Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що у 1973 році ним був побудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Горбаха, 15, в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району на якого ним було виготовлено правовстановлюючі документи. Крім вказаного будинку, йому на праві власності належать земельні ділянки площею 0,2500 га, що знаходиться за вищевказаною адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2358 га за тією ж адресою для ведення особистого селянського господарства, що стверджується відповідними правовстановлюючими документами. Поряд із його земельною ділянкою надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку відповідачу [PERSON] Рішенням Раково-Ліської сільської ради № 46/7 від 28 квітня 2015 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту для будівництва житлового будинку, а рішенням цієї ж ради № 49/7 від 22 жовтня 2015 року затверджено проект землеустрою. Із вказаними рішеннями не погоджується, оскільки вважає, що акт погодження меж земельної ділянки [PERSON] обманним шляхом з ним погодив землевпорядник Раково-Ліської сільської ради [PERSON], який запевнив, що межа їх земельних ділянок проходитиме від початку його огорожі, а не біля воріт. Частина земельної ділянки, яку на підставі рішення Раково-Ліської сільської ради передано у власність [PERSON], довгий час була непридатною для використання, але він, користуючись нею, привів її до придатного для використання стану, а тому вважає, що має право і надалі користуватися цією частиною земельної ділянки. Крім цього, 08 грудня 2015 року ним подано клопотання до Раково-Ліської сільської ради про надання йому частини спірної земельної ділянки для користування, як таку, якою він користується більше 20 років. На підставі викладеного, просить визнати недійсним і скасувати вищевказані рішення Раково-Ліської сільської ради. При розгляді справи позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснив, що земельну ділянку [PERSON] надано обманним шляхом, оскільки землевпорядник сам із ним погоджував межі земельної ділянки [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що сесією сільської ради йому надано було дозвіл для виготовлення проектної документації для будівництва житлового будинку по вул. Горбаха, 15а, в с. Раків Ліс, на місці було узгоджено місце її розташування, вона межує із земельною ділянкою позивача і будь-яких порушень меж земельної ділянки останнього не допущено. Просить у позові відмовити за безпідставністю. Представник Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району позов не визнав та пояснив, що земельна ділянка [PERSON] відведена відповідно до плану забудови села, оскаржувані рішення сільської ради приймались на сесії відповідно до діючого законодавства, будь-якого порушення прав позивача як землекористувача не допущено. Дана земельна ділянка була вільна для забудови. Зазначив, що він дійсно узгоджував межі земельної ділянки [PERSON], як землевпорядник і ці межі були встановлені по огорожі земельної ділянки позивача. Представник відділу Держземагенства у Камінь-Каширському районі, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, на розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів [PERSON], представника Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Судом установлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 025872 (а.с. 6) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована по вул. Горбаха, 15, в с. Раків Ліс, Камінь-Каширського району, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 025873 (а.с. 7) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2358 га, яка розташована за вищевказаною адресою, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Як убачається із свідоцтва про право власності на житловий будинок серії АБ № 17516 (а.с. 8) та технічного паспорту на житловий будинок (а.с. а.с. 9-12) [PERSON] належить житловий будинок, який знаходиться по вул. Горбаха, 15, в с. Раків-Ліс Камінь-Каширського району. Рішенням Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району від 28 квітня 2015 року № 46/7 відповідачу [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,2000 га в с. Раків Ліс по вул. Горбаха, 15А, Камінь-Каширського району, а рішенням цієї ж сільської ради від 22 жовтня 2015 року № 49/7 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] загальною площею 0,2228 га. за вказаною адресою. В судовому засіданні сторони погодилися, що виділена [PERSON] земельна ділянка під забудову була вільною, будь-яких загорож чи обмежень зі сторони позивача [PERSON] не було, а тому оскаржувані рішення сільської ради прийняті відповідно до норм земельного законодавства і не порушують права позивача як землекористувача. Згідно ст. 152 ч. 2 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Покликання позивача на те, що він на спірній земельній ділянці інколи складував свої матеріали та її впорядкував, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких правовстановлюючих документів про користування нею, він суду подати не може. Аналізуючи вищевикладене, підстав для задоволення позову суд не знаходить, у звязку з чим останній до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed