Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 15 вересня 2002 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказаний шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис за №55. За час перебування в шлюбі, у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. [PERSON] та відповідач, [PERSON] , прожили у спільному шлюбі 17 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Однак, останнім часом вони не можуть порозумітися, як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Сторони неодноразово протягом цього року намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, а останнім часом їх відносини лише погіршились. У зв`язку із тим, що спроби примиритись не принесли результатів, позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю у їхніх дітей. Враховуючи їхні із відповідачем інтереси та інтереси їхніх дітей, вони припинили шлюбні відносини і перестали проживати разом. Розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти позитивне відношення до батьків дітей. З відповідачем вони дійшли згоди, що їхні діти будуть проживати разом із позивачем. Майнових спорів між ними немає. Також, між ними узгоджені питання про утримання та виховання нею їх дітей. Враховуючи вказані обставини, просить шлюб між ними розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася. Подала суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами. Позов підтримала в повному обсязі та наполягає на його задоволенні (а.с.27). Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.28). Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 15 вересня 2002 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану РУЮ Львівської області, актовий запис №55, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] від 15 вересня 2002 року (а.с.7). За час перебування в шлюбі в них народилися діти - [PERSON] , [INFO] (а.с.10) та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved