Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

07.10.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2002 року. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Зазначає, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, що призводять до постійних сварок. Вживала заходів до збереження сім'ї, однак такі бажаного результату не дали. Вказує, що фактично у шлюбних відносинах з відповідачем не перебуває і що втратили одне до одного почуття любові та поваги. Миритись і залишатись в шлюбі, який існує лише формально, не бажає. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Окрім цього зазначила, що після розірвання шлюбу і надалі бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.. Встановлено, що сторони 05.09.2002р. уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області за актовим записом №40. Від даного шлюбу в сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтв про народження дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved