Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, який 10.02.2016 року було уточнено, а саме даний позов предявлено до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, а [PERSON], [PERSON] визначено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову. [PERSON] просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру № 8 в житловому будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області. В обгрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона з 1998 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], разом з ними проживав її син [PERSON]. Позивач та її син [PERSON] фактично проживали в [INFO], без реєстрації. Під час спільного проживання, [PERSON] набув право власності на вказану квартиру на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.02.2001 року. [PERSON] зареєстрував своє право власності на квартиру в КП «Зміївське БТІ» 26.04.2002 року. 17.09.2002 року власник вказаної квартири надав дозвіл на реєстрацію [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] для постійного проживання. Ні [PERSON], ні [PERSON] в зареєстрованих шлюбах ніколи не перебували, спільних дітей у них не було. У [PERSON] своїх дітей також не було. Його батьки померли раніш за свого сина, будь-яких інших родичів у [PERSON] не було і не має на цей час. 11.11.2002 року [PERSON] помер. Його поховання здійснювала позивач. Після смерті свого цивільного чоловіка [PERSON] продовжувала разом зі своїм сином проживати в квартирі № 8, що розташована в будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області. Остання утримує вказане житло в належному стані, проводить ремонти, встановила газове обладнання, сплачує за житлово-комунальні послуги і поводиться з квартирою, як з власним майном. Іншого житла вона не має. Крім того, у вказаній квартирі, починаючи з 30.03.2004 року в квартирі [ADDRESS] також був зареєстрований брат позивача [PERSON], але він за місцем реєстрації не проживає, а фактично проживає зі своєю сімєю в [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном - квартирою № 8 в буд. № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном більше 10 років, її права набувача не базуються на попередньому праві власності і відношеннях правоприємства (спадкоємства), а базуються на сукупності обставин, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого і безперервного володіння майном як своїм особистим. [PERSON], як володілець, на протязі всього часу володіння майном, впевнена, що на це майно не претендують інші особи і що вона отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Отже, оскільки дані правовідносини не допускають спадкоємства, а іншим шляхом оформити своє право власності на спірну квартиру [PERSON] можливості немає, остання змушена звернутися до суду із даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, свої інтереси довірила представляти адвокату [PERSON], яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог [PERSON] наполягала. Представник Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не зявився, до суду надійшов лист Комсомольського селищного голови [PERSON] про розгляд даної справи за відсутності представника селищної ради, проти позову не заперечував. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, в матеріалах справи містяться їх заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували, підтверджували обставини, викладені в позовній заяві. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши належність, достовірність та допустимість кожного доказу, що міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] проживала у цивільному шлюбі із [PERSON]. Згідно Свідоцтва про смерть, серії 1-ВЛ № 353611 [PERSON] помер 11.11.2002 року /а.с. 16/. За життя [PERSON] в цілому був власником житлової квартири № 8 в будинку № 4, розташованому по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області, на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.01.2001 року по справі № 2-382/2001 р. Право власності було зареєстровано в КП «Зміївське БТІ» 26.04.2002 року за р-р в кн. 6-42 /а.с. 17, 18, 19/. З Актів обстеження матеріально-побутових умов від 20.11.2015 року та від 08.02.2016 року, а також копії будинкової книги, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована, починаючи з 17.09.2002 року, та проживає за адресою [INFO]. Позивач проживає у вказаній квартирі разом із своїм сином [PERSON], який також зареєстрований у даному житловому приміщенні. Крім того, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], однак, останній фактично мешкає разом із своєю сімєю за адресою [ADDRESS]. [PERSON] відкрито, безперервно володіє та користується вище вказаною квартирою № 8, розташованою в буд. № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області. Слідкує за квартирою, утримує її в належному стані, несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг /а.с. 12-14, 15/. Крім того, підтвердженням того факту, що [PERSON] здійснює оплату за отримані житлово-комунальні послуги є надані позивачем копії відповідних квитанцій /а.с. 20-27/. За інформацією Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.01.2016 року вих. № 12/01-16 після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців померлого не звертався /а.с. 56, 57/. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~ Згідно зі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 цієї статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК. Таким чином, граничний час, з якого потрібно починати відлік набувальної давності на чуже майно, 01 січня 2001 року. При цьому слід визнати, що якщо строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк після 01 січня 2001 року. У той же час, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то у строк набувальної давності цей період зараховується повністю. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та законодавство, що регулює прядок вирішення спорів про набуття права власності за набувальною давністю слід виходити з наступного: Так, судовим розглядом встановлено, що законний володілець спірної квартири № 8 [PERSON] помер, незаконний володілець [PERSON], на протязі всього часу володіння майном, а саме з 11.11.2002 року, була впевнена, що на це майно не претендують інші особи, оскільки будь-яких спадкоємців після смерті [PERSON] немає, і вона отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Крім того, [PERSON] не набула майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі, що свідчить про добросовісність володіння квартирою № 8 в житловому будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області. Всі витрати по утриманню та догляду за вказаним житлом здійснює позивач, оскільки більш, ніж 10 років володіє вказаною квартирою, утримує її в належному стані, здійснює ремонт та сплачує відповідні комунальні платежі. Факт відкритості та безперервності володіння [PERSON] спірною квартирою встановлений у судовому засіданні. Враховуючи, що \~у судовому засіданні було доведено, що позивач добросовісно заволоділа квартирою № 8 в житловому будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області, так як вказана квартира зареєстрована на праві власності за померлою особою, фактично на час розгляду справи судом нікому не належить, тобто є безхазяйним майном, позивач відкрито та безперервно володіє спірним майном більш ніж 10 років, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності на квартиру в порядку набувальної давності. Крім того, дійшовши висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] суд звертає увагу на те, що \~правовідносини, які є предметом позову, не можуть розглядатися в контексті їх регулювання нормами спадкового права, оскільки законодавством, що діяло на час відкриття спадщини 2002 рік, а саме розділом VII Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), не передбачене право та можливість спадкування осіб, які перебували у цивільному шлюбі та суду не надано доказів у підтвердження того, що позивач претендує на спірне майно, як спадкоємець, а також у підтвердження того, що спірна квартира може бути успадкована. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів \~про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Outcome: approved