Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

07.09.2018 року заявник звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON], який помер 16.03.2018р. в смт. Гвардійське Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, Україна. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що 16.03.2018р. в смт. Гвардійське Сімферопольського району Автономної Республіки Крим помер її батько [PERSON] Після його смерті, вона звернулася до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації смерті батька, але отримала відмову, оскільки факт смерті [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій (непідконтрольній) території України, на якій неможливо отримати відповідний документ встановленого зразка. З метою отримання належного свідоцтва про смерть, яке в подальшому буде визнаватись при предявленні такого свідоцтва в підприємствах, установах, організаціях, заявник звернулася до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без присутності заінтересованої особи та зазначив, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 034621, виданим відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області. 16.03.2018р. в смт. Гвардійське Сімферопольського району Автономної Республіки Крим [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20.03.2018р. на окупованій території. Листом від 07.09.2018р. Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявнику було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] не надано повного пакету документів, які є підставою для державної реєстрації смерті. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Законом України від 04.02.2016 р. № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», що набув чинності 21.02.2016\~року, Цивільний процесуальний кодекс України\~доповнений ст. 257-1, якою визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно ч.1\~ст.257-1 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до положень ч.1 ст.5 Закону - Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації\~актів цивільного\~стану в\~Україні,\~затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а)\~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Згідно з абз. 2 п. 18\~Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, зважаючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України легітимне та легальне свідоцтво про смерть. На підставі викладеного та

Outcome: approved