Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

09 лютого 2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначивши в якості заінтересованої особи Дніпровську міську раду. Вимоги обґрунтовано тим, що заявниця доводиться дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. Заявниця намагається оформити спадщину після смерті матері, між тим, перешкодою для цього є інше написання імені матері у її свідоцтві про народження, а також відсутність доказів прийняття спадщини. Викладені обставини стали причиною звернення заявниці до суду із заявою про встановлення того факту, що заявниця доводиться дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року, а також встановлення факту прийняття заявницею спадщини після смерті [PERSON] (а.с.а.с. 2 - 5, 17, 19, 23 - 26). У судовому засіданні представник заявниці підтримав подану заяву, пояснивши, що заявниця доводиться дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. Заявниця планує вступити у спадщину після смерті матері, проте через написання імені матері у її свідоцтві про народження. На час смерті матері заявниця мешкала разом з матір'ю, отримала у користування особисті речі померлої, проте у зв'язку з реєстрацією за іншою адресою вона не може підтвердити цей факт у позасудовому порядку. Представниця заінтересованої особи у суді не заперечували проти задоволення заяви, пояснивши, що надані заявницею докази, на її думку, підтверджують правомірність її вимог. Заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявниця доводиться дочкою [PERSON] (а.с.а.с. 8, 10, 12). [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 7). Заявниця планує набути право власності на спадкове майно після смерті матері, проте перешкодою для цього є те, що ім'я її матері у свідоцтві про народження заявниці ([PERSON]) не збігається з написанням імені матері у свідоцтві про смерть ([PERSON]). Між тим, той факт, що заявниця доводиться дочкою [PERSON] підтверджується результатами системного аналізу усієї сукупності добутих судом доказів, а саме: -паспортом заявниці серії [NUMBER], виданим 10.07.2014 року Кіровським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, у якому зазначені її ім'я, по батькові ([PERSON]), дата, місце народження ([INFO] року, м. Ленінград) (а.с. 6); -свідоцтвом про смерть матері заявниці серії [NUMBER], у якому зазначені її прізвище, ім'я, по батькові українською мовою ([PERSON]) (а.с. 7); -свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER], у якому зазначені прізвище, ім'я, по батькові її матері російською мовою ([PERSON]), дата, місце народження заявниці ([INFO] року, м. Ленінград) (а.с. 12). Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне подану заяву в частині встановлення факту родинних відносин задовольнити. Розв'язуючи справу в частині встановлення факту прийняття заявницею спадщини після смерті матері, суд виходить з такого. Згідно з частинами першою, другою статті 524 Цивільного кодексу України 1963 року (далі - ЦК 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності з частиною першою статті 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ураховуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку про те, що після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець її майна - заявниця. За правилами, встановленими статтею 548, частинами першою, другою статті 549 ЦК 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначена в цій статті дія повинна бути вчинена протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом було встановлено, що заявниця на час смерті матері фактично вступила у володіння спадковим майном, мешкаючи разом з матір'ю в одному помешканні ([ADDRESS]), оплачуючи комунальні послуги, отже, у розумінні приведеної норми, прийняла спадщину. Викладені обставини підтверджуються довідками ЖБК №86 «Освіта», яке обслуговує будинок №8В по вул. Героїв Сталінграду (а.с.а.с. 13, 32). Крім того, факт прийняття заявницею спадщини після смерті матері підтвердився показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних судом. Вказані свідки показали, що протягом 1996 - 1997 років до дня смерті [PERSON] заявниця постійно мешкала разом з матір'ю. З огляду на викладене суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлення вказаних фактів не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved