Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

08.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її батькові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються мати спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] Позивач прийняла спадщину оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечує проти на їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 1/3 частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 22.06.1994 року, виданого Ізмаїльським МБТІ на підставі розпорядження Ізмаїльської міської ради №189р від 19.05.1994 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №63б-111 від 22.06.19994 року, що підтверджено довідкою комунального підприємства «Ізмаїльське МБТІ» №1525 від 24.10.2018 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 26.10.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 54002116 від 08.11.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт складений від імені [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року - спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року після смерті [PERSON] являються: - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.10.2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції; - мати [PERSON] . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем в квартирі, яка входить до складу спадкового майна, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини після [PERSON] . Письмовою відповіддю нотаріуса, [PERSON] було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved