Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

08 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, мотивуючи свій позов тим, що він є власником 17/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.02.2011 року, виданого державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Новиковою Н.І. Домоволодіння розташоване на неприватизованій земельній ділянці та в цілому складається із: житлового будинку, зазначеного на плані літера А-1 житловою площею 41,0 кв.м, господарські будівлі та споруди: Б, В, К, М - сарай, Г, Л - гараж, г - сарай-прибудова, Д - літня кухня, д - прибудова, Е, Ж, Р, С - вбиральня, к, м, П - навіс, Н - теплиця, О - літній душ, а4 - погріб, №1, [ADDRESS], №6, №7 - огорожа, №3 - вимощення, №4 - колодязь питний, №5 - ворота огорожі. За даними технічного паспорту 17/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель - це [ADDRESS]. Співвласниками інших квартир є [PERSON] - квартира [ADDRESS] та [PERSON] - квартира [ADDRESS] 17/25 частин даного домоволодіння успадковані ним після смерті його матері [PERSON], що померла [INFO]. Він є єдиним власником цього майна. В належній йому на праві приватної власності частині будинку проживає та зареєстрований [PERSON], [INFO] - другий чоловік його покійної матері. У теперішній час у нього виникла потреба розпорядитися (продати) належні йому 17/25 частин вказаного домоволодіння. А реєстрація відповідача є перешкодою у здійсненні ним повноважень власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном. [PERSON] ніколи не був членом його сім»ї, він ніколи не надавав дозволу на його проживання в належній йому частині будинку. Він неодноразово звертався до відповідача звільнити житло та знятися з реєстраційного обліку, але до теперішнього часу його вимога не задоволена, тому він змушений звертатися до суду з відповідною вимогою. Йому відомо, що у відповідача є двоє повнолітніх дітей, які цілком спроможні забезпечити батька житлом. Відповідач не є членом сім»ї - своїм проживанням та наявністю реєстрації перешкоджає йому, як власнику цього житла, здійснювати повноваження щодо володіння, користування та розпорядження майном, що є підставою для пред»явлення ним негаторного позову. Просив суд усунути перешкоди в користуванні 17/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності йому, [PERSON], шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. 07 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до відповідачів [PERSON], Другої Полтавської державної нотаріальної контори про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, визнання особи такою, що прийняла спадщину, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації прав власності, обґрунтовуючи свій зустрічний позов тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON]. Його дружина залишила заповіт, в якому спадкоємцем свого майна визначила сина [PERSON]. Він, [PERSON], на час відкриття спадщини, був пенсіонером та відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України мав право, як непрацездатний вдівець, на обов»язкову частку у спадщині його померлої дружини [PERSON]. Вважає, що єдиним спадкоємцями прав і обов»язків спадкодавця, [PERSON], є він, [PERSON], - спадкоємець першої черги за законом, який має право на обов»язкову частку та її син [PERSON] - спадкоємець за заповітом. Але син його покійної дружини, [PERSON], запропонував йому відмовитися від обов»язкової частки в спадковому майні, так як це завдасть ще більшого клопоту і додаткових витрат, а коли він помре йому знову доведеться мати тяганину з паперами, натомість він його запевнив, що він зможе проживати до своєї смерті в частині будинку, що належала його дружині та входила до спадкового майна, а саме 17/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Також відповідач [PERSON] зобов»язувався в підтвердження своїх слів видати йому розписку, в якій би підтверджував свою згоду на те, що він проживатиме в будинку до смерті, але після того, як він відмовиться від своєї частки в спадковому майні. 07.06.2010 року введений в оману сином його покійної дружини, щодо угоди між ними про те, що він дозволяє йому безперешкодно проживати в будинку його покійної дружини аж до смерті, подав до Другої Полтавської державної нотаріальної контори заяву, в якій відмовився від належної йому частки спадкового майна, яка залишилась після смерті його дружини, [PERSON]. Нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] при підписанні даної заяви не було йому чітко і зрозуміло роз»яснино, що він може втратити право на проживання в спадковій частині будинку, підписуючи дану заяву. 30.09.2010 року відповідачем [PERSON] була особисто написана та власноручно ним підписана розписка, в якій відповідач дозволяв йому, [PERSON], безкоштовно проживати за адресою: [ADDRESS] до смерті, так як він відмовився від своєї частки спадщини на користь відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] навмисно ввів його в оману, шляхом заперечення та замовчування наявності обставин, які могли б перешкодити вчиненню правочину. Якби він в момент підписання заяви знав, що [PERSON] має намір в майбутньому тобто, після оформлення права власності на спадкове майно, виселити його з частини будинку, від частки якого він відмовився, то він би в жодному разі не подав би заяви про відмову від частки в спадковому майні, а [PERSON] дуже розуміючи цей факт, користуючись його довірливістю та необізнаністю в сфері права та зважаючи на його похилий вік продовжував вводити його в оману, що він не заперечує проти того аби він до своєї смерті жив в частині будинку, що належала його дружині в підтвердження чого навіть видав розписку. Відповідач [PERSON] заперечував і замовчував ту обставину, що він має намір його виселити із частини будинку, натомість навпаки переконував та підтверджував в письмовому вигляді (розписка) та в усних домовленостях те, що він не має перейматися через відмову від своєї частки, так як він взамін обіцяв йому безкоштовне, безперешкодне проживання аж до смерті, в частині будинку, що належала його покійній дружині, в зв»язку з чим він мав відмовитись від своєї частки в спадковому майні. Він, подаючи заяву до Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову від обов»язкової частки в спадковому майні, помилявся щодо обставин, які мають істотне значення, а саме він помилявся щодо прав та обов»язків сторін, він був впевнений, що має право проживати до своєї смерті в частині будинку, від частки в якому відмовився та вважав, що [PERSON] зобов»язаний надати йому можливість безкоштовно та безперешкодно проживати в даному будинку аж до його смерті. Заява подана ним до Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову від обов»язкової частки в спадковому майні була такою, що подана ним за умови додержання відповідачем [PERSON] усних та письмових домовленостей між ними щодо надання йому можливості безоплатно проживати в спірному будинку до своєї смерті. Подаючи та підписуючи заяву про відмову від прийняття спадщини він неодноразово наголошував нотаріусу про домовленості з відповідачем з приводу того, що він взамін його відмови від частки в спадковому майні надасть йому право проживати до смерті в даному будинку, що належить до спадкового майна. Наявність умов та домовленостей між ним та [PERSON] підтверджується розпискою виданою останнім на його користь, в якій відповідач надає йому право безкоштовно проживати в спірному будинку аж до смерті, так як він відмовився від своєї частки в спадковому майні на його користь. Також даний правочин був вчинений ним під впливом тяжкої для нього обставини - смерті дружини і тому вчинений на вкрай невигідних умовах. Переживаючи душевні страждання після втрати дружини та переживаючи за подальшу долю її близьких, зокрема, її сина [PERSON] він і вчинив даний правочин. Відповідач [PERSON] вміло скористався таким його становищем та переконав його подати до нотаріальної контори заяву про відмову від частки в спадщині. Вважає, що відмова подана ним до Другої Полтавської державної нотаріальної контори в формі заяви про відмову від обов»язкової частки у спадковому майні від 07.06.2010 року не відповідає вимогам ч.5 ст.1273 ЦК України щодо безумовності такої відмови та була подана ним під впливом обману, помилки та під впливом тяжкої для нього обставини і відповідно до ч.3 ст.251, ст.ст.229, 230, 233 ЦК України повинна бути визнана судом недійсною. Так як відмова від прийняття спадщини підлягає визнанню недійсною, він повинен вважатися таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав разом з спадкодавцем [PERSON]. У разі спадкування за законом, єдиним спадкоємцями першої черги були б: він, [PERSON] - чоловік спадкодавця та [PERSON] - син спадкодавця, які б успадкували по ? частині спадкового майна, а, отже, половина частки, яка повинна належати йому становить ? частину спадкового майна. Вважає, що був протиправно позбавлений права на обов»язкову частку в спадковому майні. Просив суд визнати недійсною відмову [PERSON] від обов»язкової частки у спадковому майні, яке залишилось після смерті [PERSON], вчиненою шляхом подачі 07.06.2010 року заяви до Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову від обов»язкової частки в спадковому майні. Визнати [PERSON] таким, що прийняв спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зобов»язати Другу Полтавську державну нотаріальну контору внести зміни до Свідоцтва про право власності за заповітом від 08.02.2011 року, виданого державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Новиковою Н.І. на ім»я [PERSON], [INFO] ідентифікаційний номер за ДРФО [NUMBER], що проживає за адресою: [ADDRESS], як спадкоємця за заповітом майна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], зазначивши другим спадкоємцем майна [PERSON] її чоловіка - [PERSON], [INFO], вказавши частину спадкового майна кожного із спадкоємців: частка [PERSON] - ? (за заповітом), частка [PERSON] - ? (обов»язкова частка відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України). Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] від 24.02.2011 року (реєстраційний номер: 32464878, номер запису: 62 в книзі 4) на 17/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS], в частині розміру частки в праві власності. В судовому засіданні позивач [PERSON], адвокат [PERSON] позов підтримали. Просили суд позов задовольнити в повному обсязі. З зустрічним позовом [PERSON] не згодні. Просили суд в задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] з позовом [PERSON] не згодні. Просили суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити за безпідставністю. Задовольнити в повному обсязі зустрічні позовні вимоги [PERSON] Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце слухання справи. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 04.02.2014 року замінено неналежну третю особу Київський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області на належну третю особу Управління державної міграційної служби України в Полтавській області. Представник Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Представник Другої Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О. при винесенні рішення за позовом [PERSON] покладається на розсуд суду. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] просить відмовити за безпідставністю. Представник Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 25.02.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог було залучено [PERSON]. Третя особа [PERSON] з позовом [PERSON] не згоден. Просив суд задовольнити в повному обсязі зустрічну позовну заяву [PERSON] Суд вважає можливим слухати справу у відсутності третіх осіб [PERSON], [PERSON], представника Управління державної міграційної служби України в Полтавській області та представника Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Суд, заслухавши позивача [PERSON], думку адвоката [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], представника Другої Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О., третю особу [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 1971 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила половину жилого будинку з відповідною часткою надвірних побудов, що знаходиться в [ADDRESS] та складається в цілому з: жилого будинку «А-1» з загальною жилою площею 35,30 кв.м та відповідно надвірних побудов (а.с.23). 20 березня 1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла сину [PERSON]. 01 липня 1997 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.72). [INFO] [PERSON] померла (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина на 17/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На час відкриття спадщини [INFO] спадкоємцем майна померлої [PERSON] згідно заповіту був син померлої [PERSON] та згідно частини 1 статті 1241 ЦК України право на обов»язкову частку у спадщині мав чоловік померлої [PERSON]. 02 березня 2010 року до Другої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] дружини [PERSON] звернувся [PERSON]. 07 червня 2010 року до Другої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] дружини [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с.63). 08 лютого 2011 року державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Новиковою Н.І. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.3), згідно якого на підставі дублікату заповіту, посвідченого Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 20 березня 1996 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-818, який видано Полтавським обласним державним нотаріальним архівом 22.02.2010 року за №1-50, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] є син [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер за ДРФО [NUMBER], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: 17/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Управлінням житлово-комунального господарства м.Полтави 23.07.1997 року за №323 та зареєстрованого в КП Полтавського бюро технічної інвентаризації 23.07.1997 року, номер запису: 62; в книзі:4, реєстраційний номер 32464878. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 24.02.2011 року (а.с.4) 17/25 частин домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Технічний паспорт на 17/25 частин домоволодіння [ADDRESS] оформлено за [PERSON] (а.с.19-22). Таким чином, в судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що [PERSON] на час розгляду справи в суді є власником 17/25 частин домоволодіння [ADDRESS]. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод в користуванні 17/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з боку [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON], Другої Полтавської державної нотаріальної контори про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, визнання особи такою, що прийняла спадщину, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації прав власності відмовити за безпідставністю з наступних підстав. Судом встановлено і дані обставини не заперечували сторони по справі, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [PERSON] на праві приватної особистої власності належало 17/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], які вона згідно заповіту від 20.03.1996 року заповіла своєму сину [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 17/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцем майна померлої став син [PERSON], про що йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.02.2011 року. Частиною 1 статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував ту обставину, що 02.03.2010 року ним була подана заява до Другої Полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої дружини [PERSON]. Не заперечував відповідач і ту обставину, що 07.06.2010 року ним була подана заява до Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Суд оцінює критично пояснення відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], що при складанні 07 червня 2010 року заяви про відмову від прийняття спадщини, державним нотаріусом [PERSON] йому не було роз»яснено, що його відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною. Також йому не було роз»яснино, що дана заява може бути відкликана ним протягом строку, встановленого для її прийняття. Але дані пояснення відповідача та його представника суперечать дійсним обставинам справи та зібраним по справі доказам, оскільки під заявою про відмову від прийняття спадщини стоїть підпис [PERSON], справжність його підпису завірена державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] Є неспроможними вимоги відповідача [PERSON] щодо визнання судом недійсною відмови від прийняття спадщини з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 Цивільного Кодексу України, оскільки ні відповідачем [PERSON], ні його представником [PERSON] не доведено, що в момент написання заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Не надано суду ґрунтовних доказів того, що на час складання заяви від 07.06.2010 року про відмову від прийняття спадщини [PERSON] помилявся щодо обставин, які мають істотне значення. Відсутні в матеріалах справи і докази того, що [PERSON] при складанні [PERSON] даної заяви ввів його в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Не надано суду і доказів того, що заяву від 07.06.2010 року [PERSON] написав під впливом тяжкої для себе обставини і на вкрай невигідних умовах. Частиною 5 статті 1273 ЦК України встановлено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Надана ж відповідачем [PERSON], як доказ розписка (а.с.64), свідчить проте, що від обов»язкової частки у спадщині він відмовився з умовою і застереженням: [PERSON] буде безкоштовно проживати за адресою: [ADDRESS] до смерті, так як відмовився від своєї частини спадщини на користь [PERSON]. Крім того, в розумінні статей 57-60 ЦПК України та вимог Цивільного кодексу України вказана розписка не має юридичного значення, оскільки не несе для сторін взаємних прав та обов»язків та не породжує правових наслідків. За таких обставин, похідні зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що прийняла спадщину, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації прав власності задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved