Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

10.02.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу житлової квартири [ADDRESS], який було укладено 25.07.2014 року між нею та відповідачами та про визнання за нею права власності на зазначену квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у квітні 2014 року між нею та відповідачами було досягнуто домовленості щодо придбання квартири [ADDRESS], яка складається з 4-х кімнат загальною площею 65,80 кв.м., яка належить відповідачам в рівних частках, по ? частці кожному на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Орловою О.А. та зареєстрованому в реєстрі за №983. Наприкінці липня 2014 року вона та відповідачі оформили та підписали договір купівлі-продажу. Відповідачі передали їй оригінали правовстановлюючих документів на квартиру і ключі від неї, а вона сплатила домовлену грошову суму за квартиру. Однак у зв'язку з початком антитерористичної операції договір купівлі-продажу нотаріально посвідчити вони не встигли, так як нотаріуси припинили свою діяльність на території м.Луганська. У серпні вона разом з дітьми виїхала з м.Луганська, залишивши документи на придбану квартиру, а коли повернулась, побачила, що з її квартири зникли речі, побутова техніка, а також документи на придбану нею у відповідачів квартиру. На даний час відповідачі проживають у м.Києві, проте відмовляються допомогти їй відновити оригінал правовстановлюючого документа. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів позбавляє її можливості оформити право власності на придбану нею квартиру в нотаріальному порядку, вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позов підтримує, просить його задовольнити. Причина неявки відповідачів суду невідома. Про дату та час судових засідань вони повідомлялись належним чином, неодноразово, шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області, розміщення оголошень про виклик в газеті «Урядовий кур'єр», а також шляхом направлення повісток про виклик на адресу відповідача [PERSON] Дослідивши докази, які містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу квартири від 10 квітня 2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Орловою О.А., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно в МКП « БТІ» м. Луганськ від 27.10.2005 року №8761252, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №21426944 від 08.05.2014 року, відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по ? частці кожному, належить квартира [ADDRESS]. Відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження та у державному реєстрі іпотек стовно зазначеної квартири відсутні ( а.с, 7-10). 25 липня 2014 року між позивачем [PERSON] з однієї сторони та відповідачами [PERSON], [PERSON] з іншої сторони у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], житловою площею 44,60 кв.м., загальною площею 65,80 кв.м., яка складається з: 1 житлова кімната - 10,60 кв.м., 2 житлова кімната - 8,50 кв.м., 3 - житлова кімната - 17,30 кв.м., 4 житлова кімната - 8,20 кв.м., 5 кухня - 5,40 кв.м., 6 санвузол - 3,30 кв.м., 8 коридор - 5,70 кв.м., І засклена лоджія - 5,00 кв.м. За умовами вищевказаного договору відповідачі [PERSON] та [PERSON] продали та передали [PERSON] зазначену житлову квартиру разом з правовстановлюючими документами - договором купівлі-продажу, технічним паспортом на квартиру та 2-ма комплектами ключів від квартири, а [PERSON] прийняла вказану квартиру та сплатила домовлену грошову суму - 379 362,00 грн, що еквівалентно 13 800,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 19.01.2017 року (а.с., а.с.13-15, 25). Згідно п. 1.5 Договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2014 року сторони домовились, що протягом одного місяця після підписання даного договору вони зобов'язуються посвідчити його нотаріально. Позивач зазначає в позовній заяві, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м.Луганськ була припинена діяльність всіх нотаріусів, а вона та відповідачі були змушені виїхати за межі м.Луганська. Після її повернення у м.Луганськ у листопаді 2014 року, з квартири зникли правовстановлюючі документи на квартиру, побутова техніка та її особисті речі. Відповідачі на даний час проживають у м.Києві, однак категорично відмовляються допомогти позивачу з відновленням правовстановлюючих документів на придбану нею житлову квартиру, а також відмовляються посвідчити нотаріально укладений між ними у простій письмовій формі договір купівлі-продажу житлової квартири від 25.04.2014 року. Відповідно ч. 4, 5 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати за рішенням суду. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд приходить до висновку, що відповідачі, як продавці, та позивач, як покупець, 25 липня 2014 року дійшли згоди стосовно всіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення їх було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Сторони мали на меті реальне настання правових наслідків, про що свідчить той факт, що вони виконали свої обов'язки: відповідачі передали квартиру позивачу, а також ключі, правовстановлюючі документи, технічний паспорт, отримали гроші за продану квартиру; позивач в свою чергу прийняла квартиру, ключі, правовстановлюючі документи та технічний паспорт і сплатила за неї гроші відповідачам. Дане підтверджується укладеним між ними договором купівлі-продажу у простій письмовій формі та розпискою про передачу грошей. Позивач не ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, однак на даний час нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] неможливо у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру та ухиленням відповідачів від його нотаріального посвідчення. Позивач зверталась до відповідачів, які на даний час виїхали з м.Луганська та проживають у м.Києві, з проханням посвідчити нотаріально укладений між ними 25.07.2014 року у простій письмовій формі договір купівлі-продажу квартири, однак відповідачі категорично відмовляються з'являтись до нотаріуса, а також допомогти у відновленні втрачених нею правовстановлюючих документів на квартиру. Таким чином, наявні підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25.07.2014 року, який укладено між позивачем та відповідачами дійсним. Оскільки суд прийшов до висновку про визнання дійсним договору купівлі - продажу квартири то є також підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS]. Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Під час подачі позову позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1000,00 грн, що підтверджується квитанцією №93 від 10.02.2017 року (а.с.1). Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в рівних частках з кожного, по 500,00 грн (1000грн/2=500 грн). На підставі ст.ст.11,15,16, 203, 220, 328,334, 626.627, 655, 657 ,

Outcome: approved