Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

08.11.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 05.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 222. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з 10.05.2016 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Гасюк». Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 05.04.2008 року [PERSON] та Гасюк /до шлюбу Дехтярьова/ [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 222, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 082329. 07.07.2008 року народилася [PERSON], актовий запис № 1198, що слідує із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 143314, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 10.05.2016 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved