Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

07 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. Він є власником земельної ділянки, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговуван- ня житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, яка має кадастровий номер та розташована у м.Татарбунари, вул.Київська,72. Згідно інформації вико- нкому Татарбунарської міської ради, за зазначеною адресою зареєстроване місце проживання [PERSON]К,, відповідача у справі. Але житловий будинок по вул.Київська,72 у м.Татарбунари зне- сено, що також підтверджується даними Татарбунарського БТІ. Він неодноразово пропонував від- повідачу у добровільному порядку знятися з реєстрації за зазначеною адресою, однак вона не його пропозицію ніяким чином не відреагувала. На даний час він має намір на належній йому зазначе- ній земельній ділянці побудувати будинок, однак реєстрація відповідача за зазначеною адресою позбавляє його права у повній мірі користуватися своєю власністю. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обся- зі, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач не визнала позовні вимоги, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягаю- ть задоволенню, посилаючись на те, що вона була власником житлового будинку по вул.Київсь- ка,72 у м.Татарбунари з присадибною ділянкою площею 0,10 га, який вона купила у 1995 році, але договір купівлі-продажу не був зареєстрований у БТІ. У 2002 році за технічними причинами буди- нок було знесено, при переїзді документи на будинок втрачено, залишилась тільки домова книга. Вона має намір на зазначеній земельній ділянці будувати будинок, але земельну ділянку передано у приватну власність позивачу, чим порушено її права. Заслухавши пояснення і доводи учасників справи, допитавши спеціаліста, дослідивши матеріа- ли справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Згідно копії договору купівлі-продажу від 25.05.1995 р. (а.с.37-38), [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок житловою площею 30 кв.м з надвірними спорудами, що знаходився у м.Татарбунари по вул.Київська,72 на земельні ділянці площею 1662 кв.м. Даний до- говір не зареєстрований у Татарбунарському МБТІ. Зазначене підтверджується архівною довідкою Одеського державного нотаріального архіву від 01.03.2018 р. (а.с.36). Як слідує з копії паспорту серії КМ № 437447 (а.с.25), [PERSON] народилася 26.10.1956 р. у смт Сарата Одеської області, зареєстрована 12.07.1999 р. за адресою: Одеська область, м.Татарбу- нари, вул.Київська,72. Згідно повідомлення відділу з питань реєстрації виконкому Татарбунаської міської ради Одесь- кої області від 20.11.2017 р. (а.с.6), місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO]. Довідкою дирекції ТОВ «Татарбунарське БТІ та РОН» від 07.04.2014 р. (а.с.7) підтверджується, що на підставі свідоцтва про право власності від 20.09.1973 р. та свідоцтва про право на спадщину від 24.04.1974 р. на житловий будинок по вул.Київська,72 у м.Татарбунари власником даного бу- динку станом на 31.12.2012 р. значиться [PERSON], на даний час будинок знесений. Наведене підтвердив у судовому засіданні спеціаліст [PERSON], зазначивши, що і натепер на земельній ділянці по вул.Київська,72 у м.Татарбунари будь-які споруди відсутні. Рішенням сесії Татарбунарської міської ради № 99-VI від 22.08.2014 р. [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будів- ництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділян- ка) орієнтовною площею 0,1000 га для оформлення речового права та безоплатної передачі у при- ватну власність за адресою: Одеська область, м.Татарбунари, вул.Київська,72, що видно з витягу із рішення (а.с.4). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав влас- ності № 95155349, сформованого 21.08.2017 р. (копія на а.с.5), позивачу на праві приватної влас- ності належить земельна ділянка площею 0,1 га, цільове призначення якої - для будівництва і об- слуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адре- сою: Одеська область, м.Татарбунари, вул.Київська, земельна ділянка 72. За змістом ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здій- снює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджен- ня своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається сво- їм майном на власний розсуд. Як передбачено у п.4 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення ма- йна. Судом встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.1995 р. стала власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходився у м.Татарбунари по вул. Київська,72. У 2002 році будинок обвалився і його було розібрано на будівельні матеріали. У звя- зку із знищенням зазначеного будинку, відповідно до вимог закону, право власності на нього для відповідача припинилось. Тобто, відповідач втратила право власності на зазначений будинок з заз- наченої причини. А право власності, як визначено у ст.ст.317,319 ЦК України, передбачає сукуні- сть трьох його елементів - право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач втратила право власності на житловий будинок у звязку з його знищен- ням, то автоматично вона позбулась і права користування ним, яке є однією із складових частин права власності. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця прожи- вання в Україні, зняття реєстрації місця проживан-ня здійснюється протягом семи днів на підста- ві, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове примі- щення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, розташо- ваної у м.Татарбунари по вул.Київська,72, а місце проживання відповідача зареєстроване за даною адресою, хоча вона тривалий час мешкає за іншою адресою. Реєстрація відповідача за адресою ро- зташування належної позивачу на праві власності земельної ділянки утворює перешкоди при здій- сненні ним зазначеного права. Вирішити це питання у несудовому порядку позивач не має можли- вості, оскільки відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку за згаданою адресою, де відсу- тнє будь-яке належне їй майно. За таких обставин суд вважає можливим захистити права власника шляхом підтвердження тієї обставини, що відповідач втратила право користування належним колись їй на праві власності жи- тловим будинком по вул. Київська,72 у м.Татарбунари. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 704 грн.80 коп., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved