Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

09.04.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 15.06.2011 року міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 98. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. З відповідачем більше року не проживають разом. Дитину просила залишити на вихованні з позивачем. Позивач в судовому засіданні дала суду пояснення аналогічним викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2011 року, який зареєстрований міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 98. (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 16.11.2011 року виконкомом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Відповідно до довідки № 656 від 27.04.2015 року [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с. 10) Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (судовий збір в сумі 243,60 грн.).

Outcome: approved