Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

08 жовтня 2015 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідачки [PERSON] борг в сумі 8130 гривень та суму сплаченого судового збору. Позивач послався на те, що відповідачка [PERSON] 01 квітня 2014 року взяла у нього в борг 8130 гривень, про що вона написала письмову розписку [PERSON], в якій зобовязалася повернути запозичені кошти у строк до 01 квітня 2015 року. Добровільно повернути борг відповідачка відмовляється, у звязку з чим [PERSON] вимушений був звернутися до суду за захистом порушених майнових прав із відповідним позовом, а також надав до суду уточнюючу позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідачки також суму трьох відсотків річних у розмірі 163,70 гривень. Крім того, позивач прохає суд стягнути з відповідачки понесені нею судові витрат. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заявлені у позові підтримує повністю наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з вимогами позивача не згодна, заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника (частина друга статті 1047 ЦК України). У разі укладення договору позики, згідно частини першої статті 1049 ЦК України, на позичальника покладається обовязок повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору позики [PERSON] ,08грудня [INFO] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 8130 гривень на строк до 01 квітня 2015 року, що підтверджується копією розписки від 01квітня 2014 року. Зобовязання, як зазначено у статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, на підставі договору позики між сторонами виникли договірні зобовязання, за невиконання яких настає цивільно-правова відповідальність боржника, що відповідає вимогам статті 1049 ЦК України. Відповідачка [PERSON] до часу звернення позивача з позовом до суду, добровільно борг не повернула, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повністю і стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 8130 гривень та суму трьох відсотків річних за весь час прострочення в розмірі 163,70 гривень, а всього 8293,70 гривень. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю , суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 487 гривень 20 копійок . На підставі викладеного,

Outcome: approved