Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

09 липня 2015 року позивачка звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилась 05 січня 1968 року в с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області де на даний час і мешкає. Відповідно до її свідоцтва про народження, її матірю є [PERSON], котра померла 19 березня 2011 року. За життя її покійна мати булла членом коллективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, Домашлинської сільської ради та булла включена в списки на отримання чертифікату на земельну частку (пай) №45. Їй був виданий сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЧН №0217045 розміром 4,83 га. Після смерті матері відкрилась спадщина на вищевказане майно. Крім неї на спадкове майно ніхто не претендує. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де наддала всі необхідні документи крім сертифікату на право власності на земельну частку (пай) виданного на померлу матір. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила їй та порекомендувала звернутись до суду. Нажаль сертифікат був втрачений, тому для вирішення цього питання змушена звернутись до суду та просить: визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, її матері [PERSON], яка померла 19 березня 2011 року, а саме: - визнати право власності на земельну частку (пай) площею 4,83 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, відповідно до сертифікату на право на змелену частку (пай) серії ЧН №0217045 виданого Корюківською районною державною адміністрацією 24 липня 1996 року. В судове засідання позивач надала заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача, Домашлинської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори не зявився надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] народилась 05 січня 1968 року в с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області де на даний час і мешкає. Відповідно до її свідоцтва про народження, її матірю є [PERSON], котра померла 19 березня 2011 року. За життя її покійна мати булла членом коллективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, Домашлинської сільської ради та булла включена в списки на отримання чертифікату на земельну частку (пай) №45. Їй був виданий сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЧН №0217045 розміром 4,83 га. Після смерті матері відкрилась спадщина на вищевказане майно. Крім неї на спадкове майно ніхто не претендує. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де наддала всі необхідні документи крім сертифікату на право власності на земельну частку (пай) виданного на померлу матір. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила їй та порекомендувала звернутись до суду. Нажаль сертифікат був втрачений, тому для вирішення цього питання змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Як вбачається з матеріалів справи факт того, що позивачка є спадкоємцем, тобто власником майна померлої [PERSON] підтверджується документально: свідоцтвом про смерть матері позивачки, свідоцтвом про народження, поспортом громадянина України, довідкою Держкомагенства, витягом про нормативну грошову оцінку земельної частки та іншими документами. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст. 1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатила на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved