Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

09 вересня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «Лан Полісся», [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізинау № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року. В позові зазначено, що 20.06.2013 року між ТОВ «Лан Полісся» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір фінансового лізингу № DNH2LO03626. Так, умовами п.1.1 договору лізингу визначено, що банк здійснює придбання у власність у ТОВ з іноземними інвестиціями «Новофарм», а потім передає лізингоодержувачу, а лізингоодержувач приймає від банка в платне користування, а після виплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені даним договором строки, на умовах фінансового лізингу майно відповідно до спеціфікації, наданої в додатку №1 до договору. Предметом лізингу за договором є: Трактор Саsе ІН МХ 335,б/у, 2010 р.в; Трактор Саsе ІН МХ 310, б/у, 2008 р.в. Відповідно до п. 1.2 договору, вартість предмету лізингу складає: без ПДВ 985459,37 грн., крім того ПДВ - 197091,88 грн., а всього з ПДВ - 1 182 551,25 грн. 30.08.2013 р. лізингодавець належним чином виконав свої зобов'язання за договором № DNH2LO03626, передав лізингоодержувачу у користування техніку. У відповідності до пунктів 2.3.2, 2.4, 8.1.2, 7.2.15, на лізингоодержувача покладені зобов'язання по сплаті: винагороди за отримане в лізінг майно у розмірі 12% річних від суми залишку невиплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, і 360 днів у році, в дату сплати процентів, якою є 25-е число кожного поточного місяця; винагороди за користування майном згідно графіку внесення лізингових платежів, зазначеному у Додатку №2; винагороди за отримане в лізинг майно у розмірі 48% річних від суми залишку невиплаченої вчасно частини вартості майна, згідно Додатку № 2 до договору лізингу; лізингових платежів, що включають: суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості майна; відсотки (комісії) за отримане в лізинг майно; інші витрати банка, безпосередньо пов'язані з договором фінансового лізингу, і передбачені даним договором, згідно Додатку № 2 і не піздніше дати, зазначеної в Додатку № 2, що є невід'ємною частиною договору, на рахунок відкритий згідно п.1.5 цього договору. ТОВ «Лан Полісся» в обумовлені договором лізингу строк та графіком лізингових платежів належним чином свої зобов'язання щодо сплати лізингових платежів не виконував, внаслідок чого у останнього перед банком виникла заборгованість. 19.12.2013 року банк звернувся до лізингоодержувача з письмовою претензією № 484 в якій просив в найкоротший строк погасити існуючу заборгованість за договором лізингу. Лізингоодержувач (ТОВ «Лан Полісся») відповіді на вказану претензію не надав, існуючої заборгованості не погасив, що стало підставою для вилучення у ТОВ «Лан Полісся» 17.02.2014р. майна, яке є предметом лізингу (Трактор Саsе ІН МХ 335, б/у, 2010 р.в, Трактор Саsе ІН МХ 310, б/у. 2008 р.в.) відповідно до акту прийому. У зв'язку із порушенням лізингоодержувачем грошових зобов'язань перед банком за договором лізингу в період часу користування майном, у останнього виникла заборгованість в розмірі 156 158, 85 гривень, яка складається з: - 74735,47 грн - заборгованість за відсотками; - 7270,39 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання. - 74152,99 грн - заборгованість по винагороді за п.2.4. Також в позові зазначено, що зобов'язання ТОВ «Лан Полісся» за договором фінансового лізингу № DNH2LO03626 забезпечені договором поруки № DNH2LO03626/DP від 20.06.201З року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Предметом договору поруки є надання поруки поручителем перед банком за виконання ТОВ «Лан Полісся» (Лізингоодержувачем) зобов'язань за договором фінансового лізингу № DNH2LO03626 від 20.06.2013р. Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки поручитель [PERSON], відповідачє перед банком за виконання зобов'язань до договором фінансового лізингу в тому ж розмірі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату лізингових платежів у частині, що йде на викуп переданного в лізинг майна, винагороду за отримане в лізинг майно, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель відповідає перед Банком всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Пунктом 1.5 договору поруки регламентовано, що у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов'язань за договором фінансового лізингу, лізингоодержувач та поручитель відповідають перед Банком як солідарні лізингоодержувачи. Як випливає з п. 1.3, [PERSON] з умовами договору фінансового лізингу ознайомлена. В позові позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором фінансового лізингу № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року в розмірі 156158,85 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Лан Полісся» в судові засідання 29.10.2014 року, 17.11.2014 року та 22.12.2014 року не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Будучи присутнім на попередньому судовому засіданні 22.10.2014 року своєї думки з приводу визнання чи не визнання позову не висловив. Відповідач [PERSON] в судве засідання не з'явилась, судова повістка на ім'я [PERSON], яка направлялась за адресою її місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулась до суду без вручення за закінченням терміну зберігання, а отже відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена їй належним чином. 22.10.2014 року [PERSON] надала до суду заперечення в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя, оскільки на її думку позивачем будо пропущено шестимісячний строк пред'явлення їй як поручителю вимоги про сплату коштів та позову до суду про стягнення з неї заборгованості. Вивчивши матеріали справи: розрахунок заборгованості за договором № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року; ксерокопію договору фінансового лізингу № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року; ксерокопію угоди про використання електронного цифрового підпису від 20.06.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Лан Полісся»; ксерокопію свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів серії СА № 26; ксерокопію експертного висновку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України № 05/2057 від 30.05.2011 року; ксерокопію атестата відповідності № 4262 від 25.03.2011 року; ксерокопію договору поруки № DNH2LO03626/DP від 20.06.2013 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]; ксерокопію вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Лан Полісся» № 484 від 19.12.2013 року в якій банк вимагає від ТОВ «Лан Полісся» сплати заборгованості та штрафних санкцій за договором фінансового лізингу № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року; ксерокопію акта приймання майна лізингоодержувача від 17.02.2014 року згідно якого у ТОВ «Лан Полісся» вилучено майно, яке є предметом лізингу, а саме трактор Саsе ІН МХ 335, б/у, 2010 р.в, трактор Саsе ІН МХ 310, б/у, 2008 р.в.; ксерокопію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; ксерокопію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк»від 19.03.1992 року; ксерокопію статуту ТОВ «Лан Полісся»; заперечення на позовну заяву відповідача [PERSON] від 22.10.2014 року; заперечення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 17.11.2014 року; ксерокопію повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» № 511 від 12.03.2014 року на ім'я поручителя [PERSON] з вимогою сплатити заборгованість на користь банку; ксерокопію поштового відправлення на адресу [PERSON], яке повернулось без вручення за закінчення терміну зберігання, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ТОВ «Лан Полісся» заборгованості за договором фінансового лізингу № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року та відмови в солідарному стягненні заборгованості з поручителя [PERSON], оскільки встановлено, що відповідно до п. 1.1 укладеного договору позивач зобов'язувався придбати у власність у товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм», а потім передати лізингоодержувачу, а лізингоодержувач зобов'язався прийняти від банка в платне користування, а після виплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені договором строки, на умовах фінансового лізингу майно відповідно до спеціфікації, наданої в додатку № 1 до договору, а саме трактор Саsе ІН МХ 335, б/у, 2010 р.в, трактор Саsе ІН МХ 310, б/у. 2008 р.в. 30.08.2013 року лізингодавець належним чином виконав свої зобов'язання за вказаним договором та передав лізингоодержувачу у користування техніку. ТОВ «Лан Полісся» в обумовлені договором лізингу строк та графіком лізингових платежів належним чином свої зобов'язання щодо сплати лізингових платежів не виконував, внаслідок чого у останнього перед банком виникла заборгованість. 19.12.2013р. банк звернувся до лізингоодержувача з письмовою претензією № 484 в якій просив в найкоротший строк погасити існуючу заборгованість за договором лізингу. Лізингоодержувач (ТОВ «Лан Полісся») відповіді на вказану претензію не надав, існуючої заборгованості не погасив, що стало підставою для вилучення у ТОВ «Лан Полісся» 17.02.2014р. майна, яке є предметом лізингу (Трактор Саsе ІН МХ 335, б/у, 2010 р.в, Трактор Саsе ІН МХ 310, б/у. 2008 р.в.) відповідно до акту прийому. У зв'язку із порушенням лізингоодержувачем грошових зобов'язань перед банком за договором лізингу в період часу користування майном, у останнього виникла заборгованість в розмірі 156 158, 85 гривень, яка складається з: - 74735,47 грн - заборгованість за відсотками; - 7270,39 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання; - 74152,99 грн - заборгованість по винагороді за п.2.4. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згадно ч. 1 ст. 530 якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Що стосується солідарного стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року забезпеченого договором поруки № DNH2LO03626/DP від 20.06.2013 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] то слід зазначити наступне: 17.02.2014 року предмет лізингу був вилучений у ТОВ «Лан Полісся», тобто фактично договір фінансового лізингу було розірвано, а отже у позивача з 18.02.2014 року настало право вимоги сплати забогрованості по даному договору. Абзацами 1, 3 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконаня основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутись до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, оскільки позивач не звернувсь до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, 18.02.2014 року, заборгованість по договору фінансового лізингу № DNH2LO03626 від 20.06.2013 року підлягає стягненню з ТОВ «Лан Полісся» в повному обсязі. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 526, 527, 530, ч. 4 ст. 559, ст. 806 ЦК України. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, ч. 4 ст. 559, ст. 806 ЦК України, абзаців 1,3 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: partial