Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

07.11.2019 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебував з відповідачем в шлюбі, шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду від 05.12.2016. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що на даний час син проживає з ним і перебуває на його повному утриманні. Оскільки, єдиним джерелом доходу є утримання пенсії по інвалідності, то самостійно забезпечити сина усім необхідним можливості немає. Відповідач є працездатною особою, має стабільні доходи. А тому, просить стягувати в його користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, з дня подачі позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в заявленому у ньому розмірі. Додатково пояснив, що син проживає разом з ним, відповідач проживає окремо. Він самостійно утримує дитину, купує одяг, їжу. Син з ним не зареєстрований, але фактично проживає. Отримує лише пенсію, її не вистачає, щоб забезпечити дитину в повній мірі усім необхідним. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Пояснила, що вона належним чином піклується про дитину, купувала йому речі, на даний час надає гроші готівкою безпосередньо сину. Опитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , який на час розгляду справи судом досягнув 16 річного віку, зазначив, що не заперечує щодо пред`явленого батьком позову про стягнення аліментів, коштів йому вистачає в розмірі 1400 грн., хотів, щоб кошти надходили на його картковий рахунок. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в справі копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні не встановлено даних про стан здоров`я відповідача чи інших обставин, які впливають на розмір аліментів. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Разом з тим, обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини відповідачем не доведено. В судовому засіданні відповідач не заперечувала того факту, що неповнолітній син на даний час проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З огляду на вказане, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини і з огляду на бажання позивача отримувати кошти на утримання сина в твердій грошовій сумі, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 400 грн., щомісячно. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст. 184 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: partial