Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

07.11.2015 року КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою\~ \~\~про надання\~ \~\~психіатричної\~ \~\~допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] госпіталізований вперше в житті в психіатричний заклад «каретою швидкої допомоги» з Хмельницького РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. У відділення був доставлений екіпажем патрульної поліції, машину якої він самостійно зупинив на дорозі. При цьому він був збуджений, просив допомоги у зв'язку з тим, що його переслідують інші автомобілі, які змінюють один одного по черзі. Вимагав затримати його подругу, яка знаходилася у його автомобілі, оскільки вона за ним шпигує, прослуховує його мобільний телефон, а саме «підключилася через свій телефон до його телефону, заблокувала його та зливає інформацію». Запевняв поліцію, що на одежі й під нею у подруги встановлені «жучки», вимагав зізнатися на кого вона працює. Поліцією був доставлений до Хмельницького РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Під час огляду пацієнт збуджений, напружений. Запевнює, що його переслідують з метою вбивства, що його подруга підставна, висказує погрози на її адресу. Стверджує, що три місяці тому його теж хотіли вбити. У відділенні лікарні відмовляється від їжі, запевняє, що туди щось підмішали. Залишається напруженим, підозрілим, вважає, що серед пацієнтів є підставні особи кримінального світу, які там для того, щоб його вбити. Діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. У зв'язку з госпіталізацією за даним діагнозом та відсутністю згоди особи на лікування в добровільному порядку в медичному закладі, КУ «ООМЦПС», звернулась до суду з заявою про вирішення питання про доцільність госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. У судовому засіданні лікар психіатр психіатричного відділення КУ «ООМЦПЗ» [PERSON] наполягала на тому, щоб [PERSON] було госпіталізовано, у звязку з тяжким захворюванням, що спричинило неадекватні дії з його сторони, вважає, що він може загрожувати як своєму життю та здоровю, так і іншим особам. Законний представник [PERSON] батько - [PERSON] наполягав на тому, що його син є здоровою людиною та немає поважних причин для його госпіталізації до психіатричної лікарні. У судовому засіданні [PERSON], назвав своє прізвище ім'я та по батькові, дату народження, де проживає. Із заявою психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію був не згоден. Він підтвердив, що звертався за допомогою до правоохоронних органів, які замість того, щоб його допитати та розібратися у ситуації, звернулися до психіатричної лікарні, в яку його було доставлено пізніше. Пояснив, що дійсно стурбований за своє життя, оскільки останнім часом спілкувався з особами з «кримінального світу» та має безсумнівні підстави не довіряти своїй подрузі. Наполягав на тому, що не є хворим та його необхідно відпустити додому та не піддавати примусовому лікуванню. При цьому зауважував, що приймає їжу регулярно, але ту, яку приносить до нього рідна тітка, а лікарняна єжа йому не смакує. Прокурор у судовому засіданні залишила на розсуд суду питання про примусову госпіталізацію [PERSON] У судове засідання з'явився адвокат [PERSON] [PERSON], яка заперечувала проти задоволення заяви КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», вважала вимоги лікарні необгрунтованими, оскільки належних доказів хвороби суду надано не було. Навпаки зауважувала на тому, що ані працівники правоохоронних органів, ані працівники психіатричної лікарні не діяли в інтересах [PERSON], не брали до уваги його прохання про допомогу, а списали його слова на хворобу, не спробувавши розібратися. Вислухавши пояснення представника КУ «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров'я», прокурора, особи, відносно якої подана заява, його адвоката та законного представника, вивчивши надані документи,\~ суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 14\~ \~\~Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Однак в судовому засіданні, не виявлено будь-яких фактів, які б вказували на вчинення реальних дій [PERSON], що являють собою небезпеку для нього чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на даний момент часу. Суд вважає, що дії лікарів-психіатрів по госпіталізації [PERSON] були правомірними, оскільки на початок огляду у нього виявлялися ознаки психічного захворювання, однак факти, вказані в історії хвороби та заяві в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed