Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

09 липня 2018 року представник позивача [PERSON] адвокат - Давиденко К.В., звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за донькою позивача, неповнолітньою [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,42 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 10 березня 2006 року на ім`я [PERSON] . В обгрунтування позову, посилається на те, що [INFO] в місті Одеса померла дружина позивача - [PERSON] . Після смерті останньої, залишилася земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,42 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 10 березня 2006 року на ім`я спадкодавця [PERSON] Зазначену земельну ділянку неповнолітня донька позивача [PERSON] має право успадкувати після смерті спадкодавця, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Після смерті спадкодавця, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. із заявою про прийняття спадщини на все майно спадкодавця, але їй було відмовлено з причин того, що на день смерті спадкодавця, з останньою разом були зареєстровані та проживали ще троє спадкоємців першої черги за законом (її чоловік та двоє синів), а тому частка у спадщині кожному із спадкоємців складає 1/4 частину земельної ділянки. Разом з тим, хоча відповідачі по справі фактично були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вони фактично не проживали за вказаною адресою. Кожен завів свою сім`ю та проживав за межами села, а отже, вони не можуть вважатись такими, що прийняли спадщину, в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України. Позивач [PERSON] , який звернувся до суду в інтересах неповнолітньої доньки, також, через розлад стосунків з дружиною, більше року фактично з нею не проживав, а отже, він також фактично не прийняв спадщину, а тому його неповнолітня донька [PERSON] , яка проживала разом з матір`ю на час відкриття спадщини, має право прийняти у спадщину всю земельну ділянку. За таких обставин, представник позивача - адвокат Давиденко К.В., вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 7,42 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 10 березня 2006 року на ім`я [PERSON] . Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 16.07.2018 року було прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі (а.с.21). 14 листопада 2018 року ухвалою суду було витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастриліу О.П. інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.30). 03.12.2018 року на адресу суду через канцелярію надійшла копія спадкової справи до майна померлої [PERSON] .. Ухвалою суду від 06.03.2019 року (а.с.50) закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги з проханням винести заочне рішення в разі повторної неявки в судове засідання відповідачів (а.с.60). Відповідачі в судове засідання неодноразово не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися відповідачам за адресою їх місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку та вручені їм завчасно, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.46-47, 51, 57), будь-яких заяв від них не надходило. Представник третьої особи Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Міховський С.О. в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с.26,27,59). Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачів, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач та його представник згоден, про що постановлено ухвалу суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом з достовірністю встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, вступити у спадок в установленому законом порядку вона не має можливості, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, так як за відкритою, по її заяві, спадковою справою, є ще троє спадкоємців першої черги за законом, оскільки, фактично вони були зареєстровані з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказані обставини підтверджуються наступними доказами. Згідно копії свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 01.11.2003 року виконкомом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, вказаної дати було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис за № 5. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 13 серпня 2014 року (а.с.9) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в м.Одеса. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2003 року (а.с.4), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 10.03.2006 року (а.с.10), [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 7,42 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Звітом про незалежну експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 7,42 га, проведеного ФОП-оцінювачем [PERSON] , визначено вартість вказаної земельної ділянки, яка складає 166 478 грн. (а.с.14-50). З листа приватного нотаріуса Монастирліу О.П. за № 501/02-14 від 15.06.2018 року (а.с.14) видно, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно за законом після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавця, з нею разом також проживали її чоловік та двоє синів, які вважаються такими, що прийняли спадщину, але не оформили свої спадкові права. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54277876 від 29.11.2018 року (а.с.33) підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON] , приватним нотаріусом Монастирліу О.П. заведена спадкова справа № 147/2018 за номером у спадковому реєстрі 62573929. До вказаної довідки долучена копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 15.06.2018 року за № 394 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.34) та копія довідки, виданої виконавчим комітетом Жовтоярською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 01.09.2017 року (а.с.35). Також міститься лист - повідомлення № 500/02-14 від 15.06.2018 року, адресований нотаріусом спадкоємцям [PERSON] , [PERSON]. та [PERSON]. про відкриття спадкової справи №147/2018 після померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.36). Довідкою №510 від 01.09.2017 року, наданою виконавчим комітетом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, підтверджується, що [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою - [PERSON] , [INFO] . Крім них у будинку зареєстровані, але не проживають: [PERSON] - чоловік померлої, [PERSON] син померлої та [PERSON] - син померлої (а.с.13,35). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є також спадкоємцями першої черги по закону, наряду з неповнолітньою [PERSON] , та її батьком [PERSON] , що звернувся до суду в інтересах останньої, на час відкриття спадщини, були зареєстровані разом із спадкодавцем [PERSON] за вищезазначеною адресою, але постійно не проживали разом із спадкодавцем. Тому, вони не можуть вважатись такими, що прийняли спадщину, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України, на відміну від неповнолітньої доньки спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як передбачено ст.1261 ЦК України право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, ввжається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, він не заявив відмову від неї. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що у інший спосіб, ніж судовий, позивачу [PERSON] , який звернувся до суду в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , неможливо реалізувати її право на спадкування. Беручи до уваги те, що неповнолітня [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , інші спадкоємці першої черги за законом не претендують на спадкове майно, оскільки заперечень проти позову суду не надали, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися, суд приходить до висновку, що вимога позову про визнання за неповнолітньою донькою спадкодавця [PERSON] права власності на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,42 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved