Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

07 лютого 2020 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року замінено первісного відповідача інтернет-видання «Волинь24» на належного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Ділова преса країни» (02121, м. Київ, Харківське Шосе, 172 Б, код ЄДРПОУ 38418294). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] в мережі Інтернет на веб-сайті [INFO] у розділі «Новини» була розміщена стаття під назвою « [INFO] «агента Сашу»? РОЗСЛІДУВАННЯ», з фотозображенням позивача, де викладена негативна і недостовірна інформація, щодо нього, яка є такою, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію ( [INFO] З наведених вище підстав позивач просить суд: 1) визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, яка поширена в статті під назвою « [INFO] «агента [PERSON] »? РОЗСЛІДУВАННЯ», розміщену [INFO] на веб-сайті [INFO] ( [INFO] ), а саме: «Щонайменше у трьох корупційних скандалах, які за останні роки прогриміли на всю Волинь, хабар давав один і той самий чоловік. Саша зі [PERSON] . Луцькі юристи «вичислили» цього «борця з корупцією» і запевняють, що він є агентом правоохоронців. Точніше провокатором. ….Бо [PERSON] (людина, яка давала хабар, - ред.) мав передати [PERSON] 7 тисяч доларів, а в автомобілі судді [PERSON] вилучили 10 тисяч…. … Про усе це правоохоронці дізналися під час негласних слідчих дій і вирішили, що [PERSON] візьме гроші в їхнього агента [PERSON] , а потім розрахується ними з [PERSON] ….. …. коли за матеріалами справи [PERSON] ніби передавав гроші [PERSON] , а через кілька днів…. … [PERSON] з`явився в житті [PERSON] за рік до згаданих подій. Адвокати розповідають: підходив до нього то з одним, то з іншим питанням, просив допомогти…. … Чи брав за це гроші? Звісно, тепер у цьому ніхто не зізнається. Одне із прохань, з яким «підходив» до [PERSON] домовитися із суддею [PERSON] про умовний термін для одного із підсудних. Мова йде про справу [PERSON] , якого затримали за збут фальшивих доларів…. … [PERSON] , якого судили за підробку валюти, теж є агентом. Але він ніколи в очі не бачив [PERSON] . Хоча в протоколах допиту [PERSON] стверджував, що це його хороший друг, який пожалівся на свою ситуацію. Вони прекрасно розуміли, що в цій справі [PERSON] так чи інакше винесуть вирок з «умовним» покаранням. Якби [PERSON] дійсно вимагала якийсь хабар, вона б просила гроші до постановлення вироку. Але тут відбулося все навпаки: спочатку був вирок, тоді десь через 10 днів подзвонив [PERSON] і сказав, що хочуть подякувати судді [PERSON] … … На початку вересня 2017 року за вимагання і отримання хабарів затримали цілу групу посадовців Горохівського району: голову райдержадміністрації [PERSON] , голову райради [PERSON] і начальника райвідділу [PERSON] . Слідство заявило: усі ці люди вступили у змову, аби організувати виділення землі такому собі підприємцю [PERSON] і отримати за «допомогу» гроші. Більше того: [PERSON] нібито погрожувала бізнесмену, що якщо він не піде на «співпрацю» і спробує сам шукати землю матиме неприємності…. …Насправді [PERSON] був не хто інший, як згаданий у попередній історії [PERSON] . Цікавий «шпигунський» секрет: змінюючи прізвище, агенти не змінюють імені. Адже якщо назвуться іншим іменем, а тоді десь випадково почують справжнє ім`я, можуть за рефлексом відгукнутися на нього і «спалитись». Таким чином, назвавшись підприємцем [PERSON] , який хоче вирощувати лохину, іще з травня 2017 року [PERSON] почав заїжджати до горохівських чиновників і домовлятися про землю. Ціна домовленості 100 доларів за гектар. [PERSON] нібито потрібно було 70 гектарів, тобто загальна сума «подяки» мала становити 7 тисяч доларів. 4 вересня під час передачі цих грошей горохівських чиновників затримали. «Горохівська справа» зараз розглядається у суді. Але через те, що уже вдалося довести: хабар давав [PERSON] , якого є всі підстави вважати найманим провокатором, очевидно, що і ця гучна корупційна справа «розсиплеться». «В ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було з`ясовано, що особа, яка діяла під вигаданим прізвищем [PERSON] і писала заяви проти моїх підзахисних, насправді громадянин [PERSON] , якого спеціально використовують правоохоронні органи з метою провокативних дій щодо різного роду посадових осіб. За його заявами є ряд кримінальних проваджень і на Волині, і в Львівській області… … Як стверджують волинські адвокати, і в цій справі хабар теж давав [PERSON] …. … Цікаво, що [PERSON] інкримінували й інші корупційні епізоди, та через «грубу» роботу «агента [PERSON] » уся справа розвалилася… ХТО ТАКИЙ «АГЕНТ [PERSON] »? [PERSON] … …Про те, що він є агентом управління по боротьбі з економічною злочинністю я дізнався ще в 2007 році. Тоді в Луцькому міськрайонному суді розглядалося кримінальне провадження і [PERSON] звинувачували у тому, що не оформляв працівників та не виплачував зарплату. Під час цієї справи адвоката [PERSON] затримали за підозрою у вимаганні хабара. Заяву написав сам [PERSON] . Не знаю, чим закінчилася ця історія, але саме тоді в юридичних колах стало відомо, що [PERSON] агент…. Проте наступного дня [PERSON] передзвонив і запропонував аудіозаписи розмов із [PERSON] . З єдиною умовою - аби замовчати його ім`я. Для достовірності скинув текстовий файл із нібито фрагментами аудіозаписів телефонних розмов. Цікаво, що ці записи - не лише його розмов, а й, наприклад, дружини [PERSON] . Ці записи [PERSON] не зміг би отримати, якби не співпрацював з правоохоронними органами.». 2) зобов`язати інтернет-видання «Волинь24» та [PERSON] протягом десяти днів від дня набрання рішенням законної сили опублікувати на веб-сайті [PERSON] ( [INFO] ) спростування недостовірної інформації відносно [PERSON] наступного змісту: «Спростування! Інформаційний патруль [PERSON] та [PERSON] спростовують недостовірну інформацію відносно [PERSON] опубліковану в статті «Гучні корупційні справи Волині закривають через «агента [PERSON] »? РОЗСЛІДУВАННЯ» розміщену на веб-сайті [INFO] з повідомленням про ухвалене у справі судове рішення, включаючи його резолютивну частину. 3) визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, яка поширена в статті під назвою « [INFO] «агента [PERSON] »? РОЗСЛІДУВАННЯ», розміщену [INFO] на веб-сайті «РАЙОН.Ковель» ( [INFO] а саме: «Щонайменше у трьох корупційних скандалах, які за останні роки прогриміли на всю Волинь, хабар давав один і той самий чоловік. Саша зі [PERSON] . Луцькі юристи «вичислили» цього «борця з корупцією» і запевняють, що він є агентом правоохоронців. Точніше провокатором. ….Бо [PERSON] (людина, яка давала хабар, - ред.) мав передати [PERSON] 7 тисяч доларів, а в автомобілі судді [PERSON] вилучили 10 тисяч…. … Про усе це правоохоронці дізналися під час негласних слідчих дій і вирішили, що [PERSON] візьме гроші в їхнього агента [PERSON] , а потім розрахується ними з [PERSON] ….. …. коли за матеріалами справи [PERSON] ніби передавав гроші [PERSON] , а через кілька днів…. … [PERSON] з`явився в житті [PERSON] за рік до згаданих подій. Адвокати розповідають: підходив до нього то з одним, то з іншим питанням, просив допомогти…. … Чи брав за це гроші? Звісно, тепер у цьому ніхто не зізнається. Одне із прохань, з яким «підходив» до [PERSON] домовитися із суддею [PERSON] про умовний термін для одного із підсудних. Мова йде про справу [PERSON] , якого затримали за збут фальшивих доларів…. … [PERSON] , якого судили за підробку валюти, теж є агентом. Але він ніколи в очі не бачив [PERSON] . Хоча в протоколах допиту [PERSON] стверджував, що це його хороший друг, який пожалівся на свою ситуацію. Вони прекрасно розуміли, що в цій справі [PERSON] так чи інакше винесуть вирок з «умовним» покаранням. Якби [PERSON] дійсно вимагала якийсь хабар, вона б просила гроші до постановлення вироку. Але тут відбулося все навпаки: спочатку був вирок, тоді десь через 10 днів подзвонив [PERSON] і сказав, що хочуть подякувати судді [PERSON] … … На початку вересня 2017 року за вимагання і отримання хабарів затримали цілу групу посадовців Горохівського району: голову райдержадміністрації [PERSON] , голову райради [PERSON] і начальника райвідділу [PERSON] . Слідство заявило: усі ці люди вступили у змову, аби організувати виділення землі такому собі підприємцю [PERSON] і отримати за «допомогу» гроші. Більше того: [PERSON] нібито погрожувала бізнесмену, що якщо він не піде на «співпрацю» і спробує сам шукати землю матиме неприємності…. …Насправді [PERSON] був не хто інший, як згаданий у попередній історії [PERSON] . Цікавий «шпигунський» секрет: змінюючи прізвище, агенти не змінюють імені. Адже якщо назвуться іншим іменем, а тоді десь випадково почують справжнє ім`я, можуть за рефлексом відгукнутися на нього і «спалитись». Таким чином, назвавшись підприємцем [PERSON] , який хоче вирощувати лохину, іще з травня 2017 року [PERSON] почав заїжджати до горохівських чиновників і домовлятися про землю. Ціна домовленості 100 доларів за гектар. [PERSON] нібито потрібно було 70 гектарів, тобто загальна сума «подяки» мала становити 7 тисяч доларів. 4 вересня під час передачі цих грошей горохівських чиновників затримали. «Горохівська справа» зараз розглядається у суді. Але через те, що уже вдалося довести: хабар давав [PERSON] , якого є всі підстави вважати найманим провокатором, очевидно, що і ця гучна корупційна справа «розсиплеться». «В ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було з`ясовано, що особа, яка діяла під вигаданим прізвищем [PERSON] і писала заяви проти моїх підзахисних, насправді громадянин [PERSON] , якого спеціально використовують правоохоронні органи з метою провокативних дій щодо різного роду посадових осіб. За його заявами є ряд кримінальних проваджень і на Волині, і в Львівській області… … Як стверджують волинські адвокати, і в цій справі хабар теж давав [PERSON] …. … Цікаво, що [PERSON] інкримінували й інші корупційні епізоди, та через «грубу» роботу «агента [PERSON] » уся справа розвалилася… ХТО ТАКИЙ «АГЕНТ [PERSON] »? [PERSON] … …Про те, що він є агентом управління по боротьбі з економічною злочинністю я дізнався ще в 2007 році. Тоді в Луцькому міськрайонному суді розглядалося кримінальне провадження і [PERSON] звинувачували у тому, що не оформляв працівників та не виплачував зарплату. Під час цієї справи адвоката [PERSON] затримали за підозрою у вимаганні хабара. Заяву написав сам [PERSON] . Не знаю, чим закінчилася ця історія, але саме тоді в юридичних колах стало відомо, що [PERSON] агент…. Проте наступного дня [PERSON] передзвонив і запропонував аудіозаписи розмов із [PERSON] . З єдиною умовою - аби замовчати його ім`я. Для достовірності скинув текстовий файл із нібито фрагментами аудіозаписів телефонних розмов. Цікаво, що ці записи - не лише його розмов, а й, наприклад, дружини [PERSON] . Ці записи [PERSON] не зміг би отримати, якби не співпрацював з правоохоронними органами.». 4) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція медіа-технологій «Сід Інформ» та [PERSON] протягом десяти днів від дня набрання рішенням законної сили опублікувати на веб-сайті [PERSON] ( [INFO] ) спростування недостовірної інформації відносно [PERSON] наступного змісту: «Спростування! Інформаційний патруль [PERSON] та [PERSON] спростовують недостовірну інформацію відносно [PERSON] опубліковану в статті «Гучні корупційні справи Волині закривають через «агента Сашу»? РОЗСЛІДУВАННЯ» розміщену на веб-сайті [INFO] з повідомленням про ухвалене у справі судове рішення, включаючи його резолютивну частину. Представник позивача у судовому засіданні просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні позову. Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділова преса країни», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція медіа-технологій «СІД ІНФОРМ», своїх представників у судове засідання не направили, відзиву на позов не надали. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та допитавши свідків, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що на публічно доступних веб-сайтах в мережі Інтернет [INFO] , [INFO] була розміщена публікація із назвою « [INFO] » (посилання [INFO] , а також [INFO] . Автором публікацій на обох веб-сайтах значиться відповідач [PERSON] . Своє авторство вона не заперечила під час надання пояснень суду по суті позову. За змістом даної публікації слідує, що в ній відображені обставини досудового розслідування кримінальних проваджень, фігурантами якого були службові та посадові особи Луцької міської ради, Шацького районного суду Волинської області, Горохівської районної державної адміністрації Волинської області, Горохівської районної ради Волинської області, структурних підрозділів Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, структурних підрозділів сервісного центру МВС у Волинській області. В даній публікації автор наводить його судження про участь позивача в якості учасника даних кримінальних проваджень (свідка), участі у певних слідчих та процесуальних діях, а також наводить відповідні думки з цього приводу адвокатів Мартіросяна Артура Гагіковича, [PERSON] . Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. У статтях 3, 28 Конституції України визначено, що честь і гідність людини є найвищою соціальною цінністю, та передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до частини другої та четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до статті 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може бути предметом таких формальностей, умов, обмежень або санкцій, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського спокою, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Пункт 2 статті 10 Конвенції дає можливість захищати репутацію інших осіб, тобто всіх людей, і цей захист поширюється і на політиків також, навіть коли вони не виступають як приватні особи; але в цьому разі вимоги такого захисту мають розглядатися у зв`язку з інтересами відкритого обговорення політичних питань (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»). Згідно зі статтею 62 Конституції України один з основоположних принципів - презумпція невинуватості, а відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, праву кожної особи на свободу думки і слова, на вільне відповідає обов`язок не поширювати про іншу особу/осіб недостовірну інформацію. Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. ЄСПЛ вказує, що слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (рішення ЄСПЛ від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці ЄСПЛ при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»). Разом з тим слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому в надрукованому тексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються, як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе (рішення ЄСПЛ у справі «Гендісайд проти Сполученого Королівства» від 07 грудня 1976 року). Право на наявність і можливість висловлювання власного судження, оцінки, думки, гарантоване. Це право закріплене і в статті 34 Конституції України. Оцінка є ставленням особи до певного явища або події, висловленням її поглядів та/або переконань. ЄСПЛ неодноразово зазначає, що вимогу доведення правдивості оціночного судження виконати неможливо, отже, ця вимога порушує свободу вираження думки як таку, а вона є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року). У Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі. Такі самі правові висновки зроблені у постановах Верховного суду від 11 липня 2018 року №658/1795/17-ц, від 01 березня 2018 року №757/54322/16-ц, від 21 серпня 2018 року №607/4318/16-ц, від 20 червня 2018 року №755/7842/16-ц. Проаналізувавши зміст спірної публікацій, суд дійшов висновку, що поширена у них інформація стосовно позивача є лише оціночним вираженням особистих поглядів щодо особи позивача, його висловлювань, дій, процесуальних документів, які були надані для дослідження відповідачем [PERSON] , як журналісту, та у якого містяться відомості про залучення позивача до співпраці з правоохоронним органами, критичною оцінкою його діяльності, вираженням суб`єктивної думки і поглядів, а тому не підлягає спростуванню, оскільки кожен має право на свободу вираження поглядів у демократичному суспільстві. Доводи позивача про те, що окремі частини публікацій містять звинувачення про вчинення ним кримінальних правопорушень, а також недостовірні відомості про його життя, є необґрунтованими, оскільки вирвані із контексту спірних публікацій, які носять в цілому критичний характер та виражають суб`єктивну думку про особу позивача з боку відповідачів. До того ж, позивач у позові самостійно вказує, що дійсно був свідком, або іншим чином був залучений до участі у кримінальних провадженнях стосовно посадових та службових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування Волинської області, тобто завідомо недостовірної інформації у спірних публікаціях не міститься. Критична оцінка цих фактів з боку журналіста, на думку суду, є лише оціночним судженням, яке спростувати неможливо, оскільки це є грубим втручанням у право особи на свободу вираження своїх думок та поглядів. До того ж, як слушно зазначає відповідач [PERSON] та її захисник, публікації ґрунтувалися на першоджерелах коментарях адвокатів [PERSON] , [PERSON] , які, з дозволу своїх клієнтів, надали копії певних процесуальних документів, які були складені у межах кримінальних проваджень, про які йде мова у публікації. Крім того, суд зауважує, що події, про які йде мова в спірних публікаціях, були широко висвітлені у засобах масової інформації, тобто, мають значний суспільний інтерес, і межі допустимої критики, зокрема і стосовно позивача, як особи, яка була залучена до участі у цих провадженнях, є ширшими, ніж для пересічної людини. Також суд зауважує, що позивач не надав суду висновків судової експертизи тексту в справах про захист честі, гідності й ділової репутації, яка встановлює чи містить текст негативну інформацію про особу, в якій формі (твердження, чи оцінного судження) подано інформацію, чи є підстави вважати, що судження виражено в брутальній, принизливій або непристойній формі. Підсумовуючи вищевикладене, оскільки поширена позивачем інформація носить критичний характер, містить особисті судження та переконання щодо особи позивача з боку відповідачів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed