overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 15.08.2014 року, зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №251. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя з січня 2017 року між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.08.2014 року, шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №251 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що 30.09.2006 року вона одружилась з відповідачем по справі, 06 липня 2008 року у них народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося. На теперішній час вона розлучені на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області. Неповнолітня дитина перебуває на повному її утриманні та проживає з нею. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає та в добровільному порядку надавати її відмовляється. Просить стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1300, 00 гривень тому що відповідач має нерегулярний , мінливий дохід на утримання неповнолітньої доньки до її повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до наданого до суду свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON]. (а.с.3) Добровільно матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Дитина проживає з матірю.(а.с.6) За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В звязку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обовязки по утриманню доньки, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 25.07.2008 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені, відновлення шлюбу вважає неможливим, на примирення не згодна, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] 2009 року народження, яка проживає з нею. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, фактичні шлюбні відносини припинені в травні 2017 року, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 25 липня 2008 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №343. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в травні 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Питання щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу вирішується у разі наявності згоди батьків, враховуючи, що відповідач участі в судовому засіданні не приймав, його згоди на визначення місця проживання дитини з позивачкою матеріали справи не містять, то судом не вирішується вказане питання у цій справі про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сімю в скрутне матеріальне становище. Позивач прохала суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] в судове засідання надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с. 3). Відповідач своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, в повному обсязі не виконує, а відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно змінам, внесеним до Сімейного кодексу Законом України, який набрав законної сили 08.07.2017 року. Суд вважає за потрібне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.06.2017 року, дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 16,5% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх повністю задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно наданим документам, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2009 року Від даного шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню, та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 16,5% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову, тобто з 09.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового двох місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є єдиним спадкоємцем померлої котра залишила на нього заповіт. Однак, він не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через те, що на протязі шести місяців після смерті матері поки збирав документи та кошти для оформлення спадщини його було засуджено на п'ять років позбавлення волі тому не оформив її. Дану причину пропуску строку позивач вказує як поважну. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився подавши письмову заяву про визнання позову і одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно актових документів позивач є сином [PERSON], померлої 18 квітня 2011 року. Судом встановлено, що 18 квітня 2011 року [PERSON] померла у віці 72 років в м. Миколаєві. Після смерті [PERSON] у позивача, як спадкоємця першої черги за законом, в силу ст. ст. 1261, 1268 ч. 1 ЦК України, виникло право на спадкування і прийняття спадщини. Однак позивач не подала вчасно до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Так, судом встановлено, що 18.04.2011 року померла [PERSON], яка доводилася позивачу матір'ю та залишила заповіт на ім'я позивача. Однак позивач не подав вчасно до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини. Таким чином суд находить причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною. Крім того, суд бере до уваги залишення заповіту померлою та визнання позову відповідачем [PERSON] сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, яка є органом місцевого самоврядування і якій, згідно ст. 1277 ЦК України, належить право подачі заяви про визнання спадщини відумерлою у разі відсутності спадкоємців або не прийняття ними спадщини. Судом встановлено, що позивач заяву про відмову від прийняття спадщини не подавав, від права на спадкування не усунутий і спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем розглядуваного позову не суперечить закону, зокрема положенням ст. 1272 ч. 3 ЦК України, і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Отже суд находить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд вважає, що строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини має буди подовжений до двох місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 12.10.2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Відповідач зловживає спиртними напоями, не утримує сім'ю матеріально. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернулася із заявою до суду та просить встановити факт смерті чоловіка [PERSON], [INFO], який мав місце 10 травня 2017 року в с. Бігунь, Овруцького району Житомирської області, мотивує це тим, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка та зняти його з реєстрації. Представник заявника надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує. Заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Овруцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області факт смерті [PERSON] зареєструвати не може по причині відсутності документу, що є підставою для державної реєстрації смерті, що підтверджується повідомленням від 07.06.2017 року за №800/8.14-100. З довідки виданої Бігунською сільською радою Овруцького району Житомирської області №1095 від 06.06.2017 року видно, що [PERSON] помер 10.05.2017 року і похований на Бігунському кладовищі. Факт смерті по сільській раді не реєструвався, в звязку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть. [PERSON] доводився чоловіком заявниці, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії І-ТП №026322 (а.с. 5). У суду немає підстав не довіряти вказаній довідці та поясненням заявника викладених у заяві, а тому суд вважає факт смерті [PERSON] доведеним. Встановлення факту смерті, заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть та зняття чоловіка з реєстрації. [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 320 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

09.06.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 06.06.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №922. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, на протязі останнього року подружнього життя відносини погіршились, почали виникати непорозуміння, сварки, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №922, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved