Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що 18 листопада 2006 року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.05.2016 року їй визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі вона не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявилася, просила справу розглянути у її відсутності, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 2). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає (а.с. 22). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 2006 року в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дністер» с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0186749. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 50067,46 грн. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався (а.с. 10-11). При житті, 02 березня 1997 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-АМ № 022196 від 28.11.2006 року після розірвання шлюбу 28.11.2006 року [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 4). Таким чином, згідно заповіту (а.с. 6), свідоцтва про смерть (а.с. 5), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4) позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] З положень ст. 1223 ЦК України вбачається переважне право спадкоємців за заповітом на спадкування. Лише у разі відсутності заповіту у інших осіб виникає право на спадкування за законом. З огляду на наведене, з матеріалів цивільної справи слідує, що інші спадкоємці крім [PERSON], які б могли прийняти спадщину після смерті [PERSON] відсутні. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи на ім'я померлої 18 листопада 2006 року [PERSON] слідує, що спадкові права на належну померлій земельну частку (пай) ніким не оформлялися. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.05.2016 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в один місяць (а.с. 12-13). Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 23.04.2016 року (а.с. 14) з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивачу [PERSON] відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З оголошення в газеті Наше Придністровя № 38 від 25 вересня 2015 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 7). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON]

Outcome: approved