Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

10.03.2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 19.09.2009 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Тисовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області за актовим записом №7. Зазначає, що за час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми. Стверджує, що протягом останніх двох років шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача. Спільним подружнім життям не проживають з 2013 року. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 05.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.05.2021 року, яке у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 12.08.2021. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглянути у його відсутності, заперечень щодо ухвалення заочного рішення немає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, була своєчасно і належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в суд не з`явилася і не повідомила про причини своєї неявки, а також від неї не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Ухвалою суду від 12.08.2021 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, який не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 19.09.2009 року Тисовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області за актовим записом №7. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: : дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб між сторонами серії [NUMBER] від 19.09.2009 року та копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] . Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, протягом останніх двох років шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо. Відповідач не побажала прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги стійке волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу з відповідачем та встановлені судом обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд прийшов до переконання, що шлюб при таких обставинах слід розірвати, а тому позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 908,00 гривень.

Outcome: approved