Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

08 червня 2018 року позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду з позовом до відповідача - [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Бахмутської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись при цьому на те, що між ним та відповідачем шлюб припинено 09 січня 2009 року. Від даного шлюбу в них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з батьком позивачем - [PERSON] та знаходиться на утриманні позивача. Зазначає, що відповідач не працює, зловживає алкогольними напоями, жодного разу не зустрілася зі своєю дитиною [PERSON], не цікавиться іі побутом, здоров'ям, не приймає участь у її вихованні та не вітає зі святами. Позивач у судовому засіданні наполягав на позовних вимогах з підстав викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Представник третьої особи - служба у справах дітей органу опіки та піклування Бахмутської міської ради, у судове засідання не з'явилась, заявою від 24 жовтня 2018 року просила розгляд вищезазначеної справи проводити за її відсутності, висновок органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 02 жовтня 2018 року №01/11-621 про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO], у відношенні до її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO].Позов просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає надані сторонами докази достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, позов розглянуто на підставі наявних у справі матеріалів за відсутності представників сторін. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] убачається, що [PERSON], [INFO], є дитиною: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано 09 січня 2009 року про що зроблено відповідний актовий запис №1. Згідно побутової та виробничої характеристики, [PERSON], [INFO], працює комірником на підприємстві ТОВ «ТД «Деметра-плюс» з 01 жовтня 2015 року. Під час роботи проявив себе як кваліфікований спеціаліст, Нарікань від керівництва і колективу не має. Працелюбний і ініціативний, користується повагою у колективі. За місцем проживання скарг з боку мешканців та органів поліції щодо порушення правопорядку на [PERSON] не надходило. Згідно довідки Бахмутської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 з профільним навчанням Бахмутської міської ради Донецької області, [PERSON], яку виховує батько [PERSON] з 2007 року по 2017 рік навчалася у ЗОШ №5. За час навчання в початковій школі з 2007 року по 2011рік, мати дівчини, [PERSON], приділяла належну увагу доньці, але вже по закінченню четвертого класу мати припинила брати участь у вихованні дитини, дівчиною опікувався тільки батько. Він постійно тримав на контролі відвідування донькою школи, слідкував за її навчальними досягненнями, позитивно реагував на зауваження, рекомендації вчителя, відвідував батьківські збори. В канікулярний час приділяв увагу оздоровленню своєї дитини. Брав активну участь у громадському житті класу та школи. За даний період навчання, протягом 2012-2017 навчальних років, мати, [PERSON], жодного разу не відвідувала школу, участі у вихованні доньки не брала, батьківські збори не відвідувала. Успіхами дитини у класного керівника не цікавилася. З донькою не проживала. У відповідності до довідки Державного вищого навчального закладу «Артемівський коледж транспортної інфраструктури» від 08 травня 2018 року за №01/238, [PERSON] [INFO] навчається в ДВНЗ «Артемівський коледж транспортної інфраструктури». Дівчина охайна, доглянута, має задовільну шкільну підготовку. На даний час дитина проживає разом з батьком, [PERSON], який займається її вихованням та організацією навчання. Він відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті доньки. Мати дитини, [PERSON] вихованням [PERSON] не займається. В коледжі жодного разу не була. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Бахмутської міської ради від 02 жовтня 2018 року №01/11-621, визнано доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні до її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд також приймає до уваги те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених вищезазначеною статтею. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). У судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved