Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

07.10.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй належить на підставі спільної часткової власності 1/2 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/6420/17 від 08 грудня 2017 року, та Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/6420/17 від 15.05.2018 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 137929628 від 17.09.2018 року. Відповідач є її братом. За вище вказаною адресою зареєстрований, але він не проживає з 1997 року, плату за комунальні послуги не вносить, особистих речей та іншого майна в квартирі немає. Добровільно подавати заяву про зняття з реєстрації [PERSON] не бажає, своїми діями порушує права та законні інтереси позивача, тому звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте матеріали справи містять заяву представника - адвоката Дон В.О. від 01.03.2021 про розгляд справи без їх участі та задоволення позовних вимог у повному обсязі, не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні від 27.02.2021 пояснив, що є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідача не бачив, утриманням будинку займається позивач, [PERSON] комунальні послуги не сплачує та не користується житлом. Свідок [PERSON] суду показала, що знає позивача [PERSON] , за місцем її мешкання у будинку, який належить останній, зареєстрований, але не мешкає брат останньої [PERSON] , який витрати по утриманню житла не несе, житловим приміщенням не користується, оскільки більше десяти років не мешкає у будинку. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/6420/17 від 08 грудня 2017 року, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/6420/17 від 15.05.2018 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 137929628 від 17.09.2018 року. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно довідки Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за № 10198 від 17.09.2020 до складу родини позивача [PERSON] входять: сини - [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , 2003 р.н. та рідний брат [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1997 року. В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення , яке вони мають право займати, визначається його власники. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено що відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, але з 1997 року там не мешкає, витрати по сплаті комунальних витрат не несе, майно не утримує. Тобто не мешкає понад один рік. У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. Приймаючи до уваги наведене, оскільки відповідач не проживає у житловому будинку з 1997 року і по теперішній час, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved