Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

08.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку в подальшому уточнив та в якій вказав, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. З відповідачкою він перебував у шлюбі, який було розірвано 25.11.2014 року відділом РАЦС по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Позивач у позові зазначає, що відповідачка після розірвання шлюбу забрала всі свої особисті речі, віддала ключі від квартири і з цього часу стала проживати у м. Харкові, де працювала і навчалася заочно. За місцем своєї реєстрації не проживає з листопада 2014 року, її точне місце перебування йому невідоме. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою , розташованою за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Ювілейна, 36/55. Позивач у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягав та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи та пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (Артемівську) Донецької області. (а. с. 12). Вказаний договір зареєстрований в КП «Артемівське БТІ», що підтверджується витягом на а. с. 13. В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2013 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який було зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 431. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Пасічник». (а. с. 4). Відділом ДРАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ у Донецькій області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 89. (а. с. 5). Відповідно до довідки № 392 від 02.08.2016 року, виданої керівником ОСББ «Ювілейна, 36», [PERSON], [INFO], з 06.09.2013 року зареєстрована за адресою: м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, вул. Ювілейна, 36/55. (а. с. 25). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно тривалий час, а саме: з 25.11.2014 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Вказана обставина підтверджується актами від 25.11.2014 року та 02.08.2016 року, складеними та затвердженим головою ОСББ «Ювілейна, 36». (а. с. 23-24). Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона є головою ОСББ «Ювілейна, 36» і їй достовірно відомо, що дружина позивача [PERSON] після розірвання шлюбу не проживала за місцем своєї реєстрації. З цього приводу свідком були складені акти про не проживання, особистих речей відповідачки у квартирі немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача [PERSON] Відповідачку він востаннє бачив наприкінці жовтня 2014 року. Свідок [PERSON] вказав, що відповідачка [PERSON] є його колишньою невісткою, шлюб з якою її син розірвав. Вона проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO], а після розірвання шлюбу віддала ключі від квартири і з того часу там не проживає, фактичне місце її проживання свідку невідоме. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved