Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

08.06.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 10.06.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. 05.07.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 20.07.2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у травні 2020 року на адресу його роботодавця ТОВ «Преображенське» надійшла постанова приватного виконавця Хохлова К.К. про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 07.05.2021 року відповідно до виконавчого провадження № 65297960, якою зобов`язано його роботодавця здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 60595,22 грн. Відповідно до зазначеної постанови, підставою для її винесення став виконавчий напис №16654, вчинений 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 54905,65 грн. В ході підготовки позовної заяви, ним було з`ясовано, що заборгованість могла виникнути внаслідок невиконання ним умов кредитного договору, укладеного з АТ «Дельта Банк». Також йому не відомо, яким чином відповідач став правонаступником його зобов`язання перед АТ «Дельта Банк», а також не враховано ті грошові кошти, які були ним сплачені на погашення кредитного зобов`язання перед АТ «Дельта Банк». Відповідно до вищезазначеного вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчий напис №16654 вчинений 05.04.2021 року з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку», у зв`язку з чим, виконавчий напис є неправомірним та таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. А тому, є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Також, відповідач не направляв йому листів на виконання вимог п.2.3 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», з вимогою про усунення порушення зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, а отже не може бути доказу того, що він такий лист отримував. Відповідно до цього, він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Також він не отримував вимоги від відповідача про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і її отримання, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Також, нотаріус не з`ясував чи не пропущено відповідачем строк позовної давності, а також, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Крім того, при вчиненні напису нотаріус не отримував від відповідача та від нього первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, сума штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі - є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», пункт 1, пункт 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність наявності боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов`язання (аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду №310/9293/15ц від 23.01.2018 року). Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року №6-158цс15 та постанові Верховного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17. Прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16654, вчинений 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 54905,65 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 13.07.2021 року до суду звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Виссал В.В. з відзивом на позов, в якому посилався на те, що 28 листопада 2013 року позивач шляхом здійснення Пропозиції (оферту, у формі Заяви) ПАТ «Дельта Банк» (Первісний кредитор чи/або Банк) №006-07050-281113 на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» і Тарифів Банку, що є невід`ємною частиною цієї Пропозиції, уклав з Банком Договір на відкриття кредитної лінії на суму з лімітом 52002,08 грн. Далі зазначив, що 04 червня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №2254/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором №006-07050-281113 від 28.11.2013 року. 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16654, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 54905,65 грн. за період з 04 червня 2020 року по 31 березня 2021 року. Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості вказав, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц, провадження №14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року, справа №161/6092/18-ц. Виходячи з наведеного відповідач вважає, що ним виконано вимоги п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №16654, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 54905,65 грн. не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Щодо твердження позивача, що приватним нотаріусом пропущено строк позовної давності для вчинення виконавчого напису зазначив, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору №2254/К відступлення прав вимоги від 04 червня 2020 року, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 04 червня 2020 року по 04 червня 2023 року, а отже твердження позивача є помилковим щодо пропуску вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, адже право вимоги виникло у відповідача 04 червня 2020 року і до моменту звернення Відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 05 квітня 2021 року минуло менше трьох років. Прохав справу розглянути у відсутність представника та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.58-61). 19.07.2021 року до суду звернувся позивач з відповіддю на відзив, в якій посилався на те, що приватним виконавцем Хохловим К.К. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 07.05.2021 року відповідно до виконавчого провадження №65297960, якою зобов`язано його роботодавця здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 60595,22 грн. Відповідно до зазначеної постанови, підставою для її винесення став виконавчий напис №16654, вчинений 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 54905,65 грн., якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору №2254/К про відступлення прав вимоги від 04.06.2020 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №006-07050-281113 від 28.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ним. Виконавчим написом задоволено вимоги відповідача про стягнення з нього за період з 04.06.2020 року по 31.03.2021 року включно суму у розмірі: 31451,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23404,21 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 54905,65 грн. Але ж кредитний договір №006-07050-281113 від 28.11.2013 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ним у простій письмовій формі, згідно умов якого він отримав суму кредиту в розмірі 52002,08 грн строком на 36 місяців. Також, виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувана про непогашення заборгованості за Кредитним договором №006-07050-281113 від 28.11.2013 року не містить розрахунків, а лише зазначена сума заборгованості 54855,65 грн., але ж відповідно до умов кредитного договору №006-07050-281113 від 28.11.2013 року він отримав суму кредиту в розмірі 52002,08 грн. Вважає, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Європейської агенції з повернення боргів» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір його заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейської агенції з повернення боргів», зазначений у написі є безспірним. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. На його думку, враховуючи викладене, вбачає, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням норм законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Прохав позов задовольнити, додатково прохав стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову (а.с.77-79). В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 01.07.2021 року та 19.07.2021 року надав через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, додатково прохав стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову (а.с.50,76). В судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 13.07.2021 року подали відзив на позов, в якому заперечували проти задоволення позову, прохали справу розглянути у відсутність представника (а.с.58-61). В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.18), заяву про розгляд справи без його участі не надав. В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.19), на вимогу суду 01.07.2021 року надав копії матеріалів виконавчого провадження (а.с.20-48), заяву про розгляд справи без його участі не надав. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області народився позивач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.06.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.5-6). 09.06.2021 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 05.04.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 16654 про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованості в\~розмірі 54905,65\~грн., до вирішення справи по суті. 10.06.2021 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області витребувано: - у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копії усіх матеріалів та документів, які б свідчили про заборгованість позивача [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; - у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. копії усіх матеріалів нотаріальної справи, яка містить документи на підставі яких було вчинено ним 05.04.2021 року виконавчий напис №16654 (докази безспірності заборгованості позивача, у тому числі копію спірного виконавчого напису); - у приватного виконавця Хохлова К.К. копії матеріалів виконавчого провадження №65297960 за виконавчим написом №16654, виданим 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 01.07.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. на виконання ухвали суду від 10.06.2021 року надіслав суду копії матеріалів виконавчого провадження №65297960 (а.с.20-48). 13.07.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання ухвали суду від 10.06.2021 року надіслало суду документи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису (а.с.64-71). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на виконання ухвали суду від 10.06.2021 року про витребування доказів відповіді не надав, ухвалу суду не виконав. З наданих суду документів вбачається, що 28.11.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено\~кредитний договір\~№006-07050-281113,\~відповідно до\~якого останній\~отримав у\~кредит 52002,08\~грн.\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~в розмірі\~0,01%\~річних на\~строк 36\~місяців(а.с.64). 04.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №2254/К, відповідно до реєстру боржників право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.66-70). Згідно виписки з рахунку [PERSON] за кредитним договором №006-07050-281113 від 28.11.2013 року за період з 04.06.2020 року по 31.03.2021 року заборгованість станом на 31.03.2021 року складає в розмірі 54855,65 грн., з яких: 31454,44 грн. основна заборгованість по тілу кредиту, 23404,21 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с.71). 05.04.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.\~був вчинений\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі під\~№16654,\~про стягнення\~з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» заборгованості\~за кредитним\~договором №006-07050-281113\~від 28.11.2013\~року за\~період з\~04.06.2020\~року по\~31.03.2021\~року в\~розмірі:\~31454,44\~грн.\~заборгованість по\~тілу кредиту,\~23404,21\~грн.\~ заборгованість\~за нарахованими\~та несплаченими\~процентами,\~50\~грн.- за вчинення виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню 54905,65 грн. (а.с.46). 27.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. з заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.43). 29.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. відкрито виконавче провадження №65297960 з примусового виконання виконавчого напису №16654 від 05.04.2021 року (а.с.41-42). 29.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. визначено для боржника [PERSON] мінімальний розмір витрат виконавчого провадження в сумі 199 грн. (а.с.39-40). 29.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. визначено для боржника [PERSON] основну винагороду приватного виконавця в розмірі 5490,57 грн. (а.с.37-38). 29.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 60595,22 грн. (а.с.35-36). 07.05.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. звернуто стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] у ТОВ «Преображенське» у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 60595,22 грн. (а.с.28-29). 16.06.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. зупинено вчинення виконавчих дій на підставі ухвали Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09.06.2021 року (а.с.22-23). При вирішенні справи суд керується наступним. За загальними правилами статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення правовідносин) та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та постанови від 15.01.2020 року № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (Перелік документів) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 05.03.2018 року, справа № 756/11960/15-ц). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 року по справі № 308/11193/16-ц, провадження № 61-7410св18 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 року (провадження № 14-12559св18). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, так як не доведено, що позивач отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимогу щодо погашення заборгованості, крім того, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а тому, суд бере до уваги те, що позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, у зв`язку з чим не міг як оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», так само і виконати їх, що, в свою чергу, не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, яку [PERSON] не визнає та заперечує проти наявності такого розміру заборгованості, що також може свідчити про відсутність безспірності вимог до боржника. Також, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від фінансової компанії (позивача) первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком чи його правонаступником є безспірним. Таким чином, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а тому суд вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь судових витрат у виді судового збору суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат по сплаті судового збору з відповідача в розмірі 1362 грн., яка складається з судового збору в сумі 908 грн. за подання позовної заяви та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову, яку судом задоволено 09.06.2021 року.

Outcome: approved