Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

08.06.2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] та виділити в користування [PERSON] житлову кімнату, що іменується у плані технічного паспорта № 1 площею 11,9 кв.м., житлову кімнату № 2 площею 9,9 кв.м., лоджію 1,4 кв.м.; у користуванні [PERSON] залишити житлову кімнату, що іменується у плані технічного паспорта № 3 площею 17,9 кв.м., балкон (терасу) площею 1,0 кв.м.; у спільному користуванні залишити: кухню площею 7,2 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., коридор площею 11,9 кв.м., вбудовану шафу площею 1,5 кв.м.. Зобов`язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні належній їй 1/2 частини вказаної квартири, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на те, що їй належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] , право власності на яку позивач набула відповідно до договору дарування 1/2 частини квартири. Інша 1/2 частина вказаної квартири належить відповідачу. Позивач з громадянкою США, де постійно мешкає з 1994 року, однак вона періодично приїздить до України. Перебуваючи в Україні, позивач позбавлена доступу до належної їй частини квартири, оскільки відповідач та його сім`я чинить перепони та перешкоди в цьому. Зокрема не надають дублікатів ключів від вхідних дверей квартири, не допускають її до приміщення квартири, у зв`язку з чим вона змушена тимчасово проживати в родичів та знайомих. Відповідач уникає будь-яких зустрічей з позивачем, не бажає з нею спілкуватися, у тому числі щодо перемовин про добровільне визначення та закріплення між співвласниками житлової площі. Тому, позивач за захистом своїх прав та інтересів змушена була звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 05.07.2018 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 17.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 21.01.2019 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про відвід судді Зінченка О.М. відмовлено. Прийнято самовідвід судді Зінченка О.М. Ухвалою судді від 23.01.2019 року прийнято справу до провадження, призначено судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав вказаних в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність та недоведеність порушення прав позивача, відповідачем. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є кумою позивачки. Коли позивачка приїздить в Україну до спірної квартири її не пускають. Коли позивач приїздила до України, останнього разу це було в квітні 2018 року, то вона ночувала у свідка. Позивач телефонувала до дружини відповідача [PERSON], яка є її сестрою, на що остання повідомила, що позивача до квартири не пустить. Свідок [PERSON] показала суду, що позивач є її тіткою. Коли останнього разу позивач приїздила до України, то телефонувала дружині відповідача і просила мирно вирішити спір про квартиру, але дружина відповідача повідомила що грошей немає і поклала трубку. Також свідок разом з позивачем їздили в м. Обухів до спірної квартири, стукали але двері їм ніхто не відчинив. Відповідач разом зі своєю дружиною спілкуватися неодноразово по телефону з позивачем, а останнього разу відповідач сказав щоб більше не телефонували. Свідок [PERSON] показала суду, що є рідною сестрою позивача. В минулому році позивачка приїхала в Україну, та зателефонувала своїй сестрі [PERSON] стосовно квартири, але та сказала що всі питання вирішуватимуться в суді. Вони втрьох вона її дочка та позивачка приїздили в Обухів, але двері квартири їм ніхто не відчинив. Їй відомо, що позивачка давала на купівлю спірної квартири 6800 $. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши думку представників, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що її власниками були [PERSON] та [PERSON] , яким належало по 1/2 частині квартири. 04.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування 1/2 частини квартири, відповідно до якого [PERSON] передала безоплатно у власність, а позивач прийняла, як дарунок, 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дроботун О.Л. Зареєстровано в реєстрі за № 370. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 142350609 від 23.10.2018 року вбачається, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини квартири є відповідач [PERSON] на підставі договору дарування, серія та номер 1-379, виданий 03.02.2017 року, видавник: державний нотаріус Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області Плющ Н.В. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.05.2018 року за №2707, вбачається, що за адресою [ADDRESS] є зареєстрована [PERSON] .. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що договору про порядок користування квартирою між сторонами не укладено. Сторони добровільно між собою не можуть визначити порядок користування квартирою, відповідно до належних їм часток у власності. Для усунення спорів та конфліктів які виникли між сторонами по справі, що було встановлено в судовому засіданні, суд вважає за можливе встановити порядок користування спірною квартирою і встановлення такого порядку є можливим, виходячи із кількості житлових кімнат квартири. Враховуючи відсутність взаємної згоди сторін на здійснення права спільної часткової власності, що підтверджується показами свідків та неможливість у добровільному порядку встановити порядок володіння і користування спільним майном, а також право сторін на судовий захист, встановлення судовим рішенням порядку користування квартирою не суперечитиме положенням ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до даних технічного паспорту, загальна площа спірної квартири складає 66,7 кв.м., квартира має три кімнати жилою площею 39,7 кв.м., у томі числі: 1-а кімната - 11,9 кв.м., 2-а кімната - 9,9 кв.м., 3-я кімната - 17,9 кв.м., кухню площею 7,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню (поєднану) площею 1,3 кв.м., коридор площею 11,9 кв.м., вбудовану шафу площею 1,5 кв.м. Квартира обладнана балконом (терасою) площею 1,0 кв.м. та лоджією площею 1,4 кв.м. Суд, враховуючи план розташування приміщень (кімнат) квартири, які є відокремленими одна від іншої, та враховуючи інтереси усіх співвласників на користування спільним майном, вважає доцільним визначити такий порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити в користування позивачу житлову кімнату, що іменується у плані технічного паспорта № 1 площею 11,9 кв.м., житлову кімнату № 2 площею 9,9 кв.м., лоджію 1,4 кв.м.; виділити у користування відповідача житлову кімнату, що іменується у плані технічного паспорта № 3 площею 17,9 кв.м., балкон (терасу) площею 1,0 кв.м.; у спільному користуванні залишити: кухню площею 7,2 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., коридор площею 11,9 кв.м., вбудовану шафу площею 1,5 кв.м.. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Також, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні належній їй 1/2 частини спірної квартири. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved