Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

08.06.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.09.2002 виконавчим комітетом Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 4. Позивач посилається на такі обставини. 28.09.2002 він та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-СР №\~054774, виданим 28.09.2002 виконкомом Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розпаду сімї залишилася проживати з позивачем. Однією сімєю сторони фактично не проживають на протязі останніх двох років, оскільки зі сторони відповідача погіршилося ставлення до сімейних обовязків, ставлення до дитини, вона перестала дбати про сімейний затишок, у звязку з чим почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до руйнування шлюбних відносин та їх остаточного припинення. Спільне господарство сторони не ведуть. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши через канцелярію суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені ним позовні вимоги, просить справу розглядати за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], повідомлена про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову суду не подала. У зв'язку з вказаними обставинами, враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалив: вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів ухвалити заочне рішення у справі відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 054774 від 28.09.2002 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 28.09.2002 у виконавчому комітеті Кочержинської сільської ради, про що зроблений відповідний актовий запис за № 4. Прізвища чоловіка і дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON], відповідно. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] Ігорявна, [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області № 02-18/75 від 30.05.2016. Сторони разом не проживають більше двох років, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя, сім'ю, сімейні цінності та обов'язки; втрата взаєморозуміння і поваги один до одного. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З норм статей 55, 56 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати 551,20\~грн.

Outcome: approved