Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] з 605 гривень щомісяця до 2000 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування заявленого \~позову позивачка посилається на те, що \~вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2013 року шлюб з відповідачем було розірвано та стягнуто з останнього аліменти на утримання сина, щомісячно в розмірі 605 гривень, і до досягнення дитиною повноліття. Однак, позивач вважає, що вказані кошти не є достатніми для утримання дитини, оскільки вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, а саме: одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків, тощо. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 08.08.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилась, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В період даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис за № 1496. Подружні стосунки між сторонами не склались в результаті чого, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2013 року, справа № 521/9267/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Та одночасно стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 605 гривень щомісячно, починаючи з 07 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 серпня 2027 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що на сьогоднішній день, сума стягуваних аліментів у розмірі 605 гривень є недостатньою, син підріс, ціни змінились і потребує більшої матеріальної допомоги. Аліменти, які сплачує відповідач, не вистачає на виховання та розвиток дитини, на витрати, що повязані з покупкою продуктів харчування, одягу, розвиток та ін.. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання , яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до\~ст. 150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. При цьому, частиною 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 4\~ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначений судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, буде менший ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений частиною другою\~статті 182 цього Кодексу, одержувач аліментів має право звернутися до суду із позовом про відповідне збільшення розміру аліментів до платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно із ч.1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Що стосується розміру аліментів, які підлягають встановленню, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При ухваленні\~рішення по\~справі суд\~керується \~ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2018\~рік» \~відповідно до\~якої вбачається,\~що у\~2018\~році прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~для дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування садом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено судам, відповідно до\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При вирішенні спору суд враховує те, що відповідач у судове засідання не зявився, доводів позивача не спростував, доказів про неспроможність сплати аліменти у визначеному позивачем розміру не надав. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що є підстави збільшити розмір стягнутих рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 гривень, оскільки це буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини і не погіршить матеріального стану платника аліментів. Суд змінивши розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2000 грн., бере до уваги те, що ріст цін як на продукти харчування так і на одяг та на освітні послуги в нашій країні постійно збільшується, а розмір аліментів у сумі 650 гривень, які стягнуто за рішенням суду від 2013 р. в жодній мірі не дає можливості для повноцінного розвитку та існування дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 704, 80 гривень покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: approved