overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

07.10.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільної доньки - [PERSON] , [INFO] . На її користь судовим наказом було стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 (дев`ятсот тридцять) гривень щомісячно, починаючи з 11.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, відповідач має постійне працевлаштування та стабільну заробітну плату, тому просить суд змінити розмір сплати аліментів з твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 (дев`ятсот тридцять) гривень щомісячно на 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно. Позивач до суду не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судовим наказом, виданим Маловисківським районним судом Кіровоградської області від 29.01.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 (дев`ятсот тридцять) гривень щомісячно, починаючи з 11 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень. Отже, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей відповідного віку зріс, відповідач сплачує аліменти в розмірі 930 (дев`ятсот тридцять) гривеньщомісячно, даний розмір є недостатнім, відповідачем не надано суду переконливих доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі, а тому суд вважає, що є підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

07.10.2019 року позивач звернулася до суду з цим позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 05.05.1984 року. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Вказує, що близько 20 років він проживає з іншою жінкою, з того часу з відповідачем жодних стосунків не підтримує. Примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. 17.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 20.11.2019 року підготовче провадження закрито. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву не подала. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.05.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії серії [NUMBER] , виданим повторно 03.10.2019 року. Від спільного подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач вказує, що примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

07.10.2019 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14.02.2017 року Московським районним у місті Харкові відділ цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 119. В обґрунтування позову, позивач вказує, що 14.02.2017 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від вказаного шлюбу дітей не маємо, протягом сімейного життя відносини між ним та відповідачкою поступово погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою, спільний побут вони не ведуть, оскільки проживають окремо, а тому даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, в органах РАЦС відповідач відмовляється від розірвання шлюбу, в зв`язку з вищевикладеним просить суд позов задовольнити. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 04 листопада 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року підготовче провадження у вказаній справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 44). В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 45-46). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню,з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 16.02.2017 року Московським районним у місті Харкові відділом цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 119, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2017 року (а.с. 9). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, а тому подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

07.10.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) члена КСП «Іскра», яка розташована на території Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті батькав нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності. В судове засідання сторони не з`явились. У тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача - сільського голови Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області Мельника С.А. до суду надійшов відзив, у якому зазначено, що відповідач позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі.. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

07.10.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла[PERSON] , яка все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) члена КСП «Іскра», яка розташована на території Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності. В судове засідання сторони не з`явились. У тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача - сільського голови Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області Мельника С.А. до суду надійшов відзив, у якому зазначено, що сільська рада позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

07.10.2020 позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 30.04.2011 р., у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 142. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 30.04.2011 між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 142. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось через втрату довіри до чоловіка, який без її відома бере позики у банках, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один від одного. Подальше збереження сім`ї позивач вважає не можливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу. Вiдповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечував та просив шлюб розірвати. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 30.04.2011 р. у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 142 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Як вбачається з пояснень сторін та позовної заяви, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

07.10.2020 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) члена КСП «Іскра», яка розташована на території Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] - дядьку позивача. Спадщину після смерті [PERSON] дядько позивача [PERSON] прийняв належним чином згідно з положеннями ст.549 ЦК УРСР 1963 року, але спадкових прав не оформив. [INFO] [PERSON] помер і позивач належним чином прийняла спадщину після смерті свого дядька, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті дядька на вказану земельну частку (пай) в нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності. В судове засідання сторони не з`явились. У тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача - сільського голови Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області Мельника С.А. до суду надійшов відзив, у якому зазначено, що відповідач позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі.. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

07.10.2020 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 січня 2015 року у Виконавчому комітеті Мухарівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 1, так як з 10 червня 2020 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, спільного сімейного бюджету не мають; шлюбні стосунки припинили. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, відзив на позов та заяву про розгляд справи з участю сторін не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 січня 2015 року у Виконавчому комітеті Мухарівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 1 (а.с.2); мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Спору про виховання та місце проживання дитини між сторонами немає. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, стосунки між ними зіпсувались, зникло взаєморозуміння, відсутнє бажання відновлювати сімейні відносини і така атмосфера в сім`ї суперечить інтересам сторін . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати, а саме - сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

07.10.2020 р. до суду заявлено позов, в якому [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] від 11/50 частини вказаного житлового будинку та [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] від 11/50 частини вказаного житлового будинку, свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] за життя мав у власності 11/50 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, хоча відповідно договору купівлі-продажу від 28.09.1974 р. ним було придбано 13/100 частин вказаної нерухомості, хоча в свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 14.05.1979 р. та інших технологічних документах спадкодавцеві за життя належало 11/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , тому позивачі не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Позивачі в судове засідання не з`явилися, письмово вимоги позову підтримали, справу просили розглядати без них (а.с. а.с. 49,50). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, письмово позовні вимоги визнали, справу просили розглянути без них (а.с. а.с. 51,54,55,56,57). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] за життя мав у власності 11/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , хоча в договорі купівлі-продажу від 28.09.1974 р. зазначено 13/100 частин вказаної нерухомості, а в свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 14.05.1979 р. та інших технологічних документах спадкодавцеві за життя належало 11/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , яку прийняли спадкоємці за законом першої черги, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєстрували в зв`язку з розбіжністю частини вказаного житлового будинку в правовстановлюючих документах, тому не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом спадщини після померлого [PERSON] 28.04.2016 р. кожний у виді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] від 11/50 частини вказаного житлового будинку після смерті [PERSON] не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивачів на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачами в порядку спадкування за законом першої черги після померлого [PERSON] право по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] від 11/50 частини вказаного житлового будинку за кожним.

Outcome: approved