Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

08 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], у якому просить визнати спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], а саме, дозволити систематичні побачення з дитиною та можливість відвідування місця проживання батька з 16 години кожної пятниці до 18 години наступного дня; дозволити побачення з дитиною щорічно: 06 січня, 30 березня, 31 грудня, на свято Пасхи, 9 Травня не менш ніж як 4 години, з відвідуванням дитиною місця проживання батька; дозволити можливість спільного відпочинку протягом шкільних канікул: літніх протягом тижня, осінніх, зимових та весняних протягом трьох днів. В обґрунтування позову вказав, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 28 березня 2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], але сімейне життя не склалося і шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір»ю, та останнім часом він фактично позбавлений можливості спілкуватися та виховувати сина, оскільки відповідачка перешкоджає у побаченнях з дитиною. Вважає, що оскільки він характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, працездатний, має бажання спілкуватися та виховувати сина, що не може вплинути негативно на дитину, просив позов задовольнити. Представник третьої особи орган опіки та піклування Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явивися. Надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Також, направив на адресу суду письмовий висновок щодо участі батька у вихованні сина від 06.06.2014.(а.с.32-34) Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у ньому та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. Визнала той факт, що півроку не дає можливості спілкуватись батьку із сином. Мотивом цього є причетність до участі у вихованні сина третіх осіб, зокрема жінок, з якими періодично проживає позивач [PERSON] Вважає, що даний факт негативно впливає на психіку неповнолітньої дитини. Також, батько недостатньо приділяє уваги матеріальному забезпеченню гармонійного розвитку їх неповнолітньої дитини. Не перешкоджала би зустрічам батька та сина за місцем проживання дитини, яке є і її місцем проживання. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON]П та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2012 року (а.с. 8) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 033637, зареєстрованого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області (а.с. 7) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно витягу з протоколу № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Зідьківськї селищної ради від 10.02.2014 року, [PERSON] звернувся з заявою про вирішення питання побачень з сином [PERSON], [INFO]. Головою комісії [PERSON] було запропоновано підписати мирову угоду між матір»ю та батьком щодо виховання та утримання дитини. Гр. [PERSON] категорично відмовилась підписувати вищезазначену угоду, а також відмовилась визначити дні спілкування дитини з батьком. У звязку з чим, гр.. [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою щодо визначення порядку та часу участі у вихованні дитини (а.с. 10) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З характеристики, виданої 29 квітня 2014 року на ім»я [PERSON] депутатом Зідьківської селищної ради по округу № 19 [PERSON] та посвідченої секретарем Зідьківської селищної ради [PERSON], вбачається, що на протязі 2014 року скарг та компрометуючих матеріалів у відношенні [PERSON] до селищної ради не надходило (а.с. 11) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З довідки № 354, виданої 25.04.2014 року лікарем поліклінічного відділення Зміївської ЦРЛ, вбачається, що [PERSON], [INFO], в психіатричному та наркологічному кабінетах на обліку не знаходиться (а.с. 12)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.. 153 СК України, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у розвиткові дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім»ї. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.. ст.. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] має постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, за висновком лікаря здоровий, має бажання та намір приймати участь у вихованні малолітнього сина. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За змістом п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Зідьківської селищної ради «Щодо порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]» доцільним буде встановити наступний графік побачень з дитиною: надати дитині можливість відвідування місця проживання батька [PERSON] за адресою: с. Мохнач Зміївського району Харківської області, вул. Воїнів Сибіряків, буд. 62, з 16 години кожної пятниці, зобов»язавши [PERSON] повернути дитину до 18 години наступного дня за місцем проживання матері вул. Ковтуна, 20 сел. Зідьки Зміївського району Харківської області. Дозволити батьку щорічно: 06 січня, 30 березня, 31 грудня, на свято Пасхи, 9 Травня не менш ніж як 4 години спілкуватись із сином. Дозволити проводити спільний відпочинок протягом шкільних канікул: літніх протягом тижня, осінніх, зимових та весняних протягом трьох днів (а.с.33-34). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала ті факти, що під час прийняття рішення органом опіки та піклування відносно участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] зі своїм неповнолітнім сином [PERSON], були обстежені умови проживання позивача за адресою вул. Воїнів Сибіряків буд.62 с.Мохнач Зміївського району Харківської області. Крім того, було проведено бесіду з батьками. [PERSON] визнала в судовому засіданні, що півроку вона перешкоджає позивачу у спілкуванні з їх сином. Дані обставини, визнані сторонами та у відповідності до ст.. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За наведеного, суд оцінює письмовий висновок комісії з питань захисту прав дитини Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 06.06.2014 року № 02-21/422 як належний доказ. Посилання відповідачки [PERSON] на негативний вплив на дитину з боку третіх осіб, котрі спілкуються із позивачем [PERSON] в період перебування сина у батька, ґрунтуються на суб»активній думці відповідачки і не підтверджені жодним належним письмовим доказом, який би вказував на порушення інтересів дитини під час його перебування у батька. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечувала можливості спілкування батька з сином, але тільки за місцем проживання дитини. Надані в письмових запереченнях клопотання відповідачки судом не вирішувались, так як вони не заявлені безпосередньо в судовому засіданні, та надані після початку розгляду справи по суті, зазначене суперечить ч.2 ст.27 ЦПК України. Відпочинок неповнолітнього [PERSON], згідно висновку засідання комісії з питань захисту прав дитини Зідьківської селищної ради «Щодо порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]» від 06.06.2014 року не містить визначення, що зустріч та спілкування з батьком щорічно: 06 січня, 30 березня, 31 грудня, на свято Пасхи, 9 Травня не менш ніж як 4 години, спільний відпочинок протягом шкільних канікул: літніх протягом тижня, осінніх, зимових та весняних протягом трьох днів мають відбуватись, як того просить позивач, за місцем його проживання [INFO]. З огляду на вказане, відповідачем не доведено перед судом переконливість своїх заперечень проти позову, натомість позивачем доведені позовні вимоги, крім наведеного. Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного і

Outcome: partial