Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

08 вересня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.04.2013 року на загальну суму 14747,11 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачка [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 09.04.2013 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16600,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість по кредитному договору станом на 28.07.2021 року в сумі 14747,11 грн, яка складається з наступного: 12129,33 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.:0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 12129,33 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2442,08 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 175,70 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача та змусило його звернутись до суду. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 16 вересня 2021 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачці було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачці [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Відповідно до акта працівника апарату суду, якою було здійснено вихід за адресою [ADDRESS] для вручення копії ухвали та копії позовної заяви з додатками [PERSON] , однак документи вручені не були з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідачці направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від неї не надійшло, відзив відповідачка не подала. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та з урахуванням клопотання позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України. Згідно зі статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено з позовної заяви, що 09.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №б/н з [PERSON] , шляхом підписання останньою анкети-заяви, внаслідок чого їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в послідуючому було збільшено до 16600 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (41,43). Однак у анкеті-заяві не зазначено, який вид із запропонованих банком кредитних карток відповідачка виявила бажання оформити за цією заявою. У анкеті-заяві взагалі зазначено, що відповідачка виявила бажання оформити «ідентифікацію з паспортом». Видача [PERSON] кредитної картки підтверджується довідкою (а.с.42). Також, до позовної заяви позивачем додано розрахунки заборгованості за договором №б/н від 09.04.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 31.10.2020 року, 28.07.2021 року (а.с. 7-16) Згідно з розрахунком заборгованості станом на 28.07.2021 року відповідачка має заборгованість перед позивачем в сумі 14747,11 грн, яка складається з наступного: 12129,33 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.:0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 12129,33 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2442,08 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 175,70 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії. Виписка за договором № б/н станом на 30.07.2021 року свідчить про активне користування відповідачем кредитними коштами (а.с.17-40). Разом із тим, відповідачка не спростувала той факт, що отримав від позивача кредитну картку та проводив з її застосуванням певні операції, а тому заборгованість за простроченим тілом кредита має бути стягнута з відповідачки. Однак, оскільки із анкети-заяви незрозуміло, який із запропонованих видів кредитних карток отримала відповідачка, а тому доданий до матеріалів позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не може бути взятий судом до уваги, та у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 2442,08 грн. та 175,70 грн. пені має бути відмовлено. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти, а доказів іншого суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки має бути стягнута сума заборгованості станом на 28.07.2021 року, в сумі 14747,11 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредита. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача мають буди стягнуті судові витрати в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial