Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

07 листопада 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до територіальної громади с. Подоли в особі виконавчого комітету Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, вказавши наступне. 12 березня 2016 року помер [PERSON], який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, буд. 203; земельна ділянка при вищевказаному будинку та земельна ділянка площею 2,7174 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області. Спадщину у встановленому законом порядку за заявою до нотаріальної контори прийняла дружина спадкодавця [PERSON], доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовилися. Інших спадкоємців першої черги немає. 06 жовтня 2016 року за р. № 1-1618, 1-1619 державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,09 га, розташовану за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, буд. 203, та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7174 га, розташовану на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Купянської державної нотаріальної контори 06 жовтня 2016 року відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, буд. 203, після смерті 12 березня 2016 року її чоловіка [PERSON], оскільки для оформлення спадщини не подані необхідні документи відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом за захистом свого права. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Представник відповідача - територіальної громади с. Подоли Купянського району Харківської області в особі виконавчого комітету Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 березня 2016 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 536588, виданого 14 березня 2016 року виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області (а.с. 22). Довідкою № 1714, виданою 13 вересня 2016 року виконкомом Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області підтверджується, що згідно особового рахунку № 2154 в погосподарській книзі сільської ради на праві особистої власності за померлим 12 березня 2016 року [PERSON], [INFO], по день смерті значиться житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, 203. Житловий будинок придбаний померлим [PERSON] разом із дружиною [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Разом з ним на день смерті у вказаному житловому будинку була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO]. Вказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями розташований на приватизованій земельній ділянці за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, 203. Спадкоємцями на майно померлого [PERSON] за законом є його дружина [PERSON], яка на день смерті чоловіка проживала разом з ним у спадковому будинку та продовжує в ньому проживати в теперішній час; донька [PERSON], яка на день смерті батька була зареєстрована за адресою: [INFO], та донька [PERSON], яка на день смерті батька проживала в [INFO]. Інші спадкоємці сільській раді не відомі. Заповіт від імені померлого [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а.с. 27). Родинні відносини між спадкодавцем та позивачкою підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, який був зареєстрований 11 січня 1975 року Фрунзенським відділом ЗАГС м. Владивосток, актовий запис № 18 (а.с. 25). Після смерті 12 березня 2016 року [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, буд. 203; земельна ділянка при вищевказаному будинку та земельна ділянка площею 2,7174 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області. Спадщину за заявою до нотаріальної контори прийняла дружина спадкодавця [PERSON] Доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились. Відомостей про інших спадкоємців в порядку ст. 1261 ЦК України немає. 06 жовтня 2016 року за р. № 1-1618, 1-1619 державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,09 га, розташовану за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, 203, та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7174 га, розташовану на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області (а.с. 15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Купянської державної нотаріальної контори 06 жовтня 2016 року відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Подоли, вул. Підлісна, буд. 203, після смерті 12 березня 2016 року її чоловіка [PERSON], оскільки для оформлення спадщини не подані необхідні документи відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с. 26). На імя спадкодавця [PERSON] головою виконкому районної ради на підставі рішення уповноважених колгоспу ім. Тельмана від 01 лютого 1979 року, протокол № 1, було видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, під забудову надано земельну ділянку площею 0,09 га в с. Подоли Купянського району Харківської області (а.с. 18). 13 лютого 1979 року архітектором Купянського району Харківської області був виданий дозвіл на виконання робіт з індивідуального житлобудівництва на земельній ділянці по вул.Підлісній в с. Подоли Купянського району (а.с. 19). Рішенням виконкому Купянської Райради народних депутатів від 27 березня 1979 року спадкодавцю [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в с.Подоли по типовому проекту на садибі, виділеній з присадибних земель колгоспу ім. Тельмана, площею 900 кв.м. (а.с.20). Згідно довідки № 337, виданої 01 червня 1979 року виконавчим комітетом Курилівської сільської Ради народних депутатів Купянського району Харківської області [PERSON] дійсно є забудовником 1979 року (а.с.21). Під час будівництва вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями позивачка [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 25). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями належав на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON] Частки подружжя вважаються рівними. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 203 по вул. Підлісній в с. Подоли замовником технічної інвентаризації є [PERSON], технічний паспорт виготовлений за життя спадкодавця 17 квітня 2013 року КП Купянське БТІ (а.с. 11-14). Проте, за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на житловий будинок, збудований в 1979 році, в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видавався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року , не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи , яка померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органи, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Спірний житловий будинок з надвірними будівлями був набутий спадкодавцем [PERSON] , померлим 12 березня 2016 року, ще у 1979 році - до набуття чинності ЦК України , що діє з 01 січня 2004 року. Закон , який існував до 01 січня 2004 року , не передбачав обовязкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно, право власності на житловий будинок підтверджувалося лише записом в погосподарській книзі сільської ради, власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Як вказано у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку , що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином , факт належності [PERSON], померлому 12 березня 2016 року, на праві спільної сумісної власності житлового будинку з [PERSON], шлюб між якими зареєстрований 11 січня 1975 року, підтверджується записом у погосподарській книзі виконавчого комітету Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області, технічним паспортом, виготовленим КП Купянське БТІ. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України , в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. П.3.1. вищевказаного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 передбачено , що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями був побудований під час шлюбу позивачки [PERSON] та [PERSON], тому відповідно до вимог ст.60 Сімейного Кодексу України є обєктом права спільної сумісної власності подружжя , кожному з подружжя належало по 1\\2 частині вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями , на праві спільної сумісної власності по ? частині кожному [PERSON], який помер 12 березня 2016 року, та [PERSON], а тому, враховуючи зазначені обставини, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на ? частину вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 12 березня 2016 року, та визнати за позивачкою право особистої приватної власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель.

Outcome: approved