overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 20 серпня 2005 року, мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань ведення спільного господарства, внаслідок чого виникають постійні сварки. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2005 року. Від вказаного шлюбу, а саме, [INFO] року народився син - [PERSON]. Сторони заявили, що проживають в одному будинку, але спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. Причиною цього є те, що вони не знаходять спільної мови з більшості питань ведення сімейного бюджету та в відношеннях один до одного. Наданий судом сторонам термін на примирення не дав позитивних результатів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 09 березня 2013 року у виконкомі Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №4. Від даного шлюбу народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій проти позову не заперечував та просив слухати справу у його відсутність. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 09 березня 2013 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №4 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачкою та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишається з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною її доньку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що остання через свій стан здоровя не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Після відновлення провадження у справі заявник та представник органу опіки та піклування у судове засідання не звилися. Заявник подала заяву, в якій просила закінчити розгляд справи без її участі зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування подав заяву, в якій просив закінчити розгляд справи без його участі, зазначивши, що просить прийняти рішення на підставі наявних в справі документів. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 86 від 04 лютого 2016 року, [PERSON] страждає важким (хронічним та стійким) психічним розладом, позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а/с 37-39). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], який зареєстрований 24 липня 2010 року у відділі РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис № 111. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюб носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. У судове засідання позивач не з'явилась, у наданій позовній заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився (25.12.2015 року та 11.01.2016 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданого 24.07.2010 року відділом РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області, встановлено, що шлюб між сторонами укладено 24.07.2010 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області (а.с.7). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON], в якомій просить розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 20 травня 2000 року у виконкомі Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 2, посилаючись на те, що протягом останніх шести років подружнього життя відповідач систематично зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує вдома сварки, ображає її, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, збереження сімї вважає неможливим. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 травня 2000 року у виконкомі Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕЛ № 028951 від 20 травня 2000 року(а.с. 7). Від шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, подальше спільне проживання та збереження сімї позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, примирення між подружжям позивач вважає не можливим, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

09 грудня 2015 року гр. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача на час навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 21 лютого 1995 року відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області, однією сім'єю не проживають. На теперішній час позивач навчається на 1 курсі стаціонарної форми навчання базового рівня вищої освіти в Познанському університеті ім. Адама Міцкевича Республіки Польща. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча працює та має таку можливість. Представник позивача - [PERSON], діючий на підставі угоди про надання правової допомоги у відкритому судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просить стягнути на користь [PERSON] аліменти у зв'язку з навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на час навчання позивача, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] не з'явився, надавши письмову заяву в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення та телефонограма від 05 січня 2016 року в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

09 грудня 2015 року гр. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача на час навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 295583, виданого 21 лютого 1995 року відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області, однією сімєю не проживають. На теперішній час позивач навчається на 1 курсі стаціонарної форми навчання базового рівня вищої освіти в Познанському університеті ім. Адама Міцкевича Республіки Польща. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча працює та має таку можливість. Представник позивача - [PERSON], діючий на підставі угоди про надання правової допомоги у відкритому судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просить стягнути на користь [PERSON] аліменти у зв'язку з навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на час навчання позивача, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] не зявився, надавши письмову заяву в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення та телефонограма від 05 січня 2016 року в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

09 грудня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач вказав, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2013 року, актовий запис № 909, від якого неповнолітніх дітей не мають. Більше десяти місяців сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин та через зраду відповідачки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 13). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, була повідомлена про дату, час і місце його проведення належним чином шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 15). За таких обставин з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 27 вересня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого неповнолітніх дітей не мають. Понад десять місяців шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причи. Позивач у теперішній час бажає створити іншу сім*ю. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

09 грудня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та на утримання дружини. В обґрунтування позову остання зазначила, що проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у них народились діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом зі нею та знаходяться на її утриманні. На даний час з відповідачем проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на дітей та на її утримання не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони проживали без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 6201 від 09.12.2015 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

09 грудня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2013 в розмірі 18\~239,45 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не зявився, у поданій письмовій заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.03.2013 ПАТ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 4810 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3, п 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 6). За розрахунком позивача, станом на 26.11.2015 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2013 становить 18 239 грн. 45 коп., з яких 4987 грн. 54 коп. заборгованість за кредитом; 10 468 грн. 69 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; заборгованість з комісії 1 438 грн. 48 коп., а також: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 844 грн. 74 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязання за кредитним договором № б/н від 12.03.2013, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 18 239 грн. 45 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. У звязку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 218 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що він 21 липня 2001 року зареєстрував з [PERSON] шлюб. Мають з нею неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з лютого 2014 року вони з дружиною припинили спільне проживання і з того часу його не поновлювали. Вважає, що збереження родини та поновлення сімейних стосунків між ними неможливе, оскільки в нього втрачено почуття любові до дружини. Позивач переконаний, що зберігати родину немає сенсу. Просить розірвати шлюб з [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, оскільки вони з чоловіком не мешкають разом тривалий час і всі сімейні зв'язки між ними втрачені. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо тривалий час, спільним господарством та побутом вони не пов'язані, сімейних відносин між ними не має. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнала позовні вимоги, згодна на розірвання шлюбу. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved