Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

09 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просять ухвалити судове рішення, яким визнати дії КП «Жовтоводськтепломережа» неправомірними в частині нарахування їй боргу колишнього власника квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] по особовому рахунку №745896 станом на 01.10.2019; зобов`язати КП «Жовтоводськтепломережа» відкрити з 29.10.2019 новий особовий рахунок на [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 30.09.2019 позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Зареєстрована вона у вказаній квартирі з 15.10.2019. Після вселення, 21.10.2019 вона звернулась до КП «Жовтоводськтепломережа» з метою укласти договір про надання послуг з централізованого опалення. Під час розмови з працівником КП «Жовтоводськтепломережа» їй стало відомо про наявність боргу в сумі 16660,40 грн. Позивач звернулась з письмовою заявою про відкриття окремого особового рахунку, як нової власниці. Однак, листом КП «Жовтоводськтепломережа» їй було відмовлено у зв`язку з тим, що рахунки прив`язані не до власників, а до відповідної адреси і залишаються незмінними. Оскільки заборгованість утворилась в процесі договірних правовідносин між КП «Жовтоводськтепломережа» та попереднім власником квартири, то на думку позивача не має відношення до неї. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 28.09.2020 на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив КП «Жовтоводськтепломережа» в якому вони просять відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідач вважає, що позивач звернувся до суду за захистом права за відсутності його порушення, невизнання або оспорювання іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку, на думку відповідача, не порушене. За таких обставин спосіб захисту, який обрав позивач, не передбачено чинним цивільним законодавством в якості способу захисту прав у розумінні ст.16 ЦК України. 09.10.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що до придбання квартири за адресою: [ADDRESS] , позивач не була власницею цього житла та послуги КП «Жовтоводськтепломережа» не отримувала. На думку позивача, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. У договорі купівлі-продажу квартири за вищевказаною адресою від 30.09.2019 прямо не оговорено про те, що покупець зобов`язується сплатити борги продавця за надані послуги з теплопостачання житла, а навпаки у п.3.1. цього правочину вказано, що заборгованість за комунальними платежами щодо відчужуваної квартири відсутня. Позивачу не було відомо про існуючу заборгованість, таким чином, на позивача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги з теплопостачання квартири в період часу до 30.09.2019, тобто до укладення договору купівлі-продажу цієї квартири. Оскільки звернувшись до УПСЗН з питань оформлення житлової субсидії позивач отримала відмову, то на її думку, було порушено її право на соціальний захист. В поданих до суду запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що 30.01.2020 згідно з Випискою з протоколу №3 від 30.01.2020 засіданням комісії з розгляду спірних питань з надання житлових субсидій УПСЗН ЖМР позивачу було відмовлено в призначені субсидії з 01.01.2020. Відповідно до Положення про призначення житлових субсидій заявник має право оскаржити до комісії або до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в її призначенні. Отже, з аналізу наведеного нормативного акту, відповідач приходить до висновку, що предметом спору повинно бути саме оскарження рішення Комісії про відмову в призначенні житлової субсидії. Наразі спір, що розглядається є немайновим та предметом його розгляду є припинення дій, що порушують право на призначення житлової субсидії та зобов`язання вчинення певних дії відповідачем. Крім того, факт нарахування за певною квартирою суми боргу не свідчить про порушення прав позивача, а саме по собі питання про виникнення заборгованості внаслідок невиконання попереднім власником умов договору, має бути предметом доказування у разі пред`явлення до позивачки вимог про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. З Договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2019 вбачається, що позивач [PERSON] набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). На звернення позивача КП «Жовтоводськтепломережа» було надано довідку №405 від 21.10.2019 про розмір заборгованості, який на 01.10.2019 за адресою: [ADDRESS] , складає 16660,40 грн (а.с.9). 21.10.2019 [PERSON] зверталась до КП «Жовтоводськтепломережа» із заявою про відкриття їй власного особового рахунку, як новій власниці квартири, у зв`язку з тим, що за особовим рахунком колишнього власника [PERSON] існує борг 16660,4 грн (а.с.10). Листом №66-ж від 24.10.2019 КП «Жовтоводськтепломережа» повідомило [PERSON] про те, що надати їй окремий особовий рахунок вони не можуть, оскільки особові рахунки прив`язані не до власників, а до відповідної адреси і залишаються незмінними (а.с.11). Відповідно до Виписки з протоколу №03 від 30.01.2020 р. засідання комісії з розгляду спірних питань з надання житлових субсидій, соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в призначенні субсидії [PERSON] з 01.01.2020 відмовлено, згідно п.14.5 Положення «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 №848 (в редакції постанови КМУ від 27.12.2019 №1123 із змінами та доповненнями), так як «Житлова субсидія не призначається, якщо: структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, загальна сума якої перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії…» (а.с.7). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом, у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, при розгляді справи суд повинен з`ясувати, чи було порушення цивільного права позивача або встановити факт оспорювання такого права з боку інших осіб, та чи може бути поновлене порушене право або припинені дії, які порушують таке право, у спосіб, обраним особою. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Порядок надання житлових субсидій врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, якою затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій. Відповідно до п.62 зазначеного Положення відповідач має право оскаржити до комісії або до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначені житлової субсидії. Незгода з розміром нарахованих щомісячних платежів, накопичувальною сумою за минулі періоди не порушує право позивача як споживача таких послуг, який є вільний у разі незгоди оплачувати спожиті послуги повністю чи частково. Правильність та відповідність проведеного нарахування вимогам закону може розглядатись та встановлюватись при розгляді спірних вимог, як то щодо стягнення заборгованості з оплати за спожиті послуги у зв`язку з їх несплатою, зменшення розміру щомісячних платежів у зв`язку з частковим чи не якісним наданням послуги та інше. Також, сама по собі незгода із Випискою з протоколу №03 від 30.01.2020 засідання комісії з розгляду спірних питань з надання житлових субсидій, відповідно до якої [PERSON] відмовлено в призначені житлової субсидії у зв`язку з наявністю простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, чим остання обґрунтовує свої позовні вимоги, не являється підставою для задоволення заявлених позовних вимог у тому виді, в якому вони заявлені. При цьому позивач на захист свого права, яке вважає порушеним, не заявляє та не оспорює в рамках публічно-правових відносин конкретне рішення індивідуальної дії комісії, прийняте як органом владних повноважень, а звертається із позовом до відповідача Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа». Доводи позивача суд не приймає до уваги, оскільки оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за поставлене та використане тепло, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначав позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред`явлення до нього позову про стягнення суми заборгованості. Однак, таких вимог до нього не заявлено. Фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст.ст. 15, 16 ЦК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії в частині нарахування боргу колишнього власника та зобов`язання відкрити новий особовий рахунок є безпідставними, оскільки не виникають із спірних правовідносин і не утворюють предмету спору. Позивач за захистом свого права звернулась у не передбачений законом спосіб, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки позивача в силу Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову в повному обсязі судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed