Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~07 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано в 2006 році, про що Відділом РАЦС Фрунзенського РУЮ м. Харкова в Книзі реєстрації актів про розірвань шлюбів зроблений відповідний актовий запис №160, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] добровільної матеріальної допомоги не надає. Син [PERSON] навчається та є студентом Харківського національного університету імені [PERSON] денної форми навчання та контрактної оплати у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] на час навчання в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з 01.09.2018 року до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку, а також стягнути з [PERSON] додаткові витрати, а саме 50% від суми оплати за контрактом за навчання [PERSON] у розмірі 5250 грн одноразово. Відповідач до суду не зявився, подав письмовий відзив, в якому заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 2500 грн щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При цьому посилався на те, що 30 квітня 2018 року відносно нього було скоєно злочин, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Протягом тривалого часу він перебуває на лікуванні, що потребує значних витрат. Крім цього, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей та невиконані кредитні зобовязання. Посилаючись на вказані обставини, а також на відсутність в нього можливості надавати сину [PERSON] матеріальну допомогу, відповідач просив відмовити у стягненні аліментів. В частині відшкодування 50% понесених позивачкою витрат щодо оплати навчання в розмірі 5250 грн заперечень не подав. В судовому засіданні представник відповідача підтримав викладені у відзиві заперечення щодо стягнення аліментів з відповідача. Зазначив, що 26 грудня 2018 року відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності, а також пояснив, що з вересня 2018 року відповідач не отримує дохід та не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При цьому зазначив, що 50% понесених позивачкою витрат з оплати контракту в розмірі 5250 грн відповідач не заперечує сплатити. В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду свого представника, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що батько не підтримує з ним стосунків, допомоги на його утримання до закінчення ним навчання добровільно не надає, мати несе всі витрати з його утримання та оплати навчання. [PERSON] зазначав, що він потребує лікарського нагляду, що підтверджується відповідною медичною документацією, мати також перенесла оперативне втручання. Посилаючись на те, що матері складно самій нести витрати на його утримання та навчання, а батько може надавати йому матеріально допомогу, однак добровільно її не надає, [PERSON] просив позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином сторін у справі (свідоцтво про народження а.с.9). \~ \~ \~ \~[PERSON] є студентом Харківського національного університету імені [PERSON] денної форми навчання та контрактної форми оплати. \~ \~ \~ \~Вищезазначені обставини відповідачем не оспорюються. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З матеріалів справи вбачається, що син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання та навчання сина не надає. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоров я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст.\~182 СК України). Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 01.02.2013 року, з 01.01.2014 року здійснює підприємницьку діяльність по єдиному податку, платник третьої групи 5%. Згідно наданих до Східного управління декларацій платника єдиного податку фізично особи-підприємця [PERSON] отримав суми доходу за період: 2017 рік 574940 грн.; 1-й квартал 2018 року 12000 грн.; 1-ше півріччя 2018 року 342334 грн.; три квартали 2018 року 431522,54 грн. З врахуванням досліджених судом доказів щодо отриманого доходу відповідачем, а також інформації про наявне у нього нерухоме майно, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання у розмірі 2500 грн щомісячно. Наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей та встановлення йому в грудні 2018 року ІІІ групи інвалідності, такий висновок суду не спростовують. Позовні вимоги в частині відшкодування позивачці 50% витрат на оплату навчання сина в розмірі 5250 грн одноразово також підлягають задоволенню. Суд враховує, що проти позову в цій частині відповідач не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 01 вересня 2018 року до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, що відповідає вимогам\~ст. 200 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved