Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-16 00:00:00

09 березня 2010 року Орган опіки та піклування Софіївської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області звернувся з позовом до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав в якому зазначав наступне. Батьки неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами у справі ухиляються від виконання обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, живуть в своє задоволення, їх не забезпечюють, не відвідують в Березківській загальноосвітній школі-інтернаті, де вони навчаються. Тому просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Софіївської сільської ради Первомайського району, прокурор., представник органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачі позовні вимоги не визнали та заперечували проти позову, посилаючись на те, що через тимчасові фінансові труднощі не змогли останнім часом піклуватися про дітей. Вважають, що виправляться і в подальшому зможуть належно виховувати дітей та доглядати за ними. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 25 лютого 2010 року відповідачі за місцем проживання характеризується негативно, вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей не займаються, не піклуються їх здоров'ям та життям, діти перебувають в Березківській школі-інтернаті Кривоозерського району Миколаївської області, але вони їх там не відвідують. Відповідачі ведуть антигромадський спосіб життя, зловживають спиртними напоями. Відповідачі є дієздатними особами, працеспроможними, проте постійної роботи не мають. В судовому засіданні вони підтвердили, що дійсно не займаються вихованням дітей. За весь час перебування дітей в школі-інтернаті не відвідували їх з літа 2008 року, матеріальної допомоги не надають. Тобто вони умисно не виконують батьківських обов'язків відносно них. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] . Також суд вбачає за можливе та необхідне одночасно вирішити питання про стягнення з відповідачів аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи обов'язок батьків утримувати своїх дітей до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дітей, стан їх здоров'я, стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів, суд прийшов до висновку, що кожен з відповідачів має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Окрім цього, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 81, ст. 88 ЦПК України, п. «а» ст. 3, ст. 4 Декрету КМ України № 7-93 від 21 січня 1993 року та Постанови КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року з відповідачів також підлягають стягненню в дохід держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved