Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

07 липня 2015 року [PERSON]. звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 86. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначає, що після реєстрації шлюбу сімейні стосунки з відповідачем були нормальними, але протягом останнього часу в сімї стали виникати сварки на побутовому ґрунті, спільного господарства тривалий час між ними не ведеться, проживають окремо, тому вважає, що сімя розпалась остаточно і примирення неможливе. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу розяснені. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво серії І-ВЛ № 264004 про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 86 (а.с.5). Від зареєстрованого шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). На підставі вимог ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та ін. обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. Суд дійшов висновку про те, що спільного господарства подружжя [PERSON] з травня 2015 року не ведуть, родина з цього часу фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною та розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн., оплата якого підтверджується квитанцією (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved