Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

08 лютого 2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 03.05.2006 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком, на підставі Договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 14.01.2021 року в сумі 12476,92 гривень, яка складається з: 9717,41 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 2759,51 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 18.02.2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою суду було надано заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначено, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.05.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 3 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік (а.с. 21). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 03.05.2006 року. Крім того, зі змісту вказаної Заяви вбачається, що відповідач отримав платіжну карту та ПІН 20 листопада 2006 року, про що також свідчить його власноручний підпис у відповідній графі заяви. За вказаним договором 03.05.2006 року банком було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача та надано у користування кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до травня 2013 року. В подальшому, за вказаним договором Банком було надано відповідачу у користування ще сім кредитних карток, остання з яких терміном дії до січня 2021 року (а.с. 20). Крім того, відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору, відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № [NUMBER] відповідачу [PERSON] 09.06.2006 було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн., який в подальшому неодноразово змінювався банком. Після останньої зміни розмір кредитного ліміту склав 10000,00 грн. 16.04.2020 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с. 19). Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою про рух грошових коштів та здійснених операцій по картковому рахунку на ім`я [PERSON] за договором б/н станом на 18.01.2021 (а.с. 40-57). Відповідно до п. 6.5 Договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. У встановлені договором строки, відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 14 січня 2021 року має заборгованість в сумі 12476,92 гривень, яка складається з: 9717,41 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 2759,51 гривень - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-18). В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved