Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», [PERSON] про припинення договору поруки за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 02 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2102/0608/71-099, відповідно до якого Банк видав Позичальнику кредит в сумі 36900,00 доларів США строком на 360 місяців зі сплатою за користування кредитними коштами 9,5% річних. 02 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, що виступав забезпеченням виконання зобов»язань позичальником за вказаним кредитним договором. У подальшому правонаступником ПАТ «Сведбанк» став ПАТ «Альфа-Банк». З 18 вересня 2015 року у зв»язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». У грудні 2015 року на адресу позивача надійшла копія заочного рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 24.11.2015 року про солідарне стягнення заборгованості в сумі 632070,73 гривень, яке на даний час скасовано та перебуває на розгляді. Під час ознайомлення з матеріалами справи позивачу стало відомо, що 02.06.2008 року укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №2102/0608/71-099 від 02.06.2008 року, за якою збільшено процентну ставку за користування кредитом з 9,50% до 11,90% річних у випадку припинення трудових відносин позичальника та банку. Позивача, як поручителя, про зміну процентної ставки не було повідомлено. У зв»язку з цим, відбулося збільшення обсягу відповідальності позивача, що відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України, є підставою для визнання договору поруки припиненим. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом та просить суд припинити дію договору поруки, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], в забезпечення зобов'язань за кредитним договором №2102/0608/71-099 від 02.06.2008 року. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та незаконними, з підстав, викладених у запереченні, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.553 Цивільного кодексу України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч.1-2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що 02.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №2102/0608/71-099, відповідно до якого Банк видав Позичальнику кредит в сумі 36900,00 доларів США строком на 360 місяців зі сплатою за користування кредитними коштами 9,5% річних. 02 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], яка в подальшому згідно актового запису про шлюб №430 від 18.09.2015 року змінила прізвище на «[PERSON]», було укладено договір поруки №2102/0608/72-099Р-1, що виступав забезпеченням виконання зобов»язань позичальником за вказаним кредитним договором. Відповідно до п.1 вищевказаного договору поруки, укладеного з [PERSON], поручитель, зобов'язалася перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №2102/0608/71-099 від 02 червня 2008 року, у сумі 36900,00 доларів США строком до 02 червня 2038 року, з процентною ставкою 9,50% річних за їх використання. 02.06.2008 року додатковою угодою №1 до кредитного договору №2102/0608/71-099 від 02 червня 2008 року між банком та позичальником було доповнено п.1.3. Договору п.п.1.3.1 наступного змісту: у випадку припинення трудових відносин Позичальника з Банком (за будь-якими обставинами, що передбачені Кодексом Законів про працю України) сторони досягли згоди вважати настання таких обставин істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при визначенні розміру процентної ставки при укладанні цього договору. У цьому випадку сторони досягли взаємної згоди без укладання будь-якої додаткової угоди до цього Договору становити відсоткову ставку на рівні 11,9% річних з дня наступного за днем звільнення. Разом з тим, попередньої згоди поручителя на зміну умов основного договору недостатньо, оскільки положення зазначеного договору не містять інформації про те, що така зміна та доповнення умов основного договору повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя, і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін. У зв'язку зі звільненням позичальника [PERSON], яка згідно актового запису про шлюб №860 від 21.09.2011 року змінила прізвище на «[PERSON]», відповідно запису в трудовій книжці з ВАТ «Сведбанк» за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України 19.10.2012 року, а також через неналежне виконанням позичальником зобов'язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 632070,73 гривень. З винесеного Дніпровським районним судом м.Херсона заочного рішення від 24.11.2015 року позивачу стало відомо про заборгованість та після ознайомлення з матеріалами справи з'ясовано про збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором. Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Таким чином, договір поруки припиняється при наявності двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін. Установлення додатковою угодою до кредитного договору збільшеного розміру суми кредиту, без згоди поручителя, призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього, та є підставою для визнання поруки такою, що припинилась відповідно до вимог частини першої статті 559 ЦК України. Аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного суду України від 26 вересня 2012 року у справі №6-100цс12, від 10 вересня 2014 року у справі №6-70цс14, від 17 грудня 2014 року у справі за №6-185цс14, які згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. З врахуванням того, що сторони кредитного договору змінили умови договору зі збільшенням об'єму відповідальності без згоди поручителя за відсутності в договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя, і докази такого узгодження відсутні, та встановлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя [PERSON], позовні вимоги про визнання поруки припиненою є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню відповідно до вимог частини першої статті 559 ЦК України

Outcome: approved