Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

08.09.2015 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON]\~ (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 36\~648,32 грн. Мотивуючи його тим, що 24.05.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем, [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00036816, згідно якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 20\~000 гривень, терміном повернення кредиту 24 травня 2014 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 15 % річних та комісія за управління кредитом, від суми кредиту 1.75 (одна ціла сімдесят пять сотих відсотка). Відповідно до умов договорів погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із основного боргу та процентів а також інші витрати згідно умов договору. Згідно статей\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № BLаЖГА00036816 від 24.05.2011 року відповідач станом на 28.08.2015 року має заборгованість 36 648 (тридцять шість тисяч шістсот сорок вісім)\~ гривень 32 копійки, яка складається з наступного: - 15\~636,69 грн. прострочена до повернення сума кредиту; - 2\~650,35 грн. прострочені проценти за користування кредитом; - 4\~640,32 грн. комісія за РО; - 13\~720,96 грн. плата за пропуск платежів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольтнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином а.с. 67, 82, про причини неявки суду не повідомила. В одному з попередніх судових засідань відповідач підтвердила те, що в неї дійсно залишалася заборгованість на суму 15\~000 грн., однак стверджувала, що вона її сплатила одним платежем, але підтверджуючих документів у неї не має. Перевіривши матеріали справи та докази, судом встановлено наступне.\~ 24.05.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]»\~ та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00036816, згідно якого, [PERSON]\~ отримала кредитні кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень на строк до 24.05.2014 року. Відповідно до вказаного договору банк свої зобовязання виконав, надавши відповідачу по справі кредит. В свою чергу відповідач вказані в договорі зобовязання не виконувала, у звязку з чим станом на 28.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 36 648 (тридцять шість тисяч шістсот сорок вісім) гривень 32 копійки. Позовні вимоги підтверджуються: копією договору (а.с.5-8), копією паспорту (а.с.9-10), розрахунком заборгованості за договором (а.с.3-4), копію рішення виконавчої дирекції ФГВФО\~ № 63 від 20.03.2015 року (а.с.11). Проаналізувавши норми чинного законодавства які регулюють дані правовідносини суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, ч.1 ст.\~625 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також, згідно зі\~ ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з положеннями\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 1\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що нею було одноразовим платежем сплачено 15\~000 грн. в рахунок погашення боргу, оскільки за весь час судового розгляду справи ніяких підтверджуючих даний факт доказів відповідач суду не надала. Відповідно до статтей 57, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У звязку з тим, що на момент подання даної позовної заяви, а саме 31.08.2015 року (згідно відмітки на конверті) діяв Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, то відповідно до п 22 ч. 1 вказаного Закону від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 366,48 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved