overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

08.12.2016 року Управління охорони здоровя Луцької міської ради звернулось в суд із заявою про призначення опікуна. Заяву мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.05.2005 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатним. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області [PERSON] було призначено опікуном над недієздатним. До Управління охорони здоровя Луцької міської ради звернувся син [PERSON] [PERSON] із заявою про призначення його опікуном над недієздатним опікуном, а [PERSON] подала заяву про призначення недієздатному ще одного опікуна [PERSON] Враховуючи вищенаведене, Управління охорони здоровя Луцької міської ради просить призначити [PERSON], [INFO] опікуном над батьком [PERSON] Представник заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву якою просила розгляд справи проводити у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] подав на адресу суду заяву, просив розгляд справи проводити у його відсутності, а подання Управління охорони здоровя Луцької міської ради про призначення його опікуном над батьком [PERSON] задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, подання Управління охорони здоровя Луцької міської ради про призначення [PERSON] опікуном над її чоловіком, задовольнити. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2005 року [PERSON], [INFO] визнаний недієздатним (а.с. 14). Заінтересована особа [PERSON], за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2006 року була призначена опікуном над [PERSON] (а.с.15) Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовяжи опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Як вбачається із копії заяви [PERSON], остання звернулася до Управління охорони здоровя Луцької міської ради із заявою, якою просила призначити опікуном над її чоловіком [PERSON] сина [PERSON], оскільки вона часто відлучається з дому, має намір виїхати працювати закордон, а на період її відсутності чоловіком опікується син [PERSON] (а.с.5). В той же час, із подання Управління охорони здоровя Луцької міської ради вбачається, що [PERSON] здійснює догляд за недієздатним батьком, проживає спільно з ним, на обліку в нарко- та психо- диспансерах не перебуває, засуджений за тяжкий злочин не був, за станом здоровя може бути опікуном (а.с. 8, 10, 11, 13). Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO] слід призначити опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

08.12.2016 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в котрій просить винести рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON], зареєстрований 20 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 198. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від спільного подружнього життя у них народилася дитина: [PERSON], 22.08.2014 року. Сімейне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та у вихованні дитини, сімейних відносин не підтримують з жовтня 2015 року. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №198 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя у них 22.08.2014 року народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин з жовтня 2015 року. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Судом було надано час на примирення подружжя, однак сторони не примирилися та наполягали на розірванні шлюбу. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище Гулик.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

08.12.2016 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що з 24.12.2015 р. вона з відповідачем перебувають у шлюбних відносинах. Від даного шлюбу у них дітей не має, однак в неї є двоє дітей від першого шлюбу. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того, що відповідач не зміг знайти спільної мови з мамою позивачки та її дітьми, через що постійно виникали суперечки та спільне проживання стало неможливим, неодноразові спроби примиритися та зберегти сім'ю не дали результатів, більше чотирьох місяців спільно не проживають і не пов'язані побутом, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивача [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 24.12.2015 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше чотирьох місяців, не підтримують жодних стосунків, відповідачем не подано заперечення проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

08.12.2016 р. позивач надала до суду уточнену позовну заяву та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп., щомісячно, з дня звернення до суду, до його повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона є матір'ю неповнолітньої дитини - інваліда [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі з батьком дитини відповідачем по справі вона перебувала до 28.07.2015 року. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю та проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією Свідоцтва про народження [PERSON], народився [INFO] у м. Харкові, його батьками зазначені: батько [PERSON],мати [PERSON]. Відповідно до медичного висновку №32 від 03 вересня 2009 року дитина є інвалідом. Дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка на цей час не працює перебуває у відпустці по догляду за дитиною - інвалідом в віці до 16 років. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р., встановлений такий розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень. Таким чином, виходячи з мінімального розміру аліментів, встановленого СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину - віком до 6 років на цей час не може бути меншим, ніж 368 грн. 40 коп.. На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп., щомісяця до його повноліття, починаючи з 17.03.2016 року. Згідно з вимогами ст. 88 ч.3 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

08.12.2016 р. позивач надала до суду уточнену позовну заяву та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп., щомісячно, з дня звернення до суду, до його повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона є матір'ю неповнолітньої дитини - інваліда [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі з батьком дитини відповідачем по справі вона перебувала до 28.07.2015 року. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю та проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією Свідоцтва про народження [PERSON], народився 08.09.2008 у м. Харкові, його батьками зазначені: батько [PERSON],мати [PERSON]. Відповідно до медичного висновку №32 від 03 вересня 2009 року дитина є інвалідом. Дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка на цей час не працює перебуває у відпустці по догляду за дитиною - інвалідом в віці до 16 років. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп., щомісяця до його повноліття, починаючи з 17.03.2016 року. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме: на час подання позову до суду мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру складав 551,20 грн., позивач у справах про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

08.12.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 24 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], 17.09.2015 рок народження. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. З 2015 року не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Крім того зазначає, що відповідач з травня 2015 року до листопада 2018 знаходився під вартою в Луцькому слідчому ізоляторі. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Також просить змінити її прізвище на дошлюбне прізвище «Гаврилюк» та покласти судові витрати за нею. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. З матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, однак вони не дали позитивного результату, протягом наданого терміну примирення не відбулося, ніхто із подружжя не вчиняв конкретних дій до збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

08.12.2017 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.04.2014 року вони зареєстрували шлюб, від якого 12.10.2014 року народився син [PERSON] Нікіта Костянтинович. Крім того позивач зазначає, що спільне життя не склалося, через різні погляди на життя та характери, відсутність взаєморозуміння та не прийняття участі відповідачем у вихованні та утриманні дитини, тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 25 квітня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 142, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ОК № 158606 (а.с.5). Від якого у сторін 12 жовтня 2014 року народився син [PERSON] Нікіта Костянтинович, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ОК № 280993 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 21.10.2014 (а. с. 6). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640грн. (а.с. 2) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

08.12.2017 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2012 року, від якого мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, сімю, ведення домашнього господарства та виховання дітей, втратили почуття любові та взаємоповаги. Стверджує, що більше року шлюбні стосунки припинені та спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 03 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 291, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК № 134562 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії І-ОК № 229565( а.с.5). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640грн. (а.с.1) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

08.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Плисківської сільської ради, Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 7. На ім'я заявниці, спадкодавцем було зроблено заповітне розпорядження, яким вона все своє майно заповіла [PERSON], що належало їй на праві приватної власності, заповіт зареєстрований за № 26. Після смерті спадкодавця, [PERSON], заявниця являється єдиною спадкоємицею на спадкове майно, що належало їй на праві приватної власності, зокрема на земельну ділянку - пай, право власності на яку посвідчено державним актом серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON]. Однак в державному акті на право приватної власності на землю, було помилково внесено запис по батькові «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис «[PERSON]». В зв'язку з невідповідністю вищевказаних записів в державному акті на право приватної власності на землю, заявниця [PERSON], не має змоги реалізувати свої спадкові права після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Представник зацікавленої особи Плисківської сільської ради в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву № 356 від 18.12.2017 року, заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявниці знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи, зокрема: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.4), свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про одруження [PERSON] (а.с. 5), заповітом [PERSON] (а.с. 6), оскільки іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявниці реалізувати свої права, то його необхідно встановити на підставі ст. 315 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

08.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, індексуючи відповідно до закону. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що з відповідачем 16.05.2014 року вони зареєстрували шлюб в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося, з жовтня 2016 року вони мешкають окремо. Дитина мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Ухвалою від 18 січня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивачем по даній цивільній справі було надано заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, в судові засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №227332. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №363733. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обов'язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 640,00 грн. (адже позов подано 08.12.2017 року) за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved