Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

08 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 21600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 грудня 2017 року в сумі 42110,38 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1252,88 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 34126,05 грн; заборгованості за пенею та комісією 4250 грн; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг, штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу (процентна складова) 1981,45 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 1762 гривні судового збору. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути частково задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 08 листопада 2007 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 21600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 31 грудня 2017 року, в сумі 39628,93 грн., які складаються із заборгованості за кредитом 1252,88 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 34126,05 грн; заборгованості за пенею та комісією 4250 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. Банк, звертаючись до суду з позовом до позичальника просить стягнути на свою користь як пеню, так і штраф. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання /ч.2 ст. 549 ЦК України/. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання /ч.3ст. 549 ЦК України/. За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільної відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пенні відбувається за кожен день прострочення. У той час, згідно пункту 8.6 Умов надання банківських послуг, - сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5 % від суми позову. Враховуючи вищевикладе та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, вимоги банку позичальника про стягнення штрафу (фіксована частина) 500 гривень, штрафу (процентна складова) 1981,45 грн., задоволенню не підлягають. А часткове задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved