Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

08 липня 2016 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнили. В обґрунтування уточненого позову посилаються на те, що вони на підставі свідоцтва про право на спадщину є співвласником будинку № 23 на вул.\~[PERSON] (Орджонікідзе) в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. За вказаною адресою зареєстровані вони та відповідач, який є колишнім чоловіком позивача [PERSON], після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу між ними, у липні 2015 року відповідач у спірному будинку не проживає, особистих речей не зберігає та не несе витрат повязаних з його утриманням та сплатою комунальних послуг. У звязку з цим, в остаточній редакції позову, позивачі просили суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 23 на вул.\~[PERSON] (Орджонікідзе) в м. Новомосковську Дніпропетровської області. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не з'явились, представником позивачів надано суду клопотання про розгляд справи заочно за їх відсутності (а.с. 29). Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не зявилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивачів, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, додатково повідомив, що за адресою: м. Новомосковськ, вул. А. Джусова, 23, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 19 лютого 2009 року (а.с. 21-22). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивачі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 травня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], є співвласниками в рівних частках кожна будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул. Орджонікідзе (нині вул. [PERSON]), 23 (а.с.\~7). У вищезазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], що вбачається з відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 13). Відповідач в зазначеному будинку № 23 на вул.\~А. Джусова в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області, зареєстрований однак не проживає з 05 липня 2015 року, що підтверджується актом від 07\~липня 2016 року, складеним Головою квартального комітету №\~9 м. Новомосковськ Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає з 05 липня 2015 року, тобто більше одного року, в будинку під № 23 на вул.\~А. Джусова в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області, де право власності належить позивачам, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивачів як співвласників будинку, оскільки позивачі не можуть вільно розпоряджатися належним їм майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved