Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

08 жовтня 2018 року позивач звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просив скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження, номер запису про обтяження 3380894 від 26.06.2006 року, у вигляді арешту нерухомого майна: квартира [ADDRESS]. Підстава обтяження ухвала Миргородського міськрайонного суду від 10.05.2006 року, б/н. Реєстратор Перша Миргородська державна нотаріальна контора та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження, номер запису про обтяження 3495968 від 21.07.2006 року, у вигляді арешту нерухомого майна: квартира [ADDRESS]. Підстава обтяження постанова АА№ 958050 від 29.06.2006, ДВС у Миргородському районі. Реєстратор Перша Миргородська державна нотаріальна контора. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності йому належить квартира №49 по вул. П. Мирного в м. Миргороді Полтавської області, яка до цього належала Миргородській територіальній громаді та надавалася йому за рішенням виконкому. 05 жовтня 2018 року, отримавши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, він дізнався що на належну йому квартиру ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 травня 2006 року в цілях забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину стосовно даної квартири недійсними було накладено арешт, який був виконаний виконавчою службою та Першою Миргородською державною нотаріальною конторою . Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 07 жовтня 2008 року по справі за вищевказаним позовом [PERSON] до [PERSON] позовні вимоги останньої було задоволено частково, але зазначений арешт скасовано не було. Отже, на даний час відсутня потреба в обтяженні майна з метою виконання рішення суду. Йому в міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області повідомлено, що законодавство не передбачає прав державного виконавця на скасування арешту, накладеного судовими органами. Існування арешту позбавляє його можливості розпоряджатися своїми правами власника майна, тому він змушений звертатися у суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 36). Представник відповідача Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, , проти задоволення позову не заперечував. (а.с. 35) . Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Миргородської міської ради від 16 листопада 2009 року «Про розподіл житлового фонду», квартиру [ADDRESS] надано [PERSON] (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва серії САВ №180276 від 14.12.2009 року про право власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4,5). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 травня 2006 року з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно та проживання однією сімєю зі спадкодавцем до моменту відкриття спадщини було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], який був виконаний державною виконавчою службою та Першою Миргородською державною нотаріальною конторою (а.с. 11, 12). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявлено обтяження, номер запису про обтяження 3380894 від 26.06.2006 року, у вигляді арешту нерухомого майна: квартира [ADDRESS]. Підстава обтяження ухвала Миргородського міськрайонного суду від 10.05.2006 року, б/н. Реєстратор Перша Миргородська державна нотаріальна контора та обтяження, номер запису про обтяження 3495968 від 21.07.2006 року, у вигляді арешту нерухомого майна: квартира [ADDRESS]. Підстава обтяження постанова АА№ 958050 від 29.06.2006, ДВС у Миргородському районі. Реєстратор Перша Миргородська державна нотаріальна контор (а.с.9-10). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 07 жовтня 2008 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно та проживання однією сімєю зі спадкодавцем до моменту відкриття спадщини позовні вимоги позивача було задоволено частково, питання про зняття арешту не було вирішено. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 13,14). Відповідно до листа Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області згідно перевірки здавальних описів завершених виконавчого проваджень за 2010-2018 роки, реєстрів завершених виконавчих проваджень за 2008-2018 роки, актів про вилучення виконавчих проваджень для знищення та бази даних АСВП на виконанні у відділі відсутні виконавчі документи стосовно стягнення з [PERSON], суми боргу та відсутні відомості про накладення арештів на майно [PERSON] (а.с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.\~1,2\~ст.\~319\~ЦК України\~встановлено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно з ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач у встановленому законом порядку набув право власності на квартиру [ADDRESS], однак накладена заборона на майно порушує його права, як власника, тому він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, володіння та розпоряджання своїм майном, що врегульовано ст. 391 ЦК України. Іншого способу зняти наявну заборону немає. Отже, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved