Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 32257,40 грн.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 вересня 2010 року [PERSON] ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПриватБанк», став клієнтом банку та отримав кредитну картку «Універсальна». 07 березня 2013 року [PERSON] було переоформлено кредитну картку на престижну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30 квітня 2016 року відповідач взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі - 32257,40 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 15658,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13726,21 грн., заборгованість за пенею та комісією - 860,33 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1512,26 грн., у зв»язку із чим позивач змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав, про стягнення суму заборгованості з відповідача у судовому порядку. Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Відповідач в судовому засіданні надавав суперечливі пояснення, проте в судовому засіданні пояснив, що дійсно оформлював у ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредитну картку, яку в подальшому переоформлював. Грошові кошти за кредитною карткою він отримував, а також розраховувався нею у безготівковій формі за придбання товарів та надання послуг та знімав готівкові кошти. Зазначає проте, що не був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг та не визнавав визначений позивачем розмір заборгованості по процентам за користування кредитом. Також, відповідач пояснив, що тривалий час є клієнтом ПАТ «КБ «ПриватБанк» проте у зв»язку із погіршенням матеріального стану та стану здоров»я не погашав своєчасно кредит та не сплачував відсотки за користування ним. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх співставленні та сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладання Кредитного договору б/н від 03 вересня 2010 року, який 07 березня 2013 року переоформлено згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк», Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також Витягом з Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 6-32). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти по картрахунку 07 березня 2013 року, 12 березня, 18 серпня 2015 року вбачається, що спочатку був встановлений кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн., в подальшому збільшений до 16000,00 грн. а потім зменшений до 15500,00 грн., строк дії кредитної картки до 10 жовтня 2016 року, при цьому за Кредитним договором б/н від 03 вересня 2010 року відповідачу [PERSON] видавлися картки, які в поальшому перевипускалися (а.с.67, 80, 154, 179). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] порушуючи умови Кредитного договору № б/н від 03 вересня 2010 року не погашав повністю кредит та проценти за користування кредитом, чим порушив майнові права та інтереси ПАТ «КБ «ПриватБанк». Згідно довідки - розрахунку заборгованість за Кредитним договором № б/н від 03 вересня 2010 року станом на 30 квітня 2016 року становить суму в розмірі - 32257,40 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 15658,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13726,21 грн., заборгованість за пенею та комісією - 860,33 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1512,26 грн. (а.с. 4-5). У Заяві на отримання кредиту вказано, що боржник згодний із тим, що ця заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг. Клієнт ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку і Клієнт зобов»язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Згідно п. 1.1.1.33 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 (далі Умови та Правила надання банківських послуг) заява - анкета про надання банківських послуг - є зверненням клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку та надання йому інших банківських послуг відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. За змістом пункт 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні карти, включно. Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідно при кожному перевипуску кредитної карти (зміні умов кредитування) підписання нової заяви-анкети не вимагається та Умовами і Правилами не передбачено. Відповідно до п.1.1.7.12. Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Пунктом 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг). У відповідності до п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Випискою з особового рахунку підтверджується, що відповідач користувався кредитним лімітом та погашав заборгованість за кредитним договором (а.с.51,81, 54-66, 83-89 138-153171-178). Згідно п. 1.1.3.2.11 Умов і Правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь - яку іншу заборгованість, яка виникла у клієнта у зв»язку з невиконанням зобов»язань перед банком. Відповідно до статтей 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 2 статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно змісту частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно статті 610 ЦК України порушення зобов'зання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. У відповідності до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 1 статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобов'язання він відповідно до вимог статтей 549, 1050 ЦК України зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Частина 1 статті 1056-1 ЦК України встановлює, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміну розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов»язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо на протязі 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про свою незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банка і без попереднього повідомлення Клієнта. Відповідно до п. 1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг банк Клієнт зобов»язаний одержувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. У відповідності до п. 1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг банк Клієнт зобов»язаний при не погодженні зі змінами Правил і/або Тарифів Банку звернутися в Банк для розірвання даного Договору та погасити заборгованість перед Банком, в тому числі і заборгованість, що виникла на протязі 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Держателю або його Довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово) у випадку якщо вирішення питання передбачає таку необхідність банк про це на протязі 35 днів з моменту списання. Як вбачається з Кредитного договору процентна ставка за кредитом становила 30% на рік, що відповідно становило відповідно 2,5% на місяць, в подальшому наказами банку відсоткова ставка за користування кредитом була збільшена (а.с. 180-186). Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, Позичальник після підвищення відсоткової ставки за користування кредитом не надав будь-яких заперечень з цього приводу на адресу ПАТ «КБ «ПриватБанк», тому доводи відповідача щодо неправомірних дій з боку Банку щодо такого підвищення процентної ставки за користування кредитними коштами, яка є непомірно великою, суд до уваги не приймає (а.с. 112). Таким чином, в судовому засіданні не встановлено, що позивач не мав права збільшувати розмір процентної ставки за користування позичальником (боржником) кредитними коштами. Судом, на виконання вимог статті 10 ЦПК України, відповідачу неодноразово роз»яснювалося право у випадку непогодження із розрахунком заборгованості наданим позивачем заявити клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, однак відповідач не виявив наміру і бажання проводити по справі відповідну експертизу (а.с. 97, 188). Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні зобов'язання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем умов виконання Кредитного договору № б/н від 03 вересня 2010 року. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії. Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 860,33 грн. не підлягає задоволенню з таких підстав. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у цивільній справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка відповідно до частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за пенею задоволенню не підлягає, разом із цим суд вважає, доведеною ту обставину, що заборгованість за Кредитним договором № б/н від 03 вересня 2010 року станом на 30 квітня 2016 року становить загальну суму 31397,07 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 15658,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13726,21 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1512,26 грн., яка підлягає з відповідача на користь позивача. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 1378 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial