Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

10.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований 03 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 103. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 03.10.2008 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, на шлюб та сім'ю, між ними постійно виникають конфлікти та сварки через те, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один до одного. За таких обставин позивачка вважає, що їх сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним та просить шлюб, укладений з 03.10.2008 року з відповідачем [PERSON], розірвати та її прізвище після розірвання шлюбу просить змінити на дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день та час розгляду цивільної справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, проте телефонограмою сповістив суд про те, що з'явитися в судове засідання не може, оскільки перебуває за межами Василівського району та просить розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом №103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.4,5). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, на шлюб та сім'ю, що призвело до втрати почуття любові один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог та враховуючи визнання позову відповідачем у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені [PERSON] у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved