Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

08 травня 2019 року [PERSON] направив поштою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] , третя особа УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та встановлення графіку побачень з дитиною, який надійшов до суду 10 травня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2019 року позивачеві у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року [PERSON] заяву в про виклик свідка повернуто. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року позивачеві у задоволенні заяви в частині забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2019 року заяву [PERSON] про виклик та допит свідків задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ООП Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, а УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради виключено з числа третіх осіб. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року від третьої особи ООП Чечелівської районної у м. Дніпрі ради витребувано висновок про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини. Позивач у своєму позові, відповіді на відзив, а у ході судового засідання позивач та його представник посилалися на те, що він з відповідачем зареєстрував шлюб [INFO] . Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Бажання мати дитину для кожного з подружжя було першочерговою та довгоочікуваною метою. З початку вагітності у поведінці відповідача почалися зміни: на другому місяці вагітності вона виявила бажання та прийняла одноосібне рішення тимчасово пожити у своєї матері. За місяць позивач виявив факт зради [PERSON] , який вона підтвердила. За час вагітності відповідач неодноразово вчиняла легковажні вчинки, ставлячи під загрозу життя і здоров`я ще ненародженої дитини. Про народження доньки позивач дізнався від матері відповідача, та прибувши до пологового будинку його зі скандалом вигнали. Після народження доньки дружина одноосібно забрала дитину з пологового будинку і зникла, переховуючись від позивача, уникаючи будь-яких контактів, у тому числі із власною матір`ю. З метою уникнення реєстрації в органах РАЦС доньки на прізвище [PERSON] , позивач ухилялася від реєстрації дитини, через що позивач змушений був звернутися із заявою до поліції та УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради для надання дозволу на реєстрацію дитини після спливу встановленого строку. [PERSON] бажає приймати активну участь у вихованні своєї доньки, особисто спілкуватися з нею, турбуватися та опікуватися нею, проте відповідач чинить перешкоди батькові. На теперішній час [PERSON] проживає з іншим чоловіком, тому позивач має бути впевненим, що його ставлення до дитини не буде мати негативного впливу на доньку. Заперечував проти тверджень відповідача про вживання ним алкогольних напоїв та/або наркотичних засобів, а також вчинення домашнього насилля у відношенні до дружини, зазначивши, що жодних доказів на підтвердження даного факту відповідачем надано не було, а звернення [PERSON] 11 липня 2019 року до поліції із заявою про злочин є вчиненням саме нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України (завідомо неправдиве повідомлення про злочин). Вказав, що ще під час вагітності, [PERSON] зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, який залишено без розгляду через її повторну неявку. Судовим наказом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року з нього на утримання дитини було стягнуто аліменти. На теперішній час в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач відмовляється від вирішення питання про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною у позасудовому порядку, тому сторона позивача просила суд визначити батькові, [PERSON] , графік побачень з його малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: до досягнення дитиною трирічного віку тричі на тиждень: щовівторка, щочетверга і щосуботи, а також щороку 24 січня, по дві години у період з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, у присутності матері [PERSON] за фактичним місцем проживання останньої, та, за ініціативи [PERSON] , у присутності баби [PERSON] , а по досягненні дитиною трирічного віку - без присутності матері [PERSON] та один день на тиждень - протягом часу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання [PERSON] ; по досягненню дитиною п`ятирічного віку - один день на тиждень - протягом часу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання [PERSON] та два вихідних дні підряд, кожного місяця, у період з 09 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання позивача, два тижні протягом кожного року для відпочинку та оздоровлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , за попереднім повідомленням матері [PERSON] про місцеперебування дитини в Україні та за її межами; по досягненню дитиною семи років, один день на тиждень - протягом часу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання [PERSON] та два вихідних дні підряд, кожного місяця, у період з 09 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі, два тижні протягом кожного року для відпочинку та оздоровлення без присутності матері [PERSON] , а також в період зимових, осінніх та весняних шкільних канікул, на період половини їх строку, за погодженням такого періоду з відповідачем, за місцем фактичного проживання [PERSON] або іншому місці в Україні та за її межами, за попереднім повідомленням матері про місцеперебування дитини; погодження точних строків та періодів спілкування (зустрічей) малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] має здійснюватись за ініціативою одного з батьків засобами комунікацій. Домовленість має бути підтверджена тим самим способом та засобами, яким здійснено пропозицію; у разі якщо запропонований [PERSON] строк (період, термін) побачення не відповідає розпорядку дитини або не влаштовує [PERSON] за іншими обставинами, остання має обґрунтувати свої заперечення та запропонувати інший рівнозначний строк (період, термін) побачення; просили зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні та участі у вихованні [PERSON] спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: письмово (засобами комунікації - телефонного, поштового, електронного та інших вдів зв`язку), повідомляти [PERSON] про наявні засоби комунікації [PERSON] - номер телефону, електронної пошти (за наявності), а також про фактичне місце її проживання та навчання у строк не більше ніж 24 години з моменту визначення або зміни адреси; зобов`язати забезпечити можливість необмеженого спілкування [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] засобами телефонного, поштового, електронного та інших вдів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; вказані зустрічі та спілкування між батьком [PERSON] та дитиною мають відбуватися за погодженням між батьком та матір`ю [PERSON] , з обов`язковим врахуванням часу пов`язаного з навчанням та/або відвідуванням дошкільного, шкільного закладу дитиною, з урахуванням зайнятості дитини в визначений день, її самопочуттям, та бажанням; у період перебування дитини з одним із батьків, інший зобов`язаний забезпечити можливість спілкування дитини з іншим з батьків засобами телефонного або Інтернет зв`язку та, у жодному разі, не налаштовувати психологічно дитину проти другого з батьків, висвітлюючи негативні риси, вчинки тощо, такого з батьків або членів його (її) родини; судові витрати у справі покласти на відповідача. Відповідач у відзиві на позовну заяву, письмових поясненнях, а у ході судового розгляду її представник у судовому засіданні, проти позову заперечували. Зазначали, що позивач зловживає алкогольними напоями, інколи вживає наркотичні речовини, застосовує до відповідача фізичне та психологічне насилля, багато часу приділяє друзям, вистежує її та погрожує їй. Умовляння до жодних наслідків не призвели. Після зустрічей з позивачем дитина поводиться знервовано, постійно плаче, погано спить. Вважає, що [PERSON] завчасно звернувся до суду із позовом, оскільки ООП питання про спілкування батька з дитиною ще не вирішений. Зазначила, що зустрічі позивача з дитиною мають негативний вплив, носять загрозливий характер не тільки здоров`ю дитини, а й її життю. З метою впливу на поведінку позивача, вона звернулася до органів поліції із заявою про злочин, яке наразі не вирішено. Представник відповідача зазначила, що позовні вимоги визнають в частині побачень позивача з малолітньою [PERSON] , [INFO] , щовівторка, щочетверга і щосуботи кожного місяця з 17 години до 20 години у присутності матері з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я, а 24 січня, у день народження дитини, батьки зобов`язані проводити разом з дитиною. Представник відповідача заперечувала щодо визначення побачень після досягнення дитиною трирічного, п`ятирічного та семирічного віку, оскільки вони є передчасними і, насамперед, батько має налагодити контакт з донькою, а вирішення цього питання на теперішній час буде порушенням прав дитини. Також зазначили, що перешкод позивачеві у спілкуванні з донькою відповідач не чинить і наполягає на їх спілкуванні, стверджує, що позивач мав нагоду спілкування з дитиною за бажанням, проте після подання позову до суду відвідування дитини припинив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Чечелівської районної у м. Дніпрі ради проти задоволення позову в частині, що не суперечить висновку ООП, не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і здобуті докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] 16 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с. 13). Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). 29 січня 2019 року позивач звернувся до КЗ «ДОРПЦ та стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради з приводу виписки з пологового відділення [PERSON] без присутності батька або інших родичів (а.с. 15), на що листом № 127 від 31 січня 2019 року повідомлено, що виписка відбулася за бажанням жінки вранці 29 січня 2019 року (а.с. 16). 10 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Дніпровського ВП із заявою про розшук [PERSON] та новонародженої доньки (а.с. 17, 17 оберт). 05 березня 2019 року [PERSON] - мати позивача, баба малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулася до ООП Новоокдацької районної у м. Дніпрі ради із заявою щодо графіку спілкування з онукою та реєстрації її народження в органах РАЦС (а.с. 18-19). 05 березня 2019 року позивач звернувся до УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради із заявою про надання дозволу на проведення реєстрації народження дитини у зв`язку із спливом строку такої реєстрації, а також визначення способу участі батька у вихованні дитини (а.с. 20-23). Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 134 від 26 березня 2019 року дозволено [PERSON] і [PERSON] реєстрацію малолітньої дитини жіночої статі, народженої [INFO] , з присвоєнням їй прізвища « [PERSON] », імені « [PERSON] » (а.с. 24). Також [PERSON] звертався до Новокодацького ВП із заявою від 26 квітня 2019 року щодо встановлення фактичного місця перебування відповідача з дитиною та переховування дитини від батька (а.с. 25). 22 травня 2019 року позивач звернувся до УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради із заявою про встановлення графіка побачень з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). 23 травня 2019 року [PERSON] звернулася до УССД Чечелівської районної у м. Дніпрі ради із заявою про підтвердження місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з метою виїзду за межі України (а.с. 37). Листом від 27 травня 2019 року вих. № С-1433 [PERSON] було викликано на засідання комісії (а.с. 38). 11 липня 2019 року [PERSON] звернулася до Новокодацького ВП із заявою про злочин, в якій просила притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126, 126-1, 129, 307 КК України (а.с. 103-105, 106). 15 липня 2019 року [PERSON] звернулася із заявою до УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради із заявою про встановлення [PERSON] заборони наближення до неї та до доньки (а.с. 107, 108, 109-110). 23 липня 2019 року [PERSON] звернувся до Новокодацького ВП із заявою про злочин, яку зареєстровано 23 липня 2019 року за № 23948, щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про злочин (а.с. 119, 120). Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 05 липня 2019 року, питання щодо визначення участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , знято з розгляду та підтверджено місце проживання дитини з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 121). Згідно із сертифікатом серії НТН № 358941 від 24 липня 2019 року про проходження профілактичного наркологічного огляду наркологічні протипоказання до виконання опіки та піклування у [PERSON] не виявлені (а.с. 122). Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/3050/18 від 17 грудня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було залишено без розгляду (а.с. 204). На підставі судового наказу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/3718/19 від 05 листопада 2019 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 202). Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська № 203/307/20 від 21 лютого 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі (а.с. 203). Експертним висновком про біологічне батьківство № MG19-64529 від 21 березня 2019 року ймовірність батьківства [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , становить 99,9999 % (а.с. 205). Висновком ООП виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради № 393 від 12 червня 2020 року визнано за доцільне встановлення графіку побачень [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: кожного вівторка, четверга і суботи з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин у присутності матері (а.с. 213). Також у судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] і [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю позивача і бабою малолітньої [PERSON] , [INFO] . Від сторонніх осіб дізналася, що перебуваючи вагітною, відповідач стала проживати з іншим чоловіком. На 4 місяці вагітності вона їздила до батьків свого співмешканця в м. Партеніт в Криму. Також, перебуваючи вагітною, подала до суду позов про розірвання шлюбу. На пологах був присутній її співмешканець. 27 січня 2019 року свідок приїхала до пологового будинку аби побачити онуку, проте подруга відповідача та її співмешканець вчинили скандал і вигнали її з пологового будинку. Після народження онуки, відповідач не бажала реєструвати дитину із присвоєнням прізвища [PERSON] , а реєстрація в органах РАЦС відбулася лише за спливом чотирьох місяців після народження онуки. Позивач бачив малолітню доньку в пологовому будинку декілька хвилин, оскільки відповідач вигнала його з палати. На теперішній час [PERSON] переховується, бачитися з дитиною не дає ані свідкові, ані позивачеві, ані своїй матері. Свідок [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю відповідача і бабою малолітньої [PERSON] , [INFO] , а позивач - її зять. Дитина бажана. З метою настання вагітності [PERSON] було проведено декілька хірургічних втручань. До вагітності з відповідачем було гарні стоунки, причини їх зіпсуття свідкові не відомі. Про народження онуки свідок дізналася лише на третю добу після пологів. Коли вона приїхала до пологового аби навідати відповідача і онуку, подруга відповідача нецензурною лайкою почала виганяти її та свідка [PERSON] з палати. [PERSON] перешкоджає не тільки позивачеві у спілкуванні з малолітньою донькою, а також і їй. Відповідач дуже рідко привозить їй малолітню [PERSON] , [INFO] , та не дозволяє спілкуватися і грати з дитиною. Як дитина зростає, свідок не бачить. Також не дозволяє спілкуватися з дитиною позивачеві та його матері. Одного разу вона навідала онуку у присутності співмешканця відповідача, який завдав свідкові тілесні ушкодження, та вона їздила на медичний огляд з метою засвідчення завдання їй останнім тілесних ушкоджень. Судом встановлено, що позивач цікавиться життям і вихованням доньки, проявляє до неї інтерес, бажає приймати активну участь у її житті. На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг прав та обов`язків щодо виховання та розвитку дитини встановлено ст. ст. 150, 151 СК України. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 та абзацом 1 частини 2 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З урахуванням того, що відповідачем чиняться перешкоди у спілкуванні батька з малолітньою донькою, позивач був змушений звернутися з цим позовом до суду. У той самий час, судом під час розгляду справи не виявлено будь-яких обставин, які б могли зумовити обґрунтованість обмеження [PERSON] в його правах та обов`язках стосовно спілкування та виховання дитини, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та зобов`язати відповідача надавати позивачеві періодичні побачення з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , які визначити наступним чином: до досягнення малолітньою донькою трирічного віку надавати [PERSON] побачення з малолітньою донькою щовівторка, щочетверга і щосуботи кожного тижня щомісяця, а також щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, у присутності матері [PERSON] за фактичним місцем проживання останньої; після досягнення дитиною трирічного віку надавати позивачеві побачення з малолітньою донькою щовівторка і щочетверга кожного тижня щомісяця, а також щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин та щосуботи кожного тижня щомісяця - протягом часу з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання або перебування [PERSON] без присутності матері [PERSON] ; після досягнення малолітньою донькою п`ятирічного віку надавати [PERSON] побачення з донькою з 10 години 00 хвилин щосуботи першого тижня щомісяця до 18 години 00 хвилин щонеділі першого тижня щомісяця, з правом перебування дитини за місцем фактичного проживання або перебування позивача без присутності матері, щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, а також з 01 серпня до 15 серпня кожного року для відпочинку та оздоровлення дитини, за попереднім повідомленням матері про місцеперебування дитини в Україні чи за її межами; після досягнення семирічного віку надавати батькові [PERSON] побачення з малолітньою дитиною шляхом його особистого спілкування з 10 години 00 хвилин щосуботи першого тижня щомісяця до 18 години 00 хвилин щонеділі першого тижня щомісяця, щороку 24 січня по дві години з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, в осінні, весняні, зимові шкільні канікули - у кількості половини часу протягом канікул безперервно відповідно до навчального графіку без присутності матері, за місцем фактичного проживання або перебування позивача або іншому місці в Україні чи за її межами, за попереднім повідомленням матері про місцеперебування дитини, також з 01 серпня до 15 серпня кожного року для відпочинку та оздоровлення дитини, за попереднім повідомленням матері [PERSON] з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини. Також суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині безперешкодного спілкування за допомогою засобів комунікації у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій (скайп, електронна пошта, тощо) у будь-який день тижня без обмежень з дотриманням режиму дня дитини та з урахуванням стану здоров`я дитини також підлягають задоволенню. Задоволення позовної вимоги в частині встановлення графіку побачень позивача до досягнення дитиною трирічного віку у присутності баби [PERSON] суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] є дієздатною особою і чинним ЦПК України наділена правом на самостійне звернення до суду з відповідною позовною заявою для вирішення питання про визначення участі баби у вихованні малолітньої онуки. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про зобов`язання у період перебування дитини з одним із батьків, останнього забезпечувати можливість спілкування дитини з іншим із батьків засобами телефонного або інтернет зв`язку, та у жодному разі не налаштовувати психологічно дитину проти іншого із батьків, висвітлюючи негативні риси, вчинки тощо, такого із батьків або членів його (її) родини, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тобто, позивач має право на спілкування з дитиною та на активну участь у її вихованні відповідно до приписів закону, а суд захищає порушене права особи. Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у вигляді зобов`язання кожного із них виховувати дитину у дусі поваги не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Щодо посилань відповідача на зловживання позивачем алкогольними напоями та вживання ним наркотичних речовин, суд не приймає зазначені нею обставини, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи та були спростовані наданими позивачем доказами (а.с. 122). З приводу звернення [PERSON] до органів поліції щодо вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126, 126-1, 129, 307 КК України, суд критично ставиться до зазначених доводів сторони відповідача, оскільки таке звернення відбулося після прийняття до розгляду та відкриття провадження по даній цивільній справі ухвалою судді від 15 травня 2019 року, а саме 11 липня 2019 року та доказів відкриття кримінального провадження відносно позивача або визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень суду надано не було. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. (а.с. 1) за позовну вимогу немайнового характеру та 384 гривні 20 коп. (а.с. 130) за подачу заяви про забезпечення доказів, яку було задоволено судом. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у загальному розмірі 1 152 гривень 60 коп. (768 гривень 40 коп. + 384 гривні 20 коп. = 1 152 гривні 60 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial