Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

08.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким зобовязати відповідачку [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], та визначити наступні способи його участі у вихованні доньки, а саме: -особисте спілкування; -побачення кожну неділю з 12.00 год до 18.00 год без присутності матері; -встановити дні пояким він буде забирати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах кожну суботу; -спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; -необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; -в день його побачення з донькою, він має право забирати доньку з дому/школи особисто. Позовні вимоги мотивовано тим, що між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.01.2014 року шлюб між ними розірвано. Після їх розлучення у них почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні доньки, йому почалися створюватися штучні перешкоди щодо побачення та спілкування з донькою. Він намагався мирним шляхом врегулювати спір з дружиною, однак позитивного результату це не дало, а тому він вимушений звернутися з позовом до суду. Під час розгляду справи позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково позивач пояснив, що з часу роздільного проживання з червня 2013 року він мав можливість бачитися з дитиною, однак в останні чотири місяці колишня дружина фактично відмовиляє йому в такому праві. Він погоджується з висновком органу опіки і піклування , просить його заявлений позов задоволити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявлений позов визнала частково, пояснила, що після побачення з батьком донька ставала агресивною, так як позивач наговорював на неї, а тому вона стала забороняти таким побаченням. Також вона не згідна, що в літні канікули позивач забирав дитину на тривалий час і на далекі поїздки. Просить винести судове рішення згідно закону. Представник третьої особи Яворівської райдержадміністрації як органу опіки та піклування 2 головний спеціаліст-юрист Служби у справах дітей [PERSON] підтримала письмовий висновок органу опіки та піклування і просить його врахувати під час винесення судового рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.01.2014 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, згідно предявленої копії свідоцтва про народження, сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що визнають сторони, що до червня 2013 року сторони по справі проживали спільно в будинку позивача в с.Коти Яворівського району Львівської області, а з червня 2013 року відповідач [PERSON] разом з малолітньою донькою перейшла проживати в будинок до своїх батьків. За час роздільного проживання сторони по справі домовилися щодо участі позивача [PERSON], який проживає окремо, у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, однак з березня 2014 року сторони по справі не досягли згоди щодо такого виховання та спілкування. Відповідно до вимог ст.ст.153, 157 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, той із батьків хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. А згідно з приписами ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Також, відповідно до положень ст.3 Конвенції про права дитини та ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням їх інтересів. При розгляді справи встановлено, що позивач [PERSON] з часу роздільного проживання до березня 2014 року періодично відвідував доньку за місцем її фактичного проживання, мав можливість певним чином приймати участь у її вихованні та спілкуванні, а з квітня 2014 року втратив можливість відвідувати дитину через заборону відповідача [PERSON] з мотивів, що позивач налаштовує дитину проти неї. Судом встановлено, що стан здоровя дитини [PERSON] є задовільний, стан розвитку дитини відповідає віку, дитина навчається в 4 класі загальноосвітньої шкоди с.Коти. Також встановлено, що сторони по справі характеризуються позитивно, матеріально-побутові умови сторін є задовільними. Обмежень, які могли б перешкоджати позивачу у вихованні та спілкуванні із малолітньою донькою, під час розгляду справи не встановлено. З висновку Яворівської райдержадміністрації як органу опіки та піклування від 08.08.2014 року вбачається, що з врахування рішення комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації від 07.08.2014 року та думки дитини, визнається за доцільним дозволити [PERSON] побачення та проведення спільного дозвілля з малолітньою донькою [PERSON] без обовязкової присутності [PERSON] з 12.00 год першої, третьої суботи місяця до 18.00 год першої, третьої неділі місяця. Щодо можливості спільного відпочинку визнано завчасним визначення умов та тривалості такого відпочинку, з рекомендацією у кожному конкретному випадку безпосередньо звертатися до органу опіки та піклування для встановлення дати та тривалості спільного з дочкою відпочинку. Згідно з приписами ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, 3 одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Тому суд враховує даний висновок для вирішення виниклого спору на даний час і визнає за необхідне при вирішення інших позовних вимог врахувати ставлення сторін до виховання дитини, їх поведінку, спосіб життя, задовільні житлово-побутові умови, рівності прав та обовязків сторін, віку, стану здоров'я дитини, а також інші обставин, що мають істотне значення, зокрема визнання сторонами запропонованого органом опіки та піклування порядку побачень та проведення спільного дозвілля. Також з врахуванням принципу рівності прав батьків дитини, віку дитини, її ставлення до обох батьків, суд визнає за можливе дозволити позивачу спільний відпочинок з донькою в період літніх канікул, почергово в першу чи другу половину канікул. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи доведено, що сторони по справі проживають окремо, між сторонами існує спір щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з малітньою дитиною, даний спір підлягає вирішенню, виходячи з інтересів дитини, яка потребує як материнської, так і батьківської турботи, з врахуванням її віку та інших обставин, відповідно відповідачку слід зобовязати не чинити перешкод позивачу щодо визначених судом його способів у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення суду по вирішенню даного спору щодо виховання дитини не є остаточним, в подальшому можуть виникнути і інші обставини, які передбачити неможливо і які можуть бути вирішенні за домовленістю між сторонами, шляхом зверненням за вирішенням спору до органу опіки та піклування чи до суду.

Outcome: dismissed