Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

09.11.2017 р. позивач. звернувся у суд з позовом до відповідачів про відшкодування 7743,40 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12.07.2017 р., який набув законної сили 12.08.2017 р., відповідача визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Зазначає, що цим вже вироком констатовано завдання йому відповідачем майнової шкоди у сумі 7743,40 грн. Стверджує, що внаслідок крадіжки та тривалого не погашення відповідачем у добровільному боргу, йому було спричинено моральної шкоди, яку оцінює у 5000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав покликаючись на доводи й обставини, аналогічним тим, що викладені у позовній заяві. Окремо просив стягнути з відповідача 500 грн. понесених ним витрат на правову допомогу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що кошти повертатиме поступово. Також просив суд зменшити моральну шкоду вдвічі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 12.07.2017 року у справі № 459/1103/17, останнім було засуджено відповідача за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Окрім цього, із вказаного вироку вбачається, що обвинувачений викрав у позивача кошти на загальну суму 7743,40 грн. В силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України дані обставини доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що такі збитки у поза судовому порядку відповідач не відшкодував. З огляду на викладене, враховуючі вину та неправомірні дії відповідача, завдану ним позивачу матеріальну шкоду у розмірі 7743,40 грн., причинно-наслідковий звязок між останніми, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог у цій частині позову. Поряд з цим, відповідно до статті 23 ЦК моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування відповідачем компенсації за завдану позивачу моральну шкоду. Однак суд не погоджується з розміром відшкодування, заявленим позивачкою до стягнення, оскільки такий є значно завищеним. Виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Разом з цим, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви з двома вимогами майнового характеру, то такий збір у сумі 1409,60 гр. підлягає стягнення з відповідача у дохід держави в силу приписів ст. 141 ЦПК України. Також за правилами ст. 137 цього Кодексу понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial