overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

07 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 94 в буд. 6-а по вул. Льотна в м. Чернігові, в звязку з відсутністю без поважних причин. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що відповідач з березня 2001 року зареєстрований у вказаній квартирі, проте до неї не вселявся та не проживав, не сплачує за комунальні послуги, відсутні особисті речі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування квартири від 06.05.2005 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 3). Згідно довідки Об'єднаного житлово-будівельного кооперативу від 31.08.2016 року (а.с. 4) в квартирі зареєстрований [PERSON]. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав свідчення в суді, що [PERSON] ніколи не проживав в [INFO], в квартирі його особисті речі відсутні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що [PERSON] не проживає у [INFO] з 2000 року, перешкод у проживання йому не здійснювалося, особистих речей в квартирі не має та місце проживання його не відоме. Згідно акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 28.02.2013 року (а.с. 5) вбачається, що [PERSON], зареєстрований в [INFO] та не проживає за місцем реєстрації з дня реєстрації. Згідно акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 19.08.2016 року (а.с. 6) вбачається, що [PERSON], зареєстрований в [INFO] та не проживає за місцем реєстрації з 2000 року. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 94 в буд. 6-а по вул. Льотна в м. Чернігові. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

07 вересня 2016року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 11 серпня 2012 року у ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області він уклав шлюб з відповідачем. Позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.02.2013року народження. Позивач вказав, що в останній час шлюбні відносини між подружжям погіршились і фактично припинились через постійні сварки, різні погляди на життя, втрату почуття любові і поваги. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила залишити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище Демиденко. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №081849 виданим ВДРАЦС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області 11.08.2012року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.02.2013року народження, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинилися, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Демиденко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

07 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 28 вересня 2001 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, за актовим записом № 1265. Під час спільного проживання у них 14.12.2006 року народився син [PERSON] та 12 квітня 1999 року народився син [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. При чому, відповідач просила суд залишити їй прізвище «Григоренко». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити відповідачу прізвище Григоренко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

07 вересня 2016 року, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №260/03.1-106 від 10 квітня 2008 року у розмірі 30721,22 грн., яка складається з 18720,00 грн. заборгованості за кредитом; 5287,06 грн. заборгованості за відсотками; 2690,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 1642,70 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків; 1448,51 грн. - інфляційних витрат за кредитом, 932,62 грн. - інфляційних витрат за відсотками, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи\~ не заперечує. Останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта відповідача долученою до позовної заяви. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано\~ оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 194\~ від 18.10.2016 року та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайтіДобропільського\~ міськрайонного суду Донецької області\~\~ http://dpm.dn.court.gov.ua\~. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

07 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 26 липня 2005 року, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через те, що мають різні погляди на життя та сім*ю, між ними відсутнє взаєморозуміння, не могли дійти до згоди при вирішенні спільних сімейних проблем, що призвело до втрати любові та поваги. Шлюбні відносини припинили весною 2012 року і з того часу вони не спілкуються. Позивач просить шлюб розірвати Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2005 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 лютого 2009 року ( а.с.3). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від 10 березня 2006 року ( а.с.4). У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини з 2012 року через різні погляди на життя та сім*ю, між ними відсутнє взаєморозуміння, не могли дійти до згоди при вирішенні спільних сімейних проблем, що призвело до втрати любові та поваги, тривалий час сімейні стосунки не підтримують. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

07 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 06 грудня 2003 року. Для позивачки це другий шлюб, для відповідача- перший. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з подружньогю зрадою відповідача та зловживанням ним алкогольними напоями. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з червня 2015 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бандурка». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2003 року. Шлюб зареєстровано Дібрівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, актовий запис- № 5 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

07 вересня 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» - [PERSON] звернулася в суд позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 310006028447018, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 149\~000 грн., з розрахунку в розмірі 15,9 відсотків річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 15 серпня 2016 року. Позивач зазначає, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк» від боржників повного належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]В.) Таким чином,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

07 вересня 2016 року рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська у цивільній справі №\~203/3862/16-ц було задоволено позов [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 144 «Спеціалізована школа з поглибленим вивченням івриту, історії єврейського народу,єврейських традицій Дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Дніпропетровської міської ради про визнання неправомірними та скасування пунктів положення, визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії. При ухваленні рішення суд не вирішив питання про розподіл судових витрат по справі. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року вказану справу повернуто до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення, оскільки не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути дану справу за відсутності сторін по справі, та згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно ч.\~1 ст. 88 ЦПК України враховуючи результати розгляду справи, сума судового збору сплаченого позивачем при поданні позову (а.с.1) та клопотанні про забезпечення позову (а.с.36), підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що він є рідним братом [PERSON], [INFO], який страждає на психічне захворювання та є інвалідом із дитинства. В 1992 році [PERSON] встановлено другу групу інвалідності безстроково та визнано непрацездатним. Внаслідок хронічного психічного розладу його брат не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник має бажання та можливість доглядати свого брата та бути його опікуном. В звязку з чим, просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном над рідним братом. В судовому засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали із вищевказаних підстав, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №791 від 26.10.2017 року, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, інший тип (пропфшизофренія), безперервний перебіг. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 38-40). Як пояснив заявник у судовому засіданні, за станом свого здоровя, матеріального забезпечення та умовами проживання може та бажає виконувати обовязки опікуна над своїм братом. Опікунською радою виконавчого комітету Охтирської міської ради внесено подання про можливість призначення опікуном над [PERSON] його брата [PERSON] Пункт 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положенням статті 41 п. 1 Цивільного кодексу України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Враховуючи подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради про можливість призначення опікуном над [PERSON] заявника [PERSON], а також те, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON], має бажання та можливість здійснювати турботу про свого брата, тому суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2003 року виконкомом Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 жовтня 2003 року виконкомом Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 15. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 640 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved