Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області суду з позовом до [PERSON], згідно якого просить суд стягнути з відповідача збитки, заподіяні внаслідок ДТП. В позові зазначено, що 14.12.2015 року о 13:30 хв. в м. Одеса на ділянці вул. Космонавта Комарова сталось ДТП, винуватцем якої було визнано [PERSON] за ст. 124 КУпАП згідно постанови Роздільнянського районного суду м. Одеси від 22.02.2016 року. В результаті даної ДТП КП «Одесміськелектротранс» нанесена матеріальна шкода у вигляді прямих збитків внаслідок пошкодження бетонної електроопори на суму 28696,88 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але\~надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.47) На підставі ч.3 ст.76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку не виявлено в місці проживання повістку направляють виконавчому органу місцевого самоврядування для вручення та повідомлення відповідача по справі про дату та час судового засідання. Згідно листа виконавчого комітету Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області відповідача [PERSON] не виявлено в місці проживання, вручити повістку під розписку неможливо, у звязку з тим, шо його теща відмовилась отримувати повістку. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з цивільного законодавства, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Роздільнянського районного суду України від 22.02.2017 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП за наступних обставин, 14.12.2015 року о 13 год.30 хв. [PERSON] керуючи а/м «DAF 85CF430» д/з ВН 32 06 СХ під час руху заднім ходом, не врахував дорожню обстановку, не впевнився, в безпеці свого маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в наслідок чого допустив зіткнення з бетонною електропорою. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. (а.с.10) Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, зазначена норма закону встановлює преюдиційні обставини, від доказування яких звільняються сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов свого підтвердження той факт, що шкода, завдана позивачу саме з вини відповідача. Згідно довідки КП «Одесьміськелетротранс» № 024/106-112 від 15.03.2016р., встановлено, що в період часу з 15:24 год. 15:45 год. рух тролейбусного маршруту №7 та №12 було затримано(а.с. 11) У зв'язку із затримкою руху тролейбусів КП «Одесміськелектротранс» було спричинено шкоду у вигляді упущеної вигоди, розмір якої складає 657,72 грн.,(а.с.12) та довідкою о вартості виконанних будівельних робіт, згідно якої виконання будівельних робіт по обладнанню бетонної елетроопари були виконанні на загальну суму 28696,88 грн. що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 13-23) КП «Одесміськелектротранс» неодноразово направляло на адресу відповідача претензії, вихідний номер 019/2-543 від 05.04.2017 року (а.с.5), вихідний номер 019/2-178 від 31.01.2017 року (а.с.6), вихідний номер 019/2-1388 від 30.08.2016 року (а.с.7), про відшкодування упущеної вигоди, відповідач отримував поштову кореспонденцію, що підтверджується копіями довідок про отримання, однак [PERSON] в добровільному порядку вимогу не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до суду. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або\~заперечень. Суд першої інстанції при\~вирішенні\~справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів,\~досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України. Стаття 60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами згідно ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або\~відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 58-66 ЦПК України. Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До складу шкоди також включаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про міський електротранспорт» перевізник має право вимагати відшкодування витрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові електротранспорту. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу досліджених судом доказів встановлено, що між неправомірними винними діями [PERSON] які полягали в порушенні Правил дорожнього руху України і вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіяною КП «Одесміськелектротранс» шкодою у вигляді упущеної вигоди наявний безпосередній причинний зв'язок, тому шкода, заподіяна позивачу, підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачем. Таким чином, в судовому засіданні доведений факт того, що з вини [PERSON] який вчинив правопорушення КП «Одесміськелектротранс» заподіяна матеріальна шкода у розмірі 29354,60 грн. На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснований на законі та доведений відповідними доказами, наявними у матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати, підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про міський електротранспорт»,\~

Outcome: approved