Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

07.12.2018 позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» (на теперішній час АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Дзержтнського районного суду м. Харкова. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.11.2017 [PERSON] отримав кредит у розмірі 3600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором та станом на 22.10.2018 має заборгованність у розмірі 21836,40 грн, із них тіло кредиту - 6674,11 грн, відсотки за користування кредитом - 4714,56 грн, пеня - 9169,81 грн, а також штраф 250,00 грн (фіксована частина), штраф 1027,92 грн (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. 11.04.2019 відповідачем подано відзив, у якому зазначено, що позов не визнає, позивачем не надано даних щодо номера карткового рахунку, який рахується за відповідачем. Зазначила, що стягнення штрафу та процентної складової від суми заборгованості є подвійною відповідальністю. Пеня є незаконною та до неї повинен бути застосований строк позовної давності. Проценти не можуть бути нараховані після закінчення строку кредитної картки. У зв`язку з чим відповідач просила відмовити у задоволені позову, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. 22.05.2019 позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що позивач була ознайомлена з умовами кредитування, кредитна картка була перевипущена спочатку строком до 11.2011, в подальшому картка неодноразово перевипускалась, на теперішній час картка діє до 05.2021. Проценти, пеня та штрафи нараховані у відповідності з законом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явивився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, у судове засідання, признаечне на 07.03.2019 відповідач зверталась з заявою про відкладення слухання справи, у подальшому у судові засідання відповідач не з`явилась, про причини неявки суд не сповістила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.11.2007 [PERSON]. заповнив та підписав заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», з встановленням платіжного ліміту - 3600,00 грн. Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил банківських послуг передбачено, що кліент дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і кліент дає право банку в будь- який момент змінити кредитний ліміт. За умовами вказаного вище договору [PERSON] отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Довідкою про встановлення кредиту з використанням кредитки «Універсальна» передбачена базова ставка відсотків на місяць. Зазначена довідка відповідачем [PERSON] підписана 22.11.2017. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушені позичальником платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн+5% від суми позову. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого банком розрахунку, заборгованість за договором б\\н від 22.11.2007 відповідач має заборгованність у розмірі 21836,40 грн, із них тіло кредиту - 6674,11 грн, відсотки за користування кредитом - 4714,56 грн, пеня - 9169,81 грн, а також штраф 250 грн (фіксована частина), штраф 1027,92 грн (процентна складова). Приписами ч.1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Банком нарахована пеня в сумі 9169,81 грн за період з 01.10.2017 по 22.10.2018. Статтею 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені. Оскільки АТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 07.12.2018 пеня підлягає стягненню з відповідача 12.2017 по 10.2018, що відповідно до розрахунку заборгованості за пенею, у межах строку позовної давності, становить 1050 грн. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду № 310/11534/13-ц від 04.07.2018. Крім того, договором передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними, вони не повинні застосовуватися судом. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 250 грн ( фіксована частина) та 1027,92 грн (процента складова) задоволенню не підлягають. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Приписами ч.1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги були задоволені тільки на 57,00% судовий збір підлягає стягненню у розмірі 57,00% від сплаченої суми, тобто 1004,30 грн (1762*57%). На підставі викладеного,

Outcome: partial