Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

07.12.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON], в якій позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO] Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя [PERSON]. належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт, за яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] Крім позивача спадкоємців після [PERSON] за заповітом та законом немає. Позивач спадщину прийняла, подавши до нотаріальної контори відповідно заяву про прийняття спадщини. Однак, звернувшись до Золочівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючих документів. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач не з'явилася, завчасно через канцелярію суду подала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Золочівський селищний голова Канівець Л.В в судове засідання також не з'явився, проте подав до канцелярії суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглядати за відсутності їх представника, вирішення справи покладає на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 травня 2017 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого: все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 62, з відміткою секретаря виконкому Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON], згідно якої заповіт не змінений і не скасований станом на 06.02.2018 року. [INFO] у віці 89 років померла [PERSON], про що 02 серпня 2017 року виконавчим комітетом Світличненської сільської ради Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 06 та видано відповідне свідоцтво про смерть [NUMBER]. У відповідь на запит державного нотаріуса директором КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» [PERSON] було надано інформацію за вих. №257 від 27.09.2018 року, відповідно до якої 26.09.2018 року проведено первинну інвентаризацію житлового будинку (1960 року будівництва) «А-1» загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 31,4 кв.м, веранди «а», ганку «а1» та навісу «а2», господарських будівель та споруд: літньої кухні «Б», сараїв «В», «Д», погріба «Г», вбиральні «Е», огорожі № 1-3, розташованого за адресою: [ADDRESS] Згідно інформаційної довідки Золочівської селищної ради № 197 від 21.09.2018 року (по господарська книга № 2, особовий рахунок № 248) житловий будинок числиться за [PERSON] (померлою [INFO]). В інвентаризаційній справі дані про наявність обмежень, обтяжень, арешту та судового спору на вищевказаний житловий будинок відсутні. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 11.09.2018 року складає 193452 грн. Станом на 31.12.2012 року по КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» право власності на будинок не зареєстровано. Згідно запису в по господарській книзі № 3 особовий рахунок № 248 житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується інформацією в.о. старости Світличненського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області [PERSON] від 06.11.2018 року № 254. Будинок, який числиться за [PERSON], померлою [INFO], розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, яка передана [PERSON] на праві власності, про що в по господарській книзі № 3 номер погосподарського обліку 248 за 2016-2020 роки Світличненської сільської ради 05.01.2016 року здійснено запис, згідно виписки з по господарської книги від 06.11.2018 року № 253. Відповідно до інформації державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори харківської області Козєєвої С.М. від 06.11.2018 року № 2353/01-30 за матеріалами спадкової справи № 323/2017 заведеної в Золочівській державній нотаріальній конторі Харківської області після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] станом на 06.11.2018 року наявні дані про те, що до складу спадкоємців [PERSON] входить, [PERSON], [INFO]. Згідно інформації в.о. старости Світличненського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області [PERSON] від 18.01.2019 року № 17 [PERSON],[INFO], яка померла [INFO] по день смерті мешкала та була зареєстрована в [ADDRESS] На день смерті за вказаною адресою мешкала та постійно зареєстрована вона одна, інших членів двора не було. Житловий будинок «А-1» 1960 року будівництва, житловою площею 31,4 кв.м, загальною площею 45,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], має такі господарські будівлі та споруди: веранда «а», ганок «а1», навіс «а2», літня кухня «Б», сараї «В», «Д», погріб «Г», вбиральня «Е», огорожа №1-3, що вбачається із копії технічного паспорта, інвентаризаційна справа № 323. Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 323/2017, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.01.2019 року Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області 26 вересня 2017 року заведена спадкова справа №323/2017, після померлої [INFO] [PERSON] 26.09.2017 року до нотаріальної контори за вх. № 740 надійшла заява про прийняття спадщини . Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, за заповітом від 29.05.2017 року [PERSON] спадкує все належне [PERSON] майно. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30.11.2018 року, винесеною державним Козєєвою С.М., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], після померлої [INFO] [PERSON], оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємця відсутні. При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.2 ч.1 ст. 6 Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти. Статтею 31 цього Закону встановлено особливості державної реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності. Подається виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла житловим будинком [ADDRESS], на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі № 3 номер погосподарського обліку 248, проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі спірний житловий будинок. Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, відповідно до положень ст.ст. 1233, 1236, 1268, 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після [PERSON] так як протягом 6 місячного строку подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], що належав [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved