Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

09.01.2018 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача 4829,49 грн. кредитної заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 12.01.2017 р. відповідач уклав з ПАТ АКБ «Львів» кредитний договір, у відповідності до якого банк надав позичальнику 5510 грн. кредиту, однак останній умов договору належно не виконав, внаслідок чого має заборгованість на загальну суму 4829,49 грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що протягом місяця погасить заборгованість. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 12.01.2017 р. сторони уклали кредитний договір № 20.07.000585, на виконання умов якого банк надав відповідачеві 5510 грн. кредиту. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 27.12.2017 р. заборгованість відповідача за цим кредитним договором становить 4829,49 копійок, що складається з: 4229,58 грн. основного боргу; 79,93 грн. заборгованості по процентам; 16,53 грн. заборгованості по комісії; 503,45 грн. пені за період з 01.12.2017 р. по 26.12.2017 р. включно. Позовні вимоги відповідач визнав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по кредитному договору, та внаслідок цього заборгував позивачу 4829,49 грн., тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762 грн.

Outcome: approved