overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

07.11.2016 р. до суду подано позов, у якому позивач зазначила, що вона з відповідачем з листопада 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах, шлюб не реєстрували, в них народився син [PERSON], [INFO], вона самостійно утримувати неповнолітнього сина не має можливості, відповідач добровільно свій обовязок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, постійного місця роботи і регулярного доходу немає, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 1000\~грн., починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї, в разі неявки відповідача погодилася на заочний розгляд справи (а.с.12,16). Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через газету «Урядовий курєр» (а.с.27). З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст.\~224 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обовязку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча отримує мінливі нерегулярні доходи від тимчасових заробітків, а тому може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн., який суд визначив з урахуванням інтересів позивачки та можливостей відповідача, який просив повністю задовільнити вимоги позову. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обовязку по утриманню свого неповнолітнього сина, чим порушує його права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії 1-АМ №332177 від 26.10.2015 р., відповідно до якого [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3); - довідкою виконкому Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №1469 від 03.11.2016 р., згідно з якою [PERSON], [INFO] приживають разом із матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

07.11.2016 р. заявник звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] р. у м. Ялта АР Крим, яка є непідконтрольною Україні територією, народилась його дочка [PERSON]. Проте, у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про народження не відповідає вимогам законодавства України та не має юридичної сили, він не може зареєструвати народження своєї дитини. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі доказами. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, заявник та його дружина [PERSON] є громадянами України та перебувають з 21.01.2011 р. у зареєстрованому в Україні шлюбі, а [PERSON] [INFO] р. у м. Ялта народила дівчинку вагою 3640 гр. Таким чином суд вважає, що підстави для встановлення факту народження [PERSON] підтверджені доказами, які достовірно свідчать про її народження в певний час і за певних обставин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

07.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення опіки. Свої вимоги мотивує тим, що він є батьком [PERSON] та такий перебуває на обліку у Львівському психоневрологічному диспансері з приводу хронічного психічного захворювання та є інвалідом І групи. Рішенням Галицького районного суду м. Львова [PERSON] визнано недієздатним. Просить встановити опіку над недієздатним [PERSON] Заявник до суду не прибув. Надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування Галицької РА ЛМР в судове засідання не з»явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності, заяву просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], 22.05.1986 р. н. [PERSON] хворіє психічним захворюванням та постійно перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері м. Львова. Рішенням психіатричної МСЕК №1 повторно від 01.08.2011 р. призначена група інвалідності І «А», і дана особа потребує постійного стороннього нагляду. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.10.2006 р. [PERSON] визнано недієздатним. Галицькою районною адміністрацією м. Львова від 17.11.2006 р. №1800 призначено [PERSON], 18.03.1962 р. н., опікуном над недієздатним [PERSON] [INFO] та опікуном належного йому майна. Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 14.07.2016р №10322/0/14-16/19, та листом Львівської обласної державної адміністрації від 03.08.2016 №5/33-5831/02-16/3-20, та ст. 241 Цивільного процесуального кодексу України про призначення опікунів та піклувальників недієздатним особам та особам, недієздатність яких обмежена, здійснюється виключно судом. Згідно з ч.1 ст.60 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що перешкод у призначенні [PERSON] опікуном [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Тому, суд вважає, що вимоги про встановлення опіки підлягають задоволенню, та слід встановити опіку над [PERSON] [INFO] та призначити [PERSON] [INFO] опікуном над [PERSON] [INFO] та опікуном належного йому майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

07.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 10.10.2008 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2008 року. Сторони з 2012 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

07.11.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 06.09.2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504511632455), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 06.09.2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Першим Відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №496. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

07.11.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 30.09.2000 року.(а.с.1-2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 30.09.2000 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.25) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 27.01.2017 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

07.11.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позову, з 21.08.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Дитина залишилася на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач має постійний дохід, однак добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки заробітку на утримання дитини. У судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки всіх видів його доходів до повноліття дитини. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010 року (а.с.5). З березня 2016 року сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який перебуває на утриманні та вихованні своєї матері [PERSON] Відповідач має постійний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі наведеного, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі ? частки, який є розумним та справедливим для забезпечення дитини нормального існування, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

07.11.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначено, що 10.10.2015 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивачка просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина, але не в розмірі 1/3 частки та просив зменшити частку розміру аліментів до 1/4 частки. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про шлюб (а.с. 6), свідоцтвом про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 7), довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК Кодексу. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду тобто з 07.11.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

07.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17.09.2011 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, є батьком дитини, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття на її користь. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку визнав, пояснив, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки у зазначеному розмірі, аліменти нікому не сплачує, працює на ПАТ «Дніпро Азот». Суд вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2011 року. Шлюб зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №425. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач. [PERSON] свого батьківства не заперечує, згоден сплачувати аліменти у зазначеному розмірі на утримання дитини на користь позивачки, нікому не сплачує аліменти, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини у вищезазначеному розмірі, починаючи з 07.11.2016 року до повноліття . Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги про стягнення аліментів на дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у прибуток держави у розмірі 551,2 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

07.11.2016 року до суду з позовом звернулася [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 06.06.2004 року між ними був укладений шлюб у відділі актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 29. Від подружнього життя 26.09.2005 року у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею. На протязі подружнього життя в сімї склались відносини при яких подальше спільне проживання стало неможливим, відсутня взаємоповага та взаєморозуміння, в сімї постійні сварки суперечки, сімя фактично розпалась та вони проживають окремо, примирення між ними неможливе. Вважає, що збереження сімї з відповідачем суперечить їхнім інтересам і інтересам їхньої малолітньої дитини. Просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~ Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сімя фактично розпалась і подальше її збереження неможливе.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

07.11.2016 року до суду із даною заявою звернувся [PERSON]. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS], недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його опікуном. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. В судовому засіданні 14.12.2016 року представник Хащівської сільської ради Турківського району Львівської області заяву підтримав, просить її задовольнити, зважаючи на тяжкий стан здоров'я [PERSON]. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка та жителька села Хащів Турківського району Львівської області, страждає стійким хронічним психічним розладом психічної діяльності у формі вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Наведені вище обставини підтверджуються актом судово-психіатричної експертизи № 52 від 20.01.2017 року, не довіряти якому підстав немає. В силу ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи те, що виконком Хащівської сільської ради Турківського району Львівської області, який є органом опіки і піклування, просить призначити опікуном [PERSON] [PERSON], суд вважає необхідним це подання задовольнити. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved