Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

07 лютого 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що квартира [ADDRESS] була одержана ними на підставі рішення РВК № 154 від 25 червня 2014 року для проживання родини у складі трьох чоловік. Відповідач [PERSON] також зареєстрований в [INFO], проте за місцем реєстрації не проживає з 08 вересня 2015 року, особистих речей не має, його місцезнаходження на теперішній час невідоме. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює для позивачки низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким. Позивачка [PERSON] до суду не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], у відкрите судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії особового рахунку №7-28, виданого КК «Східна», у квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстрованими зазначені: квартиронаймач [PERSON]В, [INFO], сестра [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сімї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Як розяснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно із актом, складеним КК «Східна» від 14.04.2016 року, відповідач [PERSON], [INFO], фактично не проживає за адресою: [INFO] з вересня 2015 року. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності звязку зі спірним жилим приміщенням чи поважних причин відсутності у ньому понад встановлені житловим законодавством строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved