overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

10.07.2015року позивач КП Компанія « Вода Донбасу» в особі Часовоярського РВУ звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідач, який проживає за адресою: [INFO] підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті цього вона має борг, який виник за період з 01.05.2007року по 01.08.2015року і складає суму у розмірі 547.56грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 243,60грн. У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та проси їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не сповістили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач проживають в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „ Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.05.2007року по 01.08.2015року і складає суму у розмірі 547.56грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку, відкритого на імя відповідача. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. ці витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

10.07.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 09.07.2010 року. Від шлюбу дітей не мають. З грудня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2010р., від якого дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З грудня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

10.07.2015 р. позивач КП «Компанія «Вода Донбасу» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за спожиті послуги водопостачання за період 01.08.2010 р. по 01.10.2014 р. у сумі 974 грн. 01 коп., посилаючись на те, що відповідачам по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] підприємство КП «Компанія «Вода Донбасу» регулярно надає послуги з постачання питною водою (прийманню стічних вод) та проводило нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених в установленому законом порядку норм та тарифів. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі ухиляються від сплати вартості наданих їм послуг, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01.08.2010 р. по 01.10.2014 р. у сумі 974 грн. 01 коп. Представник позивача за довіреністю [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи в її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином, за правилами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, повідомленими про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, у заочному порядку. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. КП «Компанія «Вода Донбасу» відповідно до вимог Водного кодексу України, Законів України «Про питну воду та водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», має зобовязання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. Відповідно до ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязанням, що випливають з договору найма. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті за надані їм послуги і мають заборгованість, що виникла за період з 01.08.2010 р. по 01.10.2014 р. у сумі 974 грн. 01 коп., що підтверджується витягом з особового рахунку № 41574, відкритого на імя [PERSON] (а.с. 6), тому ця заборгованість підлягає стягненню з відповідачів. Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

10.07.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, вони припинили подружні стосунки і проживають окремо. Позивачка проживає в іншій країні та має намір створити там сімю. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому вона просить його розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не прибула. В поданій до суду заяві просить розгляд проводити у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 27.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 162937 від 05.07.2017 року. У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 294058 від 05.07.2017. Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини остаточно, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Обоє просять розірвати шлюб та вказують що примирення між ними є неможливим. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

10.07.2017 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Вказує, що спільне проживання припинено, відповідач працює, але допомоги на утримання дитини в достатньому обсязі не надає, проживає окремо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог до 1/6 частини заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] визнав заявлену до нього позовну вимогу. Згідно ст.263 ч.6 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.1,4 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наданими позивачем доказами свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця проживання, заявами сторін судом встановлено, що відповідач працює, але допомоги на утримання дитини в достатньому обсязі не надає, проживає окремо. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України згідно норм яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов'язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 704, 80 грн. в дохід держави згідно ст.141 ЦПК України. На підставі ст.180, 181-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

10.07.2017 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.06.1990р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Ременівській сільській раді Камянка-Бузького району Львівської області, актовий запис\~ №7. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей : [PERSON], 05.12.1990р.н., та [PERSON], 07.08.1997р.н.. Їхне спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що між ними немає взаєморозуміння, розлад у сімейних стосунках набув стійкого характеру, шлюбні відносини між ними припиненні, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилася, однак подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд за згодою позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомлений про час розгляду справи, до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 03.06.1990р. в Ременівській сільській раді Камянка-Бузького району Львівської області, актовий запис\~ №7. Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], 05.12.1990р.н., та [PERSON], 07.08.1997р.н.. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, розлад в сімї носить стійкий характер, тому беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

10.07.2017 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що їхня з відповідачем повнолітня донька [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2016 року навчається на денному відділенні соціально-правового факультету Національного університету «Одеська юридична академія», строк закінчення навчання 30 червня 2020 року. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, вона не в змозі самостійно забезпечувати доньку, тому звернулася в суд. Уточнивши позов посить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу, але на менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.07.2017 року і до 30.06.2020 року. В судовому засіданні позивач підтримала позов, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частки його доходу. В судове засідання третя особа: [PERSON] не зявилася, причини неявки не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 05.05.1999 року, її батьком є відповідач по справі. Згідно довідки №176 від 12.06.2017 року, виданої Національним університетом «Одеська юридична академія» про те, що [PERSON] є студенткою 1-го курсу денного відділеня факультету соціально-правового. Термін навчання з 01.09.2016 до 30.06.2020 р. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка навчається і у звязку цим потребує матеріальної допомоги . При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює водієм СПДФО [PERSON], наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], інших обставин, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.07.2017 р., до закінчення навчання. Стягнути з [PERSON] в користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

10.07.2017р. заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що він дійсно проходив службу в Збройних Силах СРСР у військовій частині № [NUMBER] в м.Дальноречинськ, Приморського краю РФ, на посаді медичного працівника. Встановлення даного факту необхідно заявникові для призначення йому пенсії за вислугу років та отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа Любашівська ОУПФУ Одеської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечує проти вимог заявника, а справу просила розглянути за відсутності її представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Судом встановлено, що [PERSON] в грудні 2016 року звернувся до Савранського відділення Любашівської ОУПФУ Одеської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, як особі яка має страховий стаж роботи 35 років на роботі в державному закладі відповідно до п.п. «е» та «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі якої останнім заявнику була призначена пенсія за віком з 18.05.2016р., однак у виплаті одноразової грошової допомоги йому було відмовлено з посиланням на те, що в його спеціальний стаж роботи не був врахований період проходження ним служби в Збройних Силах СРСР у військовій частині № [NUMBER] в м.Даньноречинськ, Приморського краю РФ, на посаді медичного працівника в періоди з 23.06.1975р. по 13.06.1976р. та з 13.06.1976р. по 12.05.1977р.. Вказаний стаж не врахований через те, що центральний архів МО Російської Федерації м.Подольськ, Московської області, не відповідає на запити Любашівської ОУПФУ Одеської області щодо уточнення посад та медичних закладів, де заявник проходив службу (а.с.11, 12, 13). Факт того, що заявник проходив службу в Збройних Силах СРСР на посадах санітарного інструктора в період з 23.06.1975р. по 13.06.1976р. та фельдшера в період з 13.06.1976р. по 12.05.1977р. підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] від 24.03.1975р., з якої вбачається, що заявник 25.04.1975р. був звільнений з займаної посади в Любашівській ЦРЛ у зв`язку з призивом його на військову службу в Радянську Армію (а.с. 8-10), та військовим білетом серії [NUMBER] від 26.07.1983р., з якого слідує, що [PERSON] проходив службу на посаді санітарного інструктора з 23.06.1975р. по 13.06.1976р. та на посаді фельдшера з 13.06.1976р. по 12.05.1977р., а тому вказана заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved