overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

09.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Бурковецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька\~ [PERSON], який\~ помер 03.03.2013 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на\~ житловий будинок розташований за адресою: вул. Садова, буд. 21, с. Лихосілка Чуднівського району Житомирської області загальною площею 58,7 м?, житловою площею 24,0 м?. Позивач звернувся до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. У судове засідання сторони не зявились. Позивач до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. В тексті позовної заяви міститься прохання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява, згідно якої відповідач позов визнає і просить розглядати справу без участі представника. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

09.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 13.11.2015 року та зареєстрований Шевченківським відділом РАГС Київського міського управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2023; повернути їй дошлюбне прізвище. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки під сторонами фактично припинені з січня 2016 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні,13.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Лахтіонова/ уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2023, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-БК № 305790 /а.с. 4/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з січня 2016 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про\~ розірвання шлюбуна підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство.Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 10.04.2017 року, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 10.04.2017 року, в якій вимоги позову визнала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 18.09.1999 року між [PERSON] та [PERSON], був зареєстрований шлюб Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №494 від 18.09.1999р,, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.\~\~\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. \~ Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 06.12.2012 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.12.2016 року має заборгованість 12956,41 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.12.2012 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.9). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку (а.с.10-45). Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.12.2016 року має заборгованість 12956,41 грн., яка складається із наступного:заборгованість за кредитом 3946,99 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1905,18 грн., заборгованість з пені за користування кредитом 6011,08 грн., а також штрафи відповідно умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 593,16 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунками (а.с.6-8). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн, щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини йому не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у поданих до суду поясненнях позов визнав. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає разом з позивачем, а відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо від позивача. Згідно до положень ст.ст.180, 181 ч.3, 184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину і за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у твердій грошовій сумі за наявності обставин, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, оскільки він позов визнав повністю. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 19.07.2008 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя. Відповідач влаштовує постійні сварки в присутності дитини, близьких людей - батьків. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, оскільки вважає, що збереження сімї є неможливим. Відповідач у судовому засіданні не визнав позову, зазначив, що бажає зберегти сімю, оскільки спільно з позивачем виховують малолітню дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 19.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 046304, відділом реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий\~ запис № 44 (а.с. 6, 16). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 20.06.2008 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, протягом шести місяців сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Спору про майно між сторонами на даний час не має. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Лебідь». Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною\~ повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Всупереч вимогам статті 180 Сімейного кодексу України відповідач ухиляється від належного утримання дочки, в добровільному порядку не надає кошти на її утримання, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду подав заяву згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.10.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №490. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, через що виникають постійні сварки. Крім того, відповідач в даний час перебуває в місцях позбавлення волі. Позивач вважає, що сімя розпалася, шлюбні стосунки припинено і відновлювати їх вона не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернулася в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати.. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просила шлюб розірвати, оскільки вважає, що сімю зберегти неможливо відповідач в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вчинення злочину, її життям та життям дитини не цікавиться. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася в даний час відбуває покарання у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2016 року за ч.3 ст. 187 КК України. Копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позову та копію доданих документів він отримав, що підтверджується його розпискою від 14.03.2017 року. Про час та місце розгляду справи повідомлений. В звязку з цим суд вважає за можливе розглянути дану справу при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають, тривалий час проживають окремо, мають різні погляди на життя та стосунки. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сімя вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сімї. З викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та розірвати шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved