Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

09 листопада 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 08 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якої Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 7 000,00 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в зв'язку з чим, станом на 31 серпня 2011 року виникла заборгованість в сумі 15 037,18 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 7 050,32 грн.; заборгованість по процентам - 6 294,61 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 500 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 692,25 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 08 липня 2008 року в сумі 15 037,18 грн., судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що [PERSON] не укладала кредитний договір з Банком, вважає, що заява [PERSON] від 08 липня 2008 року не є кредитним договором, оскільки, не містить характерних для договору ознак, які зазначені у ст. 1054 ЦК України, не містить істотних умов договору, суми кредиту, строку повернення, тощо. [PERSON] отримала тільки одну кредитну картку за номером 6762 з лімітом 4 373,06 грн., з якої знімала суму 1 200 грн., загальний залишок на картці залишався - 3 826,94 грн., зазначену суму [PERSON] не знімала з картки. Доказами того, що [PERSON] розрахувалася з банком за витрачені кошти є оригінали квитанцій на суму 710 грн. та 1 750 грн. Крім того, в заяві [PERSON] від 08 липня 2008 року зазначено, що вона отримала дві картки, але, фактично нею була отримана одна пластикова картка. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. У відповідності до ст. 634 ЦК України, 1. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 2. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. У відповідності до Умов та правил надання банківських послуг, текст яких розміщено на офіційних сайтах ПАТ КБ «ПривтаБанк», зазначені умови та правила визначають умови, на яких ПАТ КБ «ПривтаБанк» пропонує клієнтам платіжні картки, а також, інші банківські послуги, зазначені в заяві та пам'ятці клієнта. Належним чином підписана заява підписується клієнтом, таким чином клієнт надає свою згоду, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. Судом встановлено, що 08 липня 2008 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про надання платіжної картки у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку сумі 7 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В заяві [PERSON] зазначила, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умови та правила надання банківських послуг та тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що між сторонами, був укладений договір приєднання і між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Суд приходить до переконання, що Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» не надав доказів того, що [PERSON] використовувала грошові кошти. Так, в заяві [PERSON] від 08 липня 2008 року є відмітки банку про отримання [PERSON] пластикових карток № [NUMBER] та № [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні посилався на те, що грошові кошти знімалися з двох карток. Як зазначалося вище, [PERSON] не заперечувала проти того, що отримала одну картку - за № [NUMBER]. Згідно довідки-розрахунку, наданого банком, станом на 31 серпня 2011 року за договором виникла заборгованість в сумі 15 037,18 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 7 050,32 грн.; заборгованість по процентам - 6 294,61 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 500 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 692,25 грн. В той же час, позивачем не надано суду жодного доказу того, що відповідачка [PERSON] отримувала дві пластикові платіжні картки, знімала за їх допомогою грошові кошти. На обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався також на те, що 29 липня 2008 року [PERSON] була ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки «Универсальна Gold» та прикладами розрахунку суми оплати за користування кредитних коштів. В той же час, у відповідності до висновку судової почеркознавчої експертизи № 412-14 від 07 липня 2014 року, підпис від імені [PERSON] в графі «підпис» в документі Умови надання кредитки «Универсальна Gold» від 29.07.2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. В зв'язку з наведеним, в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed