Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

08.07.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 24.10.1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Базарянській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №10. Від шлюбу у сторін по справі 23.05.2008 року народилась донька [PERSON], яка проживає разом з [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] не бажає в добровільному порядку брати участь у вихованні доньки. В звязку з тим, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі. У судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не зявились, надали заяву в якій просили слухати справу у їх відсутності, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав частково пояснивши, що він має офіційний дохід (надавши довідки про доходи (а.с.24-25) від 02.08.2015 року), в звязку з чим просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №278867 від 24.10.1992 року (а.с.7) 24.10.1992 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Чумаченко/ О.М., який був зареєстрований у Базаряській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 10. З копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД №133799 від 27.05.2008 року (а.с.5) підтверджуються, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки №255 виданої Базарянською сільською радою Татарбунарського району Одеської області від 05.06.2015 року (а.с.6) видно, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає [INFO] разом з дитиною - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідками №200 про доходи від 02.08.2015 років (а.с.24-25) відповідач по справі працює в ЦПЗ№6 та має стабільний дохід. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку - з 08.07.2015 року. Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає біля матері - позивачки по справі. Відповідач протягом останнього часу не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, донька повністю знаходиться на утриманні матері. А тому, аналізуючи зібрані факти, судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований в ЦПЗ №6 , має постійний дохід, що підтверджується довідками (а.с.24-25), є повністю працездатним. Судом також враховано матеріальне становище позивачки, оскільки остання змушена сама надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині, нести інші витрати пов'язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, тому суд вважає достатнім та обґрунтованим визначення розміру аліментів в 1/4 частці від усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивачку.

Outcome: partial