Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

09 грудня 2014 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 1000,00 гривен щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця - починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20 січня 2025 року. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 03 червня 2006 року. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає регулярної допомоги на утримання доньки. Позивач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, має дохід до 3000,00 грн на місяць. За таких же обставин дохід відповідача близький до 5000,00 грн . на місяць. Тому позивач змушена звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] підтримала позовну заяву повністю та просила її задовольнити, надала суду докази витрат на навчання дитини, придбання ліків та продуктів харчування. Вважає, що відповідач може надавати їй допомогу у розмірі, заявленому у позові. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що вони з позивачем живуть однією сім'єю. Він надає допомогу на утримання дитини, а також сплачує кошти за оренду житла. Зараз позивач подала на розлучення та аліменти, і він не розуміє її мотивів. Згоден сплачувати аліменти у мінімальному розмірі , встановленому законом, оскільки не має регулярного заробітку, а його доходи не перевищують 1200 гривень на місяць. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в суді, сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2006 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записаний відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач надає допомогу на утримання дитини, але вона недостатня для цього. Відповідач має дохід біля 1200,00 грн., тобто має змогу утримувати дитину матеріально. Суд вважає, що відповідач має можливість платити аліменти на утримання доньки у розмірі меншому ніж заявлено у позові, а саме у розмірі, що не перевищує половину його заробітку (доходів). При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, засади розумності та справедливості. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 243,60 гривен судового збору.

Outcome: partial