Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

08 серпня 2018 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю і визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якій позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №100 в будинку №3 по вул. Молодіжна, в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області внаслідок втрати права власності на вказане житлове приміщення. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2018 року у справі №311/2734/18 визначено склад суду суддя Нікандрова С.О. Ухвалою Василівського районного суду від 22 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 12 жовтня 2018 року, 23 жовтня 2018 року не зявився, за даними, наданими Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідач повідомлявся про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, просять розглядати справу без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що позивач\~[PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.05.2018 року виданого згідно з розпорядженням органу приватизації Дніпрорудненської міської ради від 25 травня 2018 року №08 (а.с.9), та договором купівлі-продажу ? частки квартири від 13 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №586 (а.с.10-11). Згідно п.9 договору купівлі-продажу ? частки квартири від 13 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №586, укладеного між [PERSON] і [PERSON], останній зобовязався виписатися та звільнити відчужувану квартиру у строк до 13 липня 2018 року. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради №5914 від 20 липня 2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 11 травня 2005 року по цей час продовжує бути зареєстрований в [INFO] (а.с.13). Стаття 1 Протоколу № 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 4.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року,\~закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вирішуючи спір, суд встановив, що відповідач [PERSON] не є членом сімї позивача та іншою особою, наведеною у ст.64 ЖК УРСР, тому до спірних правовідносин застосовуються положення статей 383, 391 ЦК України. Аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~№6-709цс16 від 16 листопада 2016 року, постанові Верховного Суду №523/11084/16-ц від 06 червня 2018 року. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство, не є власником житла, після укладення договору купівлі-продажу квартири не знявся з реєстрації, як це передбачено умовами договору, чим створює перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме квартирою №100 будинку №3 по вул. Молодіжна в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved