Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

08 серпня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від січня 2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Позивач позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, від надання їй матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач ухиляється. Під час шлюбу сторони за 6 100,00 доларів США придбали автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний [NUMBER]. Відповідач у добровільному порядку не бажає відшкодувати позивачу половину вартості вказаного автомобіля. Викладені обставини стали причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, стягнення з відповідача 1/2 частини вартості придбаного автомобіля у сумі 24 700,00 грн. (а.с.а.с. 3, 4). У судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі, а відповідач - визнав його частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 19.01.2008 р. (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем (а.с. 10). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від листопада 2012 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані й підлягають задоволенню. Позивач здорова, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, має стабільний заробіток. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо. У відповідності зі статтями 180 - 184, 191 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Відтак, за вказаних обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов у частині стягнення аліментів у повному обсязі. Крім того, за час шлюбу (29.07.2010 р.) сторони придбали автомобіль марки «Ford Transit», реєстраційний [NUMBER], право власності на який зареєстроване за відповідачем (а.с. 17). Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2796-13, складеним 09.12.2013 р. Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, дійсна (ринкова) вартість вказаного автомобіля складає 31 577,41 грн. (а.с.а.с. 35 - 80). За правилами частини 1 статті 60, статті 63 СК майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з подружжя не мав за поважною причиною самостійного заробітку (доходу). Подружжя мають рівні права на володіння, користування й розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічні положення містить у собі частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України. Частиною 1 статті 61 СК передбачено, що об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, крім виключених з цивільного обігу. Ураховуючи положення приведених норм, суд вважає, що право спільної сумісної власності сторін безумовно поширюється на придбаний сторонами автомобіль. Він був придбаний під час шлюбу, не є річчю індивідуального користування, що є підставою для такого висновку суду. Відповідно до частини 1 статті 69, частин 1, 3 статті 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відтак, ураховуючи висновок експерта, суд вважає за необхідне позов про поділ майна подружжя задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 1/2 частину вартості спірного автомобіля в сумі 15 788,70 грн. Згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню компенсація судових витрат у частині стягнення аліментів у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial