Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

08 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь трикратну середньомісячну заробітну плату, що складає 25912,26 грн., кошти в розмірі 16489,62 грн. за несвоєчасне проведення розрахунків при звільненні та компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 09 липня 2014 року він працював в державній фінансовій інспекції в Чернігівській області. Позивач пояснює, що 25 серпня 2016 року він отримав повідомлення про те, що в звязку із реорганізацією Державної фінансової інспекції в Чернігівській області шляхом приєднання до Північного офісу державної аудиторської служби змінюються істотні умови держаної служби, на якій він перебуває. Одночасно, даним повідомленням йому було запропоновано посаду заступника начальника відділу контролю у соціальній галузі та культури управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області. Зазначає, що заявою від 07.09.2016 року він повідомив роботодавця про свою незгоду зі зміною істотних умов праці та відмовився від запропонованої посади. Також зазначив про необхідність виплати йому допомоги в розмірі трикратної середньомісячної зарплати при звільненні, згідно із п.7 ст. 20 та п.1 ст. 21 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки він є евакуйованим із зони відчуження у 1986 році та відноситься до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. 27.09.2016 року позивача було звільнено з займаної посади у звязку з незгодою державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 закону України «Про державну службу» (наказ № 91-о 12.09.2016 року). Стверджує, що в день звільнення у відповідності до ст. 116 Кодексу законів про працю України з ним повинні були провести усі розрахунки, однак йому в той день не було виплачено допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати. 29 вересня 2016 року він звернувся до відповідача із проханням виплатити належні йому кошти. Листом № 25-11-21-16/6185 від 07.10.2016 року Державна фінансова інспекція в Чернігівській області повідомила його про те, що кошти виплачено усі, а для виплати йому допомоги у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати немає підстав. Вважає, що таке рішення відповідача не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує його права. Відповідач вважає, що окрім трикратної середньомісячної заробітної плати, що складає 25912,26 грн., відповідач повинен сплатити йому ще і 16489,62 грн. за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні. Також зазначає, що своїми протиправними діями відповідач завдав йому ще і моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 2000 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях (а.с. 32-34). Зміст вказаних заперечень зводиться до того, що листом від 22.09.2016 року № 10428/05 Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради повідомило про відсутність законодавчих підстав для виплати [PERSON], як особі, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи 2 категорії, допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, оскільки така допомога не виплачується при звільненні у звязку з незгодою державного службовця на проходження державної служби у звязку зі зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а виплачується лише у звязку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників. Тому вважають, що Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області під час розрахунку позивача при звільненні дотримано вимоги чинного законодавства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії посвідчення серії Б № 087595 від 23.07.1993 року [PERSON] є евакуйованим із зони відчуження у 1986 році та відноситься до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 5). З 09 липня 2016 року [PERSON] працював у Державній фінансовій інспекції в Чернігівській області на посадах головного державного фінансового інспектора сектора інспектування у сфері охорони здоровя відділу інспектування у соціальній сфері та культури, головного державного фінансового інспектора відділу контролю у соціальній сфері та культурі, заступника начальника відділу контролю у соціальній сфері та культурі, заступника начальника відділу інспектування у соціальній сфері та культурі. 27 вересня 2016 року [PERSON] звільнений з займаної посади у звязку з незгодою державного службовця на проходження державної служби у звязку із зміною істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу». Вказані обставини вбачаються з копії трудової книжки [PERSON] серії АА № 199589 (а.с. 6-10). Згідно копії розрахункового листа за вересень 2016 року до виплати після звільнення [PERSON] нараховано 17866,77 грн., з яких: оклад 900,68 грн., ранг 113,64 грн., надбавка за вислугу років 243, 18 грн., відп. ЧАЕС 4043,20 грн., компенсація за невикористану відпустку 3032,40 грн., вихідна допомога 8637,42 грн., лік. За рахунок підприємства 896,25 грн. (а.с. 19). 29.09.2016 року [PERSON] звернувся до голови комісії з проведення реорганізації Держфінінспекції в Чернігівській області з заявою про виплату йому допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати на підставі п. 7 ст. 20 та п. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 16). Згідно відповіді Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 07.10.2016 № 25-11-21-16/6185 на звернення [PERSON] від 29.09.2016 відповідачем відмовлено у виплаті йому допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати на підставі п. 7 ст. 20 та п. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 17). Згідно п. 7 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: у разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати. Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 17, 18, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 31 статті 20. 25 серпня 2016 року [PERSON] надано до ознайомлення повідомлення про зміну істотних умов державної служби, що повязана з реорганізацією та скороченням чисельності працівників (а.с. 62). Згідно наказу голови комісії з проведення реорганізації Держфінінспекції в Чернігівській області від 12.09.2016 року № 91-о [PERSON] звільнено з 27.09.2016 року у звязку з незгодою державного службовця на проходження державної служби у звязку зі зміною її істотних умов відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» (а.с. 64). З наведеного вбачається, що [PERSON], як особа, евакуйована із зони відчуження у 1986 році (2 категорія), має право на виплату йому допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, оскільки його вивільнення з посади повязане з реорганізацією установи відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, відповідач порушив право позивача на своєчасне отримання допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати на підставі п. 7 ст. 20 та п. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо строків розрахунку при звільненні, що передбачено ст.ст. 47, 116 КЗпП України, а отже сума вказаної допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 25912,26 грн. (8637,42 грн. х 3 = 25912,26 грн.). Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати допомоги при звільненні за період з 28.09.2016 року по 08.11.2016 р. в сумі 16489,62 грн. (кількість робочих днів з дня звільнення 28.09.2016 року по 08.11.2016 р. 42 календарні дні; середньоденна заробітна плата згідно довідки № 184 від 24.11.2016 року (а.с.37) складає 392,61 грн.; 392,61 грн. х 42 к.д. = 16489,62 грн. ). Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги обсяг моральних страждань позивача, втрату нормальних життєвих звязків з іншими особами, додаткові зусилля, прикладені позивачем для забезпечення достатніх умов проживання, а тому приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково і стягнути з Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на користь [PERSON] завданої моральної шкоди в сумі 1000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати - 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial