Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

08.01.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] (далі - [PERSON]), який помер [INFO] у місті Донецьку. На обґрунтування заяви послався на те, що його батько помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану теж надіслав заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Нез'явлення учасників справи є підставою для її розгляду без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Заявник [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 15.06.1973 Кіровським районним бюро РАЦС м. Донецька (актовий запис про народження № 750). Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 01.10.1999 Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] у с. Запоріжжя Великоновоселківського району Донецької області та був зареєстрований у [ADDRESS]. З позовної заяви та лікарського свідоцтва про смерть № 39 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьку. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Суд визнає загальновідомим, що наразі окремі райони Донецької та Луганської областей, в тому числі і м. Горлівка, є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України, воно є недійсним і не створює правових наслідків, а тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити державну реєстрацію її смерті, що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved