Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

07 червня 2016 року [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу будинку. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 липня 2013 року у м. Макіївка Донецької області [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу будинку та споруд, розташованих за адресою: Донецька область, м. Макіївка, Червоногвардійський район, вул. Зарічна, 35. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 1452. Зазначений будинок був зареєстрований за [PERSON] у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 118845614135. Продаж будинку було вчинено за 136000 грн. з розстрочкою оплати до 29 липня 2017 року. Відповідачка зобовязалася сплачувати продавцю по 2840 грн. щомісяця на карту КБ «Приватбанк». В період з серпня 2013 року по січень 2014 року відповідачка здійснювала платежі, що підтверджується випискою по картковому рахунку, на загальну суму 14660,00 грн. Після цього відповідачка припинила виплати, пояснивши у телефонній розмові, що будинок їй більше не потрібен і платити за нього вона більше не буде. Відповідачка у будинку не мешкає, внаслідок чого будинок прийшов у стан, непридатний для проживання. Тому просив розірвати договір купівлі-продажу будинку розташованого за адресою: Донецька область, м. Макіївка, Червоногвардійський район, вул. Зарічна, 35, укладений між [PERSON] та [PERSON] 29.07.2013 року, підтвердити право власності [PERSON] на вказаний будинок, зобовязати відповідача [PERSON] повернути правовстановлюючий документ на предмет договору купівлі-продажу, та стягнути з відповідачки судові витрати. Представник позивачки [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 21.05.2016 року, посвідченої Державним нотаріусом Восьмої Донецької державної нотаріальної контори за реєстром № 469 (а.с. 6), у судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у тому числі через публікацію в газеті «Урядовий курєр» № 210 (5830) від 09.11.2016 року(а.с.34-3), у судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення, відповідно до ч.4 ст.\~169, ст.\~224-226 ЦПК України, враховуючи також те, що представник позивача не заперечує проти такого способу вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вваж є, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 2013 року у м. Макіївка Донецької області [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу будинку та споруд, розташованих за адресою: Донецька область, м. Макіївка, Червоногвардійський район, вул. Зарічна, 35. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці 0,0679 га, кадастровий номер 1413500000:01:003:1678. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 1452 (а.с. 15). Спірний будинок був зареєстрований за позивачкою [PERSON] у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №118845614135. Згідно п. 2.1 Договору продаж будинку було вчинено за 136000 грн. з розстрочкою оплати до 29 липня 2017 року. Відповідачка [PERSON] своєю розпискою зобовязалася сплачувати продавцю [PERSON] суму за договором щомісяця протягом чотирьох років на платіжну карту КБ «Приватбанк» позивачки (а.с. 16). В період з серпня 2013 року по січень 2014 року відповідачка здійснювала платежі, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , на загальну суму 14660,00 грн. (а.с. 17-20). Однак, станом на дату винесення рішення судом відповідачка свої зобовязання припинила виконувати в добровільному порядку. Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно\~ст. 651 ч.2 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання договору купівлі-продажу, оскільки відповідачка [PERSON] належним чином не виконала умови договору купівлі-продажу будинку від 29.07.2013 року,\~не здійснює щомісячну оплату, чим допустила прострочку у його виконанні та істотно порушила умови договору. Позивач наполягає на розірванні вказаного договору, оскільки внаслідок завданої відповідачкою шкоди, вона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору. Щодо додаткового підтвердження права власності [PERSON] на спірний будинок рішенням суду, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки згідно п.2.1 вказаного договору купівлі-продажу від 29.07.2013 року, право власності у покупця наступає після повного розрахунку за цим договором. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 74768803, право власності на будинок № 35 по вул. Зарічна у м. Макіївка Донецької області зареєстровано за позивачкою [PERSON] (а.с. 36-37). У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 551,21 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial