Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

09 вересня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого в період шлюбу. В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 09 січня 1990 року, актовий запис № 73. 08 вересня 2015 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі ними було сумісно набуто майно: двохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 17 вересня 1999 року, реєстровий № 2-2118, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований у Маріупольському БТІ 22 вересня 1999 року за № 38428, однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2013 року, реєстровий № 1522, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 жовтня 2013 року, та автомобіль ЗАЗ-Daewoo Lanos сірого кольору, 2006 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу від 2007 року. Угоди про добровільний поділ вказаного майна між ними не досягнуто, тому, посилаючись на діюче законодавство, просить визнати перелічене майно обєктом права спільної сумісної власності подружжя, та провести поділ майна подружжя, визнавши за ним та відповідачкою право спільної часткової власності на це майно по ? частці за кожним, судові витрати стягнути з відповідачки на його користь. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив визнати перелічене у позовній заяві майно обєктом права спільної сумісної власності подружжя та провести поділ цього майна, визнавши за ним право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] та на автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo Lanos, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а за [PERSON] право власності на двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Витрати з оплати судового збору покласти на нього. Свою позицію підтвердив письмово, про що склав відповідну заяву. Відповідачка у попередньому судовому засіданні остаточні позовні вимоги визнала повністю, з порядком поділу майна, визначеним позивачем, погодилась, не заперечувала проти задоволення позову, про що зазначила також у письмовій заяві. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії V-НО № 409974, виданого 09 січня 1990 року Палацем одруження міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 73, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 09 січня 1990 року; після укладення шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було набуте наступне майно: двохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 44,1 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу серії АВЕ № 400669, укладеним 17 вересня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 2-2118, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила вказану квартиру. Продаж вчинено за 6747 гривень, які покупець сплатив продавцю до підписання цього договору; однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 22,5 кв.м, житловою площею 12,0 кв.м, що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним 05 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстровий № 1522, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив вказану квартиру. Продаж вчинено за 35000 гривень, які продавець одержав повністю від покупця до підписання цього договору; автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO, модель LANOS, легковий седан-В, номер кузова [NUMBER], сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 843710, згідно до якого вказаний автомобіль 14 серпня 2007 року зареєстрований за [PERSON]Т (а.с. 7-11). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серія І-НО № 285578, виданого 08 вересня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що складено відповідний актовий запис за № 68. Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON], відповідачки - [PERSON]. Приймаючи до уваги, що правовідносини між сторонами з приводу придбання у період шлюбу двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], виникли до 1 січня 2004 року (договір купівлі-продажу укладено 17 вересня 1999 року), суд у відповідності з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) та п.1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України (в редакції 2003 року) при вирішенні справи щодо вказаної квартири застосовує положення Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) та Кодексу про шлюб та сімю; щодо решти позовних вимог застосовує положення діючого на час розгляду справи законодавства. У відповідності з положеннями ст. 22 КпШС України майно, придбане подружжям у період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. У відповідності до\~ст. 60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1\~ст. 70 Сімейного кодексу України\~разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними у період шлюбу рухоме та нерухоме майно, яке може бути обєктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу). Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,\~69 СК,\~ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до\~частин 2,\~3 ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Отже, виходячи зі змісту наведених норм, приймаючи до уваги, що згідно дослідженим вище доказам спірні квартири та автомобіль придбані у період шлюбу, дане майно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи, що відповідачка остаточні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти порядку поділу майна, визначеного позивачем, визнання позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, суд з відповідачки не стягує за клопотанням позивача. На підставі ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю України, ст..ст. 60,70 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved