Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просив стягнути із відповідача - ТОВ «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» на свою користь заборгованість за договором позики №6 від 08.04.2014 року в розмірі 1637282,22 грн., з яких сума основного боргу 810000,00 грн., відсотки за користування коштами 26030,96 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 335628,50 грн., втрати від інфляції 465622,76 грн. В обґрунтування позову посилався на наступні обставини, на підставі договору позики №6 від 08.04.2014 року ПрАТ «ОРРЗ» передав ТОВ «ОРРЗ» позику в розмірі 810000,00 грн.(згідно п.2 договору №6 від 08.04.2014 року), а саме: згідно платіжного доручення №14 від 08.04.2014 року у сумі 227000,00 грн.; згідно платіжного доручення №3911 від 08.04.2014 року у сумі 583000,00 грн. Згідно п.5 договору позики №6 від 08.04.2014 року позика ТОВ «ОРРЗ» повинна бути повернена ПрАТ «ОРРЗ» до 08.07.2014 року, однак в порушення умов договору ТОВ «ОРРЗ» позику не повернуло. 31.07.2015 року між [PERSON] та ПрАТ «ОРРЗ» було укладено договір цесії №1, відповідно до якого кредитор надає новому кредитору право вимоги від ТОВ «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» суми 810000,00 грн., згідно договору позики №6 від 08.04.2014 року, а також усіх збитків, які виникли у результаті не погашення заборгованості боржником, а саме: пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, відсотків за користування коштами та втрати від інфляції за несвоєчасне виконання зобов'язань. Будь-яких письмових пояснень позивачу, щодо причин відмови у поверненні коштів відповідач не надавав. Зазначене стало підставою для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не з'явився, але його представник - [PERSON] подав до суду заяву, в якій провести розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному провадженні не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до ст. 77 ЦПК України, підстав неявки до суду не повідомив, про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом у порядку заочного провадження. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору позики №6 від 08.04.2014 року ПрАТ «ОРРЗ» передав ТОВ «ОРРЗ» позику в розмірі 810000,00 грн.(згідно п.2 договору №6 від 08.04.2014 року), а саме: згідно платіжного доручення №14 від 08.04.2014 року у сумі 227 000, 00 грн.; згідно платіжного доручення №3911 від 08.04.2014 року у сумі 583 000, 00 (а.с. 9-10). Згідно п.5 договору позики №6 від 08.04.2014 року позика ТОВ «ОРРЗ» повинна бути повернена ПрАТ «ОРРЗ» до 08.07.2014 року. В порушення умов договору ТОВ «ОРРЗ» позику не повернуло. 31.07.2015 року між [PERSON] та ПрАТ «ОРРЗ» було укладено договір цесії №1, відповідно до якого кредитор надає новому кредитору право вимоги від ТОВ «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» суми 810000,00 грн., згідно договору позики №6 від 08.04.2014 року, а також усіх збитків, які виникли у результаті не погашення заборгованості боржником, а саме: пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, відсотків за користування коштами та втрати від інфляції за несвоєчасне виконання зобов'язань (а.с.11). У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 512 ЦК України встановлено, що у разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав і обов'язків його сторін залишається незмінним. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено відповідач, в порушення умов договору позики №6 від 08.04.2014 року, не повернув суму отриманої позики, а тому беззаперечно підлягають стягненню кошти у сумі 810 000, 00 грн. Разом з тим, позовні вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування коштами в розмірі 26030,96 грн., не підлягають задоволенню, оскільки згідно п.1 договору позики №6 від 08.04.2014 року позичальник виплачує вартість користування позикою у розмірі 0%. Крім цього, не в повному обсязі підлягає стягненню суму пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 335 628, 50 грн., оскільки згідно п.5 договору позики №6 від 08.04.2014 року в разі несвоєчасного повернення позики, а саме до 08.07.2015 року, позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,01% від несвоєчасно поверненої суми за кожен день прострочки. На день подання позовної заяви 07.08.2015 року термін прострочення виконання зобов'язання за договором позики складав 391 день. Таким чином, сума пені за прострочення повернення грошових коштів розраховується наступним чином: 810000,00 грн. /0,01% = 81 грн. х 391 = 31 671 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та перепровіреного в судовому засіданні, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за договором позики в розмірі 810 000, 00 грн., пеню у розмірі 31 671 грн., а також витрати від інфляції в сумі 465 622, 76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial