Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

09 січня 2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області з Оболонського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа №756/11545/19 за позовом Моторного (транспортного)страхового бюро України до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, згідно ухвали суду від 12.11.2019 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що «06» серпня 2017 року о 17:20 годині в м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 59, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Suzuki Swift», державний номерний знак номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Крім того, «06» серпня 2017 року о 17:14 годині в м. Києві на перехресті вулиць Північна та пр-ту Гереїв Сталінграда, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Suzuki Swift», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Chevrolet Cruze», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та з автомобілем матки «Greely JL7162», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після чого залишив місце ДТП. Власником автомобіля «Chevrolet Cruze», державний номер [NUMBER] на момент настання ДТП, був [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 07 серпня 2017 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернувся водій автомобіля «Chevrolet Cruze», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] та 12 жовтня 2017 року Моторно (транспортне) страхове бюро України отримало від потерпілої особи заяву про виплату страхового відшкодування, позивач, 20 листопада 2017 року, платіжним дорученням № 1261832, здійснив регламентну виплату потерпілій особі, у розмірі 8 909 (вісім тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень 88 копійок. Крім того, за проведення автотоварознавчого дослідження, позивач, 28 серпня 2017 року, платіжним дорученням № 1236554 перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року прийнято вказану цивільну справу до провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання (а.с. 64-65). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, у випадку існування підстав для винесення заочного рішення, не заперечують проти винесення такого рішення (а.с. 71-72). [PERSON] , який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 79), та у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 85), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року у справі №756/10862/17, встановлено вину [PERSON] у настанні вищевказаних ДТП та притягнуто до відповідальності до ст. 124 КпАП України (а.с.10-12). Крім того, постановою Оболонського районного суду м. Києва 30 серпня 2017 року у справі №756/10862/17, [PERSON] було визнано винним вчиненні ДТП, яке сталося 06.08.2017 року о 17:14 годині в м. Києві на перехресті вулиць Північна та пр-ту Гереїв Сталінграда, за участі автомобіля «Suzuki Swift», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Chevrolet Cruze», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та з автомобілем матки «Greely JL7162», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 10-12). Цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. 07.08.2017 року відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.14-15) та надав усі необхідні документи, а 12.10.2017 року звернувся з заявою про відшкодування шкоди (а.с.17). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1039/08/17Б від 11.08.2017 року, складено СПД «ФОП-П [PERSON] » вартість матеріального збитку, завданого власнику після аварійного пошкодження транспотрого засобу «Chevrolet Cruze», державний номер [NUMBER] становить 10 691 грн. 86 коп. (а.с.18-44). На підставі Наказу № 10728 від 17.11.2017 року (а.с. 28) МТСБУ були сплачені[PERSON] кошти в розмірі 8909 грн. 88 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 11261832 від 20.11.2017 року (а.с.45). Крім того, за проведення автотоварознавчого дослідження, МТСБУ, 28 серпня 2017 року, платіжним дорученням № 1236554 перерахував СПД «ФОП-П [PERSON] » грошові кошти у розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок (а.с.46). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він пошкодив транспортний засіб належний [PERSON] який в свою чергу отримав страхове відшкодування від МТСБУ, до якого перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1921,00 гривень судового збору.

Outcome: approved