Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

09 серпня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 19.02.2004 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла [PERSON] Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2017 року [PERSON] визначено додатковий строк протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), в звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку. В звязку з чим, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої 19.02.2004 року [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 3,51 га умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Лантратівської сільської ради Охтирського району відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0095388, виданого Охтирською районною державною адміністрацією 23.08.1996 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, просила задовольнити. Представники Лантратівської сільської ради Охтирського району, Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області в судове засідання не зявилися, в письмових заявах просять справу розглядати без участі представників. Суд, вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19.02.2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БП № 188042 від 20.02.2004 року (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 3,51 в умовних кадастрових гектарах на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії СМ №0095388, виданого Охтирською районною державною адміністрацією 23.08.1996 року, що підтверджується довідкою Лантратівської сільської ради Охтирського району № 220 від 10.04.2017 року (а.с.8). Судом також встановлено, що 21.06.1997 року від імені [PERSON] складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1277, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповідала [PERSON] (а.с. 7) на звороті). Згідно листа відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28.08.2017 року, згідно облікових даних земельно кадастрової документації державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лантратівської сільської ради, на яку видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0095388 виданий [PERSON], не виготовлявся. Згідно\~статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно інформації, наданої 16.08.2017 року Охтирською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої 19.02.2004 року спадкоємці з заявами про прийняття та/або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] від 04.08.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, в звязку із відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавці [PERSON], на вищевказане майно (а.с. 11). Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. «а», «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~\~Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимоги та вважає за можливе визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), яка належала її померлій матері [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. Судові витрати необхідно залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved