Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

08.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.1993р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. В грудні 2012р. він поїхав на заробітки до Росії. Вони припинили шлюбні відносини, та він не має намір повертатися до відповідачки, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав письмову заяву від 19.12.2014р., в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі. (а.с.13). Відповідачка в судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила суду, що вони з позивачем дійсно не проживають разом, в грудні 2012 року він поїхав до Росії на заробітки, а приїхав у жовтні 2014 року, та поїхав знову у листопаді 2014р. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Суд, заслухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 02 жовтня 1993 року між сторонами був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 154 та було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 07.10.2014 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Подружні стосунки припинили з грудня 2012 року, з цього ж часу не проживають разом та не ведуть спільний бюджет. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з відповідачкою. Позов був поданий до суду 08 жовтня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved