Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

07.11.2014 року до Болградського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за зобов'язаннями в сумі 123025 грн., 18773,92 грн. - втрати від інфляції, 2447,02 грн. - проценти за користування коштами, 8 323,57 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також судових витрат (а.с.4-8). 02.03.2015 року позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за зобов'язаннями в сумі 10883, 62 (десять тисяч вісімсот вісімдесят три долари 62 центи) США, що за курсом Національного Банку України станом на 15.04.2015 року становить 249523 грн. 87 коп., а також судові витрати по справі. [PERSON] вказує, що 23.01.2014 року між ним, позивачем, та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. За змістом договору позики він, позивач, передав у власність відповідачеві грошові кошти в сумі 9500 доларів США терміном до 01.03.2014 року, а відповідач зобовязався повернути йому, як позикодавцеві, таку ж суму грошових коштів (суму позики). Із спливом строку договору позики 01.03.2014 року відповідач відмовився повернути грошові кошти, посилаючись на їх відсутність та на необхідність звернення до суду. Посилаючись на викладене, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу - 9500 доларів США, проценти за користування коштами - 282 долара 66 центів США, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань - 1100 доларів 96 центів США, а всього 10883 долара 62 цента США та судові витрати в сумі 3301 грн. 54 коп., а саме: 2495 грн. 24 коп. грн. - за сплату судового збору (а.с.1-3); 636 грн. 30 коп.- за заборгованості за зобов'язаннями в сумі «Урядовий кур'єр» №30 (5404) за 18.02.2015 року (а.с.47,48); 90 грн. - за публікацію оголошення в газеті «Одеські вісті» № 24 (4734) за 12.03.2015 року (а.с.66,67); 80 грн. - за публікацію оголошення в газеті «Одеські вісті» № 31 (4741) за 04.04.2015 року (а.с.71,74). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с. 29,36,41,50,65,73), а також оголошення в газетах: «Урядовий кур'єр» №30 (5404) за 18.02.2015 року (а.с.48); «Одеські вісті» № 24 (4734) за 12.03.2015 року (а.с.67) та «Одеські вісті» № 31 (4741) за 04.04.2015 року (а.с.74), про причини своєї неявки в судові засідання [PERSON] суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що що 23.01.2014 року між ним, позивачем, та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, оформлений розпискою, виданою відповідачем [PERSON] (а.с.9). Форма договору позики відповідала ст. 1047 Цивільного кодексу України, згідно якої договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 Цивільного кодексу України). За змістом договору позики позивач передав у власність відповідачеві грошові кошти в сумі 9500 доларів США терміном до 01.03.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути йому, як позикодавцеві, таку ж суму грошових коштів (а.с.9). Відповідно до положень статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частина 1 статті 207 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частина 2 вказаної статті встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання кожною із сторін. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій уількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором (ст. 1049 Цивільного кодексу України). В порушення ст. 526 Цивільного кодексу України, яка передбачає принцип виконання зобовязання відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики в повному обсязі, тому порушене право позивача [PERSON] підлягає судовому захисту. Згідно ч.ч.1,2 ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок ії визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до частини 2 статті 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього кодексу). Статтею 534 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, а статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Виходячи з наведеного, розрахунок суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача полягає в наступному. Сума боргу - 9500 доларів США. Процентна ставка за користування коштами складає 3% річних. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, станом на 27.02.2015 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування коштами в сумі 282 долара 66 центів США (9500 доларов США х 3% : 100% :365 дней х 362 дня). Вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на його користь пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 1100 доларів 96 центів є необгрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки стягнення пені не встановлено договором (а.с.9). При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню: сума боргу - 9500 доларів США, проценти за користування коштами - 282 долара 66 центів США, а всього 9782 долара 66 центов США, що за курсом НБУ станом на 15.04.2015 року (а.с.75) складає 224282 грн. 16 коп. (9782 долара 66 центов США х 22,9265) та судові витрати в сумі 3049 грн. 12 коп., а саме: 2242 грн. 82 коп. - за сплату судового збору (а.с.1-3); 636 грн. 30 коп.- за заборгованості за зобов'язаннями в сумі «Урядовий кур'єр» №30 (5404) за 18.02.2015 року (а.с.47,48); 90 грн. - за публікацію оголошення в газеті «Одеські вісті» № 24 (4734) за 12.03.2015 року (а.с.66,67); 80 грн. - за публікацію оголошення в газеті «Одеські вісті» № 31 (4741) за 04.04.2015 року (а.с.71,74).

Outcome: partial