Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті 18 лютого 2007 року його матері [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, є єдиним спадкоємцем за заповітом від 24 грудня 1999 року житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на вул.Проектна, 6 у с.Старостине Ратнівського району Волинської області. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, позивач - про підтримання позовних вимог, відповідачі - про їх визнання. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу ст.1217 цього ж Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 24 грудня 1999 року усе належне їй майно, у тому числі житловий будинок з надвірними будівлями у с.Старостине, заповіла [PERSON].. Згаданий заповіт посвідчено Прохідською сільською радою Ратнівського району Волинської області, зареєстровано в реєстрі за №87. Як вбачається із витягу із Спадкового реєстру від 07.11.08 №17156808, вказаний заповіт є чинним. Про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок на вул.Проектна, 6 у с.Старостине Ратнівського району Волинської області, свідчить витяг з погосподарської книги №5 за 2001-2005 роки (по особовому рахунку №234) Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області та довідка цієї ж ради від 18.11.15 №345/2-15. Такі довідки, видані на підставі записів у погосподарських книгах, є підтвердженням приналежності особі будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, що випливає із аналізу чинних на той час постанови Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом вказаних нормативно-правових актів записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається із свідоцтва про смерть І-ЕГ №039453, 18 лютого 2007 року [PERSON] померла. З цієї дати згідно із ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. [PERSON] на виконання ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом звернення 28 серпня 2007 року із заявою про прийняття спадщини до Ратнівської державної нотаріальної контори, що стверджується витягом про реєстрацію того ж дня спадкової справи в Спадковому реєстрі від 28.08.14 №10826364 та відповідною заявою від 28.08.14. Як вбачається із спадкової справи №87/2015, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є дітьми спадкодавця [PERSON], заяви про прийняття спадщини у 6-місячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса не подали. Відповідно до довідки Прохідської сільської ради від 18.11.15 №345/2-15 відповідачі із спадкодавцем на час його смерті не проживали. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом від 24 грудня 1999 року після смерті [PERSON] Крім цього, позивач, прийнявши у спадщину за заповітом належну [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.09.2009, фактично успадкував і житловий будинок згідно із заповітом спадкодавця. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину, що складається із вказаного житлового будинковолодіння, позивач не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на це майно, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.15. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не установлено. З огляду на наведене суд визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на вул.Проектна, 6 у с.Старостине Ратнівського району Волинської області.

Outcome: approved