Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

08 червня 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), третя особа: [PERSON] (надалі також - третя особа, [PERSON] ), про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 14 червня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 20). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що має з відповідачем спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 30 травня 2003 року, записаний відповідач - [PERSON] . На даний час донька [PERSON] є повнолітньою особою, яка навчається в Люботинському професійному ліцеї залізничного транспорту Харківської обласної державної адміністрації (денна форма навчання), та є студентом 3-го курсу. Позивачем зазначено, що вона не має можливості одноособово утримувати доньку. Вказано, що вона самостійно несе витрати, пов`язані з навчанням доньки, придбанням їй одягу та продуктів харчування. З огляду на викладене, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на підставі статті 199 СК України. 29 червня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 29-34). Як на підставу для відмови у задоволенні позову, відповідач вказував на необґрунтованість доводів позивачки про те, що він відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки. Акцентовано увагу на тому, що у відповідача не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, оскільки він хворіє та має необхідність у здійсненні значних витрат на своє лікування. Також, у відзиві вказано на недоведенність позивачем обставин, які б підтверджували потребу повнолітньої дочки у матеріальній допомозі. 04 серпня 2021 року від позивача до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла заява про уточнення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (а.с. 72-77), в якій позивач просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, щомісячно, на період навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач в судовому засіданні 05 серпня 2021 року підтримала заявлені позовні вимоги в уточненій позовній заяві та просила їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 05 серпня 2021 року зазначив, що проти сплати аліментів в розмірі 1500 грн не заперечує, такий розмір аліментів сторонами добровільно узгоджено. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначених в уточненій позовній заяві. Третя особа - [PERSON] - в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 71). Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, а саме: 07 листопада 2002 року зареєстрували шлюб у Руденківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 11). Сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 травня 2003 року. 16 травня 2006 року шлюб між сторонами був розірваний, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, вона досягла повноліття. На час подачі позову до суду, [PERSON] , є повнолітньою особою. Згідно з довідкою № 01-33/190 від 26.05.2021 року (а.с. 13) [PERSON] є студентом ІІІ курсу, групи ППВ-12 Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту Харківської обласної державної адміністрації, форма навчання - денна, наказ про зарахування № 5 «З-УДЗ» від 22.08.2018, термін навчання з 01.09.2018 по 15.02.2022. Оскільки повнолітня донька продовжує навчатись, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, її мати звернулась до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій формі з батька відповідно до статті 199 СК України. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Висновки щодо правозастосування З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Враховуючи, що форма навчання повнолітньої доньки є денною, і вона потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця мешкання, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі батьків. При цьому [PERSON] навчається на денній формі, що виключає її працевлаштування. Незважаючи на те, що відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечув, вказуючи на незадовільне матеріальне становище, пов`язане із значними витратами на своє лікування, а також на недоведенність позивачем обставин, які б підтверджували потребу повнолітньої дочки у матеріальній допомозі, в судовому засіданні він не заперечував проти визначення розміру алментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в твердій грошовій формі у розмірі 1500 грн щомісячно, ним свказано на спроможність сплачувати таку суму утримання на користь своєї повнолітньої доньки [PERSON] . Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення донькою сторін повнолітнього віку, продовження нею навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки - [PERSON] аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи стягнення з 08 червня 2021 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви до суду звільнена (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. підлягає стягненню з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved