Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

08 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява з ухвалою Апеляційного суду м. Києва про визначення підсудності. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором від 08.10.2012 року в розмірі 190 541,06 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору №84112СЗ від 08.10.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем, [PERSON] було надано кредит в сумі 165 500,00 грн. строком до 07.10.2022 року зі сплатою 16% річних. Як зазначає позивач, ним виконані зобов'язання та надані кошти, проте відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 27.08.2015 року становить: 140 382,49 грн. - заборгованість за кредитом, 34 030,48 грн. - заборгованість за процентами, 9 317,10 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами, 6 810,99 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом), а загальна сума заборгованості складає 190 541,06 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №84112С3 за яким Банк надав [PERSON] кредит у сумі 165 500,00 грн. строком до 07.10.2022 року (включно) зі сплатою 16% річних (п. 2.1.1, 2.2.1 Договору). При цьому, згідно п.п. 2.4.1 п. 2.4 ст. 2 Кредитного договору графік погашення кредиту є обов'язковими для виконання відповідачем. Графік погашення кредиту за Договором наведено у Додатку № 1 до Договору і є його невід'ємною частиною. Згідно умов п.п. 2.5.1 п. 2.5 ст. 2 Кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п.п. 2.2.1 договору, у валюті кредиту, які нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року (відповідно до п. 1.1 ст. 1 Кредитного договору сторони домовились, що банківський рік становить 360 днів) і підлягають сплаті до 15 число місяця другого за місяцем нарахування процентів. Також, відповідно до положень п. 4.2.1 Кредитного договору в разі, зокрема, несплати відповідачем позивачу у строк платежів з погашення кредиту чи будь-яких інших сум, належних до сплати згідно з Кредитним договором, або невиконання будь-яких інших зобов'язань за Кредитним договором, у позивача виникає право вимоги дострокового виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором. При цьому згідно п. 4.2 ст. 4 Кредитного договору позивач повідомляє відповідача, що непогашена частина кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі за цим Договором підлягають дострокового поверненню, а відповідач зобов'язаний сплатити зазначену в такому повідомленні суму протягом 10 Банківських днів з дати отримання повідомлення. Крім того, згідно п.п. 5.2 ст. 5 Кредитного договору у разі порушення строків погашення Кредиту, вказаних у Графіку погашення кредиту за Договором, процентів та платежів за цим Договором, відповідач сплачує позивачу за кожний день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за Кредитом включно, процентами та платежами за цим Договором у повному обсязі. Банк виконав свої зобов'язання по вказаному договору, надавши [PERSON]грошові кошти у розмірі 165 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 08.10.2012 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов'язання не виконувала та кошти не повертала, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.08.2015 року становить: 140 382,49 грн. - заборгованість за кредитом, 34 030,48 грн. - заборгованість за процентами, 9 317,10 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами, 6 810,99 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом), а загальна сума заборгованості складає 190 541,06 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не надала доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному Договору належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 190 541,06 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved