Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

09.11.2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача, до якого 15.11.2017 року надали уточнену позовну заяву, в якій просять визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що [PERSON] та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2008 року, який розірвано за рішенням суду від 05.04.2017 року. Позивачі зазначають, що 16.10.2017 року у них народився син [PERSON]. Оскільки, після розірвання шлюбу пройшло менше 10 місяців, батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено колишнього чоловіка позивача [PERSON] У звязку із вказаним, позивачі звертаються до суду із позовом. Ухвалою суду від 16.11.2017 року відкрито провадження у справі та витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції повний витяг з актового запису № 7110 про народження 16.10.2017 року [PERSON], вчинений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. До судового засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, повідомлялися належним чином, до суду надано заяву представника позивачів [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано нотаріально посвідчену заяву від 20.11.2017 року, в якій зазначено, що він не визнає свого батьківства у відношенні дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.10.2017 року народився [PERSON], актовий запис № 7110, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 335197. Батьками у свідоцтві вказані у графі «батько» - [PERSON], «мати» - [PERSON] /а.с. 15/. Судом досліджено отриманий на виконання ухвали суду від 16.11.2017 року повний витяг з актового запису № 7110 про народження 16.10.2017 року [PERSON], вчинений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2017 року у справі № 520/734/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Салига/ [PERSON], зареєстрований 11.10.2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 943. Так, рішенням встановлено, що шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 2013 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, у даному судовому провадженні не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2017 року у справі № 520/734/17. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, що викладене у нотаріально посвідченій заяві від 20.11.2017 року, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, зазначення у свідоцтві про народження дитини батьком відповідача [PERSON], подружні стосунки якого з матірю дитини припинені ще з 2013 року, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивачів порушені, що призвело до звернення позивачів до суду за захистом. Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 126, 129, 138 СК України. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] правомірно звернулися до суду із позовними вимогами. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до положень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Абзацом 1 п. 9 вказаної Постанови передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved