Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

09 вересня 2019 року до суду звернулася [PERSON] про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 серпня 2015 року, шлюб було розірвано рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 09 березня 2017 року, яке набрало законної сили 25 березня 2017 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . [PERSON] систематично допускає домашнє насильство стосовно неї. Перебуваючи у нетверезому стані, влаштовує сварки, ображає, застосовує фізичне насильство та психологічне насильство. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави, які були викладені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] із заявою не погодився, просив відмовити у заяві про видачу обмежувального припису. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 серпня 2015 року. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 09 березня 2017 року, яке набрало законної сили 25 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Між заявником та її колишнім чоловіком [PERSON] постійно виникають сварки та конфліктні ситуації. Копією витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.09.2019 року підтверджено факт того, що 02.09.2019 року [PERSON] перебуваючи біля магазину «Слон» по вулиці Соборній в місті Ізюмі умисно пошкодив автомобіль «Chery QQ» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , чим останній була спричинена матеріальна шкода. У судовому засіданні було досліджено фото та відеоматеріали надані [PERSON] , згідно яких встановлено, що її колишній чоловік [PERSON] постійно ображає [PERSON] , надсилає повідомлення з образами та погрозами. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як визначено у п.п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом,до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме у частині заборони [PERSON] наближатися ближче ніж 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборони [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборони [PERSON] на строк в шість місяців наближатися ближче ніж 300 метрів до автомобіля «Chery QQ» реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] - строком обмежувальної заборони на 6 місяців. Необхідності у видачі інших заявлених заборон суд не встановив.

Outcome: partial