Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

09.07.2019 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 07.08.2010, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем з самого початку складалось не дуже добре, виникали розбіжності в поглядах на життя, нормах та границях моральності, життєвих позиціях, відносини з кожним днем погіршувались і досягли свого апогею протягом останніх півтора року. Спільне життя стало нестерпним, зникло почуття любові, взаємоповаги, взаємної підтримки. У позивача в силу суперечок та величезних сварок з кожним днем все більше і гостріше виникало відчуття небажання бачити відповідача та чекати його вдома з роботи. Між сторонами втрачено почуття любові, кохання та взаємної поваги один до одного, що унеможливило нормальне існування сім`ї. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не проживають разом, сімейні відносини закінчились. З наведених обставин їхній шлюб носить фактично формальний характер. Примирення між ними неможливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Син [PERSON] [INFO] проживає разом з позивачем, його вихованням займається виключно мати [PERSON] , у вихованні допомагають батьки та бабуся позивача. Спору про поділ майна між сторонами немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вона одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом вручення йому особисто судової повістки засобами поштового зв`язку. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 07.08.2010, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2019, про що складено актовий запис №45. Відповідно до довідки №991 від 01.07.2019, виданої Чуднівською міською радою Тютюнниківський старостинський округ №9 [PERSON] про те, що вона має слідуючий склад сім`ї: чоловік [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved