Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення фактів, які мають юридичне значення, заінтересована особа: Новогригорівська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що із самого народження проживала разом зі своєю матір'ю [PERSON], яка в 1979 році стала вдовою, оскільки її батько [PERSON] загинув на виробництві. З 1983 року мати стала проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і з цього часу вона продовжила проживати разом з матір'ю та з [PERSON], якого називала батьком все своє подальше життя. Вітчим [PERSON] все своє життя називав її донькою і вважав її членом своєї сім'ї і вона в свою чергу вважала його батьком та членом своєї сім'ї. Разом з ними проживав її рідний брат [PERSON], якого [PERSON] також називав своїм сином і на нього за своє життя оформив заповіт від 03.07.2009 року, яким заповів брату земельну ділянку (пай № [NUMBER]), розташовану на території Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, яка належала вітчиму на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Межівською районною державною адміністрацією 01.11.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. 01 жовтня 1994 року вона уклала шлюб з [PERSON] і стала проживати у помешканні чоловіка по сусідству з матір'ю та вітчимом, а брат виїхав до Російської Федерації у Вологодську область Верховажський район с. Верховажьє. В 2006 році вона влаштувалася в Комунальний заклад «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» на посаду молодшої медичної сестри, тому вимушена була переїхати до м. Новомосковська Дніпропетровської області і вони разом з чоловіком купили будинок по [ADDRESS] З 2010 року її мати та вітчим почали дуже хворіти і вона змушена була забрати їх до себе у м. Новомосковськ, оскільки за ними потрібно було доглядати. Мати померла [INFO] року, а вітчим помер [INFO] року і вона особисто їх ховала. Після смерті вітчима [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки (паю № [NUMBER]), розташованої на території Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, яка належала вітчиму на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Межівською районною державною адміністрацією 01.11.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. 31 серпня 2016 року її брат [PERSON] подав свою заяву до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіпової І.П., завірену нотаріусом нотаріального округу Верховажського району Вологодської області Російської Федерації [PERSON], про відмову від спадщини за заповітом на її користь. Оскільки у вітчима після його смерті інших спадкоємців немає, а вона проживала разом з ним однією сім'єю, 01 листопада 2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіпової І.П. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову від 01.11.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом, оскільки із поданих нею документів не вбачається факт родинних відносин із спадкодавцем і факт проживання однією сім'єю протягом 5 років до часу відкриття спадщини. Заявниця просить суд встановити факт проживання однією сім'єю її матері з вітчимом з 1983 року по момент смерті матері [INFO] року; встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO] року, як дочки та вітчима з 1983 року по день смерті вітчима до [INFO] року. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Новогригорівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, вислухавши заявницю, свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Заявниця є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.18). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів брату заявниці - [PERSON] земельну ділянку (пай № [NUMBER]), розташовану на території Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, яка належала вітчиму на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Межівською районною державною адміністрацією 01.11.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Дані обставини підтверджуються копією заповіту від 03 липня 2009 року, зареєстрованому в реєстрі за № 14 (а.с.13). [PERSON] від спадщини відмовився на користь [PERSON], про що свідчить нотаріально посвідчена заява останнього від 31 серпня 2016 року (а.с.19). Встановлення факту постійного проживання однією сім'єю заявниці та [PERSON] з 1983 року по час відкриття спадщини [INFO] року, необхідне заявниці для оформлення спадщини після смерті вітчима. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно довідки № 734 від 01.11.2016 року, виданої виконкомом Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, [PERSON] провела поховання вітчима [PERSON] за власний рахунок (а.с.21). [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] на території Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] з 1987 року до дня смерті [PERSON] ([INFO] року). Дані обставини підтверджуються довідкою виконкому Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області № 735 від 01.11.2016 року (а.с.22). З довідки голови квартального комітету № 12 м. Новомосковська від 24.11.2016 року вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] року проживала за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2010 року; [PERSON] на день смерті [INFO] року проживав за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2010 року (а.с.23). З огляду на викладене суд знаходить достатні підстави для задоволення вимог заяви [PERSON] для надання можливості останній оформити свої спадкові права. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені заявницею, не компенсуються, залишаються за нею.

Outcome: approved