Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

07 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 25 липня 1968 року Орджонікідзевським районним бюро ЗАЦС м. Жданова було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . 03 серпня 1984 року їй був виданий паспорт серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] ». Протягом всього часу їй були видано безліч документів, в яких її ім`я зазначено як « [PERSON] ». Під час звернення до Державної міграційної служби, з метою отримання паспорту для виїзду за кордон, їй було повідомлено, що в її документах маються розбіжності, а саме в свідоцтві про народження її ім`я зазначено « [PERSON] », а в усіх інших « [PERSON] ». На підставі переліченого просить суд встановити факт того, що свідоцтво про народження, серії [NUMBER] належить їй - [PERSON] . Заявник надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Представник зацікавленої особи - Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області,Мотова Ю.В., до судового засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Вирішення справи покладає на розсуд суду. Представник зацікавленої особи - Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Вирішення справи покладає на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 липня 1968 року Орджонікідзевськийм районним бюро ЗАЦС м. Жданова, [PERSON] народилась [INFO] у місті Жданов (Маріуполь) Донецької області. З копії диплому серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] у 1985 році вступила до Ждановського медичного училища, та в 1987 року закінчила вказаний навчальний заклад за спеціальністю медична сестра. З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що вона заповнена 03 серпня 1987 року на прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Палацом одруження міста Жданов Донецької області, вбачається, що 24 грудня 1988 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . З копії військового квитка УН №0358828 вбачається, що він виданий 13 жовтня 1988 року на прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 1989 року відділом ЗАЦС Іллічівського райвиконкому м. Маріуполя, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Матір`ю останнього зазначено - [PERSON] . З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 16 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що складено актовий запис № 19. З копії посвідчення водія серії [NUMBER] вбачається, що воно було видано 18 серпня 2005 року на прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 19 жовтня 1998 року ДПІ у Калінінському районі міста Донецька, [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] . З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2000 року Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, вбачається, що він був виданий на прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] , [INFO] . З копії диплому серії [NUMBER] вбачається що [PERSON] закінчила у 2000 році Донецький державний університет і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Біологія» та здобула кваліфікацію біолога, викладача біології і хімії. Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що свідоцтво про народження серії [NUMBER] , дійсно належить [PERSON] , про що свідчить відповідність у наданих документах. Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вказаного,

Outcome: approved