Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

09.07.2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до державного реєстратора Беляєвої Катерини Андріївни про визнання недійсною перереєстрацію прав власності на квартиру площею 40,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що зроблена 22.03.2019 року державним реєстратором з селища Вороньки Бобровицького району Чернігівської області Беляєвою Катериною Андріївною на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк»), як неправомірну і незаконну. Мотивуючи свої вимоги тим, що позивачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказано, що 23.07.2007 року [PERSON] уклав з АТ «Укрсоцбанк» Договір кредиту № 940/7-30 (з подальшими змінами в 2007, 2009, 2010, 2014 роках) про отримання кредиту 33 000 доларів США. В той же день був укладений Іпотечний договір на вказану вище квартиру, в якому іпотекодавцем виступила [PERSON] . Зазначено, що заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.07.2015 року стягнуто з позивачів борг в розмірі 1 133 997 грн. 93 коп. та 3 654 грн. судового збору. Вказано, що 19.12.2018 року Банком на адресу позивачів був направлений лист про звернення стягнення на предмет іпотеки, проте жодних листів від державного реєстратора не надходило. Зазначено, що 03.06.2019 року позивачі отримали Витяг, згідно якого вбачалось, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] з 22.03.2019 року стало АТ «Укрсоцбанк», а перереєстрацію права власності проведено державним реєстратором з селища Вороньки Бобровицького району Чернігівської області. Позивачі не згодні з цією перереєстрацією в силу Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , тому були вимушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 24.10.2019 року було замінено третю особу АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа - Банк». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в позові та наданих письмових поясненнях і просив його задовольнити. (а.с. 2-6, 78-80, 90-92) Представник третьої особи - АТ «Альфа Банк» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, поклавшись на письмові пояснення на позовну заяву з додатками (а.с. 51- 65). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду неодноразово повідомлялася у встановленому порядку, направлені на вказану адресу рекомендовані поштові повідомлення до суду повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи № 751/4816/19, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Так, зі змісту Постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі № 757/39920/15-ц провадження № 14-61 цс19, вбачається, що: спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Встановлено, що спір виник між позивачами та третьою особою Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк») з приводу порушення права позивачів на квартиру внаслідок дій цієї третьої особи у зв`язку зі зверненням на неї стягнення, як на предмет іпотеки, шляхом реєстрації за нею такого права. Таким чином, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у даній справі має бути особа, право якої зареєстровано. При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі в зв`язку з тим, що заміна неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів здійснюється в порядку, встановленому ЦПК України, тобто виключно на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі, в т. ч. його заміна або залучення інших співвідповідачів. З огляду на те, що позивачі пред`явили позов до неналежного відповідача, при цьому судом не було залучено в порядку, встановленому ЦПК України, належного відповідача АТ «Альфа-Банк» (правонаступника АТ «Укрсоцбанк»), суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, без з`ясування фактичних обставин справи по суті заявлених вимог. Аналогічна правова позиція висловлена також в постанові Великої Палати Верховного Суду у правах №523/9076/16-ц від 17.04.2018. Щодо обраного позивачами способу захисту свого права та формулювання позовних вимог, то суд приходить до наступного. Так, у відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За правилами, встановленими частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотриманням приписів ст. 16 ЦК України. За таких обставин, обраний позивачами спосіб захисту їх права або інтересу, а саме: «визнати недійсною перереєстрацію відповідного права», на думку суду, є некоректним та не захистить у повній мірі їх право або інтерес, оскільки Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» не містить механізму його реалізації. Натомість, в своїх правових висновках, зроблених у справах № 915/127/18, провадження № 12-184гс18; № 755/9555/18, провадження № 14-536цс18; 367/2022/15-ц, провадження № 14 - 376 цс 18, Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою позицію з приводу того, що належним способом захисту в даних правовідносинах має бути саме «скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права». Враховуючи викладене, на підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову.

Outcome: dismissed