Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

07 травня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що 22 жовтня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 873 та видано свідоцтво про шлюб 1-КИ 224279. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені пять місяців тому, у звязку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, несхожість характерів, непорозуміння, відсутність довіри в звязку з втратою один до одного почуттів любові та взаємоповаги. Спір про поділ майна відсутній. Позивач вважає, що шлюб розпався і примирення між сторонами бути не може. 10 липня 2015 року позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Однак, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище не змінюється. 10 липня 2015 року відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Однак, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №873 та видано свідоцтво про шлюб 1-КИ 224279. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №002312 від 21 квітня 2005 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №197812 від 10 вересня 2008 року. Спільне життя сторін не склалось через те, що сторони мають різні погляди на життя, несхожість характерів, непорозуміння, відсутність довіри в звязку з втратою один до одного почуттів любові та взаємоповаги. З листопада 2014 року позивач з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній, питання щодо подальшого проживання з позивачем їх дітей немає. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що подружжя сімейні стосунки не підтримує з листопада 2014 року, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинились, а відповідач проти задоволення позову не заперечує, суд приходить до висновку, що родина розпалась остаточно, і відновлення бути не може, а шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved