overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2016 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, позивач уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Відповідач учточнені позивні вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12.05.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з Аль-Акіді [PERSON] Ф Ібрагім, від якого сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позову підтримує, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 12 травня 2015 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 318, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Спільних дітей сторони не мають. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зявився в судове засідання, що свідчить про його байдуже ставлення до шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судовий збір залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулась із позовною заявою до [PERSON], яким просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, підтримала вимоги, не заперечувала щодо заочного розгляду. Відповідач повідомлений судом відповідно до вимог ЦПК України. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2014 року. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені. Спільного господарства сторони не ведуть. За даний судом строк примирення не відбулося. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін, залишаються проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

08 серпня 2017 року, [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дружини до досягнення дочкою [PERSON] [INFO] трирічного віку, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 18.08.2012 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом із матір'ю. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча має таку можливість та повинен її надавати. У зв'язку із тим, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, а також ті обставини, що вона не працює та здійснює догляд за дочкою, просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги визнав. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягав. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського РУЮ Харківської області 18.08.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис №91. (а.с. 7) Від шлюбу, сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 12.10.2016 року. (а.с. 6) Відповідно до норм ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судовим розглядом встановлено, що малолітня дочка [PERSON] проживає разом із матір'ю. Відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Вереснева (17 Вересня), буд. 41 в смт. Шацьк Шацького району Волинської області, згідно з технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна від 01.12.2016 року. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 23 травня 2006 року помер батько позивача [PERSON], якому належав вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Вереснева (17 Вересня), буд. 41 в смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склав. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняла, так-як постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Тому позивач просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Родинні відносини між нею та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, не встановлено. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилися, представник у межах наданих йому повноважень, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Вереснева (17 Вересня), буд. 41 в смт. Шацьк Шацького району Волинської області, згідно з технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна від 01.12.2016 року. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 23 травня 2006 року помер батько позивача [PERSON], якому належав вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Вереснева (17 Вересня), буд. 41 в смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склав. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняла, так-як постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Тому позивач просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Родинні відносини між нею та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, не встановлено. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилися, представник у межах наданих йому повноважень, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 19 вересня 1998 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейні стосунки припинилися, сумісне господарство не ведеться, шлюб фактично розпався. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 вересня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-НО № 044629 від 19 вересня 1998 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-НО № 286730 від 12 червня 2002 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

08 серпня 2017 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 17 лютого 1990 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що у шлюбі в них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Протягом останніх десяти років вони із відповідачем не проживають разом, не ведуть спільно господарство, не підтримують подружніх стосунків, шлюб між ними носить лише формальний характер. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить його інтересам, тому він вирішив звернутися в суд. В судове засідання, яке було призначено на 01 грудня 2017 року о 12.30 год., позивач [PERSON] не з'явився. Однак, на адресу суду поступила його заява, з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання 01 грудня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved