Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

09 вересня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони від спільного шлюбу, наразі розірваного судом, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на даний момент навчається у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті на 2 курсі денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач, в свою чергу, має задовольни стан здоров`я, на утриманні непрацездатних родичів не має, має можливість працювати, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини сторін. З викладених підстав позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд призначити до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання спільної повнолітньої дочки сторін аліменти в розмірі ј частки від усіх доходів (заробітку) відповідача до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову в повному обсязі з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на незадовільний стан свого здоров`я, наявність на його утриманні хворого батька, свій невеликий заробіток. Третя особа в останнє судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в ході розгляду справи позовні вимоги підтримувала. За таких обставин у відповідності до ст.ст.211, 223, 240 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи за відсутності третьої особи. Вислухавши сторін, представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом із позивачем, знаходячись на її утриманні, що підтверджується копіями паспортів сторін, копією свідоцтва про народження, копією довідки про зареєстроване місце проживання особи. Також судом встановлено, що станом на час подання даного позову до суду спільна дитина сторін [PERSON] досягла повноліття (на момент розгляду справи її вік становить 18 років) та навчається на 2 курсі денної форми навчання агрономічного факультету за спеціальністю 201 «Агрономія» у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра. Дана обставина підтверджується копією довідки №307/21 від 02 вересня 2021 року. Окрім того, як встановлено судом в ході розгляду справи у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України та не спростовується матеріалами справи, спільна повнолітня дочка сторін [PERSON] отримує стипендію, розмір якої становить близько 1300 гривень на місяць, і ця стипендія фактично є її єдиним доходом, оскільки мати дитини не працює, є домогосподаркою, живе власним натуральним господарством. В той же час, відповідач в судовому засіданні визнав, що має постійне місце роботи та сталий заробіток. Крім того судом в ході розгляду справи встановлено, що на утриманні відповідача перебуває його батько [PERSON] , [INFO] , який перебуває під наглядом лікаря, потребує постійного піклування з боку відповідача через стан свого здоров`я, має наступний діагноз - закритий чрезвертлужний перелам правого стегна, пролежні ІІ ст. ЗН верхньої частки бронха або легені (облік з 12 травня 2021 року), хронічний остеоміеліт 1 п. лівої стопи з остеолізом, перебуває на постійній медикаментозній терапії, постільний режим. Дані обставини підтверджуються копією відповідної медичної довідки та не заперечувались стороною позивача. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку. Нормою ст.198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст.200 ч.1 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.200 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Нормою ст.191 СК України в контексті положень ст.201 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі зазначених доказів фактичні обставини спірних правовідносин в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на утримання сина/дочки, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання повнолітні син/дочка зазвичай не мають самостійного і достатнього заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх сина/дочку, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина/дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють їх дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Наведені правові висновки суду узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду у постановах від 06 серпня 2018 року по справі №748/2340/17, від 25 лютого 2020 року по справі №521/4397/17, від 01 квітня 2020 року по справі №521/16268/18, від 20 травня 2020 року по справі №635/1139/17, від 17 червня 2020 року по справі №761/10510/17, від 04 серпня 2020 року по справі №489/100/18. Стосовно спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то в ході її розгляду судом достеменно встановлено наявність у сторін спільної повнолітньої дочки [PERSON] , якій на момент подання позову та розгляду справи виповнилось 18 років, і яка продовжує навчання, у зв`язку із чим вочевидь потребує матеріальної допомоги своїх батьків. Разом з тим, коштів самої лише дитини у вигляді стипендії та допомоги з боку позивачки для утримання спільної повнолітньої дочки сторін не вистачає, а тому є потреба в наданні утримання і з боку відповідача, який належної матеріальної допомоги не надає, хоча може надавати, враховуючи наявність його постійного місця роботи та сталого заробітку. За таких обставин, а також приймаючи до уваги наявність у відповідача на утриманні хворого батька, який потребує постійного догляду, відсутність в суду будь-яких підтверджених належним чином даних щодо скрутного матеріального становища та/або незадовільного стану здоров`я відповідача, відсутність доказів припинення права на аліменти на підставі ст.190 СК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення, однак частково шляхом зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру аліментів з ј до 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів (відповідача).

Outcome: partial