Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

07.12.2018\~року позивач\~звернувся \~до суду\~з позовом,\~в якому\~ просив\~ \~стягнути з [PERSON], [INFO],\~[NUMBER],\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків:\~[NUMBER],\~адреса проживання:\~53802,\~м.\~Апостолове,\~вул.\~Ветеранів,\~53-А\~на користь [PERSON], паспорт серії ЕО №297769, місце реєстрації: 54000, [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER] заборгованість за договором позики від 05.11.2016 року в розмірі 5 596 605 грн. 49 коп., з яких: 4 197 000 грн. - сума позики; 1 199 605 грн. 49 коп. - проценти за користування грошовими коштами; 200 000 грн. - відшкодування моральної шкоди. Стягнути із відповідача судові витрати. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 05 листопада 2016 року він надав [PERSON] позику у розмірі 1500 000 доларів США, які останній зобовязався повернути не пізніше 05.11.2018 року. Однак, позивач стверджує, що Відповідач борг не повернув, вимоги щодо повернення суми заборгованості не виконуються, що завдає серйозної моральної та матеріальної шкоди, внаслідок чого грубо порушуються його права та законні інтереси. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 10.12.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. Одночасно з\~подачею позову\~позивач звернувся\~до суду\~з заявою,\~якій просив\~ накласти\~ арешт\~на нерухоме\~майно [PERSON], [INFO],\~[NUMBER],\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків:\~[NUMBER],\~адреса проживання:\~53802,\~Дніпропетровська область,\~м.\~Апостолове,\~вул.\~Ветеранів,\~53-А,\~а саме:\~Житловий будинок\~разом із\~господарськими будівлями\~за адресою:\~Дніпропетровська обл.,\~Апостолівський р.,\~м.\~Апостолове,\~вулиця Ветеранів,\~будинок 53.\~Реєстраційний номер\~об'єкта\~нерухомого майна:\~1375545112203.\~Право власності\~зареєстроване 05.10.2017\~р.\~на підставі\~декларації про\~готовність об'єкта\~до експлуатації,\~будівництво якого\~здійснено на\~підставі будівельного\~паспорта,\~серія та\~номер:\~ДП141172491427,\~виданого 06.09.2017р.;\~Земельна ділянка\~площею 0,1\~га за\~адресою:\~кадастровий номер:\~1220310100:03:088:0014,\~розташованої за\~адресою:\~Дніпропетровська обл.,\~Апостолівський p.,\~м.\~Апостолове,\~вулиця Ветеранів,\~земельна ділянка\~53.\~Право власності\~зареєстровано 30.08.2016\~року на\~підставі рішення\~органу місцевого\~самоврядування,\~серія та\~номер:\~516,\~виданого 22.08.2016\~року.\~Цільове призначення:\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка).\~Накласти арешт\~на рухоме\~майно [PERSON], [INFO],\~[NUMBER],\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків:\~[NUMBER],\~адреса проживання:\~53802,\~м.\~Апостолове,\~вул.\~Ветеранів,\~53-А,\~а саме:\~Транспортний засіб\~марки VOLKSWAGEN,\~модель TOUAREG,\~2013\~року випуску,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~№ WVGZZZ&a;р;PZDD033289,\~тип -\~ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ\~УНІВЕРСАЛ-В,\~колір -\~СІРИЙ.\~Реєстраційний номер\~[NUMBER],\~зареєстрований Центр\~1248,\~26\~квітня 2017\~року,\~об'єм\~двигуна 2967.\~Свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~СХМ №\~269794,\~видане Центром\~1248,\~26\~квітня 2017\~року.\~Транспортний засіб\~марки BSL,\~моделі STC-1M,\~1985\~року випуску,\~тип -\~спеціалізований напівпричіп\~н/пр.-цистерна-Е,\~колір -\~синій,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~№ VGWBSLOSTC1M33932,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~зареєстрований Центр\~1248,\~25.02.2017\~року.\~Свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~СХМ №\~094906,\~видане Центром\~1248,\~25\~лютого 2017\~року.\~Транспортний засіб\~марки RENAULT,\~моделі PREMIUM\~DXI,\~2009\~року випуску,\~тип -\~спеціалізований вантажний\~сідловий тягач-Е,\~колір -\~червоний,\~номер шасі\~(кузова\~рами)\~№ VF624GPA000024376,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~зареєстрований Центр\~1248,\~21.10.2017\~року,\~об'єм\~двигуна 10837.\~Свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~СХМ №\~901541,\~видане Центр\~1248,\~21\~жовтня 2017\~року.\~Транспортний засіб\~марки STAS,\~модель 038-3FAK,\~1990\~року випуску,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~№ YA9SALK3890116069,\~тип -\~СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП\~Н/САМОСКИД-Е,\~колір -\~червоний,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~зареєстрований ТСЦ\~1248,\~10\~квітня 2018\~року.\~Свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~СХК №\~544308,\~видане ТСЦ\~1248,\~10\~квітня 2018\~року.\~Транспортний засіб\~марки KAISER,\~моделі S3803,\~2001\~року випуску,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~VHRS3803AY2C00631,\~тип ТЗ\~-\~СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП\~Н/САМОСКИД-Е,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~зареєстрований ТСЦ\~1248,\~17\~листопада 2017\~року.\~Свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~СХМ №\~995396,\~видане ТСЦ\~1248,\~17\~листопада 2017\~року.\~Транспортний засіб\~марки RENAULT,\~модель PREMIUM\~450\~DXI,\~2008\~року випуску,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~№ VF624GPA000020379,\~тип -\~СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ\~СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е,\~колір -\~ЧЕРВОНИЙ,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~зареєстрований Центром\~1248,\~25\~лютого 2017\~року,\~об'єм\~двигуна10837\~Свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~СХМ №\~094905,\~видане Центром\~1248,\~25\~лютого 2017\~року.\~Транспортний засіб\~марки MERSEDES-BENZ,\~модель VITO\~110\~CDI,\~2003\~року випуску,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~№WDF36809413544350,\~тип ТЗ\~-\~ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ\~ПАСАЖИРСЬКИЙ-В,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~зареєстрований Центром\~1206\~25\~вересня 2015\~року,\~об'єм\~двигуна 2148.\~Свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~СХТ №\~413938,\~видане Центром\~1206,\~25\~вересня 2015\~року.\~Заборонити [PERSON],\~[INFO],\~[NUMBER],\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків:\~[NUMBER],\~адреса проживання:\~53802,\~м.\~Апостолове,\~вул.\~Ветеранів,\~53-А,\~або іншим\~особам відчужувати\~у будь-який\~спосіб вищезазначене\~рухоме та\~нерухоме майно.\~ Передати\~вищезазначене рухоме\~та нерухоме\~майно на\~відповідальне зберігання\~[PERSON],\~паспорт серії\~ЕО №297769,\~місце реєстрації:\~54000,\~[PERSON],\~[ADDRESS],\~ідентифікаційний номер:\~[NUMBER].\~Направити ухвалу\~про забезпечення\~до відповідного\~відділу державної\~виконавчої служби\~-\~для примусового\~виконання шляхом\~винесення постанови\~про опис\~та арешт\~майна боржника;\~Регіонального сервісного\~центру МВС\~в Одеській\~області,\~та інших\~державних органів\~-\~для виконання.\~ Зазначити\~в якості\~стягувана при\~здійсненні виконання\~ухвали про\~забезпечення позову\~- [PERSON], паспорт\~серії ЕО\~№297769,\~місце реєстрації:\~54000,\~[ADDRESS],\~ідентифікаційний номер:\~[NUMBER],\~та боржником: [PERSON], [INFO], [NUMBER], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], адреса проживання: 53802, Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Ветеранів, 53-А. Ухвалою суду від 07.12.2018 року вищевказану заяву позивача було задоволено в повному обсязі. В подальшому, ухвалою від 17 грудня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, його представник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснити у його відсутність Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Розглянувши поданий позов, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено що 05 листопада 2016 року між [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] (Позикодавець) було складено розписку, відповідно до якої позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 150 000 дол. США, які позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві в строк не пізніше 05 листопада 2018 року. Згідно умов даної розписки вбачається, що у разі неможливості повернути отримані грошові кошти у визначений строк [PERSON] зобовязався в рахунок погашення заборгованості передати у власність [PERSON] належне йому рухоме та нерухоме майно, яке буде відповідати сумі боргу на момент пред'явлення вимоги Сторони домовились, що передача (перереєстрація) зазначеного майна та/або повернення грошей буде здійснюватись за адресою: Регіональний сервісний центр МВС в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Корольова, 5), у кількості та розмірі еквівалентному розміру позики. Строк позовної давності за вказаним договором позики складає 5 (п'ять) років. Також з тексту розписки вбачаться, що грошові кошти передані у присутності та з письмового дозволу дружини [PERSON] - [PERSON], [INFO], паспорт серії ЕР 109171, виданий Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області 10 вересня 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], про що свідчить її підпис у розписці. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що після закінчення строку дії зазначеного договору позики відповідач грошові кошти не повернув. У звязку з чим, 05.11.2018 року відповідачем в рахунок часткового погашення боргу позивачу були фактично передані наступні транспортні засоби: транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб марки BSL, моделі STC-1M, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб марки RENAULT, моделі PREMIUM DXI, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб марки STAS, модель 038-3FAK, 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб марки KAISER, моделі S3803, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб марки RENAULT, модель PREMIUM 450 DXI, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, модель VITO 110 CDI, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, відповідач взяв на себе зобов'язання переоформити зазначені транспортні засоби на [PERSON] На підтвердження своїх вимог позивач надав суду відповідну розписку від 05.11.2018 року, що була складена в присутності дружини відповідача - [PERSON], яка надала свою згоду на передачу вказаних транспортних засобів в рахунок боргу, а також в присутності свідка - [PERSON]. У позові позивач вказує, що після оформлення письмової розписки, відповідач здійснив фактичну передачу зазначених транспортних засобів разом з ключами та технічними паспортами на них. Крім того, позивачем були оформлені довіреності на ім'я [PERSON] на кожний транспортний засіб з правом користування та розпорядження. Проте, після звернення до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області з метою оформлення транспортних засобів, стало відомо, що передані транспортні засоби знаходяться в арешті, що унеможливлює здійснення будь-яких дій із ними. Доказів на підтвердження іншого відповідачем не надано. Таким чином, судом встановлено, що умови договору позики від 05.11.2016 року відповідачем не виконанні, строк дії зазначеного договору вже закінчився, та відповідач ухиляється від його виконання. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобовязань відповідача позивачем були надані боргові розписки, оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні. Суд приймає розписку від 05 листопада 2016 року в якості належного та допустимого доказу виникнення боргового зобовязання, так як відповідач будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не зявився даний факт жодним чином не спростував, та оригінал розписки було оглянуто в судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Факт неповернення боргу підтверджується тим, що борговий документ (розписка) перебуває у позивача, так як, відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обовязку. Крім того згідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.\~\~ \~Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок . На основі\~повно і\~всебічно з'ясованих\~обставин,\~на які\~посилався позивач,\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~підтверджених доказами,\~дослідженими в\~судовому засіданні,\~оцінивши їх\~належність,\~допустимість,\~достовірність,\~а також\~достатність і\~взаємний зв'язок\~у їх\~сукупності,\~встановивши правовідносини,\~які випливають\~із встановлених\~обставин,\~та правові\~норми,\~які підлягають\~застосуванню до\~цих правовідносин,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність правових\~підстав для\~задоволення позовних\~вимог позивача\~в частині\~стягнення з\~відповідача [PERSON]\~ \~суму основного\~боргу за\~розпискою \~від 05.11.2016\~ року\~у розмірі\~150\~000\~ дол.\~США,\~що за\~офіційним курсом\~НБУ станом\~на день\~ухвалення рішення\~(100\~дол.\~США =\~2757,\~6874 гривень) становить 4\~135\~500 гривень, а також розмір процентів за користування грошовими коштами у сумі - 1\~199\~605, 49 гривень. В частині вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень, суд приходить до наступного висновку. Статтею 23 ЦК України, встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до роз'яснень, які містяться в п. 5\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» (з наступними змінами і доповненнями), при розгляді питань відшкодування моральної шкоди суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини по виконанню боргових зобов'язань за договором позики. Договором позики, укладеним між сторонами, не передбачено обов'язку сторін по відшкодуванню моральної шкоди. Крім того, під час розгляду справи позивач не надав жодних доказів в підтвердження спричинення йому моральної шкоди. Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди. При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не зявився, доводів позивача не спростував, з клопотаннями про витребування доказів, в тому числі призначення у справі експертизи до суду не звертався. Згідно\~ ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом .\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності\~до ч.ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обовязком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст..\~76\~ЦПК України\~ доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 8 810 гривень. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial