Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

09.04.2015 року позивач звернулась з позовом про стягнення з відповідача боргу у сумі 131623,97 грн. та судових витрат. Підставою для позову стало те, що 19.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики згідно якого перша передала, а другий отримав 1100 доларів США, що в еквіваленті складає 28113,80 грн., які зобовязався повернути з відсотками в розмірі 4050 доларів США в строк до 14.09.2014 року, а так як свої зобовязання [PERSON] не виконав то [PERSON] просить стягнути борг в сумі 28113,80 грн. та проценти за вказаним договором позики в розмірі 103510,17 грн., так як офіційний курс долара США станом на 12.02.2015 року становить 2555,8067 грн. за 100 доларів США. В судове засідання позивач не зявилась, а її представник [PERSON] надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити та згодна на заочний розгляд справи, а справу розглядати у відсутність її та позивача. В судове засідання [PERSON]Т повторно не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, суд знаходить, що в судовому засіданні доведено те, що 19.07.2014 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 1100 доларів США грн. та зобовязався повернути вказані кошти з відсотками у розмірі 4050 доларів США до 14.09.2014 року. Вказані зобовязання свідчать про укладення сторонами договору займу, який було оформлено за домовленістю сторін, в простій письмовій формі, шляхом видачі відповідачем розписки. Форма обрана сторонами для укладення даного договору, відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047 ЦК України і є належним підтвердженням наявності відповідних договірних відносин між сторонами та передачі грошей, відповідно до вимог ст. 60 ч.1ЦПК України. Згідно з загальними умовами виконання зобовязань, встановлених нормами ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правовими нормами ст. 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між тим, в порушення наведених норм відповідач взяті на себе зобовязання по договору позики не виконав належним чином, оскільки суму займу не повернув позивачу в зазначений в договорі строк. За таких обставин, грошові кошти, отримані відповідачем в наслідок виконання зобовязань позивачем, за договором займу, в звязку із сплином строку їх повернення безпідставно утримуються [PERSON] і відповідно до положень ст. 1212 ч.3 п.3 ЦК України, підлягають поверненню позивачу, а тому на її користь з відповідача необхідно стягнути 28113,80 грн. боргу та 103510,17 грн. процентів за договором позики від 19.07.2014 року, задовольнивши позовні вимоги повністю. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1316,23 грн.

Outcome: approved