Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

09 січня 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - Банк), звернулось до суду з уточненим під час розгляду справи позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача - Михайліченко Ю.Б., яка діє на підставі довіреності юридичної особи, повідомлена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, однак в судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 27 березня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 78660 грн. зі сплатою відсотків за користування грошима у розмірі 18,5% на рік з кінцевим терміном погашення до 20 березня 2013 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між Банком та відповідачами [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до умов яких поручителі зобов'язались відповідати перед Банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Але, відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, тому станом на 08 квітня 2014 року утворилась заборгованість: за кредитом - 18024,74 грн. та по відсотками за користування кредитними коштами - 79,28 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, Банк просить суд стягнути з них у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 18104,02 грн. та відшкодувати судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 408,61 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, не скористались наданим їм законом правом участі у судовому засіданні, надавши письмові заяви про повне визнання заявлених Банком позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення поняття розкриває сутність зобов'язання як правого зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина 1 статті 554 ЦК). 27 березня 2008 року між юридичною особою - відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого згідно Статуту є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та громадянином України [PERSON] було укладено договір «Кредитування комерційного автотранспорту» № 798571/МБ. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 78660,00 грн. на придбання автотранспортного засобу зі сплатою 18,5 % річних на суму залишку заборгованості та терміном погашення до 20 березня 2013 року. Повернення кредиту та сплата відсотків відповідно до підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору повинно здійснюватись щомісячними платежами згідно з Графіком, що є додатком до укладеного договору. З метою забезпечення належного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, 27 березня 2008 року між Банком та відповідачами [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки. За умовами вказаних договорів, поручителі зобов'язались відповідати перед Банком як солідарні боржники у разі порушення [PERSON] умов кредитного договору, а саме - з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій. Поручитель повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку і у повному обсязі, який встановлено для позичальника кредитним договором (пункт 1.1. договорів поруки). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно норми статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вказані кредитний договір і договори поруки укладені сторонами у письмовій формі, підписані уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто кожним з відповідачів. Зміст вказаних правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Сторонами вони не оспорені та в судовому порядку недійсними не визнані. Відтак, вказані правочини є чинними, тому у відповідності до положень статті 629 ЦК України є обов'язковими для виконання. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти в сумі 78660,00 грн. на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий у відділені № 16 філії ВАТ КБ «Надра». Відповідач [PERSON] отримав вказану в договорі суму грошових коштів та використав її на придбання автотранспортного засобу. Наявними в матеріалах справи розрахунковими документами публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» встановлено, що [PERSON] частково виконав зобов'язання з повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 08 квітня 2014 року складає: 18104,02 грн., з них: 18024,74 грн. - заборгованість за кредитом та 79,28 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами. Наведений розрахунок відповідає умовам кредитного договору і визнається судом правильним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами в договорі строк. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суб'єктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості, яка виникла за спірним кредитним договором у зв'язку з доведеними фактами порушення [PERSON] його умов. Вирішуючи питання про порядок стягнення вказаної заборгованості, суд виходить з наступного. Як зазначено у статті 541 ЦК України, солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 статті 543 ЦК України). Враховуючи положення частин 1 та 2 статті 554 ЦК України та обсяг обов'язків поручителів [PERSON] і [PERSON], визначений як умовами договорів поруки, так і умовами основного договору, суд вважає за необхідне суму заборгованості, яка утворилась через порушення боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку про те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором, забезпеченим порукою. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню у встановленому судом розмірі. Положеннями частини 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено меморіальним ордером сплата при звернені з позовом до суду судового збору у розмірі 408,61 грн., який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved