Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

07 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25 серпня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 50. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Також вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідач влаштовує постійні сварки в тому числі в присутності сторонніх людей, що ображає позивача честь та гідність. Спільно не проживають з 22 вересня 2019 року, після чого шлюбні відносини фактично були припинені, спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають. Як вбачається в повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з додатками отримав 05 березня 2020 року, що підтверджується датою у поштовому повідомленні. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи про розірвання шлюбу. Згідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 25 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 50. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, вони протягом декількох місяців проживають окремо, у них відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує лише формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved