Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

10.02.2020 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя до відповідача [PERSON] 02.03.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 05.05.2020 року. 05.05.2020 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою відповідача у призначене судове засідання до 04.06.2020 року 04.06.2020 року в судовому засіданні оголошена перерва до 19.08.2020 року в зв`язку з задоволенням клопотання позивача про витребування доказів. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 19.08.2020 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить поділити майно, набуте подружжям [PERSON] за час шлюбу, визнавши спільною сумісною власністю подружжя транспорт ний засіб Skoda Rapid синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] та стягнути з відповідача на її користь 113287 грн. 50 коп., грошової компенсації Ѕ частини вартості даного транспортного засобу. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 01 жовтня 2005 року між нею та відповідачем, [PERSON] , зареєстровано шлюб Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 395 Однак сімейне життя між ними не склалось. Причиною розпаду сімейних відносин стали різні погляди на сімейні цінності, через що у них постійно виникали сварки. Вони переконались, що у них немає спільних інтересів та вони мають протилежні погляди на сімейне життя. Вони втратили почуття любові та пошани один до одного. Нею була подана позовна заява до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу . 23 грудня 2013 року вона з відповідачем за спільні кошти придбали в автосалоні у власність транспортний засіб - автомобіль Skoda Rapid синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] Даний автомобіль вони придбали у ТОВ «ВІАМОН» відповідно до договору № 23-12\\1 від 23.12.2013 року. ціна придбаного автомобіля складала 157 000.00 грн. 23.12.2013 року придбане майно було зареєстроване за відповідачем. На теперішній час між нею та відповідачем виникла майнова суперечка щодо поділу спільного транспортного засобу. Вона зверталась до відповідача з проханням в добровільному порядку здійснити поділ спільного майна, однак згоди між ними не було досягнуто. А згодом їй стало відомо, що відповідач здійснив продаж спільного транспортного засобу на користь доньки від першого шлюбу. Вважає, що дана угода про продаж є фіктивною, оскільки відповідач здійснив даний правочин з метою приховування майна від поділу та безпідставно позбавив її права володіння. Користування та розпорядження спірним майном, що і стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали , за підставами, викладеними в позовній заяві. Також позивач пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем вона припинила в жовтні 2018 року. А з 14.09.2019 року вони навіть почали проживати за різними адресами. Відповідач приховував автомобіль від неї, а потім продав його донці від першого шлюбу, щоб їй нічого не дісталось. Але на даний час відповідач продовжує користуватись їх спільним автомобілем. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чино, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Як встановлено в судовому засіданні 01 жовтня 2005 року між сторонами, [PERSON] , зареєстровано шлюб Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 395, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. На даний час шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року. 23 грудня 2013 року сторони придбали в автосалоні у власність транспортний засіб - автомобіль Skoda Rapid синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] . Право власності на автомобіль зареєстроване за в відповідачем, що підтверджується договором купівлі-продажу і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом Відповідно до ч.1,2 ст. 60 СК України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1. 3 ст. 61 СК України - Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя З наведеного вище судом встановлено, що автомобіль Skoda Rapid синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] , придбаний в період шлюбу між сторонами та в період їх спільного проживання, тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Оскільки виходячи із положень ст. 69-72 СК України , 370-372 ЦК України виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого . Відповідач будь-яких доказів на спростування даного факту не надав Таким чином позовні вимоги в частині визнання транспортного засобу Skoda Rapid синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на її користь Ѕ частину вартості зазначеного вище транспортного засобу . Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України - Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України - У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі, якщо подружжя не вирішили питання щодо придбання частки неподільної речі одним з них, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як встановлено в судовому засіданні спірний автомобіль був проданий відповідачем [PERSON] , гр. [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу транспортного засобу № 1244/2019/1673727 від 17 вересня 2019 року, що підтверджується копією договору купівлі - продажу та повідомленням територіального сервісного центру № 1244) При цьому згідно наданої суду копії договору купівлі-продажу транспортного засобу позивач [PERSON] , згоди на продаж вказаного автомобіля не надавала. А згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року сторони припинили шлюбні в відносини в жовтні 2018 року, що підтверджено обома сторонами. Відповідно до ч.1, 4 ст. 82 ЦПК України - Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином судом встановлено, що відповідачем автомобіль був проданий після припинення сторонами шлюбних відносин без повідомлення позивача про дану обставину. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 65 СК України - Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. На підставі чого судом встановлено, що на час розгляду справи об`єкт спільної сумісної власності вибув із володіння відповідача без згоди позивача. З чого суд погоджується з обраним позивачем способом захисту порушених прав у вигляді стягнення з відповідача вартості Ѕ частини спірного автомобіля. Відповідно до експертного дослідження КТЗ для визначення ринкової вартості від 22.01.2020 року вартість автомобіля Skoda Rapid синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] складає 226575.00 грн. За даних обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 113287 (сто тринадцять тисяч двісті вісімдесят сім) грн.. 50 коп., грошової компенсації Ѕ частини вартості транспортного засобу Skoda Rapid синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER] Оскільки вартість автомобіля підтвердження експертним висновком на час звернення позивача з позовом до суду. Відповідач будь-яких заперечень і доказів на спростування даного факту не надав, хоч достовірно знав про наявність спору та доказів, які додані до позовної заяви, про що свідчить заява відповідача [PERSON] , про ознайомлення з матеріалами справи від 13.02.2020 року Відповідно до ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог, та враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви судовий збір сплачений відповідно до повної вартості автомобіля в сумі 2265.80 грн. В свою чергу згідно ухваленого рішення позивачеві присуджується грошова компенсація вартості спільного сумісного майна в розмірі 113287 грн.. 50 коп., відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1132.80 грн., відповідно до розміру задоволених позовних вимог. В іншій частині понесені судові витрати по сплаті с удового збору покладаються на позивача [PERSON] .

Outcome: approved