Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

10.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить: - постановити рішення, яким стягнути з відповідача - [PERSON], аліменти на її користь на утримання дитини, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що 18.06.2005 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з [PERSON] не склалося, так як мають розбіжності в погляді на життя та несхожість в характерах. Вже декілька років вони постійно сваряться, а з 2013 року та на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та подали заяви про розгляд справи без їх участі, де позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 18.06.2005 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками дитини, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Сторони проживають окремо з 2013 року, дитина проживає з матір'ю. Згідно заяви позивачки, відповідач не бажає добровільно допомагати матеріально утримувати дитину, тобто він усунувся від матеріального утримання дитини та виконання батьківських обов'язків. Відповідач не надав до суду доказів того, що він добровільно утримує та матеріально забезпечує дитину, позов визнає, а тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Суд погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою, що відповідають 1/4 частці заробітку (доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини, враховуючи при цьому те, що відповідач є працездатним, не подав до суду заперечення по суті заявлених вимог та доказів в спростування вимог позивачки, а тому стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх сина, що не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 10.03.2015 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved