Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

07 жовтня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю, посилаючись на ст. ст. 11, 16, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 73760,69 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.06.2018 року, приблизно о 13:30 годині, в м. Славутичі по проспекту Дружби Народів, неподалік магазину «Союз», мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI А4», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «AUDI А4», номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «AUDI А4», номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Славутицького міського суду Київської області від 27.12.2018 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] .. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля «AUDI А4», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] 21.09.2018 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо- транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «AUDI А4», номерний знак [NUMBER] , склала 154 938 гривень. На підставі наказу № 8095 від 13.08.2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 71354 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1151641 від 14.08.2019 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 2156 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 936783 від 03.04.2019 року, та 250 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1151611 від 14.08.2019 року. Загальний розмір фактично понесених витрат позивачем складає 73760 гривень. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію, яка не була виконана відповідачем. У зв`язку з цим з підстави, передбаченої ст. 1191 ЦК України, позивач просив стягнути зазначену суму з відповідача. Ухвалою судді Славутицького міського суду Київської області від 23 жовтня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, було відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 23 листопада 2020 року. 18 листопада 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та стягнути з позивача понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 12000 гривень. Відзив обґрунтований тим, що постановою Славутицького міського суду Київської області від 27.12.2018 року встановлена вина не тільки відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка спричинила пошкодження транспортного засобу [PERSON] , але і встановлена вина в порушенні правил дорожнього руху водія [PERSON] .. Саме дії водія [PERSON] відповідно до експертного висновку № СЕ-1209-3-1030,18 перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, що вказано в даному судовому рішенні. Із висновку Славутицького міського суду Київської області, викладеного у постанові від 27.12.2018 року у справі № 377/459/18, вбачається, що винними у вчиненні ДТП, яка мала місце 24.06.2018 року, у м. Славутич, є водій [PERSON] та водій [PERSON] .. Але відносно [PERSON] адміністративний протокол не складався працівниками поліції, а тому рішення судом відносно нього не приймалося. Верховний суд у постанові від 18.03.2020 року у справі № 328/2750/18 зробив висновок, що при обоюдній вині учасників ДТП відшкодування шкоди залежить від ступеня вини. При цьому враховується не притягнення судом до відповідальності, а висновок експерта про ступінь вини у скоєнні ДТП. Відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину не означає відсутність вини для цивільно- правової відповідальності. Але остаточне рішення відносно вини осіб, які приймали участь в даній ДТП, повинно прийняти порушене 31.08.2018 року кримінальне провадження № 42018111130000242. Посилання позивача на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29.05.2019 року, як на доказ вини відповідача в скоєнні даної ДТП, також не відповідає дійсності, оскільки ухвалою слідчого судді від 25.06.2019 року у справі № 377/712/18 дану постанову слідчого скасовано і на даний час досудове розслідування по даній ДТП, яке зареєстроване в ЄДРДР за № 42018111130000242 від 31.08.2018 року, по якому відповідач визнаний потерпілим, не закрито, тому на даний час вина відповідача в скоєнні даної ДТП не встановлена. В результаті із судовим розглядом даних позовних вимог позивача відповідач поніс затрати на правову допомогу в розмірі 12 000 гривень( а.с. 57-58). 23 листопада 2020 року було відкладено судовий розгляд справи на 16 грудня 2020 року у зв`язку з наданням представнику позивача часу для підготовки відповіді на відзив. 08 грудня 2020 року на адресу суду поштою від представника позивача Гермаша С.М. за довіреністю надійшла відповідь на відзив, в якій він просив посилання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважати необґрунтованими та такими, що не мають значення для справи, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу покласти на відповідача, посилаючись на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена в судовому порядку постановою Славутицького міського суду Київської області від 27.12.2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2019 року, та має преюдиційне значення при розгляді даної цивільної справи. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що водій [PERSON] також є винним у вчиненні ДТП, однак при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту разом з відзивом на позовну заяву надано не було. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності водія [PERSON] , а отже твердження відповідача про наявність вини [PERSON] у вчиненні ДТП, яка мала місце 24.06.2018 року, є необґрунтованим та безпідставним. У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що ним було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 гривень, проте на думку представника позивача розмір зазначених витрат на правову допомогу є завищеним, недоведеним та таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами, оскільки відповідачем при поданні відзиву не було надано розрахунку (калькуляції) витрат на правову допомогу, а також доказів, що свідчать про виконання робіт за Договором про надання правової допомоги № 26 від 16.11.2020 року, зокрема не додано акту виконаних робіт. Крім того, відповідачем не надано жодного підтвердження, що факт отримання вказаних коштів від відповідача було відображено адвокатом Левченко М.А. у Книзі доходів і витрат, що є обов`язковим згідно вимог чинного законодавства України. Позивач вважає, що у разі ненадання представником відповідача Книги доходів і витрат для огляду в суді, або відсутності її у останнього, факт оплати послуг на правову допомогу не може вважатися доведеним, тому витрати на правову допомогу не підлягають задоволенню з огляду на недоведеність та неспівмірність таких витрат( а.с. 73-75). 10 грудня 2020 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив, що позивачем не було спростовано його обґрунтовані доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вина [PERSON] у порушенні п. 12.4 ПДР доведена постановою Славутицького міського суду Київської області від 27.12.2018 року у справі № 377/459/18, а причинний зв`язок з даною ДТП доведений експертним висновком № СЕ-1209-3-1030-18, який визнаний судом належним доказом у справі № 377/459/18, а тому безпідставна виплата позивачем [PERSON] компенсації за спричинену шкоду його майну внаслідок ДТП, має причинний зв`язок з неналежним виконанням трудових обов`язків працівниками позивача, а тому дані позовні вимоги він повинен спрямувати до них. Також позивач в якості доказу підтвердження розміру спричиненої шкоди майну [PERSON] надав звіт оцінювача про оцінку КТЗ, який не може бути достовірним доказом, оскільки відповідно до п. 5.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» відповідач не був присутній при огляді даного КТЗ, не був повідомлений про місце, дату та час проведення технічного огляду автомобіля [PERSON] , що порушує його права, оскільки відповідач не мав змоги запросити свого оцінювача для огляду автомобіля. Клопотання позивача про зменшення розміру адвокатського гонорару на відшкодування судових витрат відповідача є необґрунтованим, оскільки у висновку Верховного Суду, зазначеного у постанові від 09.04.2019 року в справі № 826/2689/15, доведення неспівмірності витрат на правову допомогу з наданням доказів покладено на сторону, яка заявляє таке клопотання, але позивачем такі докази суду не були надані. Розмір гонорару, сплачений відповідачем, адвокату Левченко М.А. відповідає вимогам закону, а його оплата підтверджується копією квитанції про оплату( а.с. 87-88). 16 грудня 2020 року було оголошено перерву у судовому розгляді справи до 12 січня 2021 року у зв`язку з залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] ( а.с. 96-97). Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що вина [PERSON] встановлена постановою Славутицького міського суду Київської області від 27.12.2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2019 року, а вина [PERSON] не підтверджена належними та допустимими доказами. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача суду пояснив, що постановою Славутицького міського суду Київської області від 27.12.2018 року винними у вчиненні ДТП, яка мала місце 24.06.2018 року у м. Славутич, є водій [PERSON] та водій [PERSON] .. Відносно [PERSON] адміністративний протокол не складався працівниками поліції, а тому рішення судом відносно нього не приймалося. Проте, його вина у вчиненні ДТП вказана у експертному висновку № СЕ-1209-3-1030-18, який визнаний судом належним доказом у справі № 377/459/18. Остаточне рішення відносно вини осіб, які є учасниками даної ДТП, повинно бути прийнятим у кримінальному провадженні № 42018111130000242, досудове розслідування в якому на даний час не закінчено, оскільки у справі призначена повторна автотехнічна експертиза, яка на даний час ще не проведена через карантинні обмеження. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 377/459/18, провадження № 3/377/117/18, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2018 року о 13 годині 30 хвилин в м. Славутич, по проспекту Дружби Народів, неподалік магазину «Союз», відбулася ДТП за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем AUDI A4, державний номерний знак [NUMBER] , та водія [PERSON] , який керував автомобілем AUDI A4, номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року (справа № 377/459/18, провадження № 3/377/11/18), яка набрала законної сили 27 лютого 2019 року, винесеної за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 382739 відносно [PERSON] , винними у вчиненні ДТП, що мала місце 24 червня 2018 року в м. Славутичі Київської області на перехресті проспекту Дружби народів та вулиці Фестивальної, визнано водія [PERSON] , який керував автомобілем AUDI A4, номерний знак [NUMBER] , та водія [PERSON] , який керував автомобілем AUDI A4, державний номерний знак [NUMBER] . Провадження у справі про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП (а. с. 12-13). Вказаною постановою встановлено, що 24 червня 2018 року о 13 годині 30 хвилин в м. Славутич, по проспекту Дружби Народів, неподалік магазину «Союз», водій [PERSON] , керуючи автомобілем AUDI A4, державний номерний знак [NUMBER] , не надав переваги в русі транспортному засобу AUDI A4, номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , почав здійснювати поворот на вулицю Фестивальну, чим допустив зіткнення з ним, порушивши вимоги п. 16.3 Правил дорожнього руху України. Враховуючи, що відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не складався, то висновок про його вину у вчиненні вищевказаної ДТП зазначено у мотивувальній частині постанови, яка була встановлена в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 377/459/18, зокрема, з висновку експерта № СЕ-1209-3-1030.18 за результатами проведення судової експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2018 року. Вказаним висновком експерта встановлено, що в обставинах даної пригоди, яка відбулася 24 червня 2018 року, дії водія автомобіля AUDI A4, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , які пов`язані з перевищенням швидкості руху в населеному пункті і недотриманням вимог п. 12.4 ПДР України, з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП, оскільки за таких обставин дії [PERSON] , пов`язані з маневром лівого повороту, не створювали для водія [PERSON] небезпеки для руху і він, не перевищуючи максимально допустиму в населеному пункті швидкість руху в межах 50 км/год, мав технічну можливість запобігти пригоді, не зменшуючи швидкість керованого автомобіля і не маневруючи. Не погодившись із постановою судді від 27 грудня 2018 року [PERSON] було подано апеляційну скаргу на вказану постанову, яка постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року залишена без змін, а апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення (а. с. 14-15). Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні слідчого відділення Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 42018111130000242 від 31 серпня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення були внесені на підставі заяви [PERSON] про те, що 24.06.2018 року по проспекту Дружби народів у м. Славутичі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI A4», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «AUDI A4», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого він отримав тілесні ушкодження. Згідно з копією постанови слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області від 29.05.2019 року про закриття кримінального провадження, копія якої долучена до матеріалів справи, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 4201811110000242 від 31 серпня 2018 року, було закрито у зв`язку з встановленням відсутності складу злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в діях [PERSON] ( а.с. 9-11). Відповідно до висновку експерта № 12-1/539/18/54 від 17.05.2019 року, складеного за результатами проведеної експертизи у вказаному кримінальному провадженні, зміст якого відображений у постанові слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області від 29.05.2019 року про закриття кримінального провадження, за даних дорожніх умов при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер [NUMBER] , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України. За даних дорожніх умов, при заданому комплексі вихідних даних, технічна можливість попередити зіткнення з автомобілем AUDI A4, реєстраційний номер [NUMBER] , полягала у виконанні водієм автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер [NUMBER] вимог п. 10.1 та п. 16.13. Правил дорожнього руху України. При виконанні вимог вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України, водій автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер [NUMBER] , мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем AUDI A4, реєстраційний номер [NUMBER] , на що у нього не було перешкод технічного характеру. При заданому комплексі вихідних даних, в діях автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер [NUMBER] , невідповідностей вимогам п. 12.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, не вбачаються. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору в діях водія автомобіля AUDI A4, реєстраційний номер [NUMBER] , вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 25.06.2019 року у справі № 377/712/18, П № 1-кс/377/183/19 за скаргою [PERSON] скасовано вказану постанову слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження № 42018111130000242 від 31.08.2018 року, досудове розслідування поновлено (а. с. 59-60). Як вбачається з пояснень представника відповідача, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. Потерпілим [PERSON] до Славутицького ВП подано заяву, в якій він просив повторно провести слідчий експеримент за його участю, оскільки з результатами попереднього слідчого експерименту він не згоден, яка була слідчим задоволена. Також у кримінальному провадженні призначена повторна судова автотехнічна експертиза, яка буде проведена після повторного слідчого експерименту. Цивільно- правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 3321039, терміном дії до 10.08.2018 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 377/459/18, провадження № 3/377/117/18 у ПРАТ «СТ «Гарантія». На дату вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому 21 вересня 2018 року [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 24.06.2018 року, о 13 годині 29 хвилин, за участю транспортного засобу «AUDI A4», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , яким керував водій [PERSON] , та транспортного засобу «AUDI A4», номерний знак « [NUMBER] », яким керував водій [PERSON] , що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, копія якого долучена до позовної заяви (а. с. 16). 10 червня 2019 року [PERSON] ,

Outcome: partial