Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

08 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади м.Дружківки в особі Дружківської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 24 січня 2013 року у віці 81 року помер його рідний дядько [PERSON], [INFO]. Організацією його похованням займався позивач, оскільки спадкоємців 1-5 черги згідно ст.ст. 1261-1264 ЦК України у покійного [PERSON] не має. Останньому на праві власності (договір купівлі-продажу від 22 березня 2011 року) належить квартира [ADDRESS]. Цей договір було посвідчено приватний нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 1703. 22 березня 2011 року [PERSON] на імя позивача зробив заповіт. Згідно його умов, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все, що буде належати на день смерті, було заповідано позивачу. 14 лютого 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] Нотаріусом заведено спадкову справу № 54159320. Після смерті дядьки заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до Дружківської державної нотаріальної контори та до приватних нотаріусів Дружківського міського нотаріального округу від інших осіб не надходило. До червня 2014 року у звязку з тяжким матеріальним становищем та сімейними обставинами, позивач не звертався до приватного нотаріуса [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В червні 2014 року йому стало відомо, що приватний нотаріус [PERSON] помер. Заява та спадкова справа № 54159320 були відправлені до Донецького обласного архіву. Справу не передано іншим приватним або державним нотаріусам у Донецькій області. Інший нотаріус не має права видати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], тому що удруге спадкова справа на підставі заяви спадкоємця нотаріусами не реєструється. Позивач звертався до суду з заявою про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], але рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 листопада 2015 року йому відмовлено у задоволенні позову. Суд своє рішення мотивував тим, що повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцям не передбачено. У мотивувальній частині судом було підтверджено факт звернення позивача у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса [PERSON] Тобто, позивачем не пропущено строк для прийняття спадщини і він фактично прийняв спадщину. Оскільки інших спадкоємців у померлого [PERSON] не має, позивач вважає, що за ним має бути визнано право власності на спадкове майно. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок № 15 квартири № 19 по вулиці Леніна міста Дружківка Донецької області після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що після смерті його дядьки [PERSON] залишилося у спадок нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Майно належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири. На це майно покійний дядько залишив заповіт на його імя. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса [PERSON] Свідоцтво про право власності на нерухоме майно він не отримав, оскільки навесні 2014 року нотаріус [PERSON] помер, а всі його справи були передані до архіву у м. Донецьк. Він звертався до інших нотаріусів, але вони відмовляли йому у видачі свідоцтва, оскільки витребувати спадкову справу з архіву неможливо через його захоплення військовими формуваннями. [PERSON] пояснив, що окрім нього інших спадкоємців не має. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] просив суд задовольнити позов [PERSON] Вважає, що для задоволення позову є всі правові підстави. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якій просить розглянути справу без його участі. Не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до дублікату заповіту від 22 березня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі № 1706 і посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] на випадок свої смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], [INFO] (а.с.19). 28 січня 2013 року помер [PERSON] (а.с.6). На момент його смерті залишилося нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Зазначене майно належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2011 року, про що мається запис в реєстрі № 1703 і засвідчено приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.14). Витягом про державну реєстрацію прав № 29547563 від 05 квітня 2011 року зазначено, що 1/1 частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.15). Суд встановив, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого 24 січня 2013 року. Приватним нотаріусом [PERSON] у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за №33265708, в якій спадкодавцем вказано [PERSON]. Станом на 11 січня 2016 року свідоцтва про право на спадщину за цією спадковою справою не видавалися, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с. 32,33). Рішенням Дружківського міського суду Донецької області №229/3055/15-ц, №2/229/1210/2015 від 25 листопада 2015 року [PERSON] у задоволенні позовних вимог до територіального громади Дружківської міської ради про визнання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.22-25). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Із наданих доказів та пояснень сторін суд встановив, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті його рідного дядька [PERSON]. [PERSON] виконав всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але позивач позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від нього не залежать, оскільки нотаріус [PERSON] помер, спадкова справа передана до Донецького обласного державного нотаріального архіву у м. Донецьк, який тимчасово не контролюється владою України відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 7.11.2014 №1085-р „Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved