Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

08.08.2014 року [PERSON] , [PERSON] , (далі - позивачі) звернулись до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), [PERSON] , в якому вказали, що ними була придбана земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,323 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 11.08.2008 року, зареєстрованим за № 5774, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., зареєстрованим 21.10.2008р. в Макарівському райвідділі КРФЦДЗК за № 117. Ця ділянка належала продавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ, виданого Копилівською сільською радою народних депутатів Київської області 23.09.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 000028. На підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки 27.10.2008 року позивачами отримані державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,250 га з кадастровим номером 3222783201:01:022:0052 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку; та на земельну ділянку площею 0,073 га з кадастровим номером 3222783201:01:022:0051 з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Суміжними землевласниками є [PERSON] , та [PERSON] . Земельні ділянки, придбані позивачами та суміжні ділянки, надавались однаковими за площею та розмежовувались прямими лініями, однак, на даний час навіть візуально за фактичним користуванням межі з суміжними землевласниками не є прямими лініями. Добровільно відновлювати законні спільні межі суміжні землевласники відмовляються, перешкоджають позивачам у побудові огорожі навколо нашої приватної землі. За замовленням позивачів 25.07.2014 року була проведена кадастрова зйомка на місцевості фактичних меж їх землекористування, за яким у фактичному користуванні позивачів наявні 0,2941 га, тобто на 3 сотки менше, ніж належить їм на праві власності. Позивачі вважають, що [PERSON] , захватила 0,8 м фасаду їх ділянки і далі практично по всій її довжині. [PERSON] , захопила своїм городом близько 1 м вглиб земельної ділянки позивачів та довжиною більш 30 м формою півкола. Позивачі вважають, що [PERSON] , та [PERSON] , порушують їх право власності на земельні ділянки, а тому просили суд заборонити вказаним особам користуватися їх земельними ділянками по [ADDRESS] , кадастрові номери 3222783201:01:022:0052 та 3222783201:01:022:0051; припинити незаконне землекористування [PERSON] , та [PERSON] , цими ділянками; заборонити [PERSON] , та [PERSON] , у перешкоджанні позивачам у побудові огорожі по периметру ділянок. Також згідно заяви позивачів про зміну предмету позову (т. 1 а.с. 113) позивачі додатково просили суд скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , виданий [PERSON] , серії [NUMBER] від 21.06.2004 року. Також просили судові витрати покласти на відповідачів. 12.12.2014 року ухвалою Макарівського районного суду Київської області у даній справі призначено земельно-технічну експертизу (т. 1 а.с. 69). 03.11.2015 року [PERSON] , (позивач за зустрічним позовом) звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, вказавши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Управління держземагенства у Макарівському районі Київської області, [PERSON] , в якому вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] та господарські споруди, які збудовані в 1957 році, на відведеній їй в установленому законом порядку земельній ділянці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.07.2009 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №23374242 від 22.07.2009 року та технічним паспортом на індивідуальний жилий будинок. 21.06.2004 року [PERSON] , отримала державний акт на право власності на земельні ділянки площею 0,528га, кадастровий номер 3222783201:01:022:0005, кадастровий номер 3222783201:01:022:0010, по [ADDRESS] , що мають спільну межу із земельною ділянкою позивачів, як видно з державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ № 061649, по лінії Б-В. Позивачі за первісним позовом отримали у власність спірні земельні ділянки згідно договору купівлі продажу від 11.08.2008 року №5774 укладеного між [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , на підставі чого вони отримали державні акти на право власності на земельні ділянки по [ADDRESS] , серія ЯЖ №245091 від 27.10.2008 року площею 0,25га, кадастровий номер 3222783201:01:022:0052 та серія ЯЖ №245090 від І7.10.2008 року площею 0,073га, кадастровий номер 3222783201:01:022:0051, які належали [PERSON] , на підставі акту на право приватної власності на землю серії КВ, виданого Копилівською сільською радою народних депутатів Київської області 23.09.1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №000028. [PERSON] , вказує, що згідно висновку земельно-технічної експертизи за №1-15 від 02.07.2015 року, фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] не відповідає правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку; земельна ділянка [PERSON] , накладається на земельну ділянку відповідачів за зустрічним позовом та частина житлового будинку і господарських споруд знаходяться на земельній ділянці відповідачів. Позивач за зустрічним позовом вважає належним способом захисту порушеного права власності на її житловий будинок та господарські споруди і земельну ділянку - відновлення того становища, яке існувало до порушення права, тобто до видання правового акту індивідуальної дії, а тому у зустрічному позові просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 6 сесії 22 скликання Копилівської сільської ради народних депутатів від 21.12.1995 року № 5774, в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку та безоплатної передачі у власність [PERSON] , визнати недійсними державні акти відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] , та [PERSON] , та [PERSON] , на право приватної власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації, визнати незаконним та недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.08.2008 року №5774, укладений між [PERSON] , та [PERSON] , та [PERSON] (т. 1 а.с. 138). 20.11.2015 року [PERSON] , звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила суд зобов`язати відповідачів за цим зустрічним позовом відновити стан земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 3222783201:01:022:0008, яка належить [PERSON] ; перенести паркан між їх земельними ділянками у сторону ділянок [PERSON] , [PERSON] ; знести господарські будівлі і споруди, що їм належать та розміщені на земельній ділянці [PERSON] (т. 1 а.с. 145). 30.11.2015 року ухвалою Макарівського районного суду Київської області у прийнятті зустрічного позову [PERSON] , та у прийнятті зустрічного позову [PERSON] , відмовлено (т. 1 а.с. 153-155). 27.04.2016 року ухвалою Апеляційного суду Київської області ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 30.11.2015 року про відмову у прийнятті зустрічного позову [PERSON] , скасовано, вирішення даного питання повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 264). [INFO] [PERSON] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2016 року (т. 2 а.с. 25). Згідно договору дарування домоволодіння від 02.12.2003 року, власниками домоволодіння по [ADDRESS] стали [PERSON] , [PERSON] , у рівних частинах. Вказані особи до участі у справі не залучалися, оскільки будь-яких клопотань про заміну неналежного відповідача суду не заявляв. В подальшому ж, ухвалами Макарівського районного суду Київської області від 28.11.2016 року та від 13.12.2017 року позовні вимоги [PERSON] , та [PERSON] , до [PERSON] , залишено без розгляду (т. 2 а.с. 47; т. 2 а.с. 67). Оскільки позовні вимоги до [PERSON] , залишені без розгляду, суд не встановлював її спадкоємців та не залучав їх до участі у справі у порядку процесуального правонаступництва. 13.04.2018 року ухвалою Макарівського районного суду Київської області у зв`язку із набранням чинності нової редакції ЦПК України, ухвалено продовжувати розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження; встановлено відповідачу за первісним позовом 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачам за первісним позовом 5-тиденний строк з дня отримання відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу за первісним позовом 5-тиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень. У встановлений судом строк, відповідач за первісним позовом [PERSON] , подала відзив на позов, у якому просила суд у його задоволенні відмовити. Заперечення [PERSON] , проти позову [PERSON] , [PERSON] , є аналогічними доводам зустрічного позову [PERSON] 30.11.2018 року ухвалою Макарівського районного суду Київської області зустрічний позов [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області, [PERSON] , про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, державного акту на право власності на землю [PERSON] , визнання недійсним договору купівлі-продажу земельних ділянок між [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] , визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] , [PERSON] , прийнято до розгляду (т. 2 а.с. 112). Встановлено строки для подання відзиву на зустрічний позов, відповіді на відзив, письмових заперечень. 21.12.2018 року у встановлений судом строк [PERSON] , [PERSON] , подали відзив на зустрічний позов, згідно якого просили у його задоволенні відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у їх первісному позові (т. 2 а.с. 120). Також відповідачі за зустрічним позовом додатково вказали, що жодним доказом [PERSON] , не підтвердила розміри та місцерозташування її земельної ділянки того будинку та господарських споруд, які були збудовані в 1957 році, а не прибудовані чи добудовані пізніше - після 21.12.1995 року, коли її сусідка [PERSON] , вже отримала свою земельну ділянку у власність у передбаченому законом порядку. Право власності на земельну ділянку, яке [PERSON] , просить суд захистити, у неї за наданим Державним актом на право власності на земельні ділянки площею 0,528 га, виникло в 2004 році - після внесення невідомою особою незавірених виправлень у Поземельній Книзі Копилівської сільради Макарівського району Київської області з 0,21 га на 0,24 га площі землекористування [PERSON] . Згідно копії Дозволу на підготовку матеріалів інвентаризації земельних ділянок для безоплатної передачі у власність під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, виданою Копилівською сільською Радою Макарівського району Київської області за № 79 від ...12.03р., за заявою [PERSON] , на земельну ділянку по [ADDRESS] , не зазначено площі земельних ділянок, на які [PERSON] , виданий дозвіл. 28.12.2018 року [PERSON] , подано відповідь на відзив [PERSON] , та [PERSON] , по зустрічному позову (т. 2 а.с. 146), в якому спростовуються вищенаведені доводи [PERSON] , та [PERSON] , та наводяться доводи, які аналогічні доводам зустрічного позову [PERSON] 02.12.2019 року ухвалою Макарівського районного суду Київської області задоволено заяву представника [PERSON] , - [PERSON] , про відвід судді, а справу передано на розгляд іншого судді у порядку ст. 33 ЦПК України (т.2 а.с. 230). Ухвалою суду від 03.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 31.08.2020 року. У судове засідання позивач [PERSON] , не прибула, подала суду письмову заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності (т. 2 а.с. 243). Представник [PERSON] , - [PERSON] , у судовому засіданні вимоги за первісним позовом підтримала, просила їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечила, просила у його задоволенні відмовити. Представник [PERSON] , - [PERSON] , у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі. В той же час просив задовольнити зустрічний позов. Третя особа Управління Держземагентства України у Макарівському районі повідомила про припинення юридичної особи, що свідчить про припинення процесуальної правосуб`єктності цієї особи, а тому справа розглядається без цієї особи (т. 2 а.с. 158). Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи з урахуванням ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлені належним чином, що не перешкоджає розглядові справи по суті. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , та [PERSON] , є власниками земельних ділянок по [ADDRESS] : площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3222783201:01:022:0052, державний акт серії ЯЖ245091, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за № 010833000561 від 27.10.2008 року (т. 1 а.с. 9); та площею 0,073 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 3222783201:01:022:0051, державний акт серії ЯЖ245090, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за № 010833000560 від 27.10.2008 року (т. 1 а.с. 10). Власниками вказаних земельних ділянок позивачі за первісним позовом стали на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.08.2008 року, зареєстрованим за № 5774, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., зареєстрованим 21.10.2008р. в Макарівському райвідділі КРФЦДЗК за № 117 (т. 1 а.с. 5). Ці ділянки до відчуження належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КВ, виданого Копилівською сільською радою народних депутатів Київської області 23.09.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 000028 (т. 1 а.с. 8). В свою чергу вказаний державний акт був виданий [PERSON] , на підставі рішення Копилівської сільської ради від 21.12.1995 року. Як на момент отримання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] , у 1996 році, так і на час розгляду справи, суміжним землевласником [PERSON] , та [PERSON] , є [PERSON] [PERSON] , належить земельна ділянка площею 0,528 га по [ADDRESS] , з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222783201:01:022:0005, а 0,278 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222783201:01:022:0010, державний акт серії КВ061649, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за №065 від 26.06.2004 року (т. 1 а.с. 39). Вказаний державний акт виданий [PERSON] , на підставі рішення Копилівської сільської ради від 06.01.2004 року №83-9-ХХІУ. Також судом встановлено, що [PERSON] , на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] та господарські споруди, які збудовані в 1957 році, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.07.2009 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №23374242 від 22.07.2009 року та технічним паспортом на індивідуальний жилий будинок (т. 1 а.с. 34-38). Згідно довідки Копилівської сільської ради від 25.09.2015 року за домогосподарством [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , згідно погосподарської книги №2 за 2001-2005 року значаться площі земельних ділянок: всього 0,51 га, під ОЖБ 0,25 га, під ОСГ до 2004 року - 0,26 га, після - 0,278 га (т. 1 а.с. 136). Також згідно погосподарської книги №2 за 2011-2015 роки за домогосподарством [PERSON] , рахується (з виправленнями) всього 0,528 га, під ОЖБ 0,25 га, під ОСГ до 0,278 га (т. 2 а.с. 167). Суміжним землевласником [PERSON] , та [PERSON] , з іншого боку була [PERSON] , яка мала у власності земельну ділянку площею 0,228 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222783201:01:022:0008, державний акт серії КВ061638, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів за №060 від 16.06.2004 року (т. 1 а.с. 29). Згідно висновку земельно-технічної експертизи за №1-15 від 02.07.2015 року судовим експертом встановлено наступне. Фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] не відповідає кадастровому плану (а.с.11), наданому позивачами до суду з позовною заявою, та земельна ділянка по зазначеному кадастровому плану (а.с.11). Фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] не відповідає правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку. Земельна ділянка, площею 0,2987 га, якою користуються гр. [PERSON] , [PERSON] , накладається на земельну ділянку гр. [PERSON] , згідно Державного акта серії КВ №061638 від 21.06.2004 року. Площа накладення становить приблизно 0,0703 га (703 кв.м). Фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] не відповідає правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку. Встановити відповідність фактичного порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS] відповідно до плану розміщення земельних ділянок (а.с.44), наданому відповідачкою [PERSON] , до суду із запереченнями на позов не вбачається за можливе в зв`язку з відсутністю каталогу координат на зазначеному плані розміщення земельних ділянок. Земельна ділянка, площею 0,5103 га, якою користується гр. [PERSON] , накладається на земельну ділянку гр. [PERSON] , [PERSON] , згідно Державних актів серії ЯЖ № 245091 від 27.10.2008 р., та Серії ЯЖ № 245090 від 27.10.2008 р., (Площа накладення становить приблизно 0,1101 га (1101 кв.м.). Фактичний порядок користування земельними ділянками [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] із замірами на кожному існуючому на місцевості поворотному куту межі по всій довжині спільної межі земельних ділянок зазначено на Схемі №3 в Додатку до висновку (т. 1 а.с. 90). У користуванні власників земельних ділянок [ADDRESS] , № [NUMBER] , [ADDRESS] знаходяться земельні ділянки, фактичними площами: - земельна ділянка [ADDRESS] , землекористувачі гр. [PERSON] та гр. [PERSON] - 0,2987 га; - земельна ділянка [ADDRESS] , землекористувач гр. [PERSON] , - 0,5103 га; - земельна ділянка [ADDRESS] , землекористувач гр. [PERSON] - 0,2300 га. Порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки відсутнє. Згідно плану розміщення земельних ділянок у с. Копилів Макарівського району Київської області, виконаних на замовлення [PERSON] , вбачається, що фактичне користування земельними ділянками [ADDRESS] , землекористувачі гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , та [ADDRESS] , землекористувач гр. [PERSON] , не відповідає межам цих земельних ділянок згідно бази ДЗК, відповідно і правовстановлюючим документам (т. 1 а.с. 44). Аналогічні дані зображені на плані розміщення земельних ділянок у т. 1 а.с. 133-135. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як передбачено ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18. Вказаний у ст. 16 ЦК України не є вичерпним, і згідно ч. 3 вказаної статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Спеціальним Законом, який регулює відносини між учасниками справи є ЗК України. Так, згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З системного аналізу вказаних норм ЦК України та ЗК України випливає, що судовому захисту підлягає лише законне право, належне особі у встановленому законом порядку. З урахуванням визначення поняття «земельна ділянка», наведеного у ст. 79 та ст. 79-1 ЗК України, захист прав на земельну ділянку здійснюється щодо її площі та меж, визначених правовстановлювальними документами та внесеною інформацією про неї до Державного земельного кадастру. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з первісним позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, та після залишення судом частини вимог без розгляду, [PERSON] , та [PERSON] , просили заборонити [PERSON] , користуватися належними їм земельними ділянками по [ADDRESS] , кадастрові номери 3222783201:01:022:0052 та 3222783201:01:022:0051; припинити незаконне землекористування [PERSON] , цими ділянками; заборонити [PERSON] , у перешкоджанні позивачам у побудові огорожі по периметру ділянок; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , виданий [PERSON] , серії [NUMBER] від 21.06.2004 року. Як було встановлено судом, з висновку земельно-технічної експертизи за №1-15 від 02.07.2015 року та додатково підтверджується планами розміщення земельних ділянок позивачів та відповідача, порушення меж та накладання земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки відсутнє. При цьому фактичне користування земельними ділянками [ADDRESS] , землекористувачі гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , та [ADDRESS] , землекористувач гр. [PERSON] , не відповідає межам цих земельних ділянок згідно бази ДЗК, відповідно і правовстановлюючим документам (т. 1 а.с. 44). Крім того, з висновку експертизи судом встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] не відповідає правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку. Земельна ділянка, площею 0,2987 га, якою користуються гр. [PERSON] , [PERSON] , накладається на земельну ділянку гр. [PERSON] . Земельна ділянка, площею 0,5103 га, якою користується гр. [PERSON] , та на якій розміщені належні їй на праві власності будівлі і споруди, накладається на земельну ділянку гр. [PERSON] , [PERSON] , згідно Державних актів серії ЯЖ № 245091 від 27.10.2008 р., та Серії ЯЖ № 245090 від 27.10.2008 р. Таким чином, з вказаних документів вбачається, що фактичні межі земельних ділянок позивачів за первісним позовом та відповідача за цим позовом, не відповідають межам, зазначеним у їх правовстановлюючих документах. Координати земельних ділянок [ADDRESS] , [NUMBER] , [ADDRESS] , зазначені у правовстановлюючих документах, зміщені вліво по фасаду вул. Горького відносно фактичного землекористування. Враховуючи викладене, суд вважає, що обраний позивачами за первісним позовом спосіб захисту порушеного права, а саме заборона відповідачу користуватися їх земельною ділянкою в даному випадку не є належним та таким, що забезпечить відновлення їх порушених прав, оскільки на частині ділянки, якою користується [PERSON] , та яка накладається на ділянку позивачів знаходяться її будівлі та споруди, що були побудовані ще до оформлення права власності на цю ділянку за [PERSON] . Невідповідність меж фактичного користування ділянками позивачів межам цих ділянок згідно правовстановлюючих документів, свідчить про порушення при передачі у власність [PERSON] , земельної ділянки, яку в подальшому придбали [PERSON] , та [PERSON] . Тому вимоги про заборону [PERSON] , користуватися частиною земельної ділянки [PERSON] , та [PERSON] , згідно державних актів не підлягають задоволенню через неналежно обраний спосіб захисту порушеного права. В той же час, вимоги позивачів за первісним позовом про заборону [PERSON] , у перешкоджанні побудови огорожі по периметру ділянок також не підлягають задоволенню, так як позивачами не доведено створення їм відповідачем відповідних перешкод. Що ж до вимог про скасування державного акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , виданого [PERSON] , серії [NUMBER] від 21.06.2004 року, то у їх задоволенні слід також відмовити, оскільки як встановлено судом, цей акт видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке позивачами не оспорюється. Таким чином, у задоволенні первісного позову [PERSON] , та [PERSON] , слід відмовити повністю. Що ж стосується вимог [PERSON] , за зустрічним позовом, то слід зазначити, що судовому захисту підлягає лише право, набуте у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що фактичні межі земельної ділянки позивача за зустрічним позовом не відповідають межам, зазначеним у її правовстановлюючих документах, а відтак право, за захистом якого звертається до суду [PERSON] , не може визнаватися законним. Більше того, як встановлено судом, право власності у [PERSON] , на земельну ділянку виникло з моменту отримання не державного акту та його реєстрації, а саме 26.06.2004 року, тобто вже після того, як була сформована земельна ділянка [PERSON] , яка була передана їй у власність згідно державного акту Копилівською сільською радою народних депутатів Київської області 23.09.1996 року. Також слід зазначити, що вимога про визнання недійсним цього державного акту є необхідною для вирішення питання законності договору купівлі-продажу та виданих на підставі нього державних актів, а вона позивачем за зустрічним позовом не заявлялась. Таким чином, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] , слід також відмовити. Судові витрати по оплаті судового збору у разі відмови у позові стягненню не підлягають та покладаються на учасників справи, що їх сплатили.

Outcome: dismissed