Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

09.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що з 15.06.2008 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , за час якого у них народилося двоє спільних дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини у сторін значно погіршилося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між ним та відповідачкою зникли почуття поваги та любові. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а шлюб існує суто формально. Враховуючи наведене, просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 15.06.2008 року Садівською сільською радою Луцького району Волинської області за актовим записом № 02, розірвати. Позивач до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 14). Відповідач також до початку судового засідання подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов визнає (а.с. 15). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.06.2008 року, який зареєстровано Садівською сільською радою Луцького району Волинської області за актовим записом № 02, про що видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть та мають окремі бюджети. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити прізвище « [PERSON] », про що вона зазначила у своїй заяві. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. У своєму позові [PERSON] за наслідками розгляду даного позову просив залишити судові витрати за ним, а тому підстав для їх стягнення за рахунок відповідача немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved