Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

08 серпня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до колишнього чоловіка [PERSON] і в позовній заяві вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок в [ADDRESS], в якому сторони проживають і зареєстровані. Між сторонами в 2013 році шлюб розірвано. Відповідач після розірвання шлюбу систематично порушує правила співжиття - зловживає спиртними напоями, погрожує фізичною розправою, виганяє її і їх сина - інваліда з будинку. Просить виселити його з будинку без надання іншого житлового приміщення. 15 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], в якому вказує, що проживає в будинку [PERSON] з 1979 року і продовжує жити в ньому після розірвання з нею шлюбу. За час проживання збудував гараж, літню кухню, хліви, газифікував будинок, встановив бетонну огорожу двору, будинок обклав плиткою, зробив капітальний ремонт. Має право на проживання будинком і просить визначити йому порядок користування будинком - виділити йому в користування житлову кімнату, яку він постійно займає та в спільне користування допоміжні приміщення будинку - кухню, ванну, коридор, веранду, господарські будівлі. Зобов»язати третіх осіб - Полонський РЕМ та філію ПАТ «Хмельницькгаз» - укласти з ним окремі договори на надання йому послуг з електро- та газопостачання та води. В суді [PERSON] свій позов підтримує, а проти позову [PERSON] заперечує, тому що колишній член її сім»ї не має права вимагати визначити порядок користування житловим приміщенням. Не заперечувала, що вони вдвох з колишнім чоловіком вкладали свої сімейні кошти в будинок. Відповідач [PERSON] проти позову [PERSON] заперечує, свій позов підтримує Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримує і пояснив, що відповідач [PERSON] часто скандалить з мамою, також кричить і до нього. Представники третіх осіб в суд не прибули. Дослідивши обставини справи, вислухавши доводи сторін, показання свідків, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок з боку позивачки [PERSON] [PERSON] в суді показала, що [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, позивачка викликає міліцію. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] починає скандалити в сім»ї, коли перебуває в нетверезому стані, тому колишня дружина викликає міліцію. Свідок з боку відповідача [PERSON] [PERSON] показала, що її брат [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] вдвох винуваті у скандалах, що виникають між ними. Свідок [PERSON] показав в суді, що в 2004-2012 роках працював з [PERSON] в м. Києві, останній заробляв на сім»ю. Свідок бував в них в гостях - стосунки в подружжя були нормальні. Останні півроку в гостях в сторін не був. Сторони проживають в будинку, що належить позивачці [PERSON] на праві власності. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано в 2013 році. Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжує в ньому проживати, користується постійно приміщенням спальні. 04 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] відбулася сварка. 19 липня 2014 року [PERSON] вчинив психологічне насильство щодо [PERSON], за що притягався до адміністративної відповідальності. Дані обставини встановлені з пояснень сторін, договором дарування будинку, рішенням суду про розірвання шлюбу, повідомленнями начальника Полонського РВ УМВСУ про проведення з [PERSON] профілактичних бесід, постановою суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON], копією паспорта [PERSON] Відповідно до ст..157 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) членів сім»ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених часиною першою ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім»ї власника жилого будинку (квартири) , які проживають з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 64 цього Кодексу до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки, а якщо особи, зазначені в ч.2 цієї статті , перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім»ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій ст..64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] не надала суду доказів про те, що [PERSON] систематично порушує правила співжиття, оскільки така обставина встановлена тільки за одним фактом - із постанови суду про те, що [PERSON] 19 липня 2014 року вчинив психологічне насильство в сім»ї. Із змісту повідомлення позивачці [PERSON] начальника Полонського РВ УМВСУ про події 04 липня 2014 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] виникла взаємна сварка, за наслідками якої ніхто не притягався до відповідальності. Із змісту інформації в повідомленні для [PERSON] начальника Полонського РВ УМВСУ від 15 вересня 2014 року неможливо визначити про яку конкретно протиправну поведінку [PERSON] та її наслідки йдеться. Тому вказані повідомлення начальника Полонського РВ УМВСУ суд вважає неналежними доказами систематичності протиправної поведінки [PERSON] Інших доказів суду не надано, тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] суд вважає, що він після розірвання шлюбу з [PERSON] має право користуватися жилим приміщенням будинку, що належить [PERSON] Оскільки [PERSON] заперечує право [PERSON] користуватися належним їй житловим будинком, суд вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України його право на проживання позивачка [PERSON] оспорює і таким чином право [PERSON] користуватися належним позивачці на праві власності житловим будинком позивачкою [PERSON] порушено. Тому його позовні вимоги на визначення конкретних приміщень в будинку, якими він має право користуватися, є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Позовні вимоги [PERSON] до третіх осіб задоволенню не підлягають, оскільки ЦПК України не передбачає розгляду спору з третіми особами. Тому в цій частині позов [PERSON] задоволенню не підлягає. В суді [PERSON] відмовився стягувати судовий збір з [PERSON]

Outcome: partial