Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

09.09.15р. року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. [PERSON] мотивує тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.15р. № 466/399/14-к [PERSON] визнано винуватою у заподіянні йому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 Кримінального Кодексу України. В процесі розгляду вказаної справи судом було встановлено, що 13.12.11р. в квартирі № 34 по вул. Б.Хмельницького в м. Львові, близько 21.30 год. [PERSON] вчинила сварку із [PERSON] та [PERSON], в процесі якої лаялась нецензурною лайкою. Він намагався припинити вказаний конфлікт та заспокоїти [PERSON], після чого вона жбурнула в нього кухонним ножем, від якого він ухилився, після чого жбурнула керамічне кухонне горнятко з гарячим чаєм, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. У нього почалась кровотеча з носа, відтак він був змушений звернутись в травмпункт для отримання медичної допомоги. Висновком судово-медичного дослідження № 3321 від 14.12.11.р. та експертизи від 24.01.13р. № 139 встановлено, що у нього виявлено перелом кісток носа, рубець, який являється слідом загоєної рани, та плями, які являються слідами загоєних саден на обличчі. Внаслідок отриманих травм він перебував на стаціонарному лікуванні з 14 по 20 грудня 2011 року, його було прооперовано та здійснено виправлення переділки носа. Вважає, що своїми діями відповідач заподіяла йому моральну шкоду, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, яких він зазнав та оцінює таку в 20000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав . Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.04.15р. у справі № 466/399/14к відповідача [PERSON] визнано винуватою у заподіянні легких тілесних ушкоджень [PERSON], тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України. Вирок суду не оскаржувався, набрав законної сили. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України врегульовано, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов»язковий для суду , що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. В процесі розгляду вказаної кримінальної справи судом було встановлено, що 13.12.11р. в квартирі № 34 по вул. Б.Хмельницького в м. Львові, близько 21.30 год. [PERSON] вчинила сварку із [PERSON] та [PERSON], в процесі якої лаялась нецензурною лайкою. Позивач по справі [PERSON] намагався припинити вказаний конфлікт та заспокоїти [PERSON], після чого вона жбурнула в нього кухонним ножем, від якого він ухилився, після чого жбурнула керамічне кухонне горнятко з гарячим чаєм, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. У нього почалась кровотеча з носа, тому він був змушений звернутись в травмпункт для отримання медичної допомоги. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 14 по 20 грудня 2011 року, його було прооперовано та здійснено виправлення переділки носа Згідно акту судово-медичного дослідження № 3321 від 14.12.11.р. та висновку експерта від 24.01.13р. № 139, у позивача виявлено перелом кісток носа, рубець, який являється слідом загоєної рани, та плями, які являються слідами загоєних саден на обличчі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 13.12.11р. та відносять до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоровя. Позивач вважає, що діями відповідача йому заподіяну моральну шкоду, внаслідок завданих йому фізичних та душевних страждань, через необхідність стаціонарного лікування та оперативного втручання, що призвело до зміни звичного способу життя. Таку він оцінює у 20 000 грн. Стаття 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнавала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї, чи близьких родичів. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, те, що він перебував на стаціонарному лікуванні через завдані йому тілесні ушкодження, було порушено його звичний ритм життя. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, ураховуючи вимоги п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди складає 3 000 грн. Щодо вимоги про стягнення 20000,00 грн., то суд приходить до висновку , що така належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягають судові витрати.

Outcome: partial