Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

09 жовтня 1998 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Мицик»), [INFO], зареєстрований 09 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 058477 від 09.10.1998. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 028567 від 20.09.2001. [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства, що підтверджується посвідченням серії АЗ № 099951. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька. За змістом частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими. Обовязок того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) передбачений статтею 185 СК України, а тому такі витрати судом не враховуються при визначенні розміру аліментів. Разом з цим, зазначений позивачем мінімальний розмір аліментів 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суперечить вищезазначеним приписам ст. 182 СК України та у звязку з цим не може бути застосований судом. Зазначена позивачем частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у розмірі 1/2, судом визнається необґрунтовано завищеною, а відтак, враховуючи стан здоровя дитини та часткове визнання позову позивачем, суд визнає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів на рівні 1/3 заробітку (доходу) відповідача. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню у вищезазначеній частині. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial