Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

09 квітня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та просить визначити місце проживання їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO] разом з нею за місцем її проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем вона разом з дітьми виїхала з належної йому квартири та проживала у орендованому будинку у [ADDRESS]. На даний час вона має можливість проживати з дітьми у [ADDRESS] у будинку, який є власністю її матері [PERSON] Проте відповідач не дає згоди на реєстрацію дітей за новим місцем проживання, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] з вимогами [PERSON] не погодився та заявив зустрічний позов, у якому просить визначити місце проживання дітей разом з ним за місцем його проживання за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги ґрунтує на тому, що [PERSON] проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, в їх сім'ї чиняться сварки на очах у дітей, вона не має власного житла, а будинок її матері знаходиться в жахливому стані. Вважає, що хоча [PERSON] і хороша мати, проте проживання дітей разом з ним буде більш сприятливим для їх розвитку та забезпечення харчуванням, дотриманням санітарно - гігієнічних норм, контролю навчального процесу. Наголошує, що діти виявляють власне бажання жити з ним, а не з мамою. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона забезпечила житлом свою дочку [PERSON] з онуками, надавши їй у користування власний будинок. Вважає, що діти мають проживати з матір'ю, для цього створені всі умови, сім'я у них хороша, поблизу школа, вона сама проживає неподалік та може надавати позивачці допомогу у разі необхідності по догляду за дітьми. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, третьої особи, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вимоги зустрічного позову - необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню , з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO]. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 19 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, сімейні відносини припинені, але спільної згоди щодо визначення місця проживання дітей не досягнуто. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, у разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] з 04 листопада 2008 року і дотепер працює бухгалтером на ПП «Віктор іК» у с. Власівка м. Світловодська Кіровоградської області, має постійний заробітний заробіток, характеризується позитивно. (а.с. 20, 21, 22) Разом з дітьми [PERSON] на даний час проживає у будинку, який належить на праві приватної власності її матері [PERSON] за адресою [ADDRESS], зі згоди на це власника будинку. (а.с.11) Відповідно Акту обстеження житлово-побутових умов умови проживання в будинку задовільні, проводиться ремонт, у дітей є окрема кімната, створено умови для виховання, розвитку та проживання дітей. У будинку без реєстрації проживають [PERSON], її цивільний чоловік [PERSON] та сини позивачки. (а.с. 84) Довідками директора Кременчуцької спеціалізованої школи - інтернату 1-111 ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] будуть навчатися у спеціалізованій школі інтернаті з перебуванням до 14 .00 години. (а.с. 85, 86) [PERSON] проживає у власній квартирі, на даний час не працевлаштований, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, має кредитні зобов'язання перед ПАТ «Укрсиббанк», за рішенням суду з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання обох синів, станом на 01 липня 2014 року заборгованість по аліментам складає 4249 грн. 93 коп. (а.с. 48, 51, 52, 53, 60, 87) Актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що останній мешкає у власній трикімнатній квартирі [ADDRESS], житлові умови задовільні, умови для проживання дітей створені. (а.с. 79) Свідок [PERSON] в судовому засіданні підвередила бажання та можливість [PERSON] проживати з дітьми та здійснювати їх виховання. Свідок [PERSON], яка була класним керівником малолітнього [PERSON] , повідомила суду, що зі слів хлопчика їй відомо про його бажання проживати з батьком. Службою у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, на території якої на даний час фактично проживають діти, було проведено бесіду з [PERSON] та [PERSON], в ході якої встановлено, що [PERSON] хотів би проживати з батьком , мотивуючи це тим, що у с. Власівка, де мешкає батько, у нього багато друзів , крім того він не бажає змінювати школу, в якій навчався. При цьому він має гарні стосунки з мамою та братом. Молодший [PERSON] висловив упевнене бажання проживати разом з мамою. В свою чергу служба у справах дітей вважає, що малолітні діти мають проживати з матір'ю. (а.с. 123) Згідно ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Проте згідно положень ч. 3 ст. 171 СК України, суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В судовому засіданні не встановлено виключних обставин, які б компрометували [PERSON] і вказували б на її неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Жодних доказів, які б свідчили про недбале або жорстоке ставлення до синів, негативний вплив на їх особистість, за яких діти мають бути розлучені зі своєю матір'ю судом не знайдено. Місце проживання хлопчиків, які в будь-якому випадку потребують щоденної материнської ласки і турботи, в інтересах дітей, на думку суду, повинно бути визначене з матір'ю. При цьому суд не ставить під сумнів права батька та його бажання виховувати синів особисто, але, зважаючи на вищенаведене та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, зокрема вік дітей, відносини обох братів, суд визнає, що в найвищих інтересах дітей буде краще не розлучати синів з матір'ю та братів між собою. А відповідно до правил ч. 3 ст. 160 СК України, досягнувши 14 років , діти матимуть право самостійно визначити місце проживання з одним із батьків, які проживають окремо. На підставі викладеного, ст.7, ст.ст.160, 161, ст. 162 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved