Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

10.05.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. На обґрунтування вимог зазначила, що у неї з відповідачем є спільні доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо і добровільно не надає допомоги на їх утримання. Його дохід є мінливим, оскільки він крім заробітної плати отримує ще і додаткові доходи, тому вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. до досягнення повноліття донькою [PERSON], а потім 1500 грн. до досягнення повноліття донькою [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що додаткових доходів він не отримує крім заробітної плати, розмір якої є невеликим. Згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з його доходу. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду від 26.06.2015 р. В свідоцтвах про народження доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зазначено, що їх батьком є відповідач по справі [PERSON] Позивачка в судовому засіданні пояснила, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно не надає допомоги на їх утримання. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 182 СК України суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Твердження позивачки про наявність у відповідача додаткового доходу крім заробітної плати нею відповідними доказами не доведені і заперечуються відповідачем. З довідки про доходи відповідача вбачається, що його середня зарплата за останніх шість місяців становить 2876,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому доцільним є визначення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття старшою дитиною, а потім 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття молодшою дитиною. На підставі викладеного,

Outcome: partial