Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

10.06.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2000р. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2013р. шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1000грн. до досягнення донькою повноліття та проводити стягнення на її користь. В наданій суду 11.07.2014р. заяві, позивачка уточнила свої позовні вимоги в сторону їх зменьшення та визначення їх розміру, який становить 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (оскільки відповідач 10.07.2014р. надав суду довідку з місця своєї роботи). В цій заяві позивачка також просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 21, 22 ). Відповідач у судове засідання 11.07.2014р. не з,явився, повідомлений належним чином, в справі є відповідна розписка, про причини неявки суд не сповістив (а.с. № 14). 10.07.2014р., будучі в суді по виклику на 10.07.2014р., також надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, який не перевищує 450грн., надавши довідку з місця роботи (а.с. № 17-19). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач (а.с. № 7). Малолітня дитина мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. № 6). Дані обставини відповідач в письмовій заяві від 10.07.2014р. не заперечував (а.с. № 17). Відповідач працює в ТОВ «ВЕТО», отримує заробітну плату 1250грн. на місяць (а.с. № 19). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 183 СК України встановила, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються починаючи від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі, який не перевищує 450грн, надав суду довідку, що його заробітна плата на місяць становить 1250грн., суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] з урахуванням заяви позивачки від 11.07.2014р. про їх зменьшення до розміру 1/3 частини офіційної зарплати боржника, задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, проводячи стягнення на користь матері дитини - [PERSON], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved