Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

07 липня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами мотивуючи їх тим, що в с. Чемер Козелецького району Чернігівської області в будинку [ADDRESS] проживали його батьки [PERSON] та [PERSON]. Кожен з них був власником 1/2 частини вказаного домоволодіння, яке станом на 15.04.1991 відносилося до категорії колгоспних, але право власності на них в установленому законодавством порядку не реєстрували. Домоволодіння було введено в експлуатацію в 1961-1963 роках відповідно до діючого на той час законодавства. [INFO] [PERSON] померла. Проживаючи з нею на день смерті, [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив належним чином права власності на успадковану частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину, але оформити прво власності на успадковану частину домоволодіння не може в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на неї на ім'я спадкодавця. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без присутності представника сільської ради. Позов визнають. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до довідки виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 529 від 01.07.2015, житловий будинок [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспних дворів. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11), тому мали рівні частки в майні цього двору. [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 8). Згідно довідки виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 531 від 01.07.2015 [PERSON] була зареєстрована та проживала з 14.03.1981 по день смерті за адресою: [ADDRESS] і мала склад сім'ї: чоловік - [PERSON] (а.с. 12), тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] в с. Чемер Козелецького району Чернігівської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] - позивач у справі, (копія свідоцтва про народження [NUMBER] - а.с. 6), тому кожен має право на 1/2 частину спадкового майна померлого. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняв, що підтверджується копією спадкової справи наданої Козелецькою районної державною нотаріальною конторою за вих. № 648/01-16 від 10.07.2015 (а.с. 22). Згідно довідки виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], станом на 09.06.2015 не зареєстровано (а.с. 15). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у п. 6 дано роз'яснення, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Оскільки судом встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, та від прийняття спадщини позивач не відмовився, суд вважає, що відповідно до змісту вищезазначеного закону позов є обґрунтований, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved