Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

07 жовтня 2020 року до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: підрозділ з усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 17 жовтня 2015 року було укладено шлюб, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 23.08.2018 розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею на підставі укладеного між ними Договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 02.08.2018. Батьківських обов`язків відповідач не виконує, ніде не працює, не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, негативно характеризується за місцем проживання, як батько не проявляє ніякої зацікавленості до дитини, не дбає про неї, не відвідує, не цікавиться про її долю у їх спільних знайомих, у зв`язку з чим вищезгаданий Договір ним не виконується і, фактично, втратив своє значення та силу. Внаслідок чого вона змушена була звернутися до суду за видачею судового наказу про стягнення з відповідача аліментів, який було видано 08.07.2019. Відповідач аліменти не сплачує і у примусовому порядку, має значну заборгованість, яка станом на 01.07.2020 складала за розрахунком державного виконавця 36560,35 гривень, у зв`язку з чим місце проживання їх дитини має бути визначеним у судовому порядку. Позивач вважає, що проживання доньки разом з нею повністю відповідає інтересам дитини, вона має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі, відповідач не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання і не має такого бажання. Прохає суд постановити рішення, визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . 12 жовтня 2020 року згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області справу прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання (а.с.16). В підготовче засідання представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу без їх участі, в зв`язку з визнанням позову відповідачем, позовні вимоги підтримують, прохають їх задовольнити (а.с. 78). Відповідач в підготовче засідання надав заяву з проханням розглядати справу в підготовчому засіданні за його відсутності, позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує ( а.с. 77 ). Представник третьої особи направив заяву про розгляд справи без присутності в судовому засіданні представника Служби та прийняти рішення врахувавши висновок органу опіки та піклування (а.с. 51). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2018 року шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 17 жовтня 2015 року, актовий запис №1072 - розірвано (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 2 серпня 2018 року сторонами визначено, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини ( а.с. 9). Дочка проживає разом з матір`ю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області затвердженого рішенням № 95 від 18.12.2020, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.53-57). Відповідач проти задоволення позову щодо визначення місця проживання дочки не заперечував, просив визначити місце проживання дочки з матір`ю. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а також те, що відповідач позов визнав, не заперечує проти залишення дитини проживати разом з матір`ю, позивачем по справі, суд погоджується з доводами позивача про те, що визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання буде відповідати її інтересам, а тому суд вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем проживання її матері [PERSON] . Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що [PERSON] не наполягала на стягненні з [PERSON] коштів у повернення сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved