overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

09 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради № 617 від 19 листопада 2013 року сімї [PERSON] виданий ордер на вселення в кімнати № 189 та № 190 гуртожитку по вулиці Вовчинецькій, 202 в місті Івано-Франківську. Вказані кімнати ними не приватизовані. У зазначених вище кімнатах, крім позивача, зареєстровані її діти донька [PERSON], син [PERSON] та чоловік [PERSON]. Навесні 2015 року відповідач вибув на інше постійне місце проживання і не проживає у гуртожитку по вулиці Вовчинецькій, 202 в місті Івано-Франківську, жодної участі в утриманні кімнат не приймає, оплату комунальних послуг не здійснює. За таких обставин позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування кімнатами № 189 та № 190 у будинку № 202 по вулиці Вовчинецька у місті Івано-Франківську. У судове засідання позивач не прибула, попередньо представником позивача подано до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Галичина» від 28 лютого 2017 року № 15 (5265). Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини девятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

09 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 18.08.2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказавши, що спільно господарства не ведуть з жовтня 2016 року. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, строк на примирення просив не надавати, вказав, що спільне господарство не ведеться з жовтня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 18.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-БВ № 089883, актовий запис № 1416. Від шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 173119. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з жовтня 2016 року, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

09 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону» заборгованість із заробітної плати у розмірі 102 622,12 грн., яка складається з суми невиплаченої заробітної плати за січень-квітень 2016 року у розмірі 28 203,33 грн., компенсації за 28 днів невикористаної відпустки у розмірі 8400,43 грн., інфляційного збільшення суми боргу з невиплаченої зарплати у розмірі 3285,83 грн., середнього заробітку за час затримки, зменшеного на суму отриманої заробітної плати за новим місцем роботи у розмірі 62 732,56 грн. В подальшому позивачем змінені позовні вимоги, відповідно до яких просить стягнути з відповідача суму заборгованості, яка зменшена на суму 36 603,76 грн., що складає розмір невиплаченої нарахованої заробітної плати, у розмірі 82 436,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 26 листопада 2013 року [PERSON] працював у Державному підприємстві «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону». Наказом відповідача № 57-К від 15.04.2016 року позивач був звільнений за згодою сторін. Проте, при звільнені позивачу не було виплачено заробітну плату, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права. У судовому засіданні [PERSON] вимоги позову, зважаючи на його уточнення підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону» вимоги позову, враховуючи заяву про їх зміну, визнала у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Суд заслухавши позивача, представника відповідача, зважаючи на визнання позову відповідачем приходить до наступного. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання представником Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону» позову [PERSON] є безумовним, та таким, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь [PERSON] суми коштів у розмірі 82 436,89 грн. Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

09 грудня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 05.07.2013 року, зареєстрований у Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 29. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2016 року. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 322576, 05.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Чорна) [PERSON] зареєстровано шлюб у Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 29. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Рикова», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 551,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

09 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з 22 серпня 2008 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON], [INFO] - син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON]. Спільне життя із відповідачем не склалося, вже понад 4 роки проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, має постійний дохід від неофіційних заробітків на сезонних роботах, аліментів нікому не платить, стягнення із нього не проводиться. Вона не працює, самостійно належним чином утримувати дітей не має можливості. Просить стягувати із [PERSON] в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на стягненні із відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 600 грн. щомісяця на кожну, а також просить стягнути із нього витрати за публікацію оголошення в пресі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання шляхом публікації в газеті «Волинь-Нова» оголошення про його виклик, повторно у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 5, 6, 7), а перебувають вони на утримані позивача. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» № 1801-VІІI від 21.12.2016 року передбачено, що з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1355 грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 1689 грн., що 30 % становитиме відповідно 406 грн. 50 коп. та 506 грн. 70 коп. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, відповідача, який інших, крім дочки [PERSON] і синів [PERSON] та [PERSON], дітей не має, не працює, суд у відповідності до вимог ст. 184 ч. 1 СК України, визначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує із відповідача в користь держави судовий збір та в користь позивача понесені витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про його виклик.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

09 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 липня 2017 року Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] надав до суду заяву, де просив справу розглядати без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 01 липня 2017 року Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 19, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. (а.с.5) У період шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у 2019 році. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

09 грудня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 23 вересня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . На даний час вони проживають окремо. Дитина проживає з нею. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] позовну заяву з додатками отримав (а.с. 12), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23 вересня 2015 року уклали шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 грудня 2019 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

09 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 17 лютого 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 232. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 лютого 1990 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 232 (а.с.9). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved