Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

09 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що з 30 серпня 2004 року знаходилась у шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 10 березня 2005 року), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29 січня 2008 року). Одруження виявилося невдалим. Заочним рішення Старобешівського районного суду Донецької області від 29 вересня 2011 року шлюб з [PERSON] розірвано. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14 серпня 2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 липня 2008 року, і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на місяць. Відповідно до довідки-розшифровки, наданої ВДВС Краматорського МУЮ, сума заборгованості по аліментам у [PERSON] на користь [PERSON], згідно виконавчого листа № 2-5780, який видано Краматорським міським судом Донецької області від 14 серпня 2008 року, становить станом на 01 жовтня 2013 року - 8367,88грн. [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від сплати аліментів на утримання синів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка у твердій грошовій сумі становить 8367,88грн. [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] про погашення заборгованості по сплаті аліментів, але [PERSON] відповідав відмовою, мотивуючи це тим, що аліменти нараховані невірно, а він буде сплачувати аліменти, як він вважає потрібним. Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини [PERSON], який є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, не є інвалідом, а тому мав можливість працевлаштуватися та виплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Заборгованість по аліментам не погашена [PERSON] до теперішнього часу. Так, виходячи із розрахунку ВДВС Краматорського МУЮ, заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] утворилась з 23 червня 2012 року, тому з цього часу на заборгованість повинна нараховуватись неустойка (пеня), загальна кількість днів прострочення за період з 23 червня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 346 днів. Відповідно до розрахунку ВДВС Краматорського МУЮ за період з 23.06.2012р. по 31.06.2012р. - 252,71грн.; з 01.07.2012р. по 31.07.2012р. - 987,33грн.; з 01.08.2012 по 31.08.2012р. - 987,33грн.; з 01.09.2012р. по 24.09.2012р. - 789,86грн.; з 25.09.2012р. по 30.09.2012р. - 141,43грн.; з 01.10.2012р. по 31.10.2012р. - 730,71грн.; з 31.01.2013р. - 654,60грн.; з 01.04.2013р. по 30.04.2013р. - 605,50грн.; з 07.05.2012р. - 147,84грн.; з 08.05.2013р. по 31.05.2013р. - 804,12грн.; з 01.06.2013р. по 30.06.2013р. - 1038,66грн.; з 01.07.2013р. по 31.07.2013р. - 1038,66грн.; з 01.08.2013р. по 31.08.2013р. - 1038,66грн.; з 01.09.2013р. по 30.09.2013р. - 1038,66грн.; з 01.10.2013р. - 34,62грн. Таким чином: за червень 2012 року розмір неустойки (пені) складає - (252,71грн. х 1% х 8) = 20,21грн.; - за липень 2012 року розмір неустойки (пені) складає - (987,33грн. х 1% х 39) = 385,05грн.; - за серпень 2012 року розмір неустойки (пені) складає - (987,33грн. х 1% х 70) = 691,13грн.; - за вересень 2012 року розмір неустойки (пені) складає - (789,86грн. х 1% х 94) = 741,66грн.; - за вересень 2012 року розмір неустойки (пені) складає - (141,43грн. х 1% х 100) = 141,00грн.; - за жовтень 2012 року розмір неустойки (пені) складає - (730,31грн. х 1% х 131) = 956,30грн.; З листопада 2012 р. по грудень 2012 року включно, неустойка (пеня) не нараховувалась внаслідок перевищення плати і залишку, що переходив на наступний місяць; - за січень 2013 року розмір неустойки (пені) складає - (654,60грн. х 1% х 162) = 1059,48грн.; З лютого 2013 р. по березень 2013 року включно, неустойка (пеня) не нараховувалась внаслідок перевищення плати і залишку, що переходив на наступний місяць; - за квітень 2013 року розмір неустойки (пені) складає - (605,50грн. х 1% х 192) = 1161,60грн.; - за травень 2013 року розмір неустойки (пені) складає - (147,84грн. х 1% х 199) = 292,53грн.; - за травень 2013 року розмір неустойки (пені) складає - (804,12грн. х 1% х 223) = 1792,92грн.; - за червень 2013 р. розмір неустойки (пені) складає - (1038,66грн. х 1% х 253) = 2626,14грн.; - за липень 2013 р. розмір неустойки (пені) складає - (1038,66грн. х 1% х 284) = 2947,92грн.; - за серпень 2013 р. розмір неустойки (пені) складає - (1038,66грн. х 1% х 315) = 3269,70грн.; - за вересень 2013 р. розмір неустойки (пені) складає - (1038,66грн. х 1% х 345) = 3581,10грн.; - за жовтень 2013 р. розмір неустойки (пені) складає - (34,62грн. х 1% х 346) = 119,78грн.; Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 23 червня 2012 року по 01 жовтня 2013 року складає - 19786,52 грн. З урахуванням викладеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 23 червня 2012 року по 01 жовтня 2013 року у розмірі 19786,52 грн. та судові витрати за розгляд справи стягнути з відповідача. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, що зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що не згоден сплачувати аліменти в такій сумі, аліменти не платив у 2012 році у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуждаються у частині від доходів їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадках, передбаченому статтею 199 цього кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно із ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Разом із тим відповідно до ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч. 129, ч.3 ст.138, ч.3 ст. 139 СК України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Судом встановлено, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14 серпня 2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 липня 2008 року, і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на місяць.. Судом також встановлено, що згідно довідок - розрахунків є в наявності заборгованість по сплаті аліментів за [PERSON], сума заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа № 2-5780 від 14.08.2008 складає 8074,87 грн., яку відповідач також не визнав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2-5780 виданий 14.08.2008 Краматорським міським судом Донецької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2008 та до повноліття дітей. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач протягом усього часу розгляду справи має право змінити підставу або предмет позову (п.2 ст. 31 ЦПК України). Під предметом позову розуміється матеріально-правова вимога до відповідача, в якій встановлюється спосіб розв'язання спірних правовідносин. Підставою позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (ст. 119 ЦПК). Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отримання, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Позивачка [PERSON] відмовилась надати будь-які докази та просила суд розглянути справу на підставі доказів, що знаходяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] заперечував проти стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за несплачені аліменти, в той же час відмовився надати суду будь-які докази та просив суд розглянути справи на підставі доказів, що знаходяться в матеріалах справи. Враховуючи викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що відповідає ст. 212 ЦПК України, вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню за прострочення виплати аліментів за період з 23 червня 2012 року по 01 жовтня 2013 року. Суд також дістався висновку, що відповідач [PERSON] дійсно має заборгованість по оплаті аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості за №4-3/5091 від 13 березня 2014 року та №4-3/6397 від 25 березня 2014 року, які надані на запит суду, але враховуючи матеріальний стан відповідача, який не має постійного місця роботи, суд, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - розумності та справедливості, вважає необхідним визначити неустойку в розмірі 7345 гривень 56 копійок, що дорівнює сумі заборгованості по аліментам станом на 01 жовтня 2013 року. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до п.4 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: з позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 копійок, враховуючи дату пред'явлення позову.

Outcome: partial