Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

07 серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 87069 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 27.06.2006 року відповідачу було надано кредит у розмірі 9350 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 30.06.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 87069 грн. 00 коп., з якої 9333 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом, 69863 грн. 05 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 3250 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4122 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не , про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.06.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 9350 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік за користування кредитом, в подальшому змінив кредитний ліміт. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач ознайомився та погодився при підписанні договору від 27.06.2006 року, відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісію. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення строків платежів більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 30.06.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 87069 грн. 00 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved