Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

09.07.2014 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» на свою користь: 6274 гривні 20 копійок заборгованості по заробітній платі за січень, лютий місяці 2013 року, 3038 гривень 62 копійки вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати, 232 гривні 64 копійки компенсації за невикористану відпустку, 51656 гривень 54 копійки середньомісячної заробітної плати за весь час затримки її виплати, 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З 11 липня 2012 року він працював в ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на посаді рамп-агента групи перонного обслуговування відділу оперативного управління наземним обслуговуванням базової станції комплексу наземного обслуговування, та наказом №364-о/с від 06.02.2013 року його було звільнено з займаної посади з 07.02.2013 року на підставі пункту 1 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України у зв'язку зі скороченням штату працівників. Відповідно до пункту 253.1, 253.2 наказу йому мала бути виплачена компенсація за невикористану відпустку за 2 календарні дні за відпрацьований час з 11 липня 2012 року по 07 лютого 2013 року, вихідна допомога в розмірі середньомісячної заробітної плати та проведення повного розрахунку за фактично відпрацьований період по 07 лютого 2013 року. Проте після звільнення йому була повернута трудова книжка, але заборгованість по заробітній платі за грудень 2012 року, січень-лютий 2013 року, а також компенсація за невикористану відпустку та належна йому вихідна допомога сплачені не були. На момент звернення з позовом до суду заборгованість по заробітній платі за січень-лютий 2013 року йому не погашена та становить 6274 гривні 20 копійок, а також не здійснені усі інші належні йому при звільненні виплати. У зв'язку з чим, позивач вважає, що відповідач відповідно до вимог ч.1 ст.117 КЗпП України має сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати 3038 гривень 62 копійки та часу затримки -17 місяців, а всього на загальну суму 51656 гривень 54 копійки. Крім того позивачем розрахована сума компенсації за невикористану відпустку в розмірі 232 гривні 64 копійки, виходячи із середньоденної заробітної плати 116 гривень 32 копійки та кількості днів невикористаної відпустки - 2 дні. Позивач також стверджує, що наведеними діями відповідача йому завдана моральна шкода, оскільки відповідач цинічно ігнорує його людську гідність, не рахується його правомірними вимогами щодо виплати заробітної плати. Його пригнічує та обставина, що він вимагає чесно зароблені гроші, а відповідач відкрито глумиться над ним і не реагує на зазначені обставини. Позивач стверджує, що незаконними діями відповідача, тривалою невиплатою заробітної плати йому завдана значна моральна шкода, яку він оцінює в 5000гривень. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений завчасно і належним чином, проте причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ст.ст.169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого розгляду справи позивач не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Аеросвіт» в трудових відносинах з 11 липня 2012 року по 07 лютого 2013 року включно, що підтверджується даними його трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.6-8). Згідно з витягом з наказу Генерального директору ПрАТ «Авіакомпанія Аеросвіт» від 06 лютого 2013 року №364-ос, а саме пункту 252 наказу: позивач був звільнений з посади рамп-агента групи перонного обслуговування відділу оперативного управління наземним обслуговуванням Базової станції Комплексу наземного обслуговування 07.02.2013 року у зв'язку зі скорочення штату працівників (п.1.ст.40 КЗпП України). Відповідно до підпунктів 253.1, 253.2 наказу позивачу [PERSON] мала бути виплачена компенсація за невикористану відпустку у кількості 2 календарних днів за відпрацьований період з 11.07.2012 року по 07.02.2013року, вихідна допомога в розмірі середньомісячної заробітної плати, а також проведений повний розрахунок за фактично відпрацьований період по 07.02.2013 року (а.с.-11). Відповідно до ч. 1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається зі змісту довідки про доходи №937 від 21.02.2013 року, виданою ПрАТ «Авіакомпанія Аеросвіт», заборгованість по заробітній платі [PERSON] після відповідних відрахувань на дату, коли була сформована довідка, становить 9 309 гривень 89 копійок (а.с.9). В тому числі заборгованість за січень 2013 року - 2882 гривні 74 копійки, за лютий 2013 року - 3391 гривня 46 копійок. Враховуючи твердження позивача, відповідно до яких заборгованість за грудень 2012 року йому виплачена, та виходячи з вищевказаної довідки заборгованість по заробітній платі позивача за період січень-лютий 2013 року становить 6274 гривні 20 копійок (2882,74грн +3391,46грн.=6274,20грн.) Щодо належної позивачу компенсації за невикористану відпустку у кількості 2 календарних днів за відпрацьований період з 11.07.2012 року по 07.02.2013року, то в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими і також підлягають задоволенню, виходячи з даних щодо розміру його середньоденної заробітної плати, яка за період серпень 2012 - січень 2013 року становила 116 гривень 32 копійки, що підтверджується виданою відповідачем довідкою про середню заробітну плату (дохід ) №3.01-03/518 від 05.03.2013 року (а.с.10), кількості днів невикористаної відпустки та наступного розрахунку:116,32грн.х2дні=232 гривні 64 копійки. Крім того, згідно вказаної довідки вихідна допомога в розмірі середньомісячної заробітної плати становить 3038 гривень 62 копійки. Згідно ч. 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, внаслідок невиплати відповідачем розрахункових коштів позивачу у день його звільнення, відповідач зобов'язаний виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки їх виплати. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку при звільненні слід визначати відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, і довідок, виданих ПрАТ «Авіакомпанія Аеросвіт» про заробітну плату за два останні місяці роботи позивача, що передували місяцю, в якому відбулося його звільнення, тобто, із заробітної плати за грудень 2012 року та січень 2013 року. Пунктом 2 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995р. визначено, що період, за який беруться дані для розрахунку середньомісячного заробітку беруться два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Так, середньоденна заробітна плата позивача на посаді рамп-агента групи перонного обслуговування відділу оперативного управління наземним обслуговуванням Базової станції Комплексу наземного обслуговування становила 132 гривні 11 копійок (2837,97грн.+3238,88грн.) : 46 робочих дні). Строк затримки розрахунку при звільненні триває з дня звільнення позивача й теперішній час, який на день розгляду справи, за період з 08.02.2013 року по 29.07.2014 року включно, складає 373 робочих днів. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 49277 гривня 03 копійки (132,11грнх373 робочих днів=49541,25грн.). Тобто, в цій частині вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають частковому задоволенню на вказану суму. Щодо вимог позивача про відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, суд прийшов до висновку, що позивачем в цій частині належним чином не обґрунтовано розмір відшкодування завданих йому моральних страждань у в зв'язку з порушенням відповідачем його трудових прав на отримання належної йому винагороди за працю та розрахунку при звільненні. Відповідно до вимог ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд виходить з того, що позивачем доведено той факт, що внаслідок порушення його законних прав відповідачем він був вимушений неодноразово звертатись до відповідача за отриманням довідок, а також за правою допомого та з позовом до суду для захисту своїх порушених прав, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Проте, враховуючи, що встановлення судом факту порушення відповідачем прав позивача є певним відшкодуванням завданої позивачу моральної шкоди, в зв'язку з чим розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в розмірі 1% від задоволеної суми майнових вимог, а саме в розмірі 588 гривень ((6274,20грн.+3038,62грн+232,64грн+49277,03)х0,01). Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 588 гривень 22 копійки за майновим позовом та 243 гривні 60 копійок за немайновим позовом, а всього на загальну суму 831 гривня 82 копійки. В зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати, але не більше ніж за один місяць На підставі викладеного,

Outcome: partial