Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

08.08.2016 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться в м. Миргороді по вул. Я.Усика, 20. В даному житловому будинку з листопада 2014 року значиться зареєстрованою бувша дружина її сина [PERSON] В той же час жодного дня в належному їй будинку [PERSON] не проживала, її особистих речей, чи речей дитини в будинку немає. В даному будинку мешкає її, позивачки мама та брат. Реєстрація відповідачки в належному їй будинку призводить до порушення її прав, як власника житла на отримання субсидії. У відповідності до ст.ст. 71, 72 ЖК України просить відповідачку визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Миргород, вул.. Я.Усика, буд. 20. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивачки [PERSON] і після реєстрації шлюбу була зареєстрована за адресою: [INFO]. Фактично жодного дня в спірному житловому будинку вона не проживала, її речей та речей дитини в будинку немає, тому що в будинок їх з чоловіком не пустили. З часу реєстрації шлюбу вони з чоловіком винаймали житло по вул. Я.Усика 30 у [PERSON] Шлюб між нею та сином позивачки розірвано. За адресою: м. Миргород вул. Я.Усика 30 залишилося її майно, дитячі речі, майно її родичів, яке давалося їй в тимчасове користування: спальний гарнітур, холодильник, пральна машина, кухонне приладдя. Вона студентка, має тяжке матеріальне становище, виховує малолітню дитину, їй з дитиною прописатися ніде, оскільки власного житла вона не має, а тому просить суд врахувати дані обставини при винесенні рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власницею житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Я.Усика 20 (а.с.5). Відповідачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивачки [PERSON]. Шлюб розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду від 12 березня 2016 року (а.с.8, 10). Відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с.19). Згідно довідки голови вуличного комітету від 03.08.2016 року відповідачка [PERSON] жодного дня не проживала за адресою:м. Миргород, вул. Я.Усика 20 (а.с.9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що відповідачка [PERSON] жодного дня в спірному житловому будинку, який розташований в м. Миргороді по вул. Я.Усика 20 не проживала та її речей в ньому немає. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживала за адресою [INFO]. Ця обставина в судовому засіданні визнана самою позивачкою. Даних, які б свідчили про те, що відповідачці створювалися перешкоди в користуванні будинком розташованим в м. Миргороді по вул. Я. Усика 20 суду не надані. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасові відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом 6 місяців. Згідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а тому суд,

Outcome: approved