overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

10.02.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом, про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 1200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також індексацію розміру аліментів відповідно до закону. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, має у власності вантажний транспортний засіб, який використовує для здійснення платних вантажних перевезень, має значні доходи, які мають сезонний та нерегулярний характер. Відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців не має та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно такої допомоги не надає. Крім їхнього сина [PERSON], у неї на утриманні перебуває старший син [PERSON], [INFO] народження. З огляду на рівень цін на продукти харчування, одяг, ліки та речі першої необхідності, вона позбавлена можливості самостійно забезпечити усі матеріальні потреби їхнього сина та потребує матеріальної допомоги відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на сина в сумі 900 грн. щомісяця з індексацією, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на сина [PERSON] в сумі 900 грн. визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

10.02.2017 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 06.01.2012 р. укладено кредитний договір б/н у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобов'язався сплачувати щомісячні обов'язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але цих зобов'язань не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.10.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 27178,66 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки відповідачки постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 41). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без неї (а.с. 47). З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Доведено, що 06.01.2012 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобов'язався сплачувати щомісячні обов'язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але станом на 31.10.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 27178,66 грн. Вказані правовідносини регламентуються: -ст.ст. 525,526,530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; -ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування ним на підставі укладеного нею з ПАТ КБ «Приватбанк» договором б/н від 06.01.2012 р., в зв'язку з чим станом на 31.10.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 27178,66 грн., то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідачки й судові витрати в сумі 1600 грн. необхідно стягнути рішенням суду. В зв'язку з повним задоволенням вимог ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] на його користь стягуються всі судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

10.02.2017 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 5.12.2007 р. укладено кредитний договір № 104446-cred на строк до 25.11.2009 року, за яким банк надав відповідачу кредит на суму 6000 доларів США, а відповідачка зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитом, але цих зобов'язань не повністю не виконав, в зв'язку з чим станом на 3.01.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 2302,81 доларів США, що за курсом 27,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 3.01.2017 року становить 62613,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки відповідачки постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення справи не заявляла, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. З урахуванням позицій позивача, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Доведено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 5.12.2007 р. укладено кредитний договір № 104446-cred на строк до 25.11.2009 року, за яким банк надав відповідачу кредит на суму 6000 доларів США, а відповідачка зобов'язалася сплачувати проценти за користування кредитом, але цих зобов'язань не повністю не виконав, в зв'язку з чим станом на 3.01.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 2302,81 доларів США, що за курсом 27,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 3.01.2017 року становить 62613,40 грн. Вказані правовідносини регламентуються: -ст.ст. 525,526,530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки, [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування ним на підставі укладеного нею з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору № 104446-cred від 5.12.2007 р., станом на 3.01.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 2302,81 доларів США, що за курсом 27,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 3.01.2017 року становить 62613,40 грн., то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідачки й судові витрати в сумі 1600 грн. необхідно стягнути рішенням суду в зв'язку з повним задоволенням вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

10.02.2017 р. до суду подано цю заяву, в якій вказано, що [PERSON], народилася [INFO], в період часу з 1994 року по 2000 рік, працювала в реорганізованому ПСП Довіра с. Ширмівка, Погребищенського району, Вінницької області. (ПК «Україна» реорганізоване в КСП «Україна» з 5 лютого 1993 р. протокол №1 від 05.02.1993 року, КСП «Україна» реорганізовано в СТОВ «Україна» з 14 лютого 2000 року, протокол № 1 від 14.02.2000 року, СТОВ «Україна» реорганізоване в ПСП «Довіра » з 03 березня 2001 року протокол № 1 від 03.03.2001 року. Під час розпаювання землі яке відбулося на території Ширмівської сільської ради, заявниця набула права власності на земельну частку (пай). Згідно розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації № 491 від 02.10.2006 року «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок між власниками сертифікатів, виготовлення на видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Ширмівської сільської ради» була включена до Додатку № 1 під номером 249 як [PERSON], номер земельної ділянки [NUMBER], розмір 2,7736 га. 05.12.2016 року заявниця [PERSON] звернулася до Погребищенської районної державної адміністрації з заявою про внесення змін до розпорядження № 491 Погребищенської районної державної адміністрації від 02.10.2006 року в додатку №1 під номером 249 помилково вказаної [PERSON] шляхом внесення змін на [PERSON]. Однак отримала лист відмову у зв'язку із відсутністю аргументних підстав для того щоб вважати [PERSON] та [PERSON], однією і тією ж особою (а.с. 15). Даний факт їй необхідно встановити для оформлення права власності на земельну ділянку. Заявниця [PERSON], в судове засідання - не з'явилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ширмівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву за № 82 від 17.02.2017 року, у якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON], до зали суду не з'явились, направили до суду телефонограму, в якій підтвердили, що працюють з нею і є одна і та ж особа. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявника знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи: карткою платників податків (а.с. 7), розпорядженням Погребищенської РДА № 491 від 02.10.2006 року (а.с. 11-13), іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявниці реалізувати свої права, то його необхідно встановити на підставі ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

10.02.2017 р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, вказавши , що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишився спадок у вигляді приватного житлового будинку та земельної ділянки . У 2015 р. батько склав заповіт , яким заповів йому своє майно. Нотаріусом відкрито спадкову справу . Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим , що прізвище спадкодавця у свідоцтві про смерть вказане [PERSON] , а в його паспорті його прізвище зазначене [PERSON]. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Заінтересована особа [PERSON] - рідний брат заявника , в судове засідання не з»явився. Про день , час і місце розгляду справи був повідомлений телеграмою , про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Вислухавши заявника , допитавши свідка , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як видно зі свідоцтва про смерть , [PERSON] помер [INFO]. (а.с.- 7) У свідоцтві про народження заявника його прізвище зазначено [PERSON] , а його батьком записаний [PERSON] на російській мові ( а.с.- 8 ) З довідки Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області від 26.10.2016 р. за № 985 Д вбачається , що [PERSON] - батько заявника , за життя був зареєстрований в [ADDRESS] та проживав до дня смерті разом з заявником ( а.с.- 9 ) У довідці Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області від 08.02.2017 р. за № 112 Д зазначено , що заявник проживає в [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.- 10 ) Як пояснила в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - сусідка заявника , вона все життя проживала по сусідству з заявником . Померлий [PERSON] був батьком заявника і до дня смерті проживав з останнім в одному будинку по вулиці [ADDRESS] З листа нотаріуса від 20.01.2017 р. № 70/02-14 видно , що нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим , що прізвище спадкодавця у свідоцтві про смерть вказане [PERSON] , а в паспорті заявника його прізвище зазначене [PERSON] ( а.с.- 6 ) Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому , що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] , а розбіжність у написанні прізвищ заявника та його померлого батька виникла через граматичну помилку при перекладі прізвища заявника з російської на українську мову. В судовому засіданні знайшло підтвердження те , що встановлення факту родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки - оформлення права на спадщину. Тому належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлим батьком [PERSON] На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

10.02.2017 р. заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ними та [PERSON], яка є матір'ю заявників Свої вимоги заявники обґрунтовують, тим, що [INFO] померла їх мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Заявники є єдиними спадкоємцями після померлої, через що вони звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їм було відмовлено, у зв'язку із тим, що не підтверджено факту родинних відносин, оскільки в прізвищі матері заявників допущена помилка. В судовому засіданні заявники заяву підтримали, з посиланням на викладені в заяві доводи та обґрунтування просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи заперечувала проти задоволення заяви. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявники є рідними дітьми [PERSON]. Вислухавши пояснення, перевірив докази, суд вважає, що заява органу опіки та піклування підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [INFO]. померла мати заявників - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], яке видане 04.07.2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру, яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу №681 від 20.08.2014 р. (а.с. 15-16). Єдиними спадкоємцями після померлої є заявники, які є її рідними дітьми. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 30.05.1964 року, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], та копією паспорту заявника (а.с. 4,11). При отриманні паспорту громадянина України його зазначено як [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER], де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], та копією паспорту заявника (а.с. 7,11). При отриманні паспорту громадянина України її зазначено як [PERSON]. Зазначені невідповідності в свідоцтвах про народження заявників, призвело до подальшого ускладнення ними отримання спадщини після померлої. На підставі викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

10.02.2017 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~ вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20.06.2015 року, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №405. Від шлюбу дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з січня 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.06.2015 р., шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №405 (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають.\~ Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично з січня 2016 року припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з січня 2016 року,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~ зберігати шлюб з відповідачем не бажає,\~ відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

10.02.2017 року [PERSON] звернувся з позовом до суду та просить надати йому додатковий строк лоя подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02.10.2014 року, на 10 днів після набрання рішенням законної сили. Мотивує це тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері, але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, оскільки не знав про існування того, що будинок №9 по вул. Хліборобів в с. Старі Велідники належить покійній матері, лише в січні місяці 2017 року перебираючи речі покійної знайшов витяг із рішення 2 сесії 22 скликання від 01.06.1995 року Нововелідницької сільської ради і звернувся в сільську раду де йому пояснили, що житловий будинок належить покійній матері. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 02.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №248209 та є матір»ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-УР № 149594. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З повідомлення Приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] №117/01-16 від 17.02.2017 р. видно, що звернень про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 02 жовтня 2014 року не було. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. З матеріалів справи видно, що постановою Приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] №60/02-32 від 01.02.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13). Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки не знав, що будинок №9 по вул. Хліборобів в с. Старі Велідники належить матері, а тому суд вважає, що останній пропустив вказаний строк з поважної причини і йому слід надати додатковий строк в десять днів для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

10.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] і зареєстрований на Південній Товарній Біржі від 07.07.1995 року за №2077. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає їй (позивачу) розпорядитися спірною квартирою. У судове засідання позивач та її представник не зявились, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07.07.1995 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно договору [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Даний договір був оформлений на Південній Товарній Біржі від 07.07.1995 року за № 2077, а також 31.07.1995 року у МБТІ за №18651. Нотаріально даний договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved