Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що є власником 1/3 частини житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Іншими співвласниками є її батьки [PERSON] та [PERSON], які померли. 2/3 частини вказаної квартири нею прийняті у спадок. [PERSON] є її двоюрідною сестрою, зареєстрована в належній їй квартирі, однак з кінця 2014 року не проживає в ній, фактично проживає за іншою невідомою адресою. В квартирі відсутні особисті її речі, відносини з [PERSON] не підтримуються. Незважаючи на те, що відповідач прописана в квартирі та не проживає в ній, нарахування комунальних та інших платежів проводиться з урахуванням всіх зареєстрованих мешканців. Всі витрати по утриманню квартири, сплаті комунальних платежів лежать на ній. Крім того, виникли труднощі в оформленні субсидії. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлялася про розгляд справи, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не подавала. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право користування житловим приміщенням у виді квартири [ADDRESS], власником 1/3 частини якої, згідно свідоцтву про право власності від 25.12.2001 року, виданого Зміївською ТЕС, є [PERSON] (а. с. 8). Інші 2/3 частини вказаної квартири належали батькам позивача [PERSON] та [PERSON], які померли. (а. с. 6, 9, 11). [PERSON] прийняла спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 13). Даними акту обстеження, складеного 02.06.2017 року депутатом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області Куценко Г.О. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], підтверджується, що [PERSON], 1979 року народження, за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає з кінця 2014 року, її особистих речей в квартирі [PERSON] не має. (а. с. 14). [PERSON] оплачуються комунальні послуги, що надаються за адресою: [ADDRESS] та нараховуються на двох осіб. (а.с. 15-21). Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачкою надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved