overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

09 липня 2014 року заявник звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що вона є спадкоємцем будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права на спадщину по закону №155 від 11.06.1993 року, виданого Другою Державною нотаріальною конторою. В даному свідоцтві на спадщину не вірно зазначено призвище заявниці, а саме: замість [PERSON] (рос.), зазначено [PERSON] (рос.). Просила суд встановити факт належності заявниці вищевказаного свідоцтва про спадщину. Заявник надала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі, заву підтримала у повному обсязі з підстав у ній викладених. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з'явивилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. В матеріалах справи наявні копії: паспорта (а.с.5,6), довідки про присвоєння індифікаційного номеру (а.с.7), трудової книжки (а.с.8,-11), пенсійного посвідчення (а.с.12), довідка управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районої у м.Дніпропетровську ради (а.с.13), довідка квартального комітету - де вірно зазначено призвище та ініціали заявниці «[PERSON].» (рос.), той же час у свідоцтві про свідоцтво на спадщину зазначено «[PERSON]» (рос.). Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві або в паспорті. За викладених обставин суд оцінює факт, на встановлення якого претендує заявник, як такий, що під час розгляду справи знайшов об'єктивне підтвердження, і вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

09 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила стягнути з останнього аліменти на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 14 частини заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Позов мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. На даний час подружніх відносин вони не підтримують, дитина мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, інших утриманців віна немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не прибув по невідомим причинам, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд в порядку ст..ст.224-225 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення по наявним у справі доказам. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2006 року, від якого в них 20.01.2007 року народилась донька [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина здорова. На теперішній час дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами виник спір з приводу матеріального утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе урегулювати спір шляхом зобов'язання відповідача виплачувати аліменти в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що відповідач фізично здоровий, працює, дитина здорова, тому суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 14 частини з усіх видів доходу відповідача. Окрім того, з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України також слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 червня 2001 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу, подружжя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують більше року, підставою розпаду сім`ї стало те, що вони мають різні життєві позиції та характери, через відсутність поваги один до одного та нормальне спілкування, втратили почуття любові та порозуміння. На даний час спільне господарство не ведеться, проживають окремо, збереження сім'ї позивач вважає не можливим. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка також направила заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, згодна з розірванням шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, укладений 09 червня 2001 року та зареєстрований відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 323, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб в матеріалах справи (а.с. 4). Від шлюбу подружжя мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Більше року сімейні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що подружжя мають різні життєві позиції та характери, через відсутність поваги один до одного та нормальне спілкування, між ними було втрачено почуття любові та порозуміння. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб зареєстровано 22 липня 2009 року Відділом реєстрації одружень округу Аланья Республіки Туреччина за реєстраційним записом про одруження - 2009/7/53. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Крім того, зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином (а.с.18, 24). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб з відповідачем 12 березня 2009 року було розірвано. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні дитини не приймає, мешкає окремо. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, з часу подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: довідку про склад сім'ї (а.с. 4), копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 5), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобов'язань та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі зареєстрованому 30 серпня 2001 року виконавчим комітетом Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №03. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, особливо в останній час, так як являються пристарілими людьми, різні погляди на життя, сімейні цінності та побут і тому подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та й стало не можливим. Примирення між позивачем та відповідачем також не можливе, а тому шлюб необхідно розірвати. На неодноразові пропозиції позивача, щодо розірвання шлюбу через органи РАЦСу відповідач відмовляє, тому позивач і повинна звернутись до суду. Матеріального спору між сторонами на даний час не має. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 30 серпня 2001 року виконавчим комітетом Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №03. Позивач повідомлена в телефонному режимі про дату та час слухання справи, але у судове засідання не з'явилась у зв'язку з похилим віком. До початку слухання справи від відповідача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність у зв'язку зі станом здоров'я, позовні вимоги визнав(а.с.7). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2001 року виконавчим комітетом Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №03 (а.с.4). На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.115 ЦПК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 серпня 2010 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2010 року, актовий запис № 1223 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина, який на разі навчається. Позивач позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, від надання їй матеріальної допомоги відповідач ухиляється. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на навчання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років (а.с.а.с. 1, 2). Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, а відповідач визнав їх. Ухвалою суду від 12.08.2014 р. визнання відповідачем позову прийнято судом. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України (далі - СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Згідно з частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 191 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі від 14.06.1996 р. по 26.01.2004 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та навчається на І курсі денного відділення фінансового факультету Дніпропетровської державної фінансової академії (а.с.а.с. 5 - 7). Позивач здорова, з урахуванням утримання сина матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, інших дітей не має, отримує пенсію (а.с. 8). [PERSON] здоровий, з урахуванням навчання матеріально забезпечений недостатньо. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити. У відповідності зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Головне управління міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власницею та мешканкою квартири [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстровано відповідача, який доводиться їй колишнім чоловіком. Відповідач у квартирі не мешкає від 2010 року без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Представник третьої особи до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власницею та мешканкою квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 4 - 15). У квартирі також зареєстровано відповідача, який доводиться їй колишнім чоловіком (а.с.а.с. 19, 20). Від 2010 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, що підтверджується актами про непроживання від 11.11.2014 р., 25.11.2014 р., а також показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач, який є колишнім членом сім'ї власника спірної квартири, не мешкає у ній від 2010 року, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. Відтак, суд доходить висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 14 лютого 2012 року, актовий запис № 42 (а/с 2). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 3), який проживає з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

09 липня 2014 року позивач звернулася до суду с позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 10.11.2004 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 182. Від шлюбу мають неповнолітню сина - [PERSON], [INFO] Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного, вже більше ніж півтора року вони не мешкають разом. Шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved