Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

07.12.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. В рахунок підтвердження того, що заявниця є дружиною померлого чоловіка, [PERSON] свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. Заявниця як дружина померлого є за законом спадкоємицею першої черги, заповіту померлий не залишав. У день смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається, зокрема з: житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS]; житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS]; приміщення аптеки [ADDRESS]; земельної ділянки площею 1.000 гектарів для ведення особистого селянського господарства розташована на території Ленінської сільської ради; автомобіля Мазда 5, 2006 року випуску. Заявниця стверджує, що до дня смерті [PERSON], так і на час відкриття спадщини я постійно проживала з померлим у будинку [ADDRESS]. Заявниця жодних відмов не заявляла і фактично успадкувала майно яке належало її чоловіку [PERSON], шляхом фактичного вступу в користування спадковим майном. 05 листопада 2016 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Апостолівського нотаріального округу Дніпропетровської області, із заявою про прийняття спадщини за законом, але листом - повідомленням за вихідним № 557/ 01-16 від 05.11.2016 року було відмовлено відкритті спадщини та роз'яснено, що згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так як заявниця пропустила строк для прийняття спадщини після померлого [INFO], то їй необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини або встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, тому заявниця змушена звернутись до суду. Заявниця до судового засідання не з'явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність, просила заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заявниці в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - виконавчий комітет Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст. 234, 256, 258 ЦПК України. [INFO] помер [PERSON], про що був складений відповідний актовий запис за № 12, та видано свідоцтво про смерть [NUMBER], видане виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровській області 19 березня 2015 року (а.с.10) Після померлого залишилося спадкове майно, яке складається з наступного: - житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] (а.с. 18, 19, 21); - житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] (а.с. 15, 20-23); - приміщення аптеки [ADDRESS] (а.с. 24-28); - земельної ділянки площею 1.000 гектарів для ведення особистого селянського господарства розташована на території Ленінської сільської ради (а.с. 16); - автомобіля Мазда 5, 2006 року випуску (а.с. 17). 05 листопада 2016 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Апостолівського нотаріального округу Дніпропетровської області Богомолова В.І., із заявою про прийняття спадщини за законом, але листом - повідомленням за вихідним № 557/01-16 від 05.11.2016 року їй було відмовлено відкритті спадщини та роз'яснено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після померлого [INFO], та роз'яснено, що їй необхідно звернутись до суду з визначенням додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини або встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем (а.с. 12). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 12.10.1985 року заявниця та [PERSON] уклали шлюб, після чого заявниці було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 11). Актом від 28.11.2016 року встановлено, що [PERSON], 1959 року народження, по день своєї смерті [INFO] фактично проживав за своєю дружиною [PERSON], 1966 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с.13) З огляду на вищевикладені обставини, а також враховуючи відсутність у заявниці іншим шляхом оформити свої спадкові права після смерті [PERSON], суд вважає доведеним факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], по день смерті останнього, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved