Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

08.06.2015р. прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Державного ВНЗ «Національний гірничий університет» про стягнення не нарахованих та недоплачених сум стипендії та зобовязання вчинити певні дії (а.с. № 1-5). Під час судового засідання 02.07.2015р. за клопотанням представника відповідача до участі в розгляді справи в якості 3- особи також було залучено Міністерство науки та освіти України (а.с. № 37-38, 42). В обґрунтування позовних вимог, прокурор в позовній заяві посилався на те, що [PERSON], наказом №1355-л від 11.08.2014р. Державного ВНЗ «Національний гірничий університет» зараховано до складу студентів на навчання за державним замовленням на гірничий факультет. На момент вступу [PERSON] до Державного ВНЗ «Національний гірничий університет», його батько - [PERSON] мав стаж робити на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 19 років 3 місяця, що підтверджується довідкою ПАТ«ДТЕК Павлоградвугілля» від 11.06.2014 №623, а тому у відповідності до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановлених законом для працездатних осіб. З вересня 2014р. по лютий 2015р.(включно) йому не було доплачено 2\~139, 60 грн., саме цю суму прокурор просив стягнути на користь [PERSON], а також з огляду на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку, прокурор просив зобовязати відповідача виплачувати йому стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, за наявності законних підстав. В судове засідання 15.10.2015р. представник прокуратури [PERSON] (діє на підставі довіреності від 21.05.2015р. - а.с. № 41) надала заяву суду про розгляд справи за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. № 57). [PERSON] в судове засідання 15.10.2015р. не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені прокурором вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.№ 56). Представник відповідача в судове засідання по справі на 15.10.2015р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи розпискою (а.с. № 51), своєю заявою, що надійшла до суду 15.10.2015р. представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 25.12.2014р.- а.с. № 52), просила розглядати справу за її відсутності (а.с. № 58). В наданих суду 03.07.2015р. запереченнях відповідач просив відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що вищім навчальним закладом було отримано пояснення МОНМСУ, в якому вказано, що підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях, у звязку з чим виплата позивачу стипендії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб не можлива Крім того, підставою для відмови в проведені донарахування стипендії стало й те, що державним бюджетом не передбачені видатки на дану статтю витрат (а.с. № 47-48). 3-тя особа - Міністерство науки та освіти України - в судові засідання свого представника не направило, про дату та час слухання справи було кожного разу повідомлено належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями (а.с. № 49, 54). За таких обставин, суд розглянув справу за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України з винесенням по справі рішення суду на загальних підставах, оскільки заперечення відповідача будуть враховані судом під час розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII (з наступними змінами та доповненнями), особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено, що [PERSON], наказом №1355-л від 11.08.2014р. Державного ВНЗ «Національний гірничий університет» зараховано до складу студентів на навчання за державним замовленням на гірничий факультет (а.с. № 9). На момент вступу [PERSON] до Державного ВНЗ «Національний гірничий університет», його батько - [PERSON] мав стаж робити на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 19 років 3 місяця, що підтверджується довідкою ПАТ«ДТЕК Павлоградвугілля» від 11.06.2014р. №623 (а.с. № 7), а тому зарахування студента відбулося поза конкурсом (а.с. № 25-26). З вересня 2014р. по лютий 2015р. (включно) цьому студенту не було доплачено 2\~139, 60 грн. (а.с. № 6). Наявність пільг у [PERSON] на зарахування його поза конкурсом за вимогами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI не заперечував і у своїх письмових поясненнях представник відповідача (а.с. № 47-48). З вересня 2014р. по лютий 2015р. (включно) цей студент отримував стипендію у розмірі 861 грн. 40коп. щомісячно (а.с. № 6). З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012р.), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку. Заперечення представника відповідача щодо відмови в задоволені позову з тих підстав, що розмір стипендії цьому студенту визначено з урахуванням п.1, п. 5 «Порядку призначення та виплати стипендії»? затвердженого Постановою КМУ № 882 від 12.07.2004р., п. 17 Порядку ( з урахуванням постанови КМУ № 507 від 24.05.1997р.), Постанови КМУ № 165 від 05.03.2008р., тобто вона і так є підвищеною на 18% від ординарної у 730грн., а тому виплата позивачу стипендії у встановленому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмірі не передбачена, суд оцінює критично, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ від 12.07.2004р. № 882 про затвердження «Порядку призначення і виплати стипендії», Постанови КМУ від 05.03.2008р. № 165, а невнесення відповідних змін до Постанов КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то [PERSON] має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилання представників відповідача на те, що Бюджетом України на 2014-2015р.р. не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обовязок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах [PERSON] до Державного ВНЗ «Національний гірничий університет» (3 особа - Міністерство науки та освіти України) задовольнити в повному обсязі та стягнути з Державного ВНЗ «Національний гірничий університет» на користь [PERSON] не нараховану та недоплачену стипендію в розмірі 2 139 грн. 60 коп. за період з вересня 2014р. по лютий 2015р. (включно), зобовязавши відповідача виплачувати на користь цього студента стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб до закінчення ним навчання, за наявності законних підстав. Оговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги прокурора, який при подачі позву був звільнений від сплати судового збору за подачу позову, задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487грн. 20коп. за вимогами майнового характеру щодо стягнення недоплаченої стипендії та 487грн. 20 коп. за вимогами немайнового характеру, що стосується зобовязання вчинити певні дії, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі предявлення одночасно вимог майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожною із ставок (з урахуванням змін цих ставок з 01.09.2015р.). На підставі викладеного,

Outcome: approved