Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

08.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України, через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., посилаюсись на те, що досудове слідство триває більше 20 місяців, тобто, понад розумний строк, по кримінальному провадженню № 12015160480007325 слідчі дії не виконуються, хоча він неодноразово звертався до суду із скаргами. Представник відповідача [PERSON] відділу поліції у м. Одесі Головного управління поліції в Одеській області до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] управління національної поліції в Одеській області до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Матеріали справи містять письмові заперечення на позовну заяву, я яких представник відповідача посилається на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] управління державної казначейської служби України в Одеській області до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, 14.12.2015 року [PERSON] звернувся до СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо злочину, передбаченого\~ст. 384 КК України\~відносно [PERSON] Заява була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12015160480007325. 21.06.2017 року [PERSON] звертався до СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із клопотанням по кримінальному провадженню № 12015160480007325, просив повідомити [PERSON], [INFO], про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена\~ст. 384 КК України, просив надати [PERSON] копію витягу з ЄРДР. В подальшому позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у порушенні норм\~ст. 220 КПК України, неповідомлення про прийняте рішення по клопотанню від 21.06.2017 року. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 року у справі № 520/2701/17 задоволено скаргу [PERSON] та визнано незаконною бездіяльність відповідних осіб СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо нерозгляду в передбачений законом строк клопотання [PERSON] від 21.06.2017 року, зобовязано розглянути клопотання та повідомити заявника про результати такого розгляду. Крім того, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 року у справі № 520/2701/17 задоволено скаргу [PERSON] та визнано незаконною бездіяльність відповідних осіб СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо нерозгляду в передбачений законом строк клопотання [PERSON] від 27.06.2017 року, зобовязано розглянути клопотання та повідомити заявника про результати такого розгляду. Таким чином, судом встановлено, що з 14.12.2015 року, дня звернення [PERSON] до СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та до цього часу триває кримінальне провадження. Та окрім того, по даному кримінальному провадженню неодноразово слідчими суддями визнавалася незаконною бездіяльність слідчих органів. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-440цс16, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті\~- така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Оскільки судом встановлено, що ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси неодноразово визнавалася незаконною бездіяльність слідчих органів щодо кримінального провадження № 12015160480007325, суд дійшов висновку, що відсутні спеціальні підстави для застосування\~статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів. Положеннями п. 10-1 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розяснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі\~ст. 56 Конституції\~України судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної\~\~громадянинові\~\~незаконними\~\~рішеннями,\~\~діями\~\~чи бездіяльністю\~органу державної\~\~влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відповідно до ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Проаналізувавши встановлені обставини у цій справі, що стосуються наявності порушення нормальних життєвих зв'язків позивача, та враховуючи ті зусилля, які позивач доклав для з'ясування питання розгляду слідчими органами його заяви від 14.12.2015 року, за якою слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015160480007325 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого\~ст. 384 КК України, суд вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою працівників правоохоронних органів щодо нього. Суд погоджується з доводами позивача стосовно завдання йому моральної шкоди, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві, є завищеним, в звязку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 3000,00 грн. Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial