Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

08.11.2019 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що відповідач є її батьком. З 01 вересня 2018 року вона є студенткою денної форми навчання економічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка. Строк навчання по 30.06.2022. Загальна вартість навчальної послуги становить 39220грн. Будь-яких доходів вона не має, її матеріальне утримання лежить лише на плечах її матері. Тому вона змушена просити стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на своє утримання у зв`язку із навчанням до закінчення навчання. З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі відповідно до ст. 187 ЦПК України 11.11.2019 було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області. Остання відповідь надійшла до суду 03.12.2019. Ухвалою від 09.12.2019 відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 03.02.2020. Позивач у судове засідання 03.02.2020 не з`явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що тимчасово не працює, але може сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Тому, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позову, суд виходить з такого. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 4). Позивач є студенткою другого курсу денної форми навчання економічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка. Згідно з довідкою №225 від 10.09.2019 позивач закінчує навчання 30 червня 2022 року (а.с. 6). Відповідач визнав, що може надавати матеріальну допомогу своїй дочці, яка продовжує навчання, та визнав позовні вимоги. За нормами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що повнолітня дочка [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, оскільки заперечень з цього приводу не надав, натомість позовні вимоги визнав в повному обсязі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. ст. 182, 200 СК України бере до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви до закінчення навчання. Відповідно до ч. 4 статті 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду наявні законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Згідно зі ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову.

Outcome: approved