Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

08 липня 2019 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про встановлення факту належності гаражу [ADDRESS] , на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] , а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на це майно та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Жодної позиції у справі не висловив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 4/. За життя [PERSON] належав гараж № [ADDRESS] . Проте [PERSON] не встиг отримати правовстановлюючи документи та зареєструвати своє право власності на цей гараж. У контексті викладеного, слід зазначити, що будівництво гаражу було здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 205 від 09.06.1971р., яким [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаражу-стоянки для автотранспорту особистого користування на виділеній земельній ділянці по [ADDRESS] /а.с.5/. З копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] , станом на 16.04.2013р. КП «Шосткинське МБТІ», вбачається, що гараж № [ADDRESS] та позначений літерою «А-1», має загальну площу 21,0 кв.м. /а.с.8-9/. Власником гаражу був [PERSON] , 1939 року народження, що підтверджується вказаними документами та відповідним свідоцтвом власника гаража /а.с.7/, відсутністю відповідної позначки про самочинність будівництва на технічному паспорті цього обєкту нерухомості /а.с.8-9/. Крім того, з висновку відділу містобудування та архітектури Шосткинської міської ради від 31.10.2019р. вбачається, що гараж № 35 , який розташований по [ADDRESS] , не порушує вимог державних будівельних норм. Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На час будівництва гаража в 1971-1972 роках реєстрації права власності на данний об`єкт нерухомості законом не вимагалось. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності гаражу [ADDRESS] , на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] , підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається зі змісту повідомлення Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 09.08.2019р., після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 59/2018, спадщину за заповітом прийняв син спадкодавця - [PERSON] (позивач), який 11.08.2018р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку. Дані про інших спадкоємців відсутні /а.с. 19/. За доводами позову, позивач, будучи спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я на спірний гараж, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений гараж, він належним чином свої спадкові права не оформив. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] станом на день ухвалення рішення є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] , який в силу вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті останнього. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця на спірний гараж, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає правомірним позов задовольнити і в цій частині.

Outcome: approved