Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

08 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню доньку [PERSON] , яка продовжує навчання та додаткових витрат, пов`язаних з навчанням дочки. Відповідно до розпорядження голови Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2020 року цивільна справа передана на розгляд до Малинського районного суду Житомирської області. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні позивача залучено [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали повністю. [PERSON] пояснила, що в період з 01 квітня 2002 року по 14 листопада 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У сторін є спільна дитина [PERSON] [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. [PERSON] з 01 вересня 2019 року навчається на першому курсі в Житомирському державному університеті імені Івана Франка на контрактній основі, соціально-психологічного факультету по спеціальності «Психологія» та перебуває на утриманні матері. Термін її навчання у даному закладі - до [INFO]. Позивач витрачає кошти на навчання, проживання дочки в гуртожитку, придбання учбової літератури, харчування, проїзд у транспорті та інше. Щомісячно на навчання сплачуються кошти в розмірі 2030 грн. та за проживання в гуртожитку в розмірі 520 грн. Відповідач працездатний, отримує дохід у виді пенсії, крім того останній займається закупівлею металобрухту у населення, має підсобне господарство, інших дітей не має, отже він має можливість надавати допомогу на навчання [PERSON] . Отже з цих підстав позивач просить стягувати з відповідача аліменти на період навчання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2020 року до закінчення її навчання - [INFO] , а також стягнути половину, понесених витрат, пов`язаних з навчанням дочки у розмірі 11817,50 грн. Третя особа на стороні позивача - [PERSON] позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав відзив на позов. В судовому засідання представник відповідача - адвокат Шклярук Ю.Л. позов визнала частково, просить відмовити в позові в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] частково визнала позов в частині стягнення додаткових витрат в розмірі 6635 грн. Пояснила, що єдиним джерелом доходів відповідача є пенсія, а тому стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 грн. фактично позбавить останнього засобів для існування. Інших дітей на утриманні [PERSON] не має, останній співмешкає з іншою жінкою окремо від позивача в будинку батьків. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199,200,201 Сімейного Кодексу України). Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою сторін по справі . Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 2002 року (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Радомишльської міської ради від 12 листопада 2019 року, встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . ( а.с.9). З довідки Житомирського державного університету імені Івана Франка №10/20 від 24 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання на контрактній основі групи соціально-психологічного факультету спеціальності «Психологія» та закінчує навчання [INFO] (а.с.13). Згідно довідки Житомирського державного університету імені Івана Франка №14 від 27 лютого 2020 року, студентка [PERSON] проживає в гуртожитку [ADDRESS] , з вересня 2019 року по лютий 2020 року. За час проживання у гуртожитку було нараховано 3120 грн. плати за проживання (а.с.14). Також доказами понесених витрат на навчання слугують квитанції, що містяться в матеріалах справи, зокрема: квитанції з призначенням платежу - оплата за навчання. (а.с.15-17). В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої у травні 2020 року становив 1764 грн. До досягнення повноліття дочки, [PERSON] сплачував аліменти на її утримання. Статтями 12,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що [PERSON] несе витрати на навчання дочки, які пов`язані з оплатою її навчання, проживання в гуртожитку, придбання підручників, оплатою проїзду [PERSON] з м. Житомир до місця постійного проживання на вихідні дні, крім того [PERSON] як дівчина у молодому віці має загальновідомі щоденні потреби в їжі, одязі, фізичному та духовному розвитку, які теж вимагають значних витрат. Відповідачем не надано суду доказів того, що на його утриманні знаходяться інші діти, дружина, непрацездатні батьки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та з урахуванням досліджених доказів визначає розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Належних доказів щодо можливості стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 грн., позивач суду не надала. В частині стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням дочки в розмірі 11817,50 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Натомість не суперечить вимогам закону стягнення з [PERSON] додаткових витрат у зв`язку з навчанням дочки за період до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року, позивачем сплачено кошти за навчання дочки в розмірі 3120 грн. за проживання в гуртожитку та 10150 грн. за навчання, що становить разом 13270 грн. , а тому суд вважає , що з відповідача підлягає стягненню половина даної суми в розмірі 6635 грн. Представник відповідача визнала позов, щодо стягнення додаткових витрат в даному розмірі повністю. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Outcome: partial