Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

08.11.2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-704/109/2008 від 22.07.2008 року, в якому представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 927256,16 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 13908,84 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № ML-704/109/2008 від 22.07.2008 року та додаткового договору до нього відповідачу [PERSON] було надано ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, кредит в розмірі 33125,00 дол. США. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 11.10.2016 року, за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON] перед позивачем має заборгованість. Таким чином, у звязку з виникненням у відповідача [PERSON] вказаної заборгованості за кредитним договором, яку він у добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 927256,16 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 32952,30 доларів США, що в перерахунку на гривню станом на 11.10.2016 року складає 851062,34 грн., а також заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 2950,15 доларів США, що в перерахунку на гривню станом на 11.10.2016 року складає 76193,82 грн. Ухвалою від 12.12.2016 року провадження у вказаній справі відкрито. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, своїх представників до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявився, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № ML-704/109/2008 від 22.07.2008 року та додаткового договору до нього, [PERSON] було надано ЗАТ «ОТП Банк» кредит в розмірі 33125,00 дол. США. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. 29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 11.10.2016 року вбачається, що отриманий кредит відповідач [PERSON] за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 11.10.2016 року має заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 927256,16 грн., що за курсом НБУ станом на 11.10.2016 року еквівалентно 35902,45 дол. США, з яких: 851062,34грн., що за курсом НБУ станом на 11.10.2016 року еквівалентно 32952,30 дол. США заборгованість за кредитом; 76193,82 грн., що за курсом НБУ станом на 11.10.2016 року еквівалентно 2950,15 дол. США заборгованість за відсотками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 927256,16 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 13908,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved