Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

09.01.2018 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за період з 01.01.2009 року по 30.11.2017 року в сумі 13236,13 грн., мотивуючи тим, що рішенням суду від 29.10.2008 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач своєчасно та у повному об»ємі аліменти не сплачує. Згідно довідки Народицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заборгованість по аліментах за період з 01.01.2009 року по 30.11.2017 року становить 42406,20 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 09.01.2018 року, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 29.10.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.08.2008 року і до [INFO], тобто до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] до [INFO], тобто до її повноліття (а.с.15). Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Народицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, заборгованість по аліментах станом на 30.11.2017 року становить 42406,20 гривень, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця від 29.12.2017 року №7.11-18/2017/5201 ( а.с.19-22). Вказаний розрахунок не спростований відповідачем та узгоджується із наявними у справі доказами, тому покладає його в основу судового рішення. Вироком Народицького районного суду Житомирської області від 19.09.2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт (а.с.16-17). Тож, для суду очевидним є факт того, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів у досить значному розмірі утворилася перед позивачкою виключно з його вини. Як вбачається з проведеного позивачкою розрахунку пені від суми несплачених [PERSON] аліментів (а.с. 3-7), така за кожен рік становить: за 2009 рік 21,20 гривень; за 2010 рік 1374,98 гривень; за 2011 рік 885,37 гривень; за 2012 рік 1741,24 гривень; за 2013 рік 225,06 гривень; за 2014 рік 1157,38 гривень; за 2015 рік 1543,44 гривень; за 2016 рік 3326,59 гривень, за 2017 рік по листопад 2960,87 гривень , а всього 13236,13 грн. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року. Оскільки відповідач, всупереч вимогам ст. 12, 13 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів відсутності його вини щодо несплати аліментів у повному обсязі, суд вбачає наявність підстав для стягнення пені. З наданим позивачем розрахунком суд погоджується повною мірою, вважаючи його як математично правильним, так і таким, що проведений у чіткій відповідності з вимогами закону та баченням судової практики з даного приводу. Враховуючи безспірний факт наявності у [PERSON] заборгованості перед позивачкою по аліментах та його вину у цьому, а також правильність проведення позивачкою розрахунків по пені, суд вважає її вимоги повною мірою обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими. Позивач звільнена від сплати судового на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved