Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

07 лютого 2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, зазначивши в якості заінтересованої особи Центральний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що її двоюрідна сестра та підопічна, [PERSON], померла [INFO] року на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Алчевську Луганської області. Свідоцтво про смерть було видано за місцем смерті, але документи, видані органами терористичного угрупування «ЛНР», на території України не є чинними. Викладене стало причиною звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] (а.с. 2). Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності з абзацом другим частини 1 статті 317 ЦПК заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом пункту 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України, визнано тимчасово окупованими територіями. Судом встановлено, що заявниця доводиться двоюрідною сестрою та опікуном [PERSON], громадянці України, [INFO], уродженці м. Дніпропетровська, що підтверджується заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2009 року, ухваленим у цивільній справі №2о-15/09. Таким чином, за змістом статті 317 ЦПК [PERSON] є належною заявницею у цій справі (а.с. 4). [INFO] року [PERSON] померла у м. Алчевську Луганської області. Причина смерті - осередковий кардіосклероз. Викладене опосередковано підтверджується довідкою про причину смерті, лікарським свідоцтвом про смерть від 20.01.2018 року №48, виданими органами терористичного угрупування «ЛНР» (а.с.а.с. 3, 5). Таким чином, оскільки двоюрідна сестра та підопічна заявниці померла у м. Алчевську Луганської області, яке віднесено до кола населених пунктів, тимчасово зайнятих окупаційними військами Російської Федерації (за безпосередньої підтримки бойовиків та найманців з території України), суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. Установлення факту смерті двоюрідної сестри та підопічної заявниці не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. При цьому суд виходить з того, що, незважаючи на нікчемність доказів, наданих заявницею на підтвердження факту смерті двоюрідної сестри та підопічної, за їх юридичною природою, їх сукупність може бути джерелом фактів, що підлягають оцінці й використанню судом для захисту й реалізації прав заявниці, які за правилами статті 3 Конституції України визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Outcome: approved