Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

09.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем з 09.07.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося і на даний час шлюбні відносини припинено. Відповідач [PERSON], який офіційно не працює, однак є працездатною та здоровою людиною, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони \~повторно в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позовної заяви не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дає підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтв про народження та про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 09.07.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 3, 4). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачкою надано докази того, що відповідач є батьком їх спільного неповнолітнього сина та зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття. Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви, не надав, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved