Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20.11.1999 року він уклав з відповідачем [PERSON] шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через різницю в характерах, однією сімєю подружжя не проживає, на даний момент сім'я розпалася. Позивач вважає, що збереження сім'ї у подальшому не можливе, вказує на те, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, просить суд розірвати шлюб, судові витрати стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 15). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась за адресою проживання (а.с. 8), зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 13, 17). З письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, у зв'язку з чим та на підставі\~ст. ст. 158, 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.11.1999 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 1932 (а.с. 3). \~\~\~\~ Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору стосовно виховання та проживання малолітньої дитини у сторін немає, оскільки дане питання погодили між собою, проте доказів на підтвердження цього суду надано не було. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини сторін припинені, сумісного господарства не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими: збереження сім'ї не можливо, на примирення сторони не згодні, шлюб існує лише формально, відтак позов підлягає\~задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на його користь судових витрат, а саме судового збору\~ у сумі 640 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88\~ ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує\~ з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням вимог діючого законодавства, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу у сумі 640 грн.

Outcome: approved