Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

07 грудня 2015 року до Веселинівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка зазначила, що 03 жовтня 2000 року вона уклала з відповідачем шлюб, який було зареєстровано Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовим записом № 06. Від спільного шлюбу в них народилися діти: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, постійні сварки, які влаштовує відповідач. Відповідач постійно пред`являє позивачці необгрунтовані претензії, ганьбить, приміняє фізичну силу до позивачки, ображає її та доньку, принижує їхню честь та гідність. Шлюбні відносини фактично припинилися з жовтня 2015 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2000 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовим записом № 06. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Шлюбні відносини фактично припинені з жовтня 2015 року через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей, постійні суперечки та сварки. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили, любов та повага між ними відсутні, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved