Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

08.08.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається із земельної ділянки (паю) площею 2,9370 га, кадастровий номер 1825886000:05:000:0122, яка розташована на території Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №077742 від 16.08.2006. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує поважність пропуску строку тим, що строк він пропустив, оскільки [PERSON] постійно з 1988 року по день смерті проживала на території України в місті Севастополі. Після поховання матері, яке відбулось у м. Севастополі з його участю, позивач був впевнений, що ніякої спадщини після померлої немає, а тому заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач не подавав. На початку лютого 2019 року дочка позивача - [PERSON] , яка проживає в місті Севастополь, передивлялась речі померлої, тобто своєї баби та знайшла оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,9370 га, кадастровий номер 1825886000:05:000:0122, яка розташована на території Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, виданий 16.08.2006 [PERSON] . Незважаючи на те, що мати позивача постійно приїжджала до нього та до знайомих у Житомирську область, вона ніколи не розповідала йому, що приватизувала земельну ділянку. Таким чином, про існування спадкового майна, після смерті померлої матері, позивач дізнався лише у лютому 2019 року. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Носівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника в судове засідання. До суду надійшов лист за підписом в.о. старости с. Носівки Акуліч Н.Д., у якому зазначено, що відповідач згідно позову [PERSON] не заперечує та просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: approved