Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

09 листопада 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 06 березня 2007 року № KTS0AN91000020 [PERSON] отримав кредит у розмірі 70816 грн. 16 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, з кінцевим терміном повернення 05 березня 2014 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими договором. Погашення заборгованості мало відбуватися в такому порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно договору. У порушення умов договору, відповідач належним чином зобовязання не виконав, внаслідок чого станом на 26 серпня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 339 296 грн. 73 коп. Різниця між поточною заборгованістю та присудженою до стягнення за попереднім рішенням суду 182 775 грн. 16 коп. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], діючий в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності № 3734-К-Н-О від 04 вересня 2015 року, не зявився, суду надано заяву в якій просить судовий розгляд справи проводити без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, через розміщене у друкованих засобах масової інформації оголошення (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр» №229 (5603) від 08 грудня 2015 року). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 06 березня 2007 року уклали договір № KTS0AN91000020, згідно якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 70816 грн. 16 коп. за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, а також інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (а.с. 8-10). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 26 серпня 2015 року за тілом кредиту складає - 33117 грн. 28 коп., за процентами за користування кредитом 81203 грн. 20 коп., по комісії 4460 грн. 25 коп., заборгованість з пені 220516 грн. 00 коп.(а.с. 5-7) Заборгованість за кредитом, яка присуджена до стягнення з відповідача рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2012 року складає 15 6521 грн. 57 коп. Різниця між поточною заборгованістю та присудженою до стягнення за попереднім рішенням суду 182 775 грн. 16 коп. (а.с.5-7). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати в розмірі 2741 грн. 63 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved