Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

07 жовтня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.02.2012 року з відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит з поступовим збільшенням кредитного ліміту до 10000,00 грн., у вигляді його встановлення на картковий рахунок. В свою чергу позичальник зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам та іншим зобов`язанням, які передбачені умовами угоди. Оскільки [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість за тілом кредиту в сумі 19864,07 грн. та заборгованість за простроченими відсотками в сумі 8329,86 грн., а також судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно повернутого на адресу суду поштового конверту, відповідач відмовився від отримання судової повістки, що згідно положень ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним повідомленням. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 10.02.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є позивач, з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. На підставі даної заяви, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту в розмірі 500,00 грн. з подальшим його збільшенням до 10000,00 грн. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість зміни банком кредитного ліміту в односторонньому порядку як в сторону збільшення так і в сторону зменшення без погодження з клієнтом. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов`язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого, станом на 16.09.2020 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 28193,93 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення залишку заборгованості по кредиту та сплати належних йому процентів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 19864,07 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками - 8329,86 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2102 гривні 00 коп.

Outcome: approved