Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

09.11.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 08.02.2015 по 07.11.2016 перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . Сумісне проживання із відповідачем стало неможливим, через зловживання ним алкогольними напоями, вживання наркотиків та вчинення психологічного насильства щодо неї та сина. Відповідач участі у вихованні та розвитку дитини не бере. Самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Дитина повністю перебуває на її утриманні. [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, він страждає психічним розладом, є наркозалежним. У зв`язку з наведеним, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. В підготовче засідання позивач не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи у її відсутності через оголошений карантин. Позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання також не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі з аналогічних підстав. Позов визнав. Представник третьої особи подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності через оголошений карантин. Позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Суд вважав за можливим провести підготовче засідання за відсутності сторін. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.11.2016 (а.с. 13). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.2017 (а.с. 8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання громадян № 369 від 14.09.2020, довідки про склад сім`ї від 13.08.2020, дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання в сім`ї задовільні. Дитина проживає в окремій кімнаті де створені необхідні умови (а.с. 11-12). Відповідно до характеристики від 26.08.2020 № 7, [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад «Зірочка». Дитина доглянута, охайна. Батько участі у вихованні сина не приймав (а.с. 10). Крім того, із розрахунку заборгованості по аліментах від 01.09.2020 № 20863 судом встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа № 2/671/672/2015 від 07.10.2015. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2020 становить 25684,45 грн. (а.с. 14-15). Відповідно до листа КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради від 08.12.2020 № 3908, [PERSON] перебував на лікуванні у даному закладі з 25.08.2017 по 28.08.2017, з 29.12.2018 по 30.01.2019 (а.с. 30). З висновку органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації від 16.12.2020 № 15-28-2055/2020 слідує, що орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] (а.с. 33-34). Правовідносини, які витікають з прав та обов`язків батьків та дітей регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з частинами 1-3 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 статті 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч. 2 ст. 157 СК України). Згідно з положень ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За результатами розгляду справи суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від свого батьківського обов`язку по вихованню сина, не спілкується з ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не цікавиться ним та не проявляє до нього належної турботи, що негативно впливає на розвиток дитини, як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до сина, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що з відповідача вже стягуються аліменти на сина [PERSON] згідно виконавчого листа № 2/671/672/2015 від 07.10.2015. Тому підстави для застосування судом ч. 3 ст. 166 СК України відсутні. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн. Однак, враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав повністю, суд, в силу ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 420,40 грн., та роз`яснює позивачу її право подати клопотання про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved