Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

09.04.2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 49,9 кв.м, з господарськими будівлями згідно технічного паспорту, що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті батька у встановлені законом строки звернувся до Валківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, після чого відкрита спадкова справа №18/2018. Крім позивача спадкоємцем першої черги є дружина померлого (мати позивача) [PERSON] , яка скориставшись своїм правом, передбаченим ч.1 ст.1273 ЦК України, подала заяву про відмову від спадщини на користь позивача, будь-яких інших спадкоємців, що мають справо на спадщину немає. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу від 27.12.1991 року. За життя батька рішенням Минківської сільської ради Валківського району Харківської області №26 від 07.04.1992 року надано дозвіл на побудову нового житлового будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці, яка надана у безстрокове користування. В 1995 році [PERSON] побудував новий житловий будинок, що підтверджується даними технічного паспорту, але право власності за життя не зареєстровано згідно чинного законодавства, що діяло на той час, як і не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказаний будинок прийнятий до експлуатації як закінчене будівництво житлового будинку та господарських будівель, з участю представника санепідемслужби, пожежного нагляду та відміткою про те, що проект забудови затверджений районним архівним інспектором. На думку позивача, будинок не підпадає під поняття «самочинне будівництво» в розумінні ст.105 ЦК УССР (в редакції, яка діяла на час будівництва), в якій встановлено, що самочинним є житловий будинок, побудований без встановленого дозволу, чи без належного затвердженого проекту, чи з істотним відступом від проекту. В даному випадку будинок побудований із встановленими на той час вимогами, тобто відповідно до наданого дозволу. Оскільки оформленням всіх документів займався батько позивача, про відсутність державної реєстрації дізнався тільки під час оформлення спадщини. Саме ця обставина не дає можливості позивачу оформити, як спадкоємцю, право власності в позасудовому порядку, тому, посилаючись на положення ст.ст.321,392,1216,1218,1225 ЦК України просить задовольнити позов. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 12.04.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Представник позивач - адвокат Куляшова С.М. позов підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] також подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказала, що сільрада вимоги визнає, заперечень проти задоволення позову не має. Третя особа [PERSON] подала нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Представник третьої особи - Валківської державної нотаріальної контори Кобзар Н.Я. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Немає заперечень щодо складу суду та позитивного вирішення питання в судовому порядку. Інші учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, причину не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не направили. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що слідує із даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським районним бюро РАЦС 01.11.1957 року, актовий запис №1010. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.11.2017 року Виконавчим комітетом Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 08. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54974082, сформованого 02.02.2019 року державним нотаріусом Кобзар Н.Я. відносно майна померлого [PERSON] відкрита спадкова справа № 18/2018 рік. Із інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області №605/02.04 від 08.05.2019 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] дійсно 02.02.2018 року відкрита спадкова справа № 18/2018 рік на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 39. Спадкоємець І черги за законом на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, дружина спадкодавця [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця [PERSON] Заява зареєстрована 02.02.2018 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 40. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини станом на 08.05.2019 року до нотаріальної контори не надходили. Відомості про посвідчений спадкодавцем заповіт відсутні. Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , що слідує з копії договору купівлі-продажу від 27.12.1991 року, зареєстрований Виконавчим комітетом Минківської сільської ради Валківського району Харківської області в реєстрі за №29. Рішенням Виконавчого комітету Минківської сільської ради Валківського району Харківської області №26 від 07.04.1992 року, [PERSON] наданий дозвіл на побудову нового житлового будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці, яка надана у безстрокове користування. Рішенням Минківської сільської ради Валківського району Харківської області від 22.06.2004 року за вказаною адресою затверджено проект відведення земельної ділянки в натурі [PERSON] з земель запасу для ведення особистого селянського господарства (будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) загальною площею 0,25 га. Надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) загальною площею 0,25 га. Згідно Акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку та господарчих будівель індивідуального забудовника від 04.01.1995 року, забудову садиби [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] прийнято в експлуатацію з оцінкою задовільно. Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП «Валківське БТІ», власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] Зі змісту Інформаційної довідки № 02-08/351 від 05.06.2018 року, виданої КП «Валківське БТІ» вбачається, що земельна ділянка не приватизована, самовільних будівель, добудов та перепланувань не виявлено, в архівній справі відсутня інформація про наявність речових прав і обтяжень. Сараї «Б»,«В» та дерев`яна огорожа були знесені, а куплений будинок літ. «А-1» на даний час використовується як літня кухня «Б(б)» на підставі рішення виконкому Минківської сільської ради № 45 від 28.10.1994 року. Власником [PERSON] у 1994 році побудовано новий житловий будинок літ. «А-1», гараж «В1» та сараї «В», «В2», «Г». Цей житловий будинок літ. «А-1» побудований на підставі рішення виконкому Минківської сільської ради Валківського району Харківської області № 26 від 07.07.1992 року, однак право власності за життя власником не зареєстроване згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013 року, як і у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно чинного законодавства. Через відсутність державної реєстрації нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно. Спадкоємець за законом [PERSON] має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та зареєструвати нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на підставі рішення суду згідно чинного законодавства. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Ст.325 ЦК України передбачає, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. Право власності відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом та вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.2 цієї статті встановлює, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є єдиним спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на спадщину, яка залишилася після смерті батька [PERSON] , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність державної реєстрації.

Outcome: approved