Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

09.02.2017 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі-Банк) подав до суду вищевказаний позов. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.04.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]\~ (далі - відповідач) був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], для придбання товару, у сумі 13\~962,60 грн. Кредит було надано на 24 місяці. 27.02.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]\~ (далі - відповідач) був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], для придбання товару, у сумі 24 872,08 грн. Кредит було надано на 36 місяців. 22.12.2014 року між\~ ПАТ «ОТП Банк» та\~ ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого\~ ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за\~ кредитними договорами № [NUMBER] та № [NUMBER], укладеними з відповідачем. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитними договорами № [NUMBER] від 03.04.2014 р. та № [NUMBER] від 27.02.2014 р. існує заборгованість в сумі 44\~820, 13 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 03.04.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]\~ (далі - відповідач) був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], для придбання товару, у сумі 13\~962,60 грн. Кредит було надано на 24 місяці. 27.02.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON]\~ (далі - відповідач) був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], для придбання товару, у сумі 24 872,08 грн. Кредит було надано на 36 місяців. Відповідно до пункту 1.2.1. вказаних договорів Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно пункту 1.4.1. Договору №2008570781 позичальник зобовязаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 03.04.2016 року, а згідно пункту 1.4.1. Договору №2008220938 не пізніше 27 лютого 2017р. Пунктом 1.4.2. вказаних Договорів передбачено, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів. Відповідно до пункту 1.4.4. Договорів проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної пунктом 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. За правилами пункту 1.4.5 Договорів за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначено в Графіку платежів. Згідно з пунктом 1.5.4 Договорів, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором.\~ Відповідно до договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 р., ПАТ «ОТП Банк»\~ передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк», і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками. Зазначені обставини підтверджуються копіями відповідних договорів. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 05.01.2015 р. направило відповідачеві повідомлення про дострокове повернення суми боргу за кредитним договором № [NUMBER], яка станом на 05.01.2015 р. склала 28 453,31 грн., 28.11.2016 р. направило відповідачеві повідомлення про дострокове повернення суми боргу за кредитним договором № [NUMBER], яка станом на 28.11.2016 р. склала 16 366,82 грн. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, що потягло настання у позивача права вимоги щодо сплати заборгованості. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 24.11.2016 року загальна сума простроченої заборгованості за договором № [NUMBER] складає 28 453,31 грн., а саме: 24 177,28 грн. залишок заборгованості за кредитом; 1,79 грн. відсотки за користування кредитом, 4\~274, 24 грн. сума комісії; відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 02.02.2017 року загальна сума простроченої заборгованості за договором № [NUMBER], складає 16 366,82 грн., а саме: 13 962,60 грн. залишок заборгованості за кредитом; 1,02 грн. відсотки за користування кредитом, 2\~403, 20 грн. сума комісії. Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, відповідач суду не надав. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно дост. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимогст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved