Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

09.02.2021 року [PERSON] звернусь до суду із даною позовною заявою, вказуючи, що [PERSON] його батько. За рішенням суду від 14.09.2019 року батько сплачував на його утримання аліменти в розмірі ј частки доходу всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до його повноліття. 06.12.2020 року він досягнув повноліття та виплата аліментів припинилась. На тепер він продовжує навчатись та отримує освіту, навчаючись на І курсі Навчально-наукового інституту інформаційних технологій, на денній формі навчання. Стипендії не отримує, не має інших джерел доходів. В добровільному порядку відповідач не допомагає йому матеріально. Позивач, посилаючись на викладені вище обставини та ст. ст. 75, 84, 105, 110, 112, 180-182, 199, 200 СК України, ст. ст. 175-177, 274 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 4 616,00 грн, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не пізніше, як до 23 років. Розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні. 01.03.2021 року відкрито провадження у даній цивільній та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, на 01.04.2021 року о 09:00 годині. Копію ухвали із додатками було направлено сторонам для відома. 18.03.2021року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] , яким він просить суд задовольнити позовні вимоги частково та стягувати з нього аліменти на користь позивача в розмірі 1000,00 гривень. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що на даний час він працює у відділенні поліції № 5 Білоцерківського районного управління поліції ГУ національної поліції України на посаді старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції і його щомісячна заробітна плата, складає 12800 гривень. Інших доходів він не має. Його родинна складається з чотирьох осіб: дружина - [PERSON] , донька дружини від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , спільна донька - [PERSON] , [INFO] . Донька дружини навчається в Київському національному торговельно-економічному університеті та він проводить оплату за її навчання. Окрім того він сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки доходу всіх видів заробітку. 01.02.2021 року він в добровільному порядку перерахував на рахунок матері [PERSON] 1005,00 гривень, та аналогічну суму перевів 28.02.2021 року. Вказує, що утримання його сім`ї з чотирьох осіб складає 11 тисяч гривень на місяць, тому він має можливість сплачувати аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1000 гривень щомісячно. 26.03.2021 року позивач [PERSON] надіслав відповідь на відзив, де вказує, що дійсно [PERSON] добровільно перерахував його матері двічі по 1005,00 гривень. Однак такої суми не вистачає на забезпечення проживання та навчання. На спростування доводів [PERSON] зазначив, що згідно поданої відповідачем декларації за 2019 рік його заробітна плата склала 187 996,00 гривень, в місяць складає 15 666,00 гривень, за 2020 рік - 257 476,00 гривень, в місяць становить 21 456,00 гривень, чим спростовується зазначений відповідачем у відзиві розмір заробітної плати. Щодо сплати аліментів на доньку [PERSON] в розмірі 2200,00 гривень вказує, що відповідач проживає однією сім`єю з дружиною та донькою. Дружина отримує заробітну плату, таким чином відповідач намагається зменшити розмір аліментів на його утримання. Окрім того відповідач посилається на те, що дочка дружини перебуває на його утриманні, однак не надав доказів того, що дочка [PERSON] не перебуває на утриманні свого рідного батька. Посилаючись на вище зазначене, позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. 01.04.2021 року суд з власної ініціативи перейшов від розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначив судовий розгляд на 06.05.2021 року. 06.05.2021 року на адресу суду надійшли заперечення [PERSON] , якими він категорично не погоджується з позовом та відповіддю на відзив позивача та звертає увагу суду на те, що позивач не має підстав для посилання на його доходи , які він отримував за 2019-2020 роки. З січня 2021 року він перейшов на іншу посаду, де розмір його доходу в період з січня по березень 2021 року склав 12818 гривень, про що він надав відповідну довідку № 010-0009214 видану підрозділом відділення поліції № 5 (а.с.79). Інших джерел доходів він не має. Повторно вказує, що до складу його сім`ї входить чотири особи, а саме: його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , [INFO] , донька дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] ( а.с.78). Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що підтримує свої позовні вимоги, просив суд позов задовольнити ( а.с. 90). 06.05.2021 року судовий розгляд справи не відбувся, оскільки відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з потребою залучення адвоката для представництва у суді. Представник позивача не заперечував проти заявленого клопотання. Суд задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд справи на 17.05.2021 року на 10 годину. 17.05.2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені у позові, відповіді на відзив та наданими суду доказами. Представник відповідача заперечував проти вимог позивача в частині заявленої суми аліментів, вказував, що його довіритель згоден проводити виплату аліментів у розмірі 1000,00 гривень. Суд, ознайомившись із позовною заявою, відзивом, відповіддю на відзив, запереченнями, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача та його представника, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , його батько - відповідач [PERSON] , на що вказує свідоцтво про народження ( а.с. 20). [PERSON] навчається в Державному університеті телекомунікацій на І курсі навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» денної форми навчання, за рахунок коштів фізичних осіб. Період навчання з 13.09.2020 по 30.06.2024 року, що стверджено довідкою навчального закладу № 812 від 14.12.2020 року ( а.с.21). Договір про навчання у Державному університеті телекомунікацій № 20/1- КІ43 від 15.09.2020 року укладено між [PERSON] на навчальним закладом ( а.с.22, 23). Квитанція № 34726864-1 від 06.01.2021 року та квитанція № 201767 від 07.09.2020 року вказують на проведення оплати за навчання за перший рік навчання в розмірі ( 9900,00 + 9900,00=19800,00 гривень). Квитанція 0.0.1826601157.2 від 07.09.2020 року підтверджує проведення оплати за гуртожиток в розмірі 2600,00 гривень ( а.с.24, 25). За рішенням суду від 14.09.2009 року [PERSON] сплачував на утримання [PERSON] аліменти в розмірі ј частки доходу всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до його повноліття ( а.с.18-19). 06.12.2020 року позивач досягнув повноліття та виплата аліментів припинилась. Відповідач [PERSON] 01.02.2021 року в добровільному порядку перерахував на рахунок матері позивача 1005,00 гривень, та аналогічну суму перевів 28.02.2021 року ( а.с. 36, 37). Наведені обставини визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню, оскільки у суду не має сумніву щодо достовірності цих обставин, та добровільності їх визнання (ч. 1 с. 82 ЦПК України). В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Позивач зазначає, що загальний розмір його витрат щомісячно складає: вартість навчання 19800,00 гривень на рік, щомісячна оплата 1650,00 гривень; проживання в гуртожитку 2 600,00 гривень на рік по 216,50 гривень щомісячно; витрати на проїзд до смт Володарка з міста Києва тричі на місяць складають 480,00 гривень; прожитковий мінімум для осіб працездатного віку з 01.01.2021 по 30.06.2021 року складає 2270,00 гривень, всього 4616,00 гривень. З даного розрахунку позивач виходить і при визначенні розміру аліментів, які він просить суд стягнути на його користь з відповідача, при цьому вказує, що він навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, тому інших доходів для забезпечення своєї життєдіяльності він не має. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час [PERSON] , [INFO] , який є сином відповідача, є повнолітнім, оскільки йому виповнилося повних 18 років ( а.с.20). Він продовжує навчання на оплатній основі (а.с. 21, 22) та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання ( канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, оплатою на навчання та сплатою за гуртожиток.Також, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено витрати позивача на продукти харчування та інші додаткові витрати для свого життя, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Оскільки позивач навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має. Відповідач заперечуючи проти вимог позивача вказує, що утримання його сім`ї з чотирьох осіб складає 11 тисяч гривень на місяць, тому він має можливість сплачувати аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1000 гривень щомісячно. Заробітна плата за період з січня по березень 2021 року склала 12 818,00 гривень. Його сім`я складається з чотирьох осіб: дружина, донька та донька дружини від першого шлюбу. Він сплачує аліменти на утримання своє доньки [PERSON] у розмірі ј частки доходу заробітку щомісячно та на його утриманні перебуває донька дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка навчається у вищому навчальному закладі на платній основі. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховуються, що відповідач працює, тобто отримує постійний дохід, що стверджено наданою відповідачем довідкою з місця роботи ( а.с.79). Одружений та має на своєму утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , з нього стягуються аліменти у розмірі ј частини доходу (а.с.41,42, 44). До доводів відповідача у відзиві щодо сплати ним комунальних послуг, у зв`язку з чим його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти сину, суд відноситься критично, оскільки їх розмір, враховуючи розмір заробітної плати позивача, не впливає на право позивача на отримання аліментів і не свідчить про те, що їх нарахування та сплата погіршують матеріальне становище відповідача, у зв`язку з чим останній не може надавати матеріальну допомогу сину. Твердження відповідача, що донька дружини - [PERSON] , [INFO] , перебуває на його утриманні не береться судом до уваги, оскільки зазначена дитина має своїх батька та матір, які зобов`язані утримувати свою повнолітню дочка, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги( ст. 199 СК України). Наданий відповідачем договір на навчання [PERSON] укладений на ім`я дружини відповідача [PERSON] ( а.с.45-46). Дружина відповідача працює та отримує дохід. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання ( незалежно від форм навчання); потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, наведені вище доводи свідчать про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу його повнолітньому сину, оскільки з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. В той же час, суд вказує на рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають (перебували) вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Тобто матір позивача на рівні із відповідачем повинна приймати участь в утриманні повнолітньої дитини, який продовжує навчатися. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Отже вартість понесених позивачем витрат повинна бути включена у розмір визначених судом аліментів. Із урахуванням наведеного, погоджуючись із розрахунком позивача, який він навів у позові при визначені розміру аліментів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 2308,00 гривень ( виходячи з розрахунку 4616,00 : 2 = 2308,00),щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання дитини, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання ( канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, яка продовжує навчатися, до досягнення ним двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч. 2 ст. 182 СК України. Тому встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Він не може бути менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст.183 СК України присудити стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі 2308,00 гривень, що не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, щомісячно, зазначений розмір є адекватним та співрозмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітнього сина для забезпечення його життєдіяльності. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі - 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial