Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

08 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, зазначивши, що відповідно до умов кредитного договору № 11/2005-0013ФО, укладеного 19 жовтня 2005 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачкою, остання отримала кредит в сумі 17325,00 дол. США строком до 18 жовтня 2015 року зі сплатою 14,8% річних за користування кредитними коштами. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала передбачені договором зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, станом на 10 червня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 15055 грн. 83 коп., а саме: тіло кредиту 12757 грн. 25 коп., відсотки 1966 грн. 84 коп., пеня 301 грн. 21 коп., 3% річних заборгованості по тілу 7 грн. 27 коп., 3% річних заборгованості по процентам 23 грн. 26 коп. 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та позивачем було укладено купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях. У звязку з наведеним позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 року в розмірі 15055 грн. 83 коп., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповіда ка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 жовтня 2005 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11/2005-0013ФО (а.с. 6-12). Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.4 кредитного договору № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 року позичальник [PERSON] отримала від ПАТ «Кредитпромбанк» кредит у вигляді невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії в іноземній валюті в межах загальної суми 17325,00 дол. США за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту на такі цілі: купівлю нерухомості, споживчі цілі, з кінцевою датою повернення 18 жовтня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,80% річних. Згідно п. 4.1.1 позичальник зобовязується починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту на купівлю нерухомості забезпечити погашення отриманого кредиту у період з 15-го по 15-те число (включно) кожного календарного місяця, таким чином, щоб станом на 15-те число календарного місяця заборгованість за кредитом не перевищувала суми, що визначена графіком, який міститься в п. 4.1.1 договору. У відповідності до п. 4.3 кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 15-го числа кожного календарного місяця включно, а також 18 жовтня 2015 року або в день повного дострокового погашення кредиту. Згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3 кредитного договору № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 розрахунок процентів за кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня його надання позичальнику. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісяця в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредиту позичальником, але не пізніше терміну, вказаного у пункті 1.1 договору. При розрахунку процентів враховується фактична кількість днів в розрахунковому періоді та році, якщо кредит наданий у національній валюті України, або фактична кількість днів в розрахунковому періоді та 360 днів у році, якщо кредит наданий в доларах США або євро. При розрахунку процентів враховується перший день та не враховується останній день користування кредитом. Пунктом 4.9 кредитного договору передбачено зобовязання позичальника за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 2.4 договору, від суми простроченого платежу, залежно від валюти кредиту, за яким виникло таке прострочення. 26 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 1441 (а.с. 18-25), відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним та забезпечувальними договорами. Як вбачається із Витягу з Додатку до Договору про передачу активів та кредитних зобовязань Кредипромбанку на користь [PERSON] від 26.06.2013 року (а.с. 26) ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 року. Відповідачка [PERSON] не виконала належним чином зобовязань як щодо поетапного, так і щодо остаточного повернення кредитних коштів. Як вбачається з довідки від 10 червня 2015 року про стан заборгованості за кредитним договором № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 року (а.с. 13) заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 року станом на 10 червня 2015 року складає 695,54 дол. США та 331 грн. 74 коп., в тому числі: тіло кредиту 602,63 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 12757 грн. 25 коп., відсотки 92,91 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1966 грн. 84 коп., пеня 301 грн. 21 коп., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 7 грн. 27 коп., сума за ставкою №% від простроченої заборгованості по відсотках 23 грн. 26 коп., з них прострочена заборгованість станом на 10 червня 2015 року складає: тіло кредиту 121,29 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 2567 грн. 62 коп., відсотки 83 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1757 грн. 05 коп.; загальна заборгованість станом на 10 червня 2015 року складає 15055 грн. 83 коп. Пунктом 6.3 кредитного договору № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 року передбачене право банку відмовитися від надання позичальнику передбачених договором кредитів частково або в повному обсязі, вимагати дострокового повернення наданих кредитів, сплати нарахованих процентів за фактичний термін користування ними, а також відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет КМУ). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. При цьому згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету. Відповідно до п. 2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, серед яких: - неторговельні операції з валютними цінностями; - операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками агентських договорів з юридичними особами-резидентами; - ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України; - залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України; - залучення та розміщення іноземної валюти на міжнародних ринках; - інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України. З вищенаведеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Статтею 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобовязанні, однією з яких згідно п. 1 частини першої є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] не виконала належним чином зобовязань щодо своєчаного повернення кредитних коштів за договором № 11/2005-0013ФО від 19 жовтня 2005 року, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10 червня 2015 року становить 15055 грн. 83 коп., а саме: тіло кредиту 12757 грн. 25 коп., відсотки 1966 грн. 84 коп., пеня 301 грн. 21 коп., 3% річних заборгованості по тілу 7 грн. 27 коп., 3% річних заборгованості по процентам 23 грн. 26 коп., право вимоги за даним кредитним договором передано позивачеві, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 15055 грн. 83 коп. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved