overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

07 жовтня 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] . Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.10.2019р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор заперечував проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не є небезпечною для себе та оточуючих, здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, а наявність у неї психічного захворювання не є підставою для її примусової госпіталізації. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

07 жовтня 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником цього будинку, відповідачі її дочка та онучка, зареєстровані в будинку, але з жовтня 2011 року по теперішній час в ньому фактично не проживають. Реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає їй в оформленні субсидії. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що її дочка [PERSON] з 2011 році перебуває у шлюбі з громадянином Туреччини і проживає за кордоном, однак до цього часу зареєстрована у її будинку. Онучка [PERSON] , яка народилась у Туреччині, зареєстрована за місцем реєстрації матері, але фактично в будинку ніколи на проживала. Реєстрація дочки та онучки в будинку перешкоджає в оформленні субсидії на комунальні послуги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, за змістом якої вона не заперечує проти зняття з реєстрації її та дитини в будинку [ADDRESS] , оскільки з 2011 року проживає за кордоном. Представник третьої особи органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Голуб І.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ст.\~156\~ЖК України та ст.\~405\~ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи видно, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 13 липня 2001 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Русановою О.Г. за реєстровим номером 2494 (а.с.20). У будинку зареєстровані члени сім`ї власника дочка [PERSON] , [INFO] та онучка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , але фактично в будинку не проживають з жовтня 2011 року, що підтверджується актом №16 від 23 вересня 2019 року, складеним головою квартального комітету № 64 м.Павлограда за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] та довідкою про склад сім`ї (а.с.9, 12). У судовому засіданні встановлено з пояснень позивача та письмової заяви відповідача, що [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON] - [PERSON] з 2011 року фактично не проживають за місцем реєстрації, мають інше місце проживання за кордоном. Реєстрація дочки та онучки в будинку перешкоджає позивачу, яка отримує пенсію у мінімальному розмірі, в оформленні субсидії на комунальні послуги. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду (а.с.16), тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON] у розмірі, діючому на день подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

07 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 вересня 2016 року Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 182 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 24 вересня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Вважає що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати, які були нею понесені у розмірі 768 грн. 40 коп. Прізвище залишити [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 24 вересня 2016 року уклали шлюб (арк.с.6). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2019 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

07 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08.08.2007 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08.08.2007 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

07 жовтня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 листопада 2006 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції згідно актового запису № 1660 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 24 листопада 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2014 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] Судова повістка про виклик до суду відповідачу не направлялась у зв`язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 24 листопада 2006 року уклали шлюб (арк.с.3). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.13). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з січня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~07 жовтня 2019 р. представник заявника звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, вказавши наступне. \~ \~ \~ \~ [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 січня 1997 року, виданого фірмою «Аудит-Куп`янськ». В даному свідоцтві невірно вказано прізвище та по батькові заявника, а саме: замість вірного « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». На даний час заявник має бажання скласти заповіт, проте дані обставини перешкоджають їй здійснити своє право, а підприємство, яке здійснювало оформлення права власності на житло ліквідоване, тому заявник вимушена звернутися до суду з дано заявою. \~ \~ \~ \~Заявник та її представник адвокат Пухтаєвич О.О. в судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять задовольнити заяву в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явилась по заяві про розгляд справи в її відсутність, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого 30 січня 1997 року Фіромю «АУДИТ-КУП`ЯНСЬК» квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.5). \~ \~ \~ \~З технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що її власником є [PERSON] (а.с .6,7). \~ \~ \~ \~Згідно паспорту на ідентифікаційного номеру заявника її прізвище, ім`я та по батькові вказано як « [PERSON] » (а.с. 4). \~ \~ \~ \~З урахуванням вищевказаного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених заявником і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. \~ \~ \~ \~Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло від 30 січня 1997 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~За положеннями частини 2\~статті 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

07 жовтня 2020 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат Бушма Ю.В., в порядку окремого провадження звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №041516 допущено помилку при написанні його по батькові. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, наполягали на її задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами в порядку окремого провадження. Статтею 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В ході судового засідання було встановлено, що на підставі рішення Новозбур`ївської сільської ради народних депутатів від 18.01.2001 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,14 га в межах згідно з планом, розташовану на території Новозбур`ївської сільської ради, та видано Державний акт, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №107. При заповненні Державного акту допущено описку в написанні по батькові заявника: в Державному акті зазначено « [PERSON] », а згідно з паспортними даними його по батькові « [PERSON] ». Факт належності заявнику вказаного Державного акту підтверджується копією його паспорта, трудової книжки та пенсійного посвідчення. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, та потрібен заявнику для реалізації його права. Іншої можливості довести своє право власності на майно заявник не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

07 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.10.1994 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1624. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , проте спільне життя у сторін не склалось через різні погляди, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, з 2008 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] подав заяву про слухання справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

07 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою (заінтересована особа - Горностаївська селищна рада Херсонської області) про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] , померла [INFO] , являється його матір`ю, просить суд встановити факт родинних відносин між ними, так як його актовий запис про народження втрачено. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку для встановлення цього факту немає. 07 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 05 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи Горностаївської селищної ради Херсонської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду селищна рада просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] , померла [INFO] , являється матір`ю заявника [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , являється матір`ю заявника [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку для встановлення цього факту немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

07 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій на розлучення погоджується, та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] , 23 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області зареєструвало шлюб, актовий запис №105. Від шлюбу є неповнолітні діти : дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Гадяцької міської ради від 22.09.2020 року [PERSON] разом з дітьми зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з\~вищевикладеного,\~суд встановив,\~що сім`я\~розпалася через\~несумісність поглядів\~на сімейні\~відносини і\~відновити подружні\~стосунки неможливо,\~а тому\~суд не\~може примусити\~сторони до\~збереження подружніх\~відносин,\~оскільки шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~чоловіка та\~жінки та\~може бути\~припинено внаслідок\~волевиявлення як\~одного так\~і обох\~з подружжя\~шляхом його\~розірвання.\~Подальше спільне\~життя подружжя\~та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved