Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

10.03.2021 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що судовими рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2014 року та від 24.09.2020 року за нею було визнано право власності на автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] . Поряд з тим, 03.06.2020 року представником Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було вилучено належний їй на праві власності транспортний засіб, мотивуючи такі дії тим, що в рамках виконавчого провадження № 42760046 з примусового виконання виконавчого листа № 1-64/11, виданого 26.11.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 40276 грн, накладено арешт на майно боржника [PERSON] , в тому числі і на ј належну на той час останньому частину вказаного транспортного засобу. Вважає, що спірний арешт порушує її права та інтереси як власника транспортного засобу, який наразі перебуває у її власності. З врахуванням викладеного, просить суд скасувати арешт із транспортного засобу Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 року випуску, колір: синій, державний номерний знак: [NUMBER] , номер шасі: [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , накладений на підставі постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку у виконавчому провадженні № 42760046 від 02 квітня 2014 року та на підставі постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку у виконавчому провадженні № 42951186 від 05.06.2014 року. 29.03.2021 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги він визнає у повному обсязі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2021 року до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватно-орендовану фірму «Колос», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 20.04.2021 року від представника Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначає, що виконавче провадження № 42951186, в рамках якого було накладено спірний арешт, передано на виконання Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відтак, при вирішенні даного спору покладається на думку суду, а судові витрати просить з Першого ВДВС у м. Луцьку не стягувати. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) також подала заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Інші учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань чи відзив на позовну заяву від них на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2014 року за позивачем [PERSON] в порядку поділу майна подружжя, визнано право власності на ѕ частин автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , та за [PERSON] визнано право власності на ј частину даного автомобіля. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2020 року припинено право власності [PERSON] на ј частку автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , за [PERSON] визнано право власності на ј частину даного автомобіля. Таким чином, власником автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] на момент звернення з даним позовом є [PERSON] . У своїй позовній заяві позивачка зазначає, що на належний їй транспортний засіб накладено арешти, які порушують її права користування та розпоряджання у повній мірі своїм майном. Як вбачається із матеріалів справи, постановою державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Луцьку від 02.04.2014 року у виконавчому провадженні № 42760046 з примусового виконання виконавчого листа № 1-64/11, виданого 26.11.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 40276 грн., накладено арешт на майно боржника [PERSON] , в тому числі і на ј частину автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] . Вищевказана обставина встановлена судовим рішенням в цивільній справі № 161/17866/20, яке набрало законної сили, а тому, в силу положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, має преюдиційне значення при розгляді даної справи. Крім того, постановою державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Луцьку від 05.06.2014 року у зведеному виконавчому провадженні № 42951186 було накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Так, ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Як встановлено судом, спірні арешти були накладені на ј частку автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , яка на той момент належала на праві власності [PERSON] з метою забезпечення реального виконання судових рішень. Однак, на момент розгляду даної справи вказана частка майна вибула із власності [PERSON] , та на даний час усі права на транспортний засіб Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] , належать позивачці [PERSON] . Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність заборон на рухоме майно, є порушенням наведених вище прав власника такого майна, гарантованих йому державою Україна. Із наведеного слідує, що наявність арештів транспортного засобу Chevrolet Aveo SF69Y, 2008 р.в., д.н.з. [NUMBER] порушують права [PERSON] на користування та розпоряджання своїм майном. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування арешту з транспортного засобу є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, та

Outcome: approved