Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

08.06.2021 року позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , та після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка (пай), що розташована на території Торчинської селищної ради Луцького р-ну Волинської обл. Після смерті баби заяву про прийняття спадщини ним не було подано, оскільки спадкоємцями першої черги були його мама - [PERSON] та її рідна сестра, а його тітка - [PERSON] . Відтак, питання прийняття спадщини, що відкрилась після смерті баби ніколи не піднімалось адже він був переконаний, що спадщину було прийнято у встановленому порядку спадкоємцями першої черги тобто його мамою та/або тіткою. Проте, в травні 2021 року, йому стало відомо, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась так як із заявами про її відкриття ніхто не звертався оскільки бабою було написано заповіт на нього. Як йому надалі стало відомо, 23.02.1998 року, його бабою [PERSON] складено заповіт посвідчений виконавчим комітетом Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області, яким вона на випадок своєї смерті заповіла йому належну їй земельну ділянку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПСП «Нива», а також акції в наведеному підприємстві в кількості 128 іменних акцій. 03.06.2021 року після віднаходження та отримання всіх необхідних документів, він звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Ходачинської Н.І. з метою прийняття спадщини. Проте, нотаріусом було відмовлено у відкритті спадкової справи посилаючись на пропуск шестимісячного строку для подання заяви про відкриття спадкової справи та рекомендовано звернутись до суду. Причиною не подання заяви про прийняття спадщини є те, що йому не було відомо про складення бабою заповіту на його ім`я, а тому він ніколи не піднімав питання прийняття спадщини після моєї баби та відповідно не подавав заяви про прийняття спадщини після її смерті. Враховуючи наведене, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у два місяці від дня набрання рішенням суду законної сили. 23.06.2021 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] надійшли письмові пояснення в яких остання зазначила, що дійсно [PERSON] згідно складеного його бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту, належні земельна ділянка. Однак, як з`ясувалося, позивач про наявність даного заповіту не був обізнаний. Разом з тим, жодних намірів у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] вона немає, а тому щодо задоволення заявлених позовних вимог вона не заперечує (а.с. 28). 29.06.2021 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] надійшли письмові пояснення в яких остання зазначила, що дійсно її мати - [PERSON] , яка померла [INFO] за свого життя склала на ім`я [PERSON] заповіт, про наявність якого позивач обізнаний не був. Разом з тим, жодних намірів у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] вона немає, а тому щодо задоволення заявлених позовних вимог вона не заперечує (а.с. 30-31). До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 27). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у своїх письмових поясненнях кожна з них просила судовий розгляд проводити у їх відсутності, жодних заперечень щодо задоволення позову вони не мають. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] , померла [PERSON] про що 13.10.2006 року, було складено відповідний актовий запис № 64 та видано свідоцтво про смерть (повторне) серії [NUMBER] від 20.05.2021 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка (пай), що розташована на території Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно Державного Акту на право власності на землю серії І-ВЛ № 018229 від 30.01.2002 року, та акції Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Нива» які належали спадкодавцю на праві власності відповідно до сертифікату акцій серії А № 349 (а.с. 6-7). Судом також встановлено, що 23.02.1998 року за свого життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області, яким вона на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПСП «Нива», а також акції в наведеному підприємстві в кількості 128 іменних акцій. 03.06.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Ходачинської Н.І. із метою прийняття спадщини, однак отримав відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право власності за заповітом через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про відкриття спадкової справи. Як вбачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 65609272 від 16.07.2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Крім того, в ході розгляду справи було встановлено, що спадкоємці першої черги спадкування після смерті [PERSON] - її доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-11) із відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті матері не зверталися та наміру звертатися не мають, оскільки їм було відомо про наявність складеного останньою заповіту на ім`я позивача. У своєму позові [PERSON] зазначає, що причиною не подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] є те, що йому не було відомо про складення нею заповіту на його ім`я, у зв`язку із чим він був переконаний, що спадщину було прийнято спадкоємцями першої черги, тому ніколи не піднімав питання прийняття спадщини після смерті баби та відповідно не подавав заяви про прийняття спадщини після її смерті. Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку шестимісячний строк встановлений [PERSON] для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , з урахуванням положення ч. 2 ст. 1220 ЦК України, закінчився. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку слід досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причини, а тому, на підставі приписів ч. 3 ст. 1272 ЦК України, йому слід надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Встановлюючи саме такий додатковий строк для прийняття спадщини суд вважає за необхідне створити позивачу реальну можливість реалізувати своє право на прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved