Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

08.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, в якій позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] ; просила призначити її піклувальником [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, що 07.08.2004 року було зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та донькою позивачки - [PERSON] . У зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». 07.02.2008 року шлюб було розірвано. Від шлюбу у вказаних осіб народилась донька [PERSON] , [INFO] . 15.08.2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». [INFO] донька позивачки - [PERSON] померла. Фактично з народження дочки її батько (відповідач) ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, його не цікавить доля дитини, її життєві труднощі, він не водив доньку до дитячого садочку та школи, не з`являвся на батьківські збори,не займався її навчанням, лікуванням, не утримував доньку, не забезпечував її одягом. Відповідач не відвідував доньку й вдома, навіть у період її хвороби, не купував ліки для неї, ніколи не поздоровляв зі святами, днями народженнями. Після смерті не підтримав дитину ані морально, ані матеріально. Дитина протягом тривалого часу проживає разом з позивачкою, повністю перебуває на її утриманні. Для її подальшого догляду за дитиною позивачці необхідно оформити опіку. При цьому, вона вважає, що саме її повинно бути призначено опікуном дитини, оскільки протягом тривалого часу вона здійснює догляд за нею, займається її вихованням, навчанням, лікуванням, забезпечує всім необхідним. Позивачка забезпечена житлом, отримує стабільну заробітну плату, за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 03.02.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.06.2021 року залучено до участі у справі Виконавчий комітет Миколаївської міської ради в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Зобов`язано Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування, надати суду в строк до 28.09.2021 року включно, письмові висновки щодо: доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] ; можливості (неможливості) призначення [PERSON] піклувальником [PERSON] , [INFO] . 28.09.2021 року представницею третьої особи надано до суду відповідні висновки на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 30.06.2021 року. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі за вказаним позовом, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки - адвокат Рехлецький Р.В. надав суду заяву про розгляд справ без його участі. Вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України. Проте, про поважність причин неявки в судові засідання відповідач суд не повідомив, відзив на позов не надав. Представниця третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - Троян О.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову та висновок органу опіки та піклування підтримала. При винесені рішення просила врахувати найкращі інтереси дитини. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] . Її матір`ю є позивачка - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 07.08.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, вбачається, що 07.08.2004 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис 549. Після реєстрації шлюб [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.04.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1001. Її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно копії Свідоцтва про розірвання шлюбу сері [NUMBER] , виданого 07.02.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.02.2008 року, актовий запис № 60. 15.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.08.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 649. Після реєстрації шлюб [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.07.2020 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 2220. Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.10.2020 року, виданої Департаментом з надання адміністративних послуг ММР, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Поряд з цим, відповідно до копії Договору купівлі-продажу, посвідченого 03.02.1981 року державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Гулей О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 6-39, [PERSON] є власницею 1/2 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії Характеристики на вихованку дошкільного навчального закладу № 2 м. Миколаєва Оніщенко Вероніку, виданої 26.03.2021 року ЗДО № 2, [PERSON] відвідувала дошкільний навчальний заклад № 2 з 2008 по 2012 роки. В цей час мешкала з мамою, бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS] . Родина забезпечувала дитину всім необхідним для перебування в дитячому садку, вчасно платили гроші за харчування дитини. Мама та бабуся приймали активну участь в житті дитячого закладу та зокрема логопедичної групи, які відвідувала [PERSON] . Відповідно до Характеристики на [PERSON] ученицю 9-Б класу, виданої 18.0.2021 року Миколаївською ЗОШ № 3, [PERSON] навчається в школі з 1 класу. До 2020 року вихованням доньки займалася мати. Відвідувала батьківські збори, спілкувалася з класним керівником. Після смерті матері у 2020 році [PERSON] (бабуся по матері) матеріально забезпечує дитину, турбується про її розвиток, контактує з класним керівником та вчителями. Батько [PERSON] , за час навчання доньки, з класним керівником не спілкувався, на батьківські збори не з`являвся. Батько [PERSON] , за час навчання доньки, зі школою не знайомий. Згідно наданого представницею третьої особи Висновку №6401/02.02.01-22/14/21 від 03.09.2021 року, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету ММР вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, згідно Висновку №6352/02.02.01-22/14/21 від 02.09.2021 року Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району ММР, виконуючи функції органу опіки та піклування, вважає доцільним призначення [PERSON] , [INFO] , піклувальником над [PERSON] , [INFO] , у разі позбавлення батька дитини, [PERSON] , батьківських прав відносно доньки. Позивачка також надала суду копії Медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного огляду серії 10ААЖ № 307583 від 18.03.2021 року та Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 10ААЖ № 326942 від 18.03.2021 року, згідно з якими у [PERSON] , [INFO] , психіатричних та наркологічних протипоказань до оформлення опікунства не виявлено. Крім того, позивачка [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 26.03.2021 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має, що підтверджується відповідною довідкою, одержаної через ТСЦ № 4841 РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, судом встановлено, що батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання своєї доньки, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Отже, відповідач свідомо ухилилась від виховання дитини, що полягає у свідомому нездійсненні протягом тривалого часу її виховання, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування дитини до самостійного життя та праці, що, в свою чергу, вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він не виконує своїх батьківських обов`язків та свідомо відмовився від такого права. Що стосується вимог позивачки [PERSON] про призначення її піклувальником [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»). У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного Кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, а [PERSON] фактично займається вихованням неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та має переважне право на передання їй дитини, вимога позивачки в частині встановлення її піклувальником також підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 908,00 грн., згідно квитанції №27 від 06.04.2021 року.

Outcome: approved