Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

08.12.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.04.2012 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 100000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.00% на рік, відповідач зобовязався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтентим платежем в строк до 8 числа кожного місяця. Відповідно до умов договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача №26252000894441, відкритий у відділені «Кредитний центр «Поділ» ПАТ «ВТБ Банк». Позивач вказує, що у звязку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 06.08.2015 року, відповідач має заборгованість перед позивачем на загальну суму 66502,46 грн., тому позивач просить суд стягнути на його користь вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати повязані зі сплатою судового збору. До почату судового розгляду представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитного договору № R53400229857B від 04.04.2012 року, відповідач 04.04.2012 року отримав кредит у сумі 100000,00 грн. на строк до 04.07.2017 року, з умовами сплати за користування Кредитом у розмірі 22%. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач погодився з умовами викладеними у кредитному договорі між ним та банком, про що свідчить його підпис у кредитному договорі. Відповідно до умов договору сторони погодили, що способом повернення кредиту та процентів здійснюється у наступному порядку: 8 числа кожного місяця, відповідно до Графіка повернення Кредиту та сплати Процентів та розрахунку вартості сукупних послуг Ануїтентні платежі регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на виконання зобовязань по цьому Договору. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав у звязку із чим виникла заборгованість на загальну суму 66502 грн. 46 коп., розрахована позивачем, яка складається з: - 47812,65 грн. поточна заборгованість за кредитом; - 5587,90 грн. заборгованість за простроченим кредитом; - 1108,03 грн. інфляційні втрати; - 77,44 грн. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; - 2922,51 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками; - 629,73 грн. - інфляційні втрати (відсотки) - 44,00 грн. - 3% річних нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення відсотків; - 932,29 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками; - 7387,88 грн. пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою відсотків та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. В ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Так, п. 7.1 Кредитного договору №R53400229857В передбачено що у разі прострочення зобовязань Позичальником з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами даного Кредитного договору позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до норми статті 48 Конституції України, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Аналізуючи всі обставини по справі, оцінивши розмір заборгованості за кредитним договором № R53400229857В від 04.04.2012 року, суми несплачених відсотків та 7387,88 грн. пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 11.06.2012 року по 06.08.2015 року, яку необхідно сплатити відповідачу на користь позивача, суд,

Outcome: approved