиру зареєстроване за позивачем з 15 липня 1998 року і по час видачі цієї довідки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання договору дійсним обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір купівлі-продажу укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але в зв'язку із ухиленням відповідачів нотаріально не засвідчений.

Outcome: approved