Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

09.07.2018 року позивачв порядкуст. 1191 ЦК України звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 2 000 грн. В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що 09.09.2017 року на вул. Ак.Філатова, 86 у м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2017 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON], який керував автомобілем марки «Opel», державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно звіту №178/17 від 22.11.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки«Toyota», державний номерний знак [NUMBER], складає 15\~691, 56 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] була застрахована в [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування». [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» за заявою [PERSON] здійснило виплату йому страхового відшкодування в розмірі 13\~380,16 грн. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не компенсовані витрати на франшизу у розмірі 2\~000 грн., позивач просив присудити на його користь вказані грошові кошти. Окрім позовних вимог, позивач просив присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1762 грн. Позивач [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» в судове засідання не зявилось, просило розглянути справу без його участі, позов підтримало, не заперечувало проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2017 року о 19 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Opel», державний номерний знак [NUMBER] по вул.Ак.Філатова, 86 у м. Одесі під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження механічного характеру. Вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2017 року, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КпАП України. Постанова суду набрала законної сили. Власником пошкодженого автомобілю марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON]О.(свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №САЕ 936347). Згідно звіту №178/17 від 22.11.2017 року про оцінку автомобілю вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки«Toyota», державний номерний знак [NUMBER] складає 15\~691, 56 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] була застрахована в [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування». [PERSON]здійснило виплату йому страхового відшкодування в розмірі 13\~380,16 грн. (платіжне доручення №3705 від 21.12.2017 року). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Opel», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС», яке виплатило позивачу грошові кошти за завдане відповідачем ДТП у розмірі 11\~380,16 грн. Вказані обставини визнані позивачем та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. На час звернення [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до суду доказів відшкодування відповідачем франшизи, передбаченої страховим полісом, розмір якої становить 2\~000 грн. немає. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. За ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Так, відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Зазначене узгоджується із статтею 1191 ЦК України, за якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Деліктне зобовязання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобовязання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обовязку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Такий висновок суду узгоджується з постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2267цс16. При таких обставинах, враховуючи вчинені [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» в порядку ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дії по виплаті регламентної виплати потерпілій особі за відповідача, який є винним у вчиненні ДТП, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Судові витрати на оплату судового збору 1762,00 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved