Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

07.11.2016 року заявниця як особа, яка мешкає на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], за місцем свого мешкання у м. Брянка Луганської області, [INFO] року. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] є батьком її дитини [PERSON], [INFO]. [INFO] року вказана особа померла. Заявниця здійснила поховання зазначеної особи та отримала лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], яке по приїзду до м. Первомайський Харківської області заінтересованою особою не було прийнято як підстава для видачі свідоцтва про смерть та запропоновано заявниці звернутися до суду з метою вирішення вказаного питання по суті. У зв'язку з відсутністю іншого порядку вирішення даної ситуації у заявниці, вона звернулася з вказаною заявою для суду. У судове засідання заявниця не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належними чином у порядку, передбаченому ч.6 ст.74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Заінтересована особа - Первомайський міський відділ реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області - у судове засідання не з`явилася, надала суду в особі свого представника за посадою [PERSON] заяву про розгляд справи без участі представника відділу, свою думку щодо заявлених вимог не висловила (а.с.14) Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно зі ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Заявниця [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджує копія її паспорту (а.с.5). Вказана територія відноситься до територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами). На підставі постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Брянка Луганської області також було віднесено до тимчасово окупованих територій України. [INFO] року у м. Брянка Луганської області помер [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №616, виданим 29.08.2016 року Стаханівським відділенням судово-медичної експертизи, яке хоч і не є належним документом, а відповідно і доказом, для державних установ України, на думку суду вказує на те, що факт смерті [PERSON] відбувся (а.с.8). Заявниця здійснила поховання [PERSON], що підтверджується іншим неналежним доказом, який в той же час суд сприймає до уваги, довідкою від 08.09.2016 року за №209/09 житлового підприємства «Жилищник-2» м. Брянка Луганської області (а.с.9). Померлий [PERSON] на підставі рішення Брянківського міського суду Луганської області від 25.12.2006 року по справі №2-50/2006 був визнаний батьком малолітньої дитини заявниці - [PERSON], [INFO]. Вказане рішення набрало законної сили (а.с.10-12). Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою як для встановлення факту смерті особи на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, так і для того, що саме заявниця має право на звернення до суду із даною заявою. Відповідно до ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі, щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно зі ст.18 вищевказаного закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих та прав на освіту. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться у тому числі на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи у певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого або якщо встановити дане місце неможливо за місцем поховання такої особи. Відповідно до «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (зі змінами), у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 глави 5 розділу III вищевказаних правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці як громадянки України, беручи до уваги, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть померлого, суд вважає за можливе заяву [PERSON] задовольнити. У справах окремого провадження відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України судові витрати не компенсуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved