Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

09.12.2021 до суду надійшла заява позивачки [PERSON] про ухвлення у справі додаткового рішення, яким просить стягнути з відповідча [PERSON] на її користь 1300 грн у рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2021 позов [PERSON] задоволено, змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.07.2017 у справі №740/1864/17 на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 900 грн. щомісячно на ј частку його доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. Разом з тим, вказаним рішенням не було вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони в судове засідання не з`явились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Зі змісту рішення вбачається, що при його ухваленні не було вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що до позовної заяви доданий договір про надання правничої (правової) допомоги №21/09/1 від 08.09.2021, додаткова угода №1 про погодження розміру гонорару від 08.09.2021, акт про надану правничу (правову) допомогу від 08.09.2021, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, квитанція до прибуткового касового ордеру №21/09/1/1 від 08.09.2021, з яких вбачається, що сума гонорару, сплачена позивачем [PERSON] по договору становить 1\~300 грн., що, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, зокрема, надані позивачкою документи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачкою витрат на правничу професійну допомогу в сумі 1 300 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved