Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

07 липня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, який був уточнений в процесі розгляду справи по суті, посилаючись на слідуючи обставини. [INFO] помер чоловік позивачки- [PERSON], якому належала 1 / 2 частка спірної квартири за адресою: [ADDRESS]. Інша 1 / 2 частина вказаної квартири належала доньці позивачки- [PERSON], яка була зареєстрована тут і проживала з померлим батьком до його смерті, там вона і залишилась проживати. Померлий [PERSON] заповіт на випадок своєї смерті не складав, фактично спадщину після нього прийняла донька [PERSON] [INFO] померла дочка позивачки- [PERSON]. Після її смерті єдиною спадкоємицею залишилася її мати- позивачка по справі. Заповіту померла за життя також не складала. Позивачка, як єдиний спадкоємець прийняла спадкове майно після смерті дочки. Однак, нотаріально посвідчити прийняття спадщини та отримати право власності на спадкове майно вона не змогла, оскільки нотаріус відмовив в нотаріальному посвідченні, так як були втрачені оригінали документів на спірну квартиру. Позивачка, з урахуванням уточнень позову, просила винести рішення, яким: визнати [PERSON] спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька- [PERSON], який помер [INFO], на майно у вигляді 1 / 2 частки квартири за адресою: [ADDRESS]. визнати [PERSON] такою спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті батька- [PERSON] у вигляді 1 / 2 частки квартири за адресою: [ADDRESS]. визнати за [PERSON] право власності на 1 / 2 частку квартири за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. визнати [PERSON] спадкоємицею першої черги за законом після смерті доньки- [PERSON]. на майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті доньки- [PERSON]. на майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Вказані позовні вимоги підтримані в судовому засіданні представником позивачки. Представник відповідача- Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що міська рада не порушувала будь-яких прав позивачки, інтереси її не порушені, вважала залучення ради до справи в якості відповідача зайвим. Представник третьої особи- реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, викликаний до суду належним чином, в тому числі рекомендованою поштою з повідомленням, в судове засідання не з'явився. Причину неявки не повідомив, заперечень проти позову не надано, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті у відсутність представника третьої особи. Суд, заслухав сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про аргументованість позову та його задоволенні, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про смерть (а.с.8) видно, що [INFO] помер [PERSON]. Померлий був чоловіком позивачки та батьком їх доньки- [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.10), свідоцтвом про народження (а.с.11). Зі свідоцтва про смерть (а.с.9) видно, що [PERSON] померла [INFO]. Померлий [PERSON] був власником 1 / 2 частки квартири за адресою: [ADDRESS]. Інша 1 / 2 частка вказаної квартири належала померлій [PERSON] Вказане підтверджено копіями доданих до справи документів: свідоцтвом про право власності на житло (а.с.14), видане 13 квітня 1994 року виконкомом міської Ради народних депутатів, яким посвідчується, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності померлому [PERSON] та [PERSON], загальна площа квартири 45,4 кв.м. ,свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 13 квітня 1994 року № 5/546-94.; технічним паспортом на вказану квартиру (а.с.15). Довідкою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 01.10.2012р. № 12962 (а.с.18), виданої на запит 5-ої Дніпропетровської державної нотаріальної контори № 1660 від 21.09.2012р. підтверджено, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за гр.[PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.04.1994р. виконкомом міської ради згідно з розпорядженням № 5/546-94. Аналогічна довідка видавалась КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» заступнику начальника Управління житлового господарства міської ради м.Дніпропетровська 18.02.2013р. за № 14/00006 (а.сю.19). Як видно з довідки №2794 від 21.09.2012р. комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Кіровського району м.Дніпропетровська (а.с.20), [PERSON] помер [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в квартирі також була зареєстрована [PERSON] Довідкою КП «ЖГ Кіровського району м.Дніпропетровська» за №1555 від 27.09.2013р. (а.с.21), підтверджено, що померлий [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою з 21.11.1967 р. по день смерті [INFO], а померла [PERSON] була зареєстрована за цією ж адресою з 21.11.1967 р. по день смерті [INFO] Реєстрація померлих за вказаною адресою підтверджується їх паспортами (а.с.22-23). Тобто, сукупність вказаних документів а також копій документів, визнається судом як належні докази факту того, що спірна квартира дійсно належала померлим [PERSON] та [PERSON], незважаючи на те, що оригінал правовстановлюючого документу на квартиру не збереглися, у зв'язку з пожежою, що підтверджено актом про пожежу від 31.07.2013р. в будинку позивачки (а.с.30), актами (а.с.28-29), якими також підтверджено, що під час пожежі загинула [PERSON] З витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12,13) видно, що спадкові справи після смерті померлих є, однак право на спадщину не видано. П'ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою виносились постанови про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру за адресою [ADDRESS].( 29 травня 2014р. та 27 серпня 2015 року). Оцінюючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що знайшли повне підтвердження факти того, що спірна квартира дійсно належала власникам- [PERSON] та [PERSON], які померли. Після смерті батька [PERSON] спадщину у вигляді 1 / 2 частки спірної квартири фактично прийняла донька- [PERSON]., яка проживала, була зареєстрована разом з померлим, залишилась там проживати, не оформила належним чином в нотаріальному порядку прийняття спадщини. В той же час, позивачка, як єдиний спадкоємець, фактично прийняла спадщину вже після смерті доньки- [PERSON]., у вигляді спарної квартири. Позивачка звернулась належним чином в нотаріальну контору з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, однак вона була позбавлена можливості отримати свідоцтво, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на квартиру. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Згідно до ст.ст.1261,1269 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки і заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Ст.256 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду україни №5 від 31 березня 1995р. за змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в тому разі, коли встановлення факту пов'язане з вирішенням спору проправо, заінтересована особа має право подати позов на загальних підставах. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає рішення про стягнення судового збору в сумі 3405 грн. 45 коп., з урахуванням того, що позивачці було розсрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, розмір вартості квартири визначався виходячи з висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 16 жовтня 2014 року, на який посилалась позивачка. Заперечень сторони позивачки проти стягнення суми судового збору немає.

Outcome: approved