Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

08 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 75. Свої вимоги мотивує тим, що з 20 липня 2013 року вони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області шлюбі, актовий запис № 75. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2016 року. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливе. У судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] на судове засідання також не з'явився. Через канцелярію суду подав письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, проти ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 20 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 75. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] (а.с.6). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Беручи до уваги те, що позивачем [PERSON] не заявлено вимогу про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України, суд це питання не вирішує, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище позивача залишиться без змін - [PERSON]. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved