Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

08 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою згідно якої 29 квітня 2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 3500 грн. частки заробітної плати до повноліття дитини. Згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2016 року названу справу передано на розгляд Летичівського районного суду Хмельницької області. 31 жовтня 2016 року справа надійшла для розгляду до Летичівського районного суду Хмельницької області. 15 листопада 2016 року позивач подала суду дві заяви згідно яких змінила позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 750 грн., які розраховує витратити на оплату дитячого садочку і оздоровчі заходи для дитини. В названому судому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700-750 грн. щомісячно, вказала, що з 29 квітня 2009 року по 19 листопада 2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON]. Після розлучення проживали разом ще до лютого 2016 року після чого припинили спільно проживати в одному житловому приміщенні, хоча проживають у одному і тому ж багатоквартирному будинку, дитина проживає разом з нею та знаходиться лише на її утриманні, а відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину та жодної матеріальної допомоги з січня 2016 року добровільно не надає, лише в кінці листопада 2016 року придбав для дитини деякі речі, життям дитини батько не цікавиться, ці обставини й зумовили звернення з позовом до суду. Їй одній важко утримувати дитину, оскільки самостійно винаймає квартиру в м. Хмельницькому, на даний час ціни на продукти харчування, дитячий одяг постійно зростають, вона працює медсестрою і її заробітна плата складає близько 2000 грн. в місяць, тому кошти на утримання сина є вкрай необхідні. Відсутність матеріальної допомоги зі сторони відповідача ставить її у скрутне матеріальне становище. Навіть додаткові тимчасові підробітки поряд з основною роботою не дозволяють їй належним чином утримувати дитину. Відповідач інших дітей немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється, він постійно перебуває на заробітках закордоном, тому вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на спільну дитину в розмірі не більше 500 грн., так як на даний час офіційно ніде не працює, інших доходів, крім тимчасових заробітків, в тому числі закордоном, немає, також винаймає житло і на продукти харчування та одяг також йдуть значні кошти. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ст. 182 СК України зазначено та у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2015 року (справа №686/16520/15-ц, провадження №2-678-371/15) шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №431, розірвано. Із довідки Меджибізької селищної ради Летичівського району від 06 липня 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] і перебуває на повному її утриманні. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що немає на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, вказав, що офіційно не працює, однак має тимчасові щомісячні підробітки, є здоровою та працездатною особою, тому суд вважає, що він спроможний утримувати дитину, у зв'язку з чим, з урахуванням досліджених доказів, повинен сплачувати аліменти на дитину, розмір яких має бути визначений в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з наступного. У ч. 2 ст. 182 СК України вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що станом на час розгляду справи судом (07 грудня 2016 року) дитині є повних 5 років, а 25 грудня 2016 року виповниться 6 років. Відповідно до змісту ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі, зокрема, з 1 грудня - 1544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 грудня - 1355 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 1689 грн. Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на дитину з 01 грудня 2016 року становить 406,50 грн. (1355/30%), а з урахуванням досягнення дитиною [PERSON] [INFO] віку 6 років - такий розмір становитиме 506,70 грн. (1689/30%). Враховуючи фактичні обставини справи суд вважає, що відповідач буде спроможний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 550 грн. щомісяця. На думку суду визначений розмір аліментів буде справедливим по відношенню як до позивача, так і до відповідача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial