Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

07 лютого 2019 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилався на те, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 27 серпня 2010 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ, актовий запис № 533. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з серпня 2018 року. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Майновий спір буде вирішуватись окремо. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем 27 серпня 2010 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ, актовий запис № 533. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи, про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 20 лютого 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання у справі на 01.03.2019 р. 19 березня 2019 року під час підготовчого судового засідання відповідач заявила клопотання про вжиття заходів щодо примирення подружжя та надання строку для примирення, посилаючись на те, що примирення відповідає інтересам їх сім`ї. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 19 березня 2019 року сторонам надано строк на примирення до 24.06.2019 року, зупинено провадження до закінчення строку на примирення, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.06.2019 року. Позивач після спливу строку на примирення у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач після спливу строку на примирення у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, протокол судового засідання не вівся. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 27 серпня 2010 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ, актовий запис № 533. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з серпня 2018 року. Спору щодо проживання дитини немає. Майновий спір буде вирішуватися окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, строк на примирення не дав результатів, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем в позовній заяві не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судового збору на його користь, на підставі чого суд вважає можливим в порядку ст. 141 ЦПК України покласти судові витрати по справі на позивача.

Outcome: approved