Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

09 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що 05 грудня 2006 року помер [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Спадкодавець був одиноким, тому у нього не залишилось спадкоємців першої, другої та третьої черг. Він є спадкоємцем четвертої черги. Спадщину прийняв, як такий, що постійно проживав за однією адресою зі спадкодавцем. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі він не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявився, просив справу розглянути у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 4). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає (а.с. 21). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2006 року в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дністер» [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0186553. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 50067,46 грн. Межі земельної ділянки в натурі не визначалися (а.с. 12-13). Згідно рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19.04.2016 року, яке набрало законної сили 05.05.2016 року (а.с. 9-10), позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Зокрема, з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 44738422 та 44738412 від 11.08.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлого 05 грудня 2006 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.22-23). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 91 від 17.02.2016 року, на час відкриття спадщини із спадкодавцем проживав без реєстрації позивач [PERSON] (а.с. 11), однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору [PERSON] не може оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну ділянку (пай) серія ВН №0186553 втрачено (а.с.25). В звязку з цим Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с.14). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON]

Outcome: approved