Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

09 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] з позовом до [PERSON] , третя особа: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач проживає разом з дитиною. Після розірвання шлюбу відповідач не цікавиться життям дитини, не займається її вихованням, ніколи не сплачував аліменти, веде аморальний образ життя. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків просить позбавити його батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Відповідач відзив на позов не надав. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради Медведєвої В.О. надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 червня 2005 року (а.с. 8). Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). 17 червня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено актовий запис № 185, відповідно до якого шлюб між [PERSON] , та [PERSON] розірвано (а.с.8). Відповідно до довідки № 1360 від 19 червня 2018 року дитина [PERSON] зареєстрований та проживає з матір`ю. Відповідач не сплачує аліменти на утримання своєї дитини [PERSON] з листопада 2007 року, що підтверджується довідками-розрахунками та довідками про неотримання аліментів (а.с.14,15,18-20). Згідно з довідкою № 22, виданою 20 жовтня 2020 року КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 391» Дніпровської міської ради вихованням, піклуванням та утриманням дитини за час відвідування садочка з 2008 по 2012 року повністю займалася мама [PERSON] . Батько жодного разу до садочку не з`являвся. Відповідно до характеристики учня 7-А класу [PERSON] , виданої КЗО «Середня загальноосвітня школа № 32» Дніпровської міської ради за час відвідування цього навчального закладу з 6 класу відвідує школу, батьківські збори, утримує дитину [PERSON] (а.с. 21). Таким чином, факт утримання, піклування та виховання дитини тільки матір`ю знайшов своє підтвердження в матеріалах справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] № 447 від 08 липня 2020 року батько дитини тривалий час свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків стосовно сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей, не готує до самостійного життя. Виходячи з того, що поведінка [PERSON] є винною: батько злісно ухиляється від виховання сина, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Чечелівської районної у місті Дніпрі ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.63). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, поведінка відповідача є винною. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі викладеного, враховуючи висновок органу опіки та піклування Чечелівської у місті Дніпрі ради, а також виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved