Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

09.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов обгрунтовано тим, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.12.2011 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час вона отримує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку відповідача. Вважає, що з часу ухвалення судом рішення 13.12.2011 року матеріальний стан відповідача поліпшився у зв'язку з тим, що зараз він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку замість 1/3, як це було визначено рішенням суду. Крім того зазначає, що змінився прожитковий мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.12.2011 року складав 1004 грн., а станом на 01.05.2017 року складає 1684 грн.. У зв'язку з тим, що неповнолітній син потребує значно більших матеріальних витрат на навчання, оздоровлення, відвідування спортивних занять та змагань просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1/6 частини заробітку до 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а у випадку продовження навчання, до закінчення навчання. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач [PERSON] направила до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі зареєстрованому 01.08.1992 року Южноукраїнським міським відділом запису актів громадянського стану, який був розірваний рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.01.2012 року. Мають двох дітей - сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.11.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.12.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але н менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2011 року та до досягнення ними повноліття (а.с. 14). З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 27.09.2016 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] (а.с. 18-19). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 04.05.2017 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] після державної реєстрації зміни імені, носить прізвище ім'я по батькові [PERSON], про що 04.05.2014 року складено відповідний актовий запис №12 (а.с. 8). 19.05.2017 року Южноукраїнським районним відділом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області [PERSON] оформлено паспорт Громадянина України з безконтактним електронним носієм (а.с. 5-6). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до представленої довідки дитина сторін проживає з позивачем (а.с. 18-19). Частиною 1 ст. 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] працевлаштований в ДП «Агрономія» (а.с. 38), тобто має сталий дохід, у зв'язку з досягненням повноліття старшим сином [PERSON] 1994 року народження, розмір стягуваних з нього аліментів зменшився до 1/6 частини заробітку, а тому суд вважає, що він в змозі сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення ним повноліття. Таким чином, обставини, передбачені ст. 192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За такого розмір стягуваних з відповідача аліментів, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини у випадку продовження нею навчання і до закінчення навчання не можуть бути задоволені судом виходячи з такого. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз'яснень наданих в п.20) Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки зазначене право на утримання повнолітньої дитини, ще не виникло, позов підлягає задоволенню лише до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду понесла документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640.00 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: partial