Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

07 квітня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн, щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з 07.04.2020 року і до досягнення повноліття дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 липня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який за рішення Жовтневого районного суду м. Харкова було розірвано. Під час спільного шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач участі в утриманні і вихованні дитини не бере. Домовленості з відповідачем щодо його участі у вихованні дитини не досягнуто, у зв`язку з чим позивач і вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 квітня 2020 року цивільну справу за позовною заявою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, щосторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.05.2010 року. (а.с.3) У період шлюбу, [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції від 14.02.2003 року. (а.с. 2) Як зазначає позивач, їх спільна донька проживає разом із нею та знаходиться повністю на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Так, враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи та обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000, 00 грн. з усіх видів доходів відповідача. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved