Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

09 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 08.08.2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] Ріщенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки. З грудня 2014 року відповідач на утримання дитини гроші не надає, будучи офіційно не працевлаштованим, працює таксистом на власному автомобілі. Скрутне матеріальне становище позивачки є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. В судовому засіданні позивач та представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення суми заявленої у позовних вимогах. Позовні вимоги визнали частково, а саме стягнення аліментів на користь позивачки в твердій грошовій сумі 1100 грн. Надав суду довідку Київського міського центру зайнятості Солом'янського району м. Києва проте, що він є безробітнім. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.08.2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] Ріщенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У зв'язку з вищевикладеним повно та всебічно з'ясувавши обставини справ, взявши до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON] врахувавши те, що відповідач офіційно не працює, однак має щомісячний дохід у сумі 2500 грн. про що останнім було заявлено в судовому засіданні, суд присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь позивачки на малолітню доньку [PERSON] щомісячно в розмірі 1100 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 09.09.2015 року і до досягнення донькою повноліття.

Outcome: partial