Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

08.06.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], на підставі рішення Первомайського міськрайонного суда Харківської області від 18.08.2011 року у твердій грошовій сумі з 250,00 грн. до 1000,00 грн. щомісяця до досягненням дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що на її користь рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.07.2011 року і до його повноліття. На даний час суттєво знецінився розмір вказаних аліментів, тому утримувати дитину позивач не має можливості, у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом з метою приведення розміру аліментів до належного рівня та величини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву від 06.07.2016 року про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 15). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання двічі (а.с. 14 - повернута до суду у зв`язку із вказівкою «за закінченням терміну зберігання» повістка про виклик у судове засідання 06.07.2016 року разом з позовною заявою з додатками та ухвалою суду про відкриття провадження у справі та а.с. 18 - повернута до суду у зв`язку із вказівкою «за закінченням терміну зберігання» повістка про виклик у судове засідання 25.07.2016 року) повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду без поважних причин відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2011 року по справі №2-915/11 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 250,00 грн. щомісячно на утримання спільного сина сторін по справі [PERSON], [INFO], до досягнення останнім повноліття (а.с. 19). Малолітній [PERSON] мешкає разом з позивачкою по справі. Даних про місце роботи відповідача у судовому засіданні встановлено не було, доказів на підтвердження своєї позиції щодо роботи відповідача у Російській Федерації позивач також суду не надала. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку суд вважає, що застосуванню підлягають положення щодо інших обставин, передбачених Сімейним кодексом України, а саме істотні обставини, передбачені ст. 182 СК України, оскільки визначений судом у 2011 році розмір аліментів не відповідає нормальним умовам життєдіяльності дитини та фактично складає станом на день розгляду справи 1/6 частину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (250,00 грн. проти 1531,00 грн. до 30.11.2015 року включно), що є непропорційним витратам на дитину, які батьки повинні нести навпіл. В той же час вимога позивачки на думку суду є завищеною, оскільки при задоволенні її позову розмір витрат на дитину буде не рівним та відповідач буде сплачувати приблизно 2/3 частини щомісячного прожиткового мінімуму на дитину. Достатнім в даному випадку суд вважає розмір аліментів, який дорівнює 800,00 грн., враховуючи, що вказаний розмір підлягає щомісячній індексації. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 551,20 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial