Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

09.02.2018 року позивачка [PERSON]звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до[PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дитини повноліття тобто до [INFO] року. У позовній заяві позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що 25 вересня 2004 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. 02.08.2017 року шлюб було розірвано. [PERSON] зазначила, що дитина мешкає разом з нею, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що він при зустрічі з донькою надає їй кошти у розмірі 50 гривень, також передає продукти харчування. На теперішній час він є безробітним. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25 вересня 2004 року. За час шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. 02.08.2017 року рішенням Київського районного суду м.Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком до 14 років під час розгляду справи складав 1944,00 гривень на місяць. Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи доходи сторін, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно, і вважає дану суму обгрунтованою, справедливою і розумною. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір 704 гривень 80 копійок.

Outcome: partial