Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

09.11.2016 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про зняття арешту з майна боржника, який помер, накладених постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського МРУЮ від 12.11.2010 АА\~№\~978161 та від 12.11.2010 АА\~№\~978162 при примусовому виконанні виконавчих документів №\~1-307, виданих 03.06.2008 Голосіївським районним судом м. Київ про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 850\~грн. і витрат на користь НДЕКЦ в сумі 963,28\~грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що 12.08.2014 помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить квартира по вул. Незалежності ([PERSON]), 32, кв.17, в м. Умань, яка належала його матері [PERSON] на праві власності, яка померла 06.11.2010, і після смерті якої він прийняв спадщину. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після батька. З метою оформлення свої спадкових прав вона звернулась до Уманського міської державної нотаріальної контори. Під час документального оформлення спадкової справи було встановлено, що на майно спадкодавця постановами державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського МРУЮ від 12.11.2010 АА\~№\~978161 та від 12.11.2010 АА\~№\~978162 при примусовому виконанні виконавчих документів №\~1-307, виданих 03.06.2008 Голосіївським районним судом м. Київ, про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 850\~грн. і витрат на користь НДЕКЦ в сумі 963,28\~грн. було накладено арешт на все майно [PERSON] На цій підставі державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закриттю у разі смерті або оголошення померлим стягувача або боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Виконавче провадження, на підставі якого було накладено арешт на майно [PERSON] було закінчено на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставі фактичного виконання рішення суду. Крім того, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2013 визнано [PERSON] винним та засуджено його за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці з конфіскацією 1/3 частини всього майна, яке є його власністю. Після набрання вироком чинності був виданий виконавчий лист № 705/3987/13-к від 08.01.2014 про конфіскацію 1/3 частини всього майна, яке є власністю [PERSON] 20.05.2014 виконавче провадження завершено на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснення державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У зв'язку з вказаними обставинами позивач звернулась з позовом до суду та просить звільнити майно спадкодавця з-під арешту для забезпечення реалізації її прав на спадкування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області в судове засідання не з'явився. У Листі від 30.01.2017 начальник Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області [PERSON] повідомив, що на виконанні у відділі ДВС знаходились виконавчі провадження про стягнення боргів з [PERSON], [INFO], а саме: ВП № 22574323 виконавчий лист № 1-307 від 03.06.2008, виданий Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України боргу в сумі 963,28 грн. 10.09.2014 виконавче провадження відкрито, а 28.12.2012 закінчено на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» як фактично виконане. У звязку з закінченням передбаченого чинним законодавством терміну зберігання, вказане вище виконавче провадження знищене; ВП № 22573774 виконавчий лист № 1-307 від 03.06.2008, виданий Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з штрафу з [PERSON] в сумі 850 грн. 12.11.2010 виконавче провадження відкрито. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна постановами про арешт майна боржника та заборона його відчуження АА № 978161 від 12.11.2010 та № 978162 від 12.11.2010, виданих Уманським МВ ДВС накладено арешт на все майно боржника. 27.09.2011 закінчено на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» як фактично виконане. У звязку з закінченням передбаченого чинним законодавством терміну зберігання, вказане вище виконавче провадження знищене; ВП № 41652619 виконавчий лист № 705/3987/13-к від 08.01.2014, виданий Уманським міськрайонний судом Черкаської області про конфіскацію 1/3 частини всього майна, яке є власністю [PERSON] 24.01.2014 виконавче провадження відкрито, а 20.05.2014 завершено на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутність у боржника належного йому майна; ВП № 44683970 виконавчий лист № 705/3987/13-к від 08.01.2014, виданий Уманським міськрайонний судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь держави судових витрат в сумі 1\~719,48 грн. 10.09.2014 виконавче провадження відкрито, а 17.11.2014 завершено на підставі п.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника. Відповідач також вказав, що заперечує щодо зняття арешту з майна боржника [PERSON], накладений постановами про арешт боржника та заборону на його відчуження АА № 978161 від 12.11.2010 та АА № 978162 від 12.11.2010, виданих Уманським МВ ДВС та просив слухати справу без участі представника Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 12.08.2014 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 240816 від 15.08.2014, виданим Відділом ДРАЦС по місту Умані РС Уманського МРУЮ у Черкаській області, актовий запис № 583. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить рухоме та нерухоме майно. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії І-СР № 275952 від 18.03.1995, та відповідно до норм ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач прийняла спадщину після батька, про що свідчить наявна у справі постанова державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2016. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухомих майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за № 56763754 від 06.04.2016 на все майно [PERSON] (ідентифікаційний номер відсутній за релігійними переконаннями), був накладений арешт. Арешт накладений постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського МРУЮ від 12.11.2010 АА\~№\~978161 та від 12.11.2010 АА\~№\~978162 при примусовому виконанні виконавчих документів №\~1-307, виданих 03.06.2008 Голосіївським районним судом м. Київ про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 850\~грн. і витрат на користь НДЕКЦ в сумі 963,28\~грн. Виконавчі провадження № 22574323 та № 22573774 були 28.12.2012 та 27.09.2011, відповідно, закінчені на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» як фактично виконані. У зв'язку з наявністю арешту на майно спадкодавця позивач не має можливості оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Однак зазначених вище дій державний виконавець своєчасно не вчинив, а після смерті [PERSON] це також зробити неможливо, так як матеріли виконавчого провадження, в якому був накладений арешт, згідно з листом Уманського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області № 534-9 від 27.01.2017 були знищені. У зв'язку з наведеним вище питання про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, зі спадкового майна може бути вирішено тільки в судовому порядку, шляхом предявлення позову про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадщина згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Наявність арешту на належне спадкодавцю [PERSON] нерухомого майна є перешкодою для здійснення спадкоємцем права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні і особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Кожна особа згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує право. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення позовної вимоги [PERSON] про звільнення з-під арешту, який накладений постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського МРУЮ від 12.11.2010 АА\~№\~978161 та від 12.11.2010 АА\~№\~978162 при примусовому виконанні виконавчих документів №\~1-307, виданих 03.06.2008 Голосіївським районним судом м. Київ про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 850\~грн. і витрат на користь НДЕКЦ в сумі 963,28\~грн., усього майна, яке за ним зареєстроване. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved