Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

09 липня 2021 року представник заявника [PERSON] , діючи від імені та представляючи інтереси заявника [PERSON] , звернулася до Носівського районного суду, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заява мотивована тим, що трудова книжка серії [NUMBER] належить заявнику [PERSON] , [INFO] . У трудовій книжці на першій сторінці помилково вказано ім`я по батькові заявника [PERSON] замість правильного [PERSON] . Встановлення факту того, що трудова книжка, видана на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , є необхідною умовою для підтвердження трудового стажу і реалізації права заявника на пенсію, оскільки основним документом, який підтверджує стаж роботи до 01 січня 2004 року, є трудова книжка. Заявник просить суд встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки на усне звернення до територіального відділення Пенсійного фонду України працівники пенсійного фонду йому відмовили в прийнятті цього документа. Свою відмову мотивували тим, що трудова книжка не належить заявникові. Жодних письмових пояснень та відмов працівник пенсійного фонду не надав. З метою отримання доказів [PERSON] звернувся до трудового архіву Носівської міської ради Чернігівської області з проханням надати відомості про роботу [PERSON] на ВАТ «Носівський завод «Побідит» з 1988 року по 1994 рік. Носівська міська рада своїм листом надала завірену копію особової картки звільнених працівників, у якій зазначено, що на посаду пресувальника було прийнято саме [PERSON] . Раніше підприємство ВАТ Носівський завод «Побідит» мало назву Носівський відділ Київського заводу «Радіоприлад» ім. С.П. Корольова», отже, відділ кадрів повинен був оформити 02 лютого 1988 року трудову книжку на ім`я [PERSON] , але було допущено помилку в написанні імені по батькові. Оскільки підприємство, яке видало цю трудову книжку, не може зробити в ній виправлення, заявник змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 12 липня 2021 року відкрито окреме провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи на 22 вересня 2021 року. У судове засідання заявник та представник заявника не з`явилися, представник заявника подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує заяву в повному обсязі, просить її задовольнити та розглянути справу за відсутності заявника та представника заявника. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився. Представником заінтересованої особи направлено до суду пояснення по справі, у якому представник наголосив, що встановлення факту наявності трудового стажу відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не в судовому порядку. У судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. А спір щодо права на отримання пенсії має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Представник заінтересованої особи просить провести судове засідання без його участі та винести законне і обґрунтоване рішення на підставі доданих до заяви документів та відповідно до чинного нормативно-правового регулювання та судової практики. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд уважає, що заява підлягає задоволенню. У силу п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2 Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до п. 2.7 у разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку). Згідно з п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п. 26 Порядку якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника згідно з паспортом громадянина України - [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). На даний час заявник має намір оформити пенсію. Однак, у трудовій книжці серії [NUMBER] , виданій 08 лютого 1988 року, існують розбіжності в зазначенні імені по батькові власника трудової книжки, а саме в трудовій книжці зазначено ім`я по батькові [PERSON] . Тобто, у документах заявника маються певні розбіжності. Факт належності заявнику вищевказаної трудової книжки підтверджується нижченаведеними доказами. Із трудової книжки серії [NUMBER] убачається, що вона видана на ім`я [PERSON] , датою народження якого є [INFO] . Тобто дата народження власника трудової книжки збігається повністю із датою народження заявника [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Також із копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 01 лютого 1988 року прийнятий на роботу до Носівського філіалу Київського ПО ім. С.П. Корольова та безперервно до 28 грудня 1994 року працював на цьому підприємстві. Звільнений з роботи 28 грудня 1994 року. Дати прийняття на роботу та звільнення з роботи повністю збігаються з датами, які містяться в належним чином засвідченій копії особової картки [PERSON] , [INFO] , який працював з 1988 по 1994 роки у ВАТ «Носівський завод «Побідит» (а. с. 16-17), що видана Носівською міською радою Чернігівської області. Відповідно до архівної довідки головного спеціаліста архівного відділу Ніжинської РДА Чернігівської області ВАТ «Носівський завод «Побідит» є правонаступником державного підприємства «Носівський завод «Побідит», а державне підприємство «Носівський завод «Побідит» є правонаступником Носівського заводу-філіалу «Побідит» виробничого об`єднання ім. С.П. Корольова. Тобто, відомості із трудового архіву Носівської міської ради Чернігівської області про трудову діяльність [PERSON] , які містяться в особовій картці працівника, повністю співпадають із записами про трудову діяльність, які містяться в трудовій книжці, доданій заявником до заяви. Різниться тільки ім`я по батькові власника трудової книжки. На підставі досліджених письмових доказів суд робить висновок, що ім`я по батькові у трудовій книжці вказано помилково [PERSON] замість правильного [PERSON] , а трудова книжка серії [NUMBER] належить [PERSON] . Зважаючи на досліджені докази та встановлені судом обставини, суд бере до уваги те, що заявник вільно володіє, користується, розпоряджається даною трудовою книжкою, що також є доказом належності трудової книжки саме заявникові. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Проаналізувавши надані заявником документи, у суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , заявникові [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved