overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

08 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 серпня 2011 року. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що подружні відносини не склалися, шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2014 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Решетило» Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, згідно приписів ч. 5 ст.74 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2011 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. [PERSON] не бажає продовжувати подружні стосунки з [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

08 травня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.03.2014 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З вересня 2012 року позивачка проживає разом з дитиною окремо. Відповідач з цього часу добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не зявилася, проте направила заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Згодна на заочний розгляд справи. Просить судове засідання провести за її відсутності. Відповідач в судові засідання 05.06.2015 року та повторно 30.06.2015 року не зявився, рекомендовані листи з повідомленнями повернулися з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 01 червня 2012 року в Пригарівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, актовий запис №1, який розірвано рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.03.2014 року (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач (а.с.4). Дитина проживає разом із позивачкою. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою обґрунтованим, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

08 травня 2015 року заявники звернулись до Дарницького районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 06 березня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського району м. Києва, актовий запис за № 105. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Сімейні стосунки між подружжям не склалися. З 2010 року подружжя проживає окремо і з цього часу припинені і шлюбні відносини. Заявники з посиланням на ч. 3 ст. 234 ЦПК України та ст. 109, 157, 160 СК України, просять суд ухвалити рішення, яким шлюб укладений між ними розірвати. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив розірвати шлюб, пояснивши, що у кожного із них існує своє особисте життя, крім того досягли з заявницею [PERSON] письмової угоди щодо проживання та утримання неповнолітнього сина. Заявниця [PERSON] підтримала вимоги не заперечувала проти задоволення вимог викладених у заяві. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядається справа за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до вимог ст. 109 ч.1 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як вбачається з договору про сплату аліментів на утримання дитини, визначення умов проживання та участь у вихованні дитини від 29.04. 2015 року відповідає вимогам ч.2 ст. 109 СК України Суд вважає, що задовольняючи вимоги заяви, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітнього сина у відповідності до вимог ч.3 ст. 109 СК України. Вимоги заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, заявники підтримали в судовому засіданні, що свідчить про відповідність дійсній волі дружини і чоловіка. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви. Витрати при оформленні розірвання шлюбу покласти на [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

08 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 05 травня 2005 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем подружнє життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, відновити її не можливо. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу - неможливі. Спірних питань про розподіл майна, та виховання дітей між сторонами не виникало. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу - визнає в повному обсязі, просить справу розглянути в її відсутність. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 05 травня 2005 року Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 81. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з'ясовано, що сторони припинили шлюбні відносини і мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору не мають, спірних питань щодо виховання та утримання дітей не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

08 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 лютого 2015 року був внесений депозит у сумі 580,00 доларів США згідно договору-заяви від 13 лютого 2015 року. Внесення коштів підтверджується квитанцією № 14 від 13.02.2015 року. 11.03.2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача з вимогою повернення банківського вкладу у сумі 580,00 доларів США. Станом на день подання позову відповідач не повернув банківський вклад. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вклад у сумі 580,00 доларів США. Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного судового рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

08 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] з позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2004 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Їх сімейні відносини фактично припинені з квітня 2014 року через подружню невірність з боку відповідача. Вважає примирення та подальше сумісне життя з відповідачем неможливими. Спір про поділ майна між ними відсутній, дитина залишається проживати з нею. Позивачка у судове засідання не прибула, надіславши заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги та доводи заяви підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище без змін Відповідач у судове засідання не прибув. Судові повістки про виклик до суду надсилались за зареєстрованою адресою його проживання. За таких обставин суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 02 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 151. Згідно свідоцтва про народження, виданого 21 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 832, сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд, враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, прийшов до висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач, не бажаючи приймати участь у справі та реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її бажанням залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

08 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13.03.2012 року вона уклав шлюб, зареєстрований Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 46 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 13 березня 2012 року зареєстрували шлюб Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 46 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

08 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 жовтня 1999 року у виконкомі Садівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис № 15, від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], також зазначив, що брачно-сімейні близько року як відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Садівської сільської ради Шахтарського району Донецької області (а.с.7). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС м.Костянтинівки Донецької області (а.с.6), близько року сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

08 травня 2015 року позивач звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 21.08.1999 року, який зареєстрований Краснокутським відділом РАЦС Харкіської області актовий запис № 48 Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

08 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання не зявилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Десняського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved