Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

10.02.2016 позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 277 200 грн. Позв обгрунтований тим, що 28.08.2013 позивач уклав з ПАТ Страхова компанія «Арсенал Страхування» договір добровільного страхування наземного транспорту №372/13-Тз/О, яким було застраховано автомобіль марки HYUNDAI марки AZERA, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] , рік випуску 2013, колір - чорний. Посилався на те, що відповідно до п. 22.2. укладеного договору до страхових ризиків відноситься викрадення - незаконне заволодіння ТЗ шляхом крадіжки, грабежу, розбою під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час. У разі настання страхової події за ризиком «Викрадення», для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний надати страховику наступні документи у відповідності до п. 26.1.4. Договору: довідку органів МВС про викрадення ТЗ (обов`язково повинні бути вказані прізвище, імя та по батькові власника (користувача) ТЗ , державний номер, номери номерних агрегатів, місце та час викрадення) та постанову про порушення або відмову у порушенні кримінальної справи. Позивач вказав, що 09 липня 2014 року в [ADDRESS], транспортний засіб було викрадено невстановленими особами, про що позивач повідомив поліцію і відповідача, як цього вимагає п. 25.1.3 договору. Два комплекти ключів від ТЗ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були вилучені співробітниками поліції та приєднані до матеріалів кримінального провадження. Зазначено, що слідчим слідчого відділу Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві Задорожнім Г.В., внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100010005585 від 09.07.2014 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Позивач посилався на те, що відповідно до п. 24.1.3. договору страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно розділу 27 договору. Відповідно до п. 22.1 договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 22.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності і випадковості. Позивачем зазначено, що в порядку та на умовах визначених договором страхування транспортного засобу, повідомив, належним чином, відповідача про настання страхового випадку, направляючи відповідні заяви, а саме: листи від 09.07.2014 та 01.09.2014, однак страховик зволікав з наданням відповіді на такі звернення, а 06.11.2014 позивачем було відправлено відповідачу супровідний лист разом з вигягом з кримінальної справи 12014100010005585 від 09.07.2014 та довідкою Голосіївського РУ ГУ МВС України від 02.10.2014 № 1734-ОД. Позивач посилався на те, що в лютому 2015 року він отримав лист від відповідача за №170215-00285/к/у від 17.02.2015, яким відповідач, посилаючись на надумані і неправдиві підстави фактично відмовив йому у виплаті страхового відшкодування. Так, відповідач у цьому листі зазначає про те, що позивач не надав два комплекти ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацій транспортного засобу. При цьому, позивач повідомляв раніше, а потім надав повторно відповідачу оригінал довідки виданої Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві, про вилучення та приєднання до матеріалів кримінальної справи двох ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім цього, у своєму листі, відповідач, обґрунтовуючи причини відмови у виплаті страхового відшкодування, вказує на те, що позивач не з`явився особисто на вимогу відповідача до головного офісу страхової компанії в м. Києві. При цьому, відповідач неодноразово особисто та через своїх представників повідомляв відповідача про те, що він працює моряком, та відповідно перебуває за межами України по декілька місяців поспіль. Таким чином, позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є необгрунтованою та безпідставною, та поряд з тим, що відповідачем навіть порушено свої договірні зобов`язання в частині термінів виконання своїх обов`язків, є підтвердженням лише того, що відповідач свідомо порушує умови договору страхування з метою уникнення виплати страхового відшкодування. Позивач стверджує, що своїми діями відповідач порушив свої обов`язки за договором, п. 2 та п. 3. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, порушив право позивача на вчасне та повне отримання страхового відшкодування. Позивачем пояснено, що ціна позову розраховувалась ним, виходячи зі страхової суми, визначеної розділом 10 договору, за перший рік договору, яка становить - 308 000,00 грн. за мінусом безумовної франшизи, яка відповідно до п. 12.1. договору становить 30 800,00 грн. Таким чином, ціна позову становить 30 8000 - 30800 = 277 200,00 грн. Вигодонабувачем по договору є ПАТ «Кредобанк», якому належало право на отримання страхового відшкодування в сумі заборгованості страхувальника, що є позичальником за кредитним договором укладеним з ПАТ «Кредобанк», однак, останній не скористався своїм правом, а фактично відмовився від свого права вигодонабувача, наданого йому на підставі договору, оскільки звернувся з цивільним позовом не до страхової компанії, а безпосередньо до позивача і 02.11.2015 Київським районним судом м. Одеси було постановлено заочне рішення у цивільній справі № 520/16871/14-ц за позовом ПАТ «Кредобанк» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. Таким чином, своєю фактичною відмовою від судового стягнення страхового відшкодування з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ПАТ «Кредобанк» залишив таку можливість позивачу. З огляду на наведене, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив його задовольнити. Ухвалою судді від 11.02.2016 у справі відкрито провадження. 06.04.2016 на адресу суду від предстанвика відповідача надійшли заперечення на позов, згідно яких останній просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Зазначено, що 18.07.2014 до відповідача кур`єрським листом надійшла заява за підписом [PERSON] , у якій зазначено, що 09.07.2014 в м. [ADDRESS] , було викрадено застрахований автомобіль Hyundai Azera, д.н.з. [NUMBER] . Сторона відповідача звертає увагу суду на те, що позивач особисто до страхової компанії не звертався, свої пояснення, обов`язковість надання яких визначена п.25.1.10 Договору, не надав. Крім того, лист від нього надійшов 18.07.2014, а про викрадення автомобіля останній дізнався 09.07.2014, таким чином позивач прострочив визначений п. 25.1.3 договору строк на письмове сповіщення у страховика про настання страхового випадку. Стороною відповідача пояснено, що після отримання заяви [PERSON] ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» розпочало проведення власного страхового розслідування. Вбачаючи прогалини в обставинах викрадення автомобіля 19.09.2014, на адресу [PERSON] , було направлено прохального листа, який вручено 02.10.2014. Так, у даному листі відповідач просив позивача виконати свої обов`язки, визначені договором страхування по наданню всіх необхідних документів та комплекту ключів і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також висловлено необхідність особистого з`явлення позивача до компанії з метою надання пояснень з приводу настання страхового випадку. Представник відповідача посилався на те, що позивач проігнорував прохання відповідача, що стало наслідком створення перешкод страховику у визначенні факту настання страхового випадку і його обставин. Зазначено, що 30.12.2014 стороння особа, з ініціалами [PERSON] , направив на адресу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» листа з додатками у вигляді довідки СВ Голосіївського РУ ГУМВС №1734 від 02.10.2014 та витяг з кримінального провадження. Не дочекавшись особистих пояснень з приводу викрадення автомобіля та комплекту ключів від замку запалювання,

Outcome: approved