Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

09.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. 28.01.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не бере, не несе витрат по утриманню і догляду за дитиною, з дитиною не спілкується, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. В позовній заяві позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати в зв'язку з хворобою дитини в сумі 500 грн. щомісячно до її одужання. Позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], в судове засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] 28 січня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №33 від 28 січня 2009 року. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці було присвоєне прізвище «[PERSON]» (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]). В судовому засіданні встановлено, що за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. На виконання даного рішення 14.10.2010 року видано виконавчий лист. Відповідно до довідки ВДВС Київського районного управління юстиції м. Донецька від 24.03.2014 року, [PERSON] у період з 03.09.2013 по 03.03.2014 року не отримувала аліменти з [PERSON], який ухилявся від їх сплати. В зв'язку з несплатою аліментів [PERSON] ВДВС Київського районного управління юстиції м. Донецька 26.03.2014 року оголошено розшук майна боржника, [PERSON] На теперішній час боржник [PERSON] працює, зареєстрований, або його майно перебуває у м. Донецьку. В зв'язку з проведенням АТО, зокрема, на території м. Донецька, виконавчі дії в м. Донецьку не здійснюються, виконання виконавчого документу по стягненню аліментів та нарахування заборгованості за ним неможливо, що підтверджується довідками ВДВС Київського районного управління юстиції м. Донецька від 24.04.2015р. за №61 та від 18.09.2015р. за №1589. Згідно довідки від 27.11.2014 року за №1429008665 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції [PERSON] разом з неповнолітнім сином, [PERSON], постійно проживала в [ADDRESS] і перемістилася з району проведення антитерористичної операції в [ADDRESS], ГТК «Зелений гай», що також підтверджується довідкою виконкому Святогірської міської ради від 12.08.2015 року. Згідно довідки за №60/ЗР від 18.08.2015 року, виданої ТОВ «Інтерус», [PERSON] мешкає в ГТК «Зелений гай» з 21.10.2014 року разом зі своїм сином, [PERSON], [INFO], по теперішній час. Батько дитини, [PERSON], за вказаний період часу в ГТК «Зелений гай» не проживав. Відповідно до довідки від 13.08.2015 року, виданої директором Богородичанської ЗОШ І-ІІ ступенів [PERSON], [PERSON], [INFO], навчається в 4 класі. За весь період навчання і по цей час батько дитини, [PERSON], до школи не з'являвся, участі у навчальному та виховному процесі не приймав, з вчителями не спілкувався, не відвідував класних та загальношкільних батьківських зборів, за весь час навчання успіхами свого сина не цікавився. Згідно довідки від 18.08.2015 року, [PERSON] з 22.03.2004 року працює на посаді інженера ДПІ НДІ «Теплоелектропроект» та за період з лютого 2015 року по липень 2015 року має середній дохід в розмірі 7813,15 грн. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав за №29/01-1227 від 30.10.2015р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 28.01.2009 року, після чого їх неповнолітня дитина, [PERSON] залишився проживати разом з матір'ю. Батько дитини проживає окремо, життям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не спілкується та не навідує сина за місцем проживання. Не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток. Не приймає ніякої участі у вихованні та розвитку дитини. До органу опіки та піклування Слов'янської міської ради батько дитини, [PERSON], з питанням щодо визначення місця і часу зустрічі та спілкування зі своїм сином не звертався. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки [PERSON] призначено сплату аліментів на утримання сина, [PERSON] За період з жовтня 2014 року по березень 2015 року кошти на утримання дитини не надходили. На теперішній час мати, [PERSON], та дитина, [PERSON], взяті на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та проживають в ГТК «Зелений гай» м. Святогірська. Створені необхідні умови проживання. Дитина оточена любов'ю та материнською турботою. Мати самостійно утримує, виховує і розвиває свого сина. Турбується про стан фізичного здоров'я дитини. Мати офіційно працевлаштована. За місцем праці характеризується позитивно. Матеріально забезпечена. Дитина перебуває на обліку у лікарні з приводу функціонального порушення шлунку. Відповідно до висновків лікарів, дитина у зв'язку з хворобою потребує санаторного лікування. Батько не цікавиться здоров'ям дитини, не надає додаткової допомоги на придбання ліків. Батько, [PERSON], само ухилився від виконання батьківських обов'язків, не забезпечує дитині належне батьківське виховання, на підставі чого орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає доцільним позбавлення батька - [PERSON], батьківських прав у відношенні його сина, [PERSON] У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] р.н. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини в частині позбавлення батьківських прав, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат в зв'язку з хворобою дитини в сумі 500 грн. щомісячно до її одужання суд приходить до наступного. В частині 1 ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто, існування особливих обставин, про які вказано у зазначеній вище нормі права, а також розмір витрат на них, які понесені позивачкою або які вона обґрунтовано планує понести, повинні бути доведені суду. В даному спірному випадку позивачка не надала суду належних і допустимих доказів в їх розумінні згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України про існування у неї особливих обставин, пов'язаних із утриманням дитини, які вона понесла у зв'язку із цими особливими обставинами або які вона обґрунтовано планує понести. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити у зв'язку із недоведеністю. Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial