Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

07 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2014 року, під час шлюбу у сторін народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка також зазначила, що шлюбних відносин з відповідачем не підтримує, разом з відповідачем близько 2,5 міс. не проживає нею подана заява до суду про розірвання шлюбу, яка на даний час не розглянута. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно працевлаштований. Вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у частці від його заробітку. На підставі наведеного позивачка у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивачка [PERSON] , в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач близько 2,5 міс не утримує дітей, вчиняє домашнє насильство, виганяв її та дітей з будинку, тому вона дійшла висновку, про необхідність розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, які на даний час проживають разом з нею. Відповідач [PERSON] , у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав за умови, щоб кошти по сплаті аліментів скеровувались виключно на потреби дітей. Просив суд вжити заходів для контролю сплачених аліментів на потреби дітей. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2014 року, що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб, виданого 01 серпня 2014 року, виконкомом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 7. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно довідки № 2622 від 01 липня 2020 року (а. с. 13) виданої Серницькою сільською радою Рівненської області діти проживають разом з позивачкою, що по [ADDRESS] . З дослідженого у судовому засіданні паспорта відповідача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2013 року (а. с. 12) та згідно довідки Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 11 серпня 2020 року № 197 [PERSON] з 05 серпня 2020 року зареєстрований по [ADDRESS] з 05 серпня 2020 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що беззаперечно стверджується дослідженими судом копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 05 лютого 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області, копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16 серпня 2016 року виконавчим комітетом Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує, що малолітні діти знаходиться на матеріальному утриманні позивачки, відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього інших утриманців, тощо), судом не встановлена, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі який просить позивачка, а саме 1/3 частини від заробітку відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вказаний розмір аліментів є справедливим та розумним. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо доводів відповідача про спрямування аліментів виключно на користь дітей, необхідно зазначити, що ст. 179 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти, одержані на дитину є виключно власністю дитини, а також особа на користь якої виплачуються аліменти розпоряджається ними виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved