Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

09.01.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису від 13.06.2017, зареєстрований в реєстрі №5502, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису на загальну суму 11992,83 грн., таким, що не підлягає виконанню, треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та Тернівський ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що 21.07.2007 між ним та відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір KRXRRX03340086, за умовами якого відповідач надав позивачу строковий кредит в сумі 4508,90 грн. на строк 12 місяців з 21.07.2007 по 20.07.2008 включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 54,11 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 409,90 грн. Зазначений кредит була надано на купівлю товару. Погашення заборгованості, згідно умов кредитного договору здійснюється щомісячно в період з 15 по 20 число кожного місяця. 13.06.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №5502, про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» 108992,83 грн. заборгованості за кредитним договором KRXRRX03340086 від 21.07.2007, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 1006,26 грн.; залишок заборгованості за відсотками 27711,35 грн.; комісія 649,32 грн.; пеня 77091,89 грн.; штраф 2534,01 грн.; та 3000 грн. витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 111992,83 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису, постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.10.2017 відкрито виконавче провадження №54901496 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» 111992,83 грн. Позивач [PERSON] вважає, що виконавчий напис від 13.06.2017, зареєстрований в реєстрі №5502, вчинений з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки нотаріус в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296 від 22.02.2012, вчинив виконавчий напис поза межами встановленого трирічного строку, а також сума заборгованості зазначена в розрахунку заборгованості різниться з сумою заборгованості зазначеній у виконавчому написі. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13.06.2017, зареєстрований в реєстрі №5502, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 108992,83 грн. заборгованості за кредитним договором KRXRRX03340086 від 21.07.2007 та 3000 грн. витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 111992,83 грн., а також стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] 704,80 грн. сплаченого при подачі позову судового збору та 4760 грн. витрат на правову допомогу. Відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» у встановлений строк відзив на позов до суду не надано. Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] надала до суду письмові пояснення в яких зазначає, що в кредитному договорі не передбачений строк його дії, тобто він укладений на невизначений строк, отже сторони можуть здійснити свої права в будь-який час, а також, при вчинені виконавчого напису від 13.06.2017, зареєстрований в реєстрі №5502, нею було досліджено всі необхідні документи з дотриманням всіх вимог законодавства, у звязку з чим просить відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог. Позивачем [PERSON] надано до суду письмові відповідь на пояснення третьої особи особа приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в якій зазначає, що в заяві позичальника KRXRRX03340086 від 21.07.2007 (кредитному договорі), що була надана ПАТ КБ «Приватбанк» нотаріусу в пакеті документів для вчинення виконавчого напису чітко зазначено строк виконання договору, а саме кредит надано на строк 12 місяців з 21.07.2007 по 20.07.2008 включно, погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісячно в період з 15 по 20 число кожного місяця, а тому право вимоги у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло з 21.07.2008, отже виконавчий напис був вчинений поза межами встановленого законом трьохрічного строку. Від третьої особи Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області пояснень до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами по справі письмовими поясненнями, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.07.2007 між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір KRXRRX03340086 на строк 12 місяців з 21.07.2007 по 20.07.2008 включно, згідно якого погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період з 15 по 20 число кожного місяця (а.с.8). У звязку з невиконанням позивачем [PERSON] умов кредитного договору, утворилась заборгованість, яка станом 04.05.2017 становить 109492,83 грн. (а.с.8). 13.06.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» 108992,83 грн. заборгованості за кредитним договором KRXRRX03340086 від 21.07.2007 та 3000 грн. витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 111992,83 грн. (а.с.7). Постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.10.2017 відкрито виконавче провадження №54901496 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» 111992,83 грн. (а.с.6). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Так, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною через одночасне стягнення пені та штрафу, що є подвійним притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення умов кредитного договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано нотаріусу доказів отримання позичальником [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, а лише представлено копію таких вимог та поштову квитанцію про їх направлення позивачу. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості (а.с.31-32). Більше того, з копії заяви на отримання кредиту від 21.07.2007 року видно, що ця заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг (а.с.8). Однак, в документах, які надіслані суду нотаріусом, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, відсутні «Памятка клієнта», «Умовами та Правила надання банківських послуг», а також «Тарифи», які діяли на час укладення кредитного договору, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису кредитного договору з інформацією про повний обсяг його умов, зокрема, щодо підстав та розміру нарахування\~\~комісії, пені, штрафу тощо. Крім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не врахувала пропуск банком строку позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» надав позивачу строковий кредит на строк 12 місяців з 21.07.2007 по 20.07.2008 включно (а.с.8), тобто при невиконанні позивачем [PERSON] своїх зобовязань за цим договором, моментом виникнення права на позов є 21.07.2008 та саме ця дата є початком перебігу позовної давності. Як видно, з розрахунку заборгованості, саме з 21.07.2008 ПАТ КБ «Приватбанк» почало застосовувати штрафні санкції до позивача за невиконання умов договору, але виконавчий напис було вчинено 13.06.2017 (а.с.7, 10). Отже, на час звернення банку до нотаріальної контори сплив строк позовної давності. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, умов та тарифів за кредитним договором, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру\~\~заборгованості, а також у звязку із спливом строку позовної давності на час звернення банку до нотаріальної контори, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову\~та визнання виконавчого напису від 13.06.2017, зареєстрованого в реєстрі №5502, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 108992,83 грн. заборгованості за кредитним договором KRXRRX03340086 від 21.07.2007 та 3000 грн. витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 111992,83 грн. таким, що не підлягає виконанню. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути на користь позивача [PERSON] 704,80 грн. сплаченого при подачі позову судового збору та 4760 грн. витрат на правову допомогу. На підставі ст.ст.253, 256, 258, 267 Цивільного Кодексу України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved