Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

07 квітня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2012 року народження, батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем, розірваним за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 05 жовтня 2015 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина знаходиться на повному її утриманні. Батько малолітнього матеріальну допомогу на виховання сина надає нерегулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим вона вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просила стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. У додаткових поясненнях, наданих суду пояснила, що на теперішній час вона перебуває на реєстраційному обліку в Маріупольському міському центрі зайнятості як безробітна з 23 вересня 2015 року та отримує дохід в розмірі 1102,40 гривень. Матеріальний стан позивачки на теперішній час значно погіршився, вона не може влаштуватися на роботу, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дитина, 2012 року народження, яка вимагає постійного догляду. Син з кожним роком все більше потребує витрат на харчування, придбання одягу, навчання і т.д. Вважає, що грошових коштів у розмірі 500,00 гривень, котрі пропонує сплачувати [PERSON] не вистачатиме на забезпечення повноцінного рівню життя дитини, необхідного для його фізичного, морального та розумового розвитку. Додатково зазначила, що їй відомо, що відповідач неофіційно працює на автостоянці охоронцем та отримує значно вищий дохід, уникаючи сплату податків. З приводу стану здоров'я останнього пояснила, що про той факт, що відповідач хворий та потребує постійного санаторно-курортного лікування дізналася вже після розірвання шлюбу та подання позовної заяви до суду про стягнення аліментів. Це ж саме зазначила з приводу стану здоров'я батьків відповідача, яке раптово погіршилося під час розгляду справи. Вважає зазначені фактори безпідставними та такими, що не повинні впливати на визначення розміру присуджених до сплати аліментів на утримання малолітнього сина. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що твердження позивачки щодо ненадання матеріальної підтримки сину не відповідають дійсності. Для спростування надав суду чеки, що містяться в матеріалах справи. Вказав, що з 07 грудня 2015 року перебуває на реєстраційному обліку в Маріупольському міському центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю у розмірі 333,42 гривень на місяць (березень), на суму 544,00 гривень (квітень). Просив суд врахувати той факт, що він перебуває на «Д» обліку у окуліста, потребує постійного лікування, в тому числі санаторно-курортного, а отже пов'язаних з цим додаткових матеріальних витрат. Крім цього, за можливості намагається надавати грошову допомогу своїй матері, оскільки останнім часом її самопочуття значно погіршилося. Просив суд постановити рішення, яким стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно до досягнення повноліття дитини. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються: - копією рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 05 жовтня 2015 року, яке набуло законної сили 15 жовтня 2015 року, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 24 грудня 2011 року було розірвано; - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], Серії [NUMBER] виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Батьками останнього вказані [PERSON] та [PERSON]; - довідкою №1000 від 06 квітня 2016 року, виданою ЖКП «Жилкомплекс», відповідно до якої [PERSON] зареєстрована разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також, з наданих відповідачем документів, які долучені до матеріалів справи вбачається, що останній проживає разом з матір'ю [PERSON], 1953 року народження, за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] перебуває на «Д» обліку у окуліста, потребує постійного лікування, в тому числі санаторно-курортного. Крім цього, мати відповідача також знаходиться на обліку в лікарні з приводу ряду хвороб, їй також необхідне постійне стаціонарне та амбулаторне лікування. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до положень ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з вимогами п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, виходячи з матеріального становища позивачки, враховуючи стан здоров'я та фінансове положення відповідача, який з грудня 2015 року офіційно перебуває на реєстраційному обліку в Маріупольському міському центрі зайнятості та з березня 2016 року отримує допомогу по безробіттю у розмір 544,00 гривні на місяць, за відсутні інших об'єктивних даних, які б підтверджували інші доходи відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 07 квітня 2016 року та до повноліття дитини. Також суд роз'яснює, що згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 гривень. На підставі ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial