Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

09 червня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 10 серпня 2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дочок: Діану народження 08 вересня 2011 року і Анастасію народження 12 серпня 2013 року, які проживають з нею, позивачем, і на утримання яких судовим рішенням відповідач зобовязаний сплачувати аліменти. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначила непорозуміння між ними через неоднакове бачення сімейних відносин і родини в цілому, а також те, що відповідач у справі тривалий час ніде не працює, все своє дозвілля проводить з друзями, не турбуючись про родину взагалі і дітей зокрема. Все це призвело до втрати любові і прихильності, довіри і поваги між ними. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй теперішнього прізвища. Просила стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати зі сплати судового збору 243,60 грн. і правову допомогу 250 грн.. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Зазначила у заяві, що шлюбні відносини між нею і чоловіком припинені більше двох місяців тому, примирення неможливе (а.с.12,14). Належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи відповідач (а.с.13) у судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), від подружнього життя мають двох малолітніх дочок: Діану [INFO] і Анастасію [INFO] (а.с.6-7). На утримання дочок, як встановлено судом з позовної заяви, за судовим рішенням [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують на протязі двох останніх місяців і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заявив суду про невизнання ним позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітніх дітей, що має істотне значення. За правилами ст.ст.79,88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені нею 243,60 грн. судового збору при подачі позову згідно квитанції на а.с.1. Згідно ст.ст.79,84 ЦПК України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 250 грн., оскільки понесення цих витрат не підтверджено належним письмових доказом.

Outcome: approved