Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

09 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. ЇЇ двоюрідний брат [PERSON], [INFO], постійно проживали у [INFO]. Після початку АТО він тимчасово зареєструвався у м. Костянтинівка Донецької області по вул. Маяковського, 44, та набув, відповідно, статус особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території. У звязку із важкою хворобою брат повернувся за місцем постійного проживання у м. Харцизьк для проходження курсу лікування у лікарні, де він перебував на диспансерному обліку. 19 жовтня 2016 року за місцем свого постійного проживання у [INFO], її брат помер. Причиною смерті [PERSON] була загальна інтоксикація організму внаслідок цирозу печінки, про що мається лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання вона звернулась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть брата та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті брата та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті [PERSON] який народився 05 серпня 1962 року у м. Харцизьк Донецької області, визнавши датою його смерті 19 жовтня 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Харцизьк. У судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 19 жовтня 2016 року за місцем свого постійного проживання у [INFO], її брат помер. Причиною смерті [PERSON] була загальна інтоксикація організму внаслідок цирозу печінки, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 260 від 20.10.2016 року, видане Харцизьким відділенням СМЕ та свідоцтво про смерть від 21 жовтня 2016 року, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території (а.с. 8-9, 14). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця [PERSON] поховала брата на кладовищі м. Харцизька Донецької області, що підтверджується квитанціями про оплату ритуальних послуг та фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, імя та по-батькові похованого «Хоменко Костянтин Володимирович», а також дати народження та смерті: «05.08.196219.10.2016 р.р.» (а.с. 10-13). Заявниця є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті брата та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Вона зверталась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть брата та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, заявниці було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 04.11.2016 року № 2378/03.2-38 (а.с. 15). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті брата та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~[PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved