Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

09 червня 2017 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 24 грудня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що вона сама утримує дітей, а відповідач ухиляється від батьківських обовязків, гроші на утримання дітей не надає. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки щомісячно до їх повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, але надіслала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Положенням частини 3 статті 181 СК України визначено, що кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони з 24 грудня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя, а саме, 28 травня 2012 року народився син [PERSON], а 06 січня 2014 року народився син [PERSON], які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Судом зясовано, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, є працездатним, періодично працює та отримує дохід, сплачує аліментні платежі ще на одну дитину іншій жінці. Наведене свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог відповідно до вимог ст.. 174 ЦПК України. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 09 червня 2017 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved