Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

08.09.2015 року ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором підряду. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що 02.06.2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір підряду № 512. Згідно умов даного договору [PERSON] зобов'язався за завданням [PERSON] виконати певну роботу, а саме: виготовити та встановити три металопластикові конструкції, а остання зобов'язувалася прийняти та оплатити [PERSON] за виконану роботу. Вартість робіт сторонами встановлена в розмірі 5670 грн. При підписанні договору відповідачем був сплачений аванс в сумі 4700 грн., решту коштів відповідно до п 3.3 договору відповідач зобовязувалася сплатити після підписання акту прийому-передачі на протязі 26 місяців. Посилаючись на те, що станом на 26.08.2015 року [PERSON] умови договору не виконані, просить в примусовому порядку стягнути з відповідача на його користь 1778,07 грн., з яких 970 грн. основна сума боргу, 385,45 пеня передбачена п. 5.2 договору, 422,62 грн. втрати від інфляції, та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. Позивач ФОП [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02.06.2012 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду № 512. Згідно умов даного договору [PERSON] зобов'язався за завданням [PERSON] виконати певну роботу, а саме: виготовити та встановити три металопластикові конструкції, а остання зобов'язувалася прийняти та оплатити [PERSON] за виконану роботу. Разом з тим, сторони погодили, що загальна вартість робіт становить 5670 грн., з яких 4700 грн. замовник зобовязується сплатити виконавцю в момент підписання договору, а решту 970 грн. на протязі 26 місяців після підписання акту прийому-передачі (а.с.4). Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору № 512 від 02.06.2012 року Виконавець ФОП [PERSON] виконав, а Замовник [PERSON] прийняла роботи із виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій, в повному обємі. Загальна вартість виконаних робіт становить 5670 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи із переданням її результату замовникові. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк (термін). В порушення умов договору та статей 509, 526, 837 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконала. За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості станом на 26.08.2015 року становить 1778,07 грн., з яких 970 грн. основна сума боргу, 385,45 пеня передбачена п. 5.2 договору, 422,62 грн. втрати від інфляції (а.с. 8). Всупереч ст. 60 ЦПК України відповідачем не надано доказів своєчасності виконання грошових зобов'язань за вказаним вище договором. Враховуючи, що останній взяті на себе зобов'язання щодо виконання умов договору підряду не виконав, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором підряду підлягають до задоволення у повному обсязі, та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] 1778,07 грн. за договором підряду. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений ним судовий збір при поданні позову до суду.

Outcome: approved