Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

08 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської об'єднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про визнання права власності на новозбудований житловий будинок. Позов обґрунтовано тим, що 27 липня 2016 року позивач придбав земельну ділянку площею 0,0485 га, кадастровий номер 6820910100:01:003:0133, яка розташована за адресою: вул. Драгоманова, 22, м. Волочиськ Хмельницької області. А також, придбав глиновальковий житловий будинок загальною площею 59,3 кв. м, який розташований за цією ж адресою і на цій же земельній ділянці. Після придбання вказаного майна позивач демонтував старий глиновальковий будинок і збудував на вищевказаній земельній ділянці новий будинок загальною площею 48,60 кв. м., що підтверджується будівельним паспортом новобудови, зареєстрованим повідомленням про початок будівельних робіт, декларацією про готовність обєкта до експлуатації та повідомленням про її реєстрацію в управлінні ДАБІ у Хмельницькій області, а також технічним паспортом нового будинку. Для реєстрації права власності на новозбудований будинок [PERSON] звернувся у центр надання адміністративних послуг [PERSON] міської ради, однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації на вказане майно, оскільки в реєстраційній базі містяться інші відомості стосовно житлового будинку за зазначеною вище адресою. Позивач просив визнати за ним право власності на новозбудований житловий будинок загальною площею 48,60 кв. м, що розташований в м. Волочиськ по вул. Драгоманова,\~22, оскільки іншим чином він не може встановити своє право власності. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити за обставин викладених у позовній заяві. Вважає, що обрав належний спосіб захисту, так як іншим шляхом не може зареєструвати право власності на своє нерухоме майно. Представник відповідача [PERSON] міської об'єднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що [PERSON] міська рада є неналежним відповідачем, справу просив розглянути без його участі. Також в заяві звертає увагу на те, що [PERSON] не позбавлений можливості припинити право власності на глиновалькуватий будинок площею 48,6 кв.м. та зареєструвати право власності на новозбудований житловий будинок (а.с. 29-30). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступних висновків. З договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.07.2016 слідує, що позивач [PERSON] придбав у [PERSON] 63/100 (шістдесят три сотих) частки у праві власності житлового будинку з надвірними будівлями під номером 22 загальною площею 59,3 кв. м, розташованого за адресою: Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Драгоманова. Одночасно з укладенням цього договору, він придбав земельну ділянку площею 0,0485 га з кадастровим номером 6820910100:01:003:0133 на якій розташована вказана частка у праві власності житлового будинку з надвірними будівлями (а.с. 11-12). За вищевказаною адресою, на придбаній земельній ділянці, позивач побудував новий житловий будинок, що підтверджується будівельним паспортом про забудову земельної ділянки, будівництво житлового будинку, сараю, виданого сектором містобудування, архітектури будівництва та регіонального розвитку [PERSON] РДА 30.08.2016, повідомленням про початок виконання будівельних робіт від 31.08.2016, декларацією про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта (а.с. 6-10). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 22 (розмір частки власності 63/100), що знаходиться по вул. Драгоманова у м. Волочиськ, виготовленого 07.11.2012 комунальним підприємством «[PERSON] районне бюро технічної інвентаризації», загальна площа приміщень становить 59,3 кв. м (а.с. 13-14). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 22, що знаходиться по вул. Драгоманова у м. Волочиськ, виготовленого 27.11.2018 комунальним підприємством «[PERSON] районне бюро технічної інвентаризації», загальна площа приміщень становить 48,6 кв. м (а.с. 22-24). Рішенням державного реєстратора [PERSON] № 45039182 від 14.01.2019 було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень. З даного рішення та листа начальника ЦНАП у [PERSON] міської ради [PERSON] № 14 від 22.01.2019 вбачається, що позивачу [PERSON] відмовлено в державній реєстрації прав на новозбудований житловий будинок № 22, що розташований по вул. Драгоманова в м. Волочиськ загальною площею 48,60 кв. м, у звязку з тим, що за вказаною адресою вже зареєстрований житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 59,3 кв. м. Отже, вказані суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, були причиною відмови державного реєстратора у проведенні державної реєстрації прав на вищевказаний новозбудований будинок. Згідно з статтями\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що позивач [PERSON] правомірно набув право власності на житловий будинок № 22 загальною площею 59,3 кв. м, що розташований по вул. Драгоманова в м.\~Волочиськ Хмельницької області. Частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Аналіз положень\~статті 331 ЦК України\~у системному зв'язку з нормами статей\~177-179,\~182 ЦК України, частини третьої\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Разом з тим, нормою ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення. За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, та у разі втрати документу, який засвідчує його право власності. Пунктом 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі знищення майна. Проте, позивач [PERSON] із заявою до компетентного органу про припинення права власності в зв'язку із знищенням майна (демонтажем глиновалькового будинку), у встановленому законом порядку відповідно до положень ст. 349 ЦК України не звертався. В даному випадку, суд вважає, що позивач [PERSON] не позбавлений можливості припинити право власності на глиновальковий будинок загальною площею 59,3 кв. м та зареєструвати право власності на новозбудований житловий будинок загальною площею 48,6 кв. м. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості та пропорційності суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] міської обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради в заявлених ним межах та неналежний спосіб захисту, обраний позивачем.

Outcome: dismissed