Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4\~ частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином трьох років, тобто до 08.11.2018 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14.03.2015 року. Від шлюбу 08.11.2018 року народився син [PERSON], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Позивач у позові зазначає, що близько року сторони не проживають разом, відповідач працездатний, працює, має регулярний заробіток, однак, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] тимчасово не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Розмір допомоги позивача складає 840,00 грн., у звязку з чим вона перебуває у складному матеріальному становищі. [PERSON] також вказує на те, що відповідач інших дітей не має, стягнень за іншими виконавчими листами з нього не здійснюється. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис №51, про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №258738 (а.с.5). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №430948, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області 11.11.2015 року (а.с.6). Згідно Довідки №5125 від 28.10.2016 року [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Чугуївської міської ради та отримує щомісячну грошову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн. на місяць (а.с.7). Згідно Довідки №3к від 04.01.2016 року, [PERSON] з 24.12.2015 року по 08.11.2018 року надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.24). Факт проживання сина позивача разом із нею за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Червономанєжний, буд. 13, підтверджується Довідкою №4 від 23.01.2017 року, виданою головою вуличного комітету №25 «Червономанєжна» (а.с.33). Згідно 75\~СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. \~Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України\~право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, регулярний дохід, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, позов визнав, тому, враховуючи вищевикладене, суд всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved