Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

09.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], зацікавлена особа: [PERSON], про виселення з житлового будинку без надання іншого житла. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власницею житлового будинку з господарчими побудовами в [ADDRESS]. З відповідачем вона проживала з 1993р. до 2006р. Відповідач в даному будинку не зареєстрований по паспортному обліку. Після припинення шлюбних відносин та сумісного проживання, відповідач продовжує проживати в будинку, постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, намагається її бити, закривається в будинку та не впускає її з сином, що робить неможливим сумісне проживання з відповідачем, на підставі чого просить виселити відповідача з належного їй житлового будинку в [ADDRESS] без надання йому іншого житлового приміщення. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце повідомлений належним чином, в зв'язку з чим справа розглядалася в порядку заочного розгляду на підставі Ухвали суду від 14 лютого 2014р. Третя особа: [PERSON], в судове засідання з'явився, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Додатково суду пояснив, що дійсно відповідач по справі постійно проживає у будинку позивача, в цьому будинку знаходяться особисті речі відповідача. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує вдома постійні сварки та бійки, погрожує позивачу фізичною розправою. Свідок [PERSON], суду показав, що він працює дільничним інспектором та на його ділянці знаходиться будинок [ADDRESS]. Свідок особисто знайомий з позивачем та відповідачем. Позивач неодноразово звертався до міліції з заявою щодо неправомірної поведінки відповідача. Відносно відповідача складено декілька протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за ст. 173-2 КУпАП. Також свідок відвідував позивача та бачив відповідача в стані алкогольного сп'яніння, також свідок зазначав, що відповідач погрожував та оскорбляв позивача. Крім того, до свідка надходили скарги від сусідів позивача на неналежну поведінку відповідача. Свідок [PERSON], суду показала, що вона проживає по сусідству з позивачем та відповідачем. З позивачем знайома з дитинства. Зазначала, що часто бачить відповідача в стані алкогольного сп'яніння. Стверджує, що відповідач влаштовує вдома постійні сварки, погрожує позивачеві вбивством. Також свідок був очевидцем коли відповідач зачинився в будинку та не пускав до нього позивача. Відповідач ні де не працював та не працює, живе за рахунок позивача по справою. Свідок [PERSON], суду показала, що вона працює листоношою у поштовому відділенні зв'язку та проживає неподалеку від домоволодіння позивача та відповідача. Декілька разів свідок була очевидцем коли відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння сварився нецензурною бранню, оскорбляв та погрожував позивачу, в зв'язку з чим позивач вимушена була викликати міліцію. Зазначала, що відповідач ні де не працює, зловживає спиртними напоями та часто приходить до дому з друзями пиячити. Суд, заслухавши позивача, третю особу, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником сільського садибного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.03.2012р. (а.с.8-9). В період з 1993 року по 2006 рік позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з яким проживала однією сім'єю. Також сторони мають спільну дитину - [PERSON] - третя особа по справі. Відповідач проживає в будинку позивача без відповідної реєстрації, що визнається учасниками процесу, свідченнями свідків та відомостями Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.22). Постановами Верхньодніпровського районного суду від 18 травня 2013 р., від 13 червня 2013р., 25 вересня 2013р. [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 16-17; 36) В силу ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружин ч. а наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно зі ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. За статтею 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для позивача та її сина проживання з відповідачем в будинку позивача, що підтверджується поясненнями позивача, третьої особи та свідків, які були допитані у порядку, передбаченому ст. 180 ЦПК України та правдивість та достовірність чиїх свідчень не викликає сумніву у суду, а неодноразове притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, тобто застосування заході запобігання і громадського впливу до відповідача виявились безрезультатними, то вимоги позивача щодо виселення відповідача з будинку є законними та обґрунтованими. Одночасно з цим відповідач є власником іншого жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 16.06.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №738 (а.с.19) та Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 16.06.2005 (а.с.20). Таким чином, відповідач забезпечений власним житловим приміщенням, тому підлягає виселенню з будинку позивача без надання іншого житлового приміщення. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи положення ст. 88 ЦЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 229(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Outcome: approved