Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

07.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем складено заповіт від 05.12.1989 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті спадкодавець заповіла їй, [PERSON] .. Будучи спадкоємцем за заповітом вона звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Кузан О.В. з приводу спадкування, однак, при огляді документів, нотаріусом звернуто увагу на розбіжність прізвища в документах, а саме: прізвище спадкодавця в свідоцтві про смерть зазначено, як « [PERSON] », а в заповіті від 05.12.1989 року зазначено « [PERSON] », а також роз`яснено, що з приводу встановлення факту належності документу померлій, їй необхідно звернутися в суд. Встановлення факту їй потрібно для оформлення спадщини. Просить встановити факт належності заповіту, посвідченого державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори 05.12.1989 року та зареєстрованого в реєстрі за №2701 [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Біличі Старосамбірського району Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2019 року справа передана судді [PERSON] . Ухвалою судді від 05.12.2019 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 11 годину 40 хвилин 28.10.2020 року. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 01.10.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 17 годину 00 хвилин 02.12.2020 року, яке було відкладено на 10 годину 00 хвилин 19.03.2021 року та на 11 годину 00 хвилин 05.07.2021 року. Ухвалою суду від 05.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 годину 00 хвилин 19.10.2021 року. Позивач [PERSON] та її представники - адвокат Дашинич І.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просили їх задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Кузан О.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 19.10.2021 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечує. Представник заінтересованої особи Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 18.03.2021 року до суду за підписом міського голови І.Трухима надійшло клопотання, в якому Старосамбірська міська рада Самбірського району Львівської області проти заяви [PERSON] не заперечує та просить розглядати справу без їхньої участі (а.с.52). Заслухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а відповідно до ч.2 ст. 315 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно долучений до справи документів - копії паспорта вбачається, що заявниця народилася [INFO] в с.Біличі Старосамбірського району Львівської області (а.с.9). З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 15.02.1969 року, виданого в с.Біличі Старосамбірського району Львівської області відомо, що 15.02.1969 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] на [PERSON] » (а.с.8). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.07.2003 року Білицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області відомо, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.3). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 09.10.1989 року відомо, що [PERSON] була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (а.с.4). Як було встановлено в судовому засіданні за життя спадкодавцем [PERSON] складено заповіт від 05.12.1989 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті спадкодавець заповіла заявниці, [PERSON] (а.с.5). 08.10.2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Кузан О.В. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.32), однак, при огляді документів, нотаріусом звернуто увагу на розбіжність прізвища в документах, а саме: прізвище спадкодавця в свідоцтві про смерть зазначено, як « [PERSON] », а в заповіті від 05.12.1989 року зазначено « [PERSON] », а також роз`яснено, що з приводу встановлення факту належності документу померлій, їй необхідно звернутися в суд. З довідки Виконкому Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області №1171 від 29.10.2019 року відомо, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] дійсно до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . З громадянкою [PERSON] , [INFO] на день її смерті [INFO] були зареєстровані та проживали однією сім`єю: [PERSON] , 1947 року народження, [PERSON] , 1945 року народження, [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 1970 року народження та [PERSON] , 1973 року народження. Білицькою сільською радою від імені [PERSON] , 1910 року народження, яка померла [INFO] (а.с.7). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] . Вона особисто чула, що [PERSON] сказала, що посвідчила заповіт на користь дочки [PERSON] . [PERSON] була така одна в селі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, в яких зазначила, що заявниця [PERSON] є її сусідкою. [PERSON] проживала разом зі свою матір`ю до дня її смерті. [PERSON] була одна така в селі та особисто сказала їй, що посвідчила заповіт на користь своєї дочки [PERSON] . У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Дані свідчення підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів. В інший спосіб довести належність [PERSON] , померлій [INFO] заповіту, посвідченого нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори 05.12.1989 року, неможливо. Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, заповіті, допущена помилка у написанні імені власника а саме: замість правильного « [PERSON] », вказано « [PERSON] », усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документа, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні імені у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості розпорядитись спадковими правами померлої та прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved