Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

08.06.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який навчається в Петрівському державному аграрному технікумі на ІІІ курсі денної формі навчання, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2015 року до досягнення дитиною 23 років. В судовому засіданні позивач позов підтримала і в його обґрунтування послалася на наступне. З 19.04.1997 року по 17.09.2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання. З 2012 року дитина навчається в Державному навчальному закладі та на сьогодні є студентом ІІІ курсу денної форми навчання. Строк навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Вона працює медичною сестрою та отримує заробітну плату в розмірі біля 2500 грн. Інших доходів не має. Не зважаючи на те, що вона додає всі зусилля для того, щоб син міг навчатися та отримати освіту, без додаткової допомоги з боку батька дитини вона не в змозі забезпечити дитини відповідні умови для цього. Відповідач має працездатний вік та відповідний стан здоровя, інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання їх сина до 23 років, як це передбачено законодавством. Відповідач позов визнав, зазначивши, що згод сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, якому просить позивач, але до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2016 року, оскільки сам ніде не працює і отримує дохід тільки зі свого домашнього господарства. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердий грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У ч.1 ст.182 СК України зазначено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є: [PERSON] і [PERSON] /а.с.7/. Згідно довідки Петрівського державного аграрного технікуму від 29.05.2015 року, [PERSON], [INFO], є студентом ІІІ курсу денного відділення даного навчального закладу. Зарахований згідно наказу №96 від 10.08.2012 року. Строк закінчення навчального закладу 30.06.2016 року /а.с.6/. Як убачається з довідки виконкому Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 04.06.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [INFO], з народження по теперішній час разом з матірю [PERSON], [INFO], та знаходиться на її утриманні /а.с.8/. Згідно довідки з місця роботи [PERSON] від 27.08.2015 року, позивач працює в КЗ «Центрі первинної медико-санітарної допомоги» Комінтернівської районної ради Одеської області на посаді завідуючої ФПу с.Ставки та медсестри, за 6 місяців отримала заробітну плату в розмірі 14562 грн. /а.с.12/. Відповідач [PERSON], [INFO], згідно відомостей про місце проживання, зареєстрований та проживає в [INFO] /а.с.13-14/. Враховуючи те, що батьки несуть однакову відповідальність по матеріальному утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також те, що батько дитини згоден на її утримання та має можливість надавати матеріальну допомогу своєї повнолітньої дитини на час її навчання, позов підлягає задоволенню тільки з визначенням строку стягнення аліментів до 30 червня 2016 року, тобто до закінчення дитиною навчання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплавити судового збору. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 199, 200, 182 СК України і

Outcome: partial