Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

09.04.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно до її повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. 17.09.2005 сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Батько участі у вихованні дитини не приймає та кошти на утримання не надає. Дитина постійно хворіє, перебуває на обліку в лікаря кардіолога та потребує постійних лікувальних процедур. Крім того дочка відвідує гуртки для культурного та духовного розвитку, що потребує постійних витрат. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, проте позивач не у змозі самостійно його забезпечити. Оскільки відповідач здоровий і працездатний та здійснює підприємницьку діяльність, він у змозі сплачувати заявлений розмір аліментів. Ухвалою від 25.04.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач визнав свій обов`язок утримувати дитину, проте не погодився із заявленим позивачем розміром аліментів пославшись на те, що вимоги позивача необґрунтовані та не відповідають його фінансовим можливостям. Вказуючи, що його середньомісячний дохід становить 8000 - 12000 грн., і при цьому він витрачає значні кошти на своє лікування та утримання своєї цивільної дружини і двох її дітей, відповідач визнав розмір аліментів у сумі 2000 грн. Заслухавши в судовому засіданні сторін та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносин. 17.09.2005 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2011 р. шлюб сторін розірвано. На даний час дитина проживає з матір`ю, яка і несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що у березні 2019 р. відповідач самостійно, без узгодження з позивачем, визначив розмір своєї участі в утриманні дитини і з вказаного часу перераховує позивачу певні грошові суми - від 500 грн. до 2950 грн. в місяць. Однак кошти від відповідача надходять нерегулярно, а їх розмір позивач вважає недостатнім для забезпечення потреб дитини, що свідчить про існування між сторонами спору, який підлягає вирішенню в судовому порядку. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З пояснень відповідача вбачається, що він зареєстрований як фізична особа - підприємець та його місячний дохід становить 8000 - 12000 грн. Доказів на підтвердження розміру доходів відповідача суду не надано. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. Відповідно до пояснень відповідача він хворіє на посттромбофлебітичний синдром, що потребує витрат на лікування, проживає в цивільному шлюбі із жінкою, яка є безробітною та має двох неповнолітніх дітей, і він приймає участь у їх вихованні та утриманні, однак зважаючи на те, що особою з інвалідністю відповідач не визнавався, вказані проблеми зі здоров`ям не перешкоджають зайняттю ним підприємницькою діяльністю, ненадання ним належних доказів, які б свідчили про те, що стан його здоров`я зумовлює необхідність понесення постійних витрат на придбання медикаментів, особливого харчування, оздоровлення тощо, та враховуючи, що він не зобов`язаний утримувати дітей своєї цивільної дружини, суд не розцінює наведені відповідачем обставини як такі, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів. Отже на підставі викладених сторонами аргументів і оцінки наданих ними доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить з середньомісячного розміру доходів відповідача (10000 грн.) та визнає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 2800 грн., що приблизно становить ј частини середнього доходу відповідача. На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище, оскільки в його розпорядженні залишиться ѕ частин його доходу. На підставі положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial