Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

09.12.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, - у розмірі 4565,94 грн., а також понесені ними судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, нарахування за які здійснюється згідно з тарифами, встановленими рішенням Полтавської обласної ради від 20.06.2008 року. Взаємовідносини підприємства та відповідача, врегульовані статтями 64, 68 ЖК України, а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, згідно з якими наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Підприємство надавало послуги в квартиру [ADDRESS], де проживає відповідач, проте останній не виконував зобов'язання щодо оплати таких послуг. За період з 01.08.2012 року по 01.11.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 3827,49 грн., яка з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення (605,53 грн.) та 3% річних від простроченої суми (132,92 грн.), становить 4564,94 грн. Таку заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримує позов у повному обсязі і просить суд такий задовольнити, з підстав, що зазначені у позові. Представник позивача додатково зазначив, що 14.12.2012 року судом уже було винесено рішення про стягнення заборгованості з [PERSON], за користування послугою в цій квартирі. При винесенні рішення, суд керувався актом, що складений працівниками підприємства, про місце проживання [PERSON] На даний час складено новий акт, яким зафіксовано проживання відповідача в квартирі [ADDRESS]. Представник позивача вважає такі підстави достатніми для стягнення заборгованості з відповідача, за користування послугами в цій квартирі. Представник позивача також просить суд стягнути понесені ними судові витрати, що складаються з судовго збору та витрат на публікацію оголошення в газеті і підтверджені квитанціями. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки відповідача суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином - за місцем проживання, що зазначене у позові. Попередньо відповідач повідомлявся про розгляд справи, через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини». Жодних заяв чи заперечень від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виходячи з положень ч. 2 ст. 509 ЦК, а також ст. 11 цього Кодексу, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також з договорів, в результаті завдання шкоди, з результатів інтелектуальної чи творчої діяльності та з інших юридичних фактів. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 даного Закону, покладено на споживача. Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. З матеріалів справи вбачається, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання. (а.с. 10) Тарифи на теплову енергію та на послуги централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджені рішенням 20 позачергової сесії Полтавської обласної ради від 27.03.2009 року, введено з 01.01.2011 року рішенням обласної ради від 01.02.2011 року. (а.с. 8) Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, свідчить про те, що ними надавалась послуга з теплопостачання (опалення) в квартирі [ADDRESS], в період з серпня 2012 року по жовтень 2014 року. За цей період, підприємством нараховано заборгованість по оплаті наданих послуг у розмірі 3827,49 грн. (а.с. 4-5) З матеріалів справи вбачається, що на даний час відповідач не зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Зазначене вбачається з адресної довідки, згідно якої відповідач знятий з реєстрації за цією адресою - 15.07.2008 року. (а.с.46) Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 29 ЦК України - фізична особа може мати кілька місць проживання. В матеріалах справи містяться акти від 06.06.2012 року та від 20.04.2015 року, в яких зазначено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS]. Згідно акту від 20.04.2015 року, [PERSON] проживає в даній квартирі протягом останніх десяти років (акт складено контролером ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в присутності 2 свідків). Згідно акту від 06.06.2012 року, [PERSON] проживає в даній квартирі без реєстрації і без оформлення права власності (акт складено контролером ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в присутності слюсара-ремонтника даного підприємства). (а.с. 57-58) На підставі останнього акту, 14.12.2012 року Карлівським районним судом було винесено заочне рішення про стягнення заборгованості з [PERSON], яка існувала на той період. Заочне рішення не оскаржувалось. (а.с. 56) Дослідивши вищевказані докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS], в період нарахування заборгованості підприємством і був споживачем послуги, що ними надавалась. Статтями 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов'язок, а не право сторін. Тому відсутність договору в умовах, коли позивач надавав послуги, а відповідач (користувач або власник) не відмовлявся від їх отримання, не може бути підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги. Позивач просить суд стягнути заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення та 3% річних, що передбачено ст. 625 ЦК України. Розрахунки таких сум, долучено до позовної заяви (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника може бути покладено відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦКУ. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Тому суд вважає за можливе стягнути заборгованість з відповідача, з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, що були нараховані позивачем. Загальна заборгованість становить 4565,94 грн., з них заборгованість за послуги теплопостачання - 3827,49 грн., інфляційні втрати - 605,53 грн., 3% річних від простроченої суми - 132,92 грн. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача має бути стягнуто сплачений позивачем судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. При подачі позову позивачем було сплачено 243,60 грн. судового збору. Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на публікацію оголошення про виклик в газеті «Зоря Полтавщини», що становлять 216 грн., підтверджені квитанцією і були понесені відповідно до ухвали суду від 15.01.2015 року. (а.с. 23, 39, 52) Зазначені витрати віднесено до витрат пов'язаних з розглядом судової справип. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України і такі витрати можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за можливе їх стягнути.

Outcome: approved