Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

07 жовтня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 564А/13, за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність автомобіль TOYOTA VENZA 2,7 А/Т Prestige, а відповідач, зобов'язався прийняти вказаний автомобіль та оплатити його за ціною, визначеною у договорі. Ціна автомобіля складає 362832 грн., в т.ч. ПДВ 60472 грн., що еквівалентно 47690 доларів США. Після повідомлення відповідача про готовність передати автомобіль, відповідач здійснив часткову оплату за автомобіль на загальну суму 305922 грн. Позивач виконав свої зобов'язання за договором та передав відповідачеві автомобіль, однак, зобов'язання відповідач по оплаті повної вартості автомобіля не виконав, заборгованість складає 56910,00 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] 56910,00 грн. - суму основного боргу, 196,46 грн. - 3% річних за період прострочення, 851,31 грн. - пеню за період прострочення, а всього 57957,77 грн., та судові витрати покласти на відповідача (а.с. 1-4). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» до [PERSON] про стягнення боргу були задоволені в повному обсязі (а.с. 71-73). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2014 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013 року залишено без змін (а.с. 108-110). Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2013 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 151-152). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях (а.с. 65-66). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (а.с. 60-61). Відповідач [PERSON], допитаний в якості свідка, заперечував проти задоволення позову та показав суду, що до салону приходив зі своєю мамою [PERSON], яка сплачувала кошти в касу позивача: 16.08.2013 року - 10% від вартості автомобіля та 23.08.2013 року - 90 % від вартості автомобіля TOYOTA VENZA. Тобто, була сплачена повна вартість автомобіля, після чого їм було передано автомобіль та документи на нього. 16.08.2013 року після оплати 10 % від вартості автомобіля касир видала чек на більшу суму ніж було сплачено. 20.08.2013 року він разом із мамою перебував на відпочинку у м. Бердянську та не як не міг проводити часткову оплату за автомобіль. З 16.08.2013 року по 23.08.2013 року він не отримував жодних повідомлень про готовність товару. 23.08.2013 року він з мамою з власної ініціативи приїхали до автосалону, щоб дізнатися про доставку автомобіля. Їм повідомили, що автомобіль є в наявності та його можна забрати. Вони з мамою пішли до каси та мати передала касиру 326548,80 грн. після чого вони піднялись на 2 поверх, де ним були підписані всі документи та отримано довідку-рахунок та вони поїхали в ДАІ реєструвати автомобіль. Після отримання автомобіля він спокійно ним користувався, ні хто йому не телефонував з приводу неповної оплати вартості автомобіля та лише в листопаді він отримав ухвалу про накладенні арешту на автомобіль. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що від продажу двох авто за отримані кошти вона вирішила купити сину [PERSON] автомобіль. Вони їздили по автосалонах та шукали автомобіль. 16.08.2013 року вони приїхали в автосалон відповідача та обрали автомобіль TOYOTA VENZA. Однак, потрібного кольору та комплектації в салоні не було. Вони уклали договір та вона сплатила 10 % від вартості автомобіля, однак касир видала чек на більшу суму. На запитання, чому сума більша ніж фактично сплачено, їм відповіли, що все перерахують при остаточному розрахунку. Гроші за вказаний автомобіль вона сплачувала двічі, готівкою: 16.08.2013 року та 23.08.2013 року. Весь час перебування в салоні їх супроводжував консультант, який зв'язувався з бухгалтером та касиром щодо повної оплати вартості автомобіля. Після другої оплати 90 % вартості чек їм видано не було, а одразу було запропоновано піднятись до керівника для оформили всіх документів. 20.08.2013 року вона з сином відпочивали в м. Бердянську і до салону не приїжджали. Після придбання автомобіля, ніхто ніяких претензій не пред'являв та не телефонував, син спокійно користувався автомобілем до листопада 2013 року, поки вони не отримали ухвалу про арешт автомобіля. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона працює касиром в ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД». Як вбачається з фіскальних чеків, відповідач приходив до салону три рази і сплачував кошти за автомобіль Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД». Після отримання коштів вона видавала чек та фіксувала операцію в програмі 1С. З ким саме приходив відповідач вона не пам'ятає, оскільки протягом дня обслуговує велику кількість клієнтів. 23.08.2013 року продавець-консультант запитав у неї, чи сплатив клієнт гроші, на що вона відповіла, що сплатив. Однак, нічого іншого вона відповісти не могла, оскільки відповідачем дійсно того дня були сплачені кошти, а залишку вона в програмі не бачить поки бухгалтером не буде проведено видаткова накладна. Відповідальність за дану ситуацію вона взяла на себе в зв'язку з тим, що дуже любить свою роботу. Свідок [PERSON] показала суду, що вона працює на ТОВ Фірма «Алмаз Мотор» головним бухгалтером, згідно її обов'язків, вона повинна була перед підписанням довідки-рахунку перевірити повну оплату за автомобіль. Також, перевірити повну оплату мали продавець-консультант, бухгалтер та начальник відділу продаж. Якщо автомобіль купується не в кредит, а за готівку, без повної оплати за автомобіль акт приймання-передачі товари та довідка-рахунок не можуть були підписані, а тим паче не може бути видано автомобіль. Касир на момент оплати клієнтом товару не може бачити залишок не сплачених коштів, його можливо побачити після проведення накладної. Довідка-рахунок за час існування їхнього підприємства ніколи повністю не заповнювалась та не підписувалась касиром. Допитаний судом свідок [PERSON] показав суду, що він працює на ТОВ Фірма «Алмаз Мотор» начальником відділу продажу. Дійсно перед підписанням акту прийому-передачі товару та довідки рахунку необхідно було перевірити повну оплату товару. Однак він цього не зробив оскільки покладався на продавця-консультанта, який мав це перевірити. Касира [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що вона на запитання консультанта не назвала конкретну суму, яку було сплачено клієнтом. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, допитавши відповідача [PERSON] в якості свідка та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою «Алмаз Мотор, ЛТД» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 564А/13, за умовами якого позивач, зобов'язався передати у власність автомобіль TOYOTA VENZA 2,7 А/Т Prestige, а відповідач, зобов'язався прийняти вказаний автомобіль та оплатити його за ціною, визначеною у договорі (а.с. 6-9). Відповідно до умов даного договору, в п. 2.1 визначено, що на дату укладання договору ціна товару становить 362832,00 грн., в т.ч. ПДВ 60472,00 грн., що складає еквівалент 47690,00 доларів США. Пунктом 2.3 договору передбачено, що покупець зобов'язується повністю оплатити Товар за ціною, визначеною у п. 2.1 Договору, протягом 3-х робочих днів з моменту надання йому повідомлення про готовність товару до передання покупцеві. Оплата товару здійснюється на умовах попередньої оплати - до передання продавцем товару покупцю. Оплата товару здійснюється покупцем в наступному порядку: п. 2.4.1. 10 % ціни товару, що становить 36283,20 грн., в т.ч. ПДВ - 6047,20 грн. сплачується протягом 3-х робочих днів з дня підписання договору. П. 2.4.2. 90 % ціни товару, що становить 326548,80 грн. в т.ч. 54424,80 грн. сплачується протягом трьох робочих днів з моменту надання повідомлення про готовність товару до передання покупцеві. Відповідно до п. 3.1 договору продавець зобов'язується передати товар покупцеві за умови та після повної оплати товару за ціною, визначеною у п. 2.1 договору. Пунктами 3.4 та 3.5. договору визначено, що протягом трьох робочих днів з моменту надання покупцеві повідомлення про готовність товару до передання та за умови повної оплати товару та здійснення покупцем інших платежів, передбачених цим договором, покупець спільно з повноважним представником продавця, зобов'язаний оглянути та прийняти товар, про що сторони укладають акт прийняття товару. Право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання акту прийняття товару. З моменту підписання акту прийняття товару до покупця переходить ризик випадкового знищення або пошкодження товару. Відповідну до пункту 3.6 договору продавець зобов'язується передати Покупцеві одночасно з товаром його приналежності та документи (довідка-рахунок, вантажно-митна декларація, транзитні номери, завірена копія сертифікату відповідності, гарантійна сервісна книжка, керівництво з експлуатації), що стосується товару та підлягає переданню разом із товаром. Пунктом 7.4 договору передбачено, що у випадку невиконання покупцем зобов'язання щодо оплати товару відповідно до вимог п. 2.4.2 договору, строк обов'язків продавця продовжується на відповідний термін невиконання покупцем своїх платіжних зобов'язань. У такому випадку продавець має право відмовитись від виконання своїх зобов'язань за цим договором і відмовитись від цього договору шляхом надсилання на адресу покупця письмового повідомлення про розірвання договору, і покупець у такому випадку не вправі вимагати від продавця виконання обов'язків продавця за цим договором. Також, пунктом 10.8 договору передбачено, що будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними лише в разі їх викладення в письмовій формі, а також в разі схвалення та підписання повноважними представниками сторін, за виключенням випадків, передбачених цим договором. Додатком № 1 до договору купівлі-продажу № 564А/13 є специфікація № 1 якою визначена комплектація автомобіля Toyota Venza 2.7 A/T Prestige та зазначена його вартість 362832 грн. (а.с. 10). З наданих копій фіскальних чеків, вбачається, що через касу ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» Автосалон «ТОЙОТА» СТО здійснено оплату готівкою за автомобіль TOYOTA VENZA (а.с. 11): - 16 серпня 2013 року здійснено оплату в сумі 38752,80 грн. (з розрахунку 0,100 шт. х 387528,00=38752,80); - 20 серпня 2013 року здійснено оплату в сумі 56910,00 грн. (з розрахунку 0,146 шт. х 387528,00 = 56579,09, доплата за автомобіль 330,91); - 23 серпня 2013 року здійснено сплату в сумі 210259,20 грн. (з розрахунку 0,579 шт. х 362832 = 210079,73, доплата за автомобіль 179,47). Суд звертає увагу, що дані фіскальні чеки не містять жодної інформації, ким саме сплачено дані кошти, за який конкретно автомобіль і по якому договору. Відповідно до акту приймання-передання товару до договору купівлі-продажу № 564А/13 від 16 серпня 2013 року, складеного 23 серпня 2013 року, згідно до пункту 3.10 договору продавець передав, а покупець прийняв автомобіль Тойота Венза (VENZA 2,7 А/Т) номер кузова [NUMBER]. Товар покупцем оглянутий, зовнішніх дефектів, недоліків чи ушкоджень товару під час огляду не виявлено. Товар повністю відповідає умовам договору. Покупець не має претензій до продавця щодо комплектності поставленого товару та/або виконання продавцем зобов'язань за договором. Постачальник та покупець в повному обсязі виконали взаємні зобов'язання згідно договору. Акт підписано продавцем - начальником відділу [PERSON] та покупцем [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки-рахунку серії ААВ № 251469 від 23 серпня 2013 року ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД», виданої [PERSON] про те, що продано і видано автомобіль марки Тойота Венза вартістю 362832 грн. Дана довідка підписана керівником, бухгалтером та [PERSON] (а.с. 13, 182). Відповідно до копії претензії про оплату боргу в сумі 56910 грн. за вих. № 220 від 16 вересня 2013 року, ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» направила на адресу [PERSON] претензію, яка відповідно до фіскального чеку «Укрпошти» фактично направлена 24.09.2013 року рекомендованим листом з кур'єрською доставкою (а.с. 17-19). Однак, доказів на підтвердження отримання претензії про оплату боргу відповідачем позивачем не надано. Як вбачається з відповіді від 29.10.2013 року № 14/3ЦНП-2344 на запит № 268 про надання інформації, автомобіль Тойота Венза, номер кузова [NUMBER] зареєстрований 23.08.2013 року за [PERSON], держ знак [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] (а.с.41). Відповідно до наказу № 32 від 28 серпня 2013 року директором ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» [PERSON] створено комісію для проведення внутрішнього розслідування по факту утвореної заборгованості клієнта [PERSON], до складу комісії увійшли: голова комісії [PERSON] - заступник директора по загальним питанням, [PERSON] - головний бухгалтер, [PERSON] - начальник відділу продажу автомобілів та [PERSON] - бухгалтер (а.с. 57, 183). Відповідно до затвердженого директором ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» акту від 30 серпня 2013 року, комісією встановлено, що перед видачею автомобіля [PERSON] не перевірила оплату [PERSON] за придбаний автомобіль в повному обсязі. Комісія прийшла до висновків, що заборгованість [PERSON]. перед ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» складає 56910 грн., рекомендовано звернутись до покупця з вимогою про погашення заборгованості в розмірі 56910 грн. у випадку несплати заборгованості [PERSON] провести претензійно-позовну роботу по стягненню заборгованості. Рекомендувати об`явити [PERSON] дисциплінарне стягнення: догану (а.с. 58-59, 189-190). 30 серпня 2013 року у зв'язку із виявленням заборгованості по [PERSON], згідно договору купівлі-продажу 564А/13 від 16.08.2013 року в розмірі 56910,00 грн. директором ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» видано наказ про затвердження акту комісії від 30.08.2013 року, проведення претензійно-позовної роботи по стягненню заборгованості з [PERSON] в сумі 56910 грн. та притягнення бухгалтера [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та оголосити їй дисциплінарне стягнення - догану (а.с. 56, 188). З бухгалтерських довідок від 12.09.2013 року та від 19.09.2014 року вбачається, що після звірки взаєморозрахунків з контрагентами виявлена заборгованість [PERSON] по договору 564 А/13 від 16.08.2013 року в розмірі 56910 грн. (а.с. 161, 179). Відповідно до копії видаткової накладної № РН-0003112 від 23 серпня 2013 року вартість автомобіля марки TOYOTA VENZA [NUMBER] з ПДВ складає 362832,00 грн., умовою продажу автомобіля марки TOYOTA VENZA - безготівковий розрахунок (а.с. 178). З листа ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що відповідно до п. 8 Порядку документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Надана довідка-рахунок серії ААВ № 251469 видана 23.08.2013 року за формою відповідає формі, встановлений додатком 1 Порядку (а.с. 180-181). Відповідно до доповідної записки головного бухгалтера [PERSON] на ім'я директора [PERSON] від 27.08.2013 року, в результаті проведення закриття взаєморозрахунку виявлено борг по [PERSON] по договору 564А/13 від 16.08.2013 року в розмірі 56910,00 грн. (а.с. 184). З доповідної записка бухгалтера [PERSON] на ім'я головного бухгалтера [PERSON] вбачається, що в процесі роботи була виявлена заборгованість [PERSON] по договору 564А/13 від 16.08.2013 року в розмірі 56910,00 грн. (а.с. 185). В мотивувальній частині ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року вказано, що судами не з'ясовано поняття «виконання покупцем обов'язку щодо повної оплати придбаного товару» у контексті договірних положень (п.п. 2.3, 3.1, 3.4 договору), не досліджено чи є виконання зобов'язання проведеним у зв'язку із підписанням акта приймання-передачі автомобіля (п. 3 акта прийняття товару), не встановлено обставин видачі відповідачеві не в повному обсязі заповненого бланку довідки-рахунку й передачі автомобіля у власність покупця, зважаючи на те, що позивач заперечує повну оплату вартості товару, а відповідач стверджує, що повністю сплатив за автомобіль, однак, квитанції про останній платіж, йому не видали, а видали довідку-рахунок, був підписаний акт приймання-передачі автомобіля та передано йому автомобіль. Крім того, судом не було допитано [PERSON] на предмет з'ясування дійсних обставин справи (а.с. 151-152). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якщо він підписаний його стороною. Так, судом встановлено, що договір купівлі-продажу № 564А/13 від 16 серпня 2013 року укладено з додержанням вимог чинного законодавства. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникає з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 628. ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 656 ЦК України Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статтею 662 ЦК України визначено, що Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Згідно вимог ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (переєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, довідка-рахунок, засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, входить до переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів та є підставою проведення їх державної реєстрації. Відповідно до вимог п.п. 14, 18 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, усі графи довідки-рахунку заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписується відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюється круглою печаткою. У графі «вартість» вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України. Відповідно до п. 33 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, передбачено, що на продані транспортні засоби видається розрахунковий документ та довідка-рахунок. Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що сторони в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, мають право скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідними клопотаннями про витребування доказів та ін. Судом неодноразово роз'яснювались сторонам, представникам сторін положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини справи та приймаючи до уваги вищезазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що твердження позивача про невиконання відповідачем зобов'язання по оплаті повної вартості автомобіля не виконано та виникнення боргу в розмірі 56910,00 грн. з вини позивача є необґрунтованими та суперечать встановленим судом обставинам щодо прав та обов'язків за договірними зобов'язаннями за договором купівлі продажу № 564А/13. Так, нормами матеріального права та умовами договору купівлі продажу чітко передбачено право позивача відмовитись від виконання обов'язку щодо передачі товару покупцеві. Однак позивачем цього зроблено не було, а навпаки було оформлено повний пакет документів на автомобіль, підписано акт приймання-передання товари та видано довідку-рахунок. За наказом директора ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» було призначено і проведено перевірку щодо заборгованості по [PERSON], згідно договору купівлі-продажу. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами перевірки (а.с. 183-190), комісією не було встановлено, як саме і за яких підстав сталась нестача коштів, перевірка проведена поверхово. Крім того, у склад комісії були включені [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але як встановлено судом та підтверджено показами самих свідків, саме дані особи повинні були перевірити повну оплату за автомобіль на час підписання акту приймання-передання, видачі довідки-рахунку та передання транспортного засобу покупцеві. До того ж, з аналізу акту приймання-передання товару до договору купівлі - продажу № 564А/13 від 16 серпня 2013 року, вбачається, що на момент підписання постачальник та покупець в повному обсязі виконали взаємні зобов'язання згідно до Договору, що у сукупності з встановленими судом обставинами та у контексті договірних положень (п.п. 2.3, 3.1, 3.4 договору) є виконання зобов'язання. Що стосується копій фіскальних чеків від 16.08.2013 року, 20.08.2013 року, 23.08.2013 року (а.с. 11), а також бухгалтерських довідок (а.с. 161, 179), наданих позивачем в якості доказів на підтвердження сплаченої відповідачем суми за автомобіль TOYOTA VENZA, [NUMBER], та заборгованості в сумі 56910 грн., то їх дослідження та детальний аналіз дають підстави суду відноситись до них критично, оскільки фіскальні чеки не містять ніяких ідентифікуючих ознак оплати даних коштів саме відповідачем і саме по укладеному договору купівлі-продажу 564А/13, крім того, суми вартості товару вказані у фіскальних чеках суперечать сумі зазначеній у договорі купівлі продажу, а відомості з фіскальних чеків заносились до програми 1С касиром механічно, а не автоматично. Також, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів перебування 20.08.2013 року відповідача в салоні ТОВ Фірма «Алмаз Мотор» та здійснення ним часткової оплати в сумі 210259,20 грн., хоча, як встановлено судом з показів свідків в салоні було встановлено відео спостереження. Крім того, суд звертає увагу, що довідка-рахунок відповідає встановленій формі, та як показала свідок [PERSON], довідка-рахунок при передачі автомобіля у власність покупця ніколи не підписувалась касиром підприємства та не заповнювалась графа суми словами гривень, одержані касою торгівельної організації. Отже, видана відповідачеві не у повному обсязі заповнена довідка-рахунок не може свідчити про не повну оплату вартості товару. Питання внутрішнього документообігу підприємства, взаємовідносин між працівниками, керівництво та підлеглими, а також умови обліку коштів та податкової звітності, не мають турбувати споживача та відображатись на договірних взаємовідносинах сторін, а тим паче призводити до негативних наслідків та безпідставного встановлення на підприємстві нестачі коштів з вини споживача. В судовому засіданні вина відповідача в невиконанні умов договору та порушенні прав позивача не доведена та не встановлено внаслідок яких дій відповідача було порушено права позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли, доводи позивача спростовуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, показами допитаних судом свідків та встановленими судом обставинами в їх сукупності. Отже, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів позивачем суду не надано. З аналізу встановлених судом обставин справи, досліджених доказів у контексті договірних положень між сторонами можна зробити висновок про повне виконання покупцем обов'язку щодо повної оплати придбаного товару, на підставі чого ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» було надано довідку-рахунок, яка входить до переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, а також норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що в задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» до [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» судом має бути відмовлено, судові витрати, понесені позивачем не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed