Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

08 січня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить надати йому додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , терміном у шість місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла його бабуся по лінії батька [PERSON] , яка за життя склала заповіт від 28 грудня 2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І. та зареєстрований в реєстрі за №3101. Відповідно до змісту зазначеного заповіту його бабуся розпорядилася належним їй майном та заповіла йому садовий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями, огорожами та спорудами, а також земельну ділянку для ведення садівництва, які розташовані у Садово-виноградарському товаристві «Океан» у с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області. В передбачений законом термін для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування зазначеного заповіту та на момент відкриття спадщини, майна, яке могло б становити спадкову масу, не було. Наприкінці 2019 року він дізнався від батька про наявність заповіту бабусі та одержав від батька, відповідача по справі, оригінал заповіту та оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Звернувшись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та йому було запропоновано звернутись до суду з позовною заявою для визначення додаткового строку для її прийняття. Ухвалою судді від 03 лютого 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27 травня 2020 року, постановленою судом без виходу в нарадчу кімнату, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Мезінова О.Г. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області Вітовського району Миколаївської області у судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності представника та про визнання позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явився,\~надіслав заяву,\~в якій підтвердив обставини, викладені позивачем у позовній заяві, позов визнав повністю, просив його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 жовтня 2011 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №797145 [PERSON] належав садовий будинок та земельна ділянка площею 0,0385 га, призначена для ведення садівництва, що розташовані в Садово-виноградарському товаристві «Океан» у с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту) (а.с.10,17). За життя, 28 грудня 2011 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого, садовий будинок та земельну ділянку площею 0,0385 га, призначену для ведення садівництва, що розташовані в Садово-виноградарському товаристві «Океан» у с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, ділянка № [NUMBER] заповіла онуку [PERSON] (а.с.7). У відповідності до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої та частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини те, що після смерті [PERSON] він не знав про існування заповіту, а тому не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін. Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Виходячи з висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як установлено в судовому засіданні спадкова справа після смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~не заводилась,\~що об`єктивно\~підтверджується Інформаційною\~довідкою зі\~Спадкового реєстру\~(спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину)\~від 03\~червня 2020 року №60416159 (а.с.61,62). Оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємців за заповітом, суд дійшов висновку про підтвердження факту необізнанності про наявність заповіту, складеного на користь позивача. Крім цього,\~у відповідності\~до частини\~3\~статті 15\~ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини 1 передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно заяви Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 03 березня 2020 року, відповідач визнав позов повністю. Відповідач [PERSON] у заяві від 26 лютого 2020 року позов визнав повністю та просив його задовольнити. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини унормовано приписами частини 3 статті 1272 ЦК України, при цьому, позивач є спадкоємцем за заповітом, який бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] , а причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини вважаються визнаними відповідачем як поважні. З огляду на викладене, суд приймає визнання позову відповідачами. Ураховуючи викладене, суд уважає за можливе позов задовольнити повністю та визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в 6 (шість) місяців.

Outcome: approved