Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

09.01.2020 до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю надійшла справа за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та виділ частки майна в натурі для звернення стягнення. Позивач зазначає про те, що 22.09.2011 [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 доларів США. На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.07.2014 стягнуто грошові кошти. На виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві перебуває виконавче провадження №45478180 щодо примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 31.10.2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 490538,92 грн. Позивач зазначає про те, що на виконання рішення суду було перевірено майновий стан боржника та виявлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , право власності на транспортний засіб марки «Ніссан Х-Трейл», державний номерний знак [NUMBER] , право власності на 1/6 квартири [ADDRESS] . Дружина відповідача [PERSON] є власником садового будинку [ADDRESS] , посилаючись на норми Цивільного та Сімейного Кодексів України, ЗУ «Про виконавче провадження» позивач просив визнати нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , [PERSON] , виділити на користь [PERSON] Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] звернувся до суду з відзивом згідно з яким зазначив, що позивачем не надано доказів спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на спірний будинок. Садовий будинок було збудовано у 1991 році за особисті кошти [PERSON] , які вона отримала від батьків і тому відповідно до ст. 57 СК України це майно є приватною власністю дружини, тому просив відмовити у задоволення позовних вимог. 06.12.2018 [PERSON] надала відзив відповідно до якого зазначила про те, що не несе жодних фінансових зобов`язань перед [PERSON] і не може відповідати за його боргами. Право власності на садовий будинок відбулось задовго до зобов`язань між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] проходив військову службу і окремо проживав. В період проживання з батьками [PERSON] написав розписку в тому, що не буде претендувати на майно, збудоване батьками. Проживання з батьками [PERSON] та [PERSON] підтверджується ордером №457 Серії А від 26.03.1986. Відповідач вказала на те, що між нею та [PERSON] була домовленість про те, що будинок за адресою [ADDRESS] належатиме виключно [PERSON] 14.12.2018 представником позивача надано відповідь на відзив [PERSON] згідно з яким зазначено про те, що розписка [PERSON] не підтверджує відсутність права на спірний будинок, посилаючись на нормативно-правові акти та судову практику, просив задовольнити позовні вимоги. 14.01.2019 представником позивача надано відповідь на відзив [PERSON] згідно з яким просив взяти до уваги вимоги статтей 22,24 Кодексу про шлюб та сім`ю в редакції 20.06.1969, які діяли на момент перебування відповідачів у шлюбі, будинок збудовано у 1991 році, а право власності оформлено 25.01.2018 на час перебування відповідачів у зареєстрованому шлюбі, тому садовий будинок не належить до переліку майна, що є особистою приватною власністю відповідно до ст. 57 СК України і є спільною сумісною власністю, надано заперечення щодо доказів, доданих відповідачами до відзивів, просив задовольнити позовні вимоги. 15.01.2019 [PERSON] надано заперечення на відповідь на відзив згідно з яким звертається увага суду на те, що не спростовано твердження відповідача про те, що житловий будинок по [ADDRESS] є виключно власністю [PERSON] , оскільки хоч побудований у шлюбі проте за особисті кошти. 05.03.2019 [PERSON] подано заперечення на відповідь, надану представником [PERSON] [PERSON] згідно з якою зазначено про те, що згідно із ч.1,ч.6 ст. 57 СК України не все майно набуте за час шлюбу є спільною сумісною власністю, будинок збудовано під час шлюбу, але не за спільні кошти, а за особисті кошти батьків [PERSON] , оскільки відповідач проходив службу далеко від м. Києва, спільних дітей у той час не було, дружина проживала з батьками в м. Києві і особисто займалась будівництвом будинку і тому він не претендує на майно [PERSON] кошти, надані [PERSON] були зараховані на рахунки Промислово-торгівельного комерційного підприємства «Фірма Мисливпромпостач» з метою отримання доходу. Відповідно до рішення суду кошти було стягнуто. [PERSON] вказав на те, що не використовував позичених коштів в інтересах своєї сім`ї. В судовому засіданні 14.05.2020 позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні 14.05.2020 заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові пояснення. В судовому засіданні 30.06.2020 за клопотанням позивача було оголошено перерву. на 06.10.2020. 06.10.2020 позивач до початку судового засідання надав заяву відповідно до якої просив задовольнити позовні вимоги, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням в судовому засіданні по іншій справі. Враховуючи заяву позивача від 06.10.2020, письмові пояснення відповідача від 14.05.2020, пояснення, надані сторонами в судовому засіданні 14.05.2020, враховуючи попереднє погодження дат судових засідань зі сторонами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наданими доказами та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до листа Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомлено [PERSON] про те, що за час проведення виконавчих дій виконавцем виявлено доходи боржника у вигляді пенсії з яких стягнення перераховується на рахунок стягувача у виді пенсії ( а.с. 5). Додано до позову витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного Реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, сформований [PERSON] щодо [PERSON] , якій на праві власності належить садовий будинок [ADDRESS] ( а.с. 6 т.1). 26.03.1986 [PERSON] на сім`ю в складі [PERSON] (дружини), [PERSON] , (сина) та [PERSON] ( доньки) видано видано ордер №457 Серії А на квартиру [ADDRESS] ( а.с. 79 т.1). 06.06.1988 [PERSON] видано ордер №40 на квартиру [ADDRESS] ( а.с. 83 т.1). 23.12.1991 року [PERSON] головою кооперативу [PERSON] видано довідку в тому, що член садово-городнього кооперативу Пащенко О.П. проводить будівництво будинку і господарських споруд на ділянці № [NUMBER] із батьком з допомогою робочих ( а.с. 85 т.1). Згідно із розпискою від 26.06.1991 зазначено про те, що [PERSON] , який проживає у квартирі, належній [PERSON] зобов`язується не претендувати на житло і просить тимчасово зареєструвати його за адресою: [ADDRESS] , зобов`язується не пред`являти претензій на будинок, який передано [PERSON] його доньці [PERSON] по [ADDRESS] , автомобіль і інше рухоме і нерухоме майно ( а.с. 42 т.1). 26.04.1991 [PERSON] та [PERSON] домовились, що будинок, збудований за адресою: [ADDRESS] будувався з допомогою батька [PERSON] [PERSON] і буде належати виключно [PERSON] . [PERSON] не вимагатиме частку ( а.с. 81 т.1). 11.04.2011 Дарницьким районним у м. Києві військовим комісаріатом видано довідку №37 капітану 1 рангу [PERSON] , 1953 року народження в тому, що він в період з 07.09.1978 по 10.09.1981 проходив військову службу у складі екіпажу «СКР-120» в республіці Ангола ( а.с. 45 т.1). 30.09.2011 директор Промислово-торгівельного комерційного підприємства «Фірма Мисливпромпостач» Пащенко А.В. підписав наказ №74 згідно з яким вказав про те, що [PERSON] для поповнення обігових коштів на підприємстві ПТКП «Фірма Мисливпромпостач» передано кошти в розмірі 318948 грн, які було внесено згідно із 12 договорів безпроцентної фінансової позики ПТКП «Фірма Мисливпромпостач» Пащенком А.В. на рахунок підприємства , які підлягають поверненню [PERSON] ( а.с. 156 т.1). Згідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2014 стягнуто з Промислово-торгівельного комерційного підприємства «Фірма «Мисливпромпостач» на користь [PERSON] заборгованість за договором безвідсоткової цільової позики у загальному розмірі 1200008 грн., інфляційні витрати в сумі 40411 грн. 26 копійок, 3% річних у сумі 2024 грн. ( а.с. 151-152 т.1). Згідно із Витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1624 від 13.04.2016, осколкове та кульове поранення грудей капітана 1 рангу у запасі [PERSON] , 1953 року народження, що підтверджується актом судово-медичного дослідження №64/в травма та її наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії ( а.с. 46 т.1). Відповідно до довідки №30, виданої 23.05.2017 головою кооперативу [PERSON] , майнові права [PERSON] за весь час перебування засновником Товариства «Магнолія» не оформлялись, участь в Товаристві «Магнолія», як засновника була пов`язана виключно на громадських засадах, без набуття майнових прав. Будь-яка земельна ділянка або будівля не рахується за [PERSON] ( а.с. 84 т.1). Згідно з копією реєстраційної справи №1472104080000 у січні 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Кабалія І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності будинку, розташованого у м. Києві, обслуговуючий кооператив «Магнолія» по [ADDRESS] за [PERSON] ( а.с. 1-39 т.2). 04.02.2019 Департамент земельних ресурсів надано відповідь адвокату Міхальову А.О. про те, що за поданням Департаменту земельних ресурсів Київська міська рада не приймала рішень щодо передачі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 54 т.2). 05.02.2019 Департаментом містобудування та архітектури надано відповідь адвокату Міхальову А.О. в тому, що вулиця з назвою «Ентузіастів» у Дарницькому районі м. Києва відсутня ( а.с. 55 т.2). Згідно із\~ч.2\~ст.\~41\~Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно із\~ст.\~14\~ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно до\~ст.\~23\~Кодексу про\~шлюб та\~сім`ю майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребують обов`язкового нотаріального засвідчення, згода другого з подружжя повинна бути висловлена у письмовій формі. Відповідно до\~ст.\~28\~Кодексу про\~шлюб та\~сім`ю,\~ у\~ разі\~ поділу\~ майна,\~ яке\~ є\~ спільною\~ сумісною\~ власністю\~подружжя,\~ їх\~ частки\~ визнаються\~рівними.\~ В\~окремих випадках\~суд може\~відступити від\~начала рівності\~ часток\~ подружжя,\~ враховуючи\~інтереси \~неповнолітніх \~дітей або\~інтереси одного\~з подружжя,\~ що\~заслуговують на\~увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Згідно із\~ст.\~3\~СК України в\~редакцї 2002\~року, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 69 СК України в редакцї 2002 року, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно до\~ст.\~70\~СК України,\~у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Згідно до ч.6 ст. 57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно із ст. 14 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено коло учасників виконавчого провадження. Згідно із\~ ст.\~15\~ЗУ «Про\~виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. При зверненні до суду позивачем додано до позову повідомлення головного державного виконавця О. Шпак згідно з яким запропоновано стягувачу звернутись до суду про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Відповідно до\~ст.\~371\~ЦК України, \~кредитор\~співвласника майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~у разі\~недостатності у\~нього іншого\~майна,\~на яке\~може бути\~звернене стягнення,\~може пред`явити\~позов про\~виділ частки\~із спільного\~майна в\~натурі для\~звернення стягнення\~на неї,\~крім випадків,\~установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 366\~цього Кодексу. Згідно із ч.1,ч.2 ст. 366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. Позивач вказує на те, що на виконання рішення суду було перевірено майновий стан боржника та виявлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , право власності на транспортний засіб марки «Ніссан Х-Трейл», державний номерний знак [NUMBER] , право власності на 1/6 квартири [ADDRESS] . Разом з тим, дружині відповідача належить житловий будинок [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю, оскільки придбаний у шлюбі, тому позовні вимоги щодо визнання житлового будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Суд вважає важливими заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного. Суду не надано доказів наявності між відповідачем та дружиною домовленості або шлюбного договору, які б визначали нерівність їх часток у спільному сумісному майні подружжя, або відсутності такої частки. Разом з тим, надана копія розписки відповідача про відсутність претензій на обєкт, що є предметом спору, суд не приймає до уваги , оскільки пожружжя [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, а вказана розписка не є правоустановчим документом на майно. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~(ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В свою чергу, у ході розгляду даної справи відповідачем, у порядку\~статті 81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог, а також не було обґрунтовано наявність передбачених\~статтею 82 ЦПК України\~обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ним обставин. \~ \~ \~ \~За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved