overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб та вони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Оскільки в нинішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Сторони в судове засідання не з'явились, але надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до цих заяв позивачка свій позов підтримала, а відповідач заявлений до нього позов визнав частково у розмірі 600 гривень, оскільки у провадженні суду є цивільна справа про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно, але він є студентом та має батька пенсіонера. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, проживають окремо та є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. У відповідності до вимог ст.84 СК України позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачкою не надано доказів щодо обгрунтування заявленого нею до стягнення з відповідача розміру аліментів. Поряд з цим, виходячи із змісту заяви відповідача, він не спростовує наявність в нього можливості сплачувати аліменти, але докази щодо розміру його доходів він суду також не надав. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання матері дитини у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Посилалась, що 12 липня 2013 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 266, уклала шлюб з [PERSON] Дітей у шлюбі не мають. Шлюбно - сімейні відносини припинені з 21 травня 2014 року, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, мають різні характери та погляди на життя. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Дітей сторони не мають. Сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 21.05.2014 року. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

08 вересня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, змінивши та підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 19 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у П'ядицькій сільській раді Коломийському району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. Від спільного подружнього проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак пізніше вони погіршились з вини відповідача. Відповідач матеріально сім'ю належним чином не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Їй важко самостійно утримувати сім'ю, оскільки дитина росте та потребує багато додаткових витрат. Оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід, так як працює на сезонних роботах в Чехії, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання дочки, то просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, оскільки відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, так як працює на сезонних роботах в Чехії, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

08 вересня 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2014 року померла його бабуся [PERSON], яка проживала в житловому будинку №2, розташованому у с.Семиланне Барвінківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,4636 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (Державний акт серія 11-ХР № 009121) . У встановлений законом шестимісячний строк він з поважних причин не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вважаючи, що встановлений термін пропущений з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа - [PERSON] вважала, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що 26 листопада 2014 року померла [PERSON], яка проживала в будинку №2 у с.Семиланне Барвінківського району Харківської області (а.с.7). Родинний зв'язок між позивачем [PERSON] та покійною [PERSON], які є, відповідно, онуком та бабкою, підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача та його матері [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.М. ( а.с. 9,10,13). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 06 травня 2014 року, остання заповідала належну їй земельну ділянку площею 9,4636 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (Державний акт серія 11-ХР № 009121) , [PERSON] (а.с.12). У судовому засіданні позивач пояснив, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки до серпня 2015 року не знав про наявність вказаного заповіту. У судовому засіданні третя особа [PERSON]- донька [PERSON], підтвердила той факт, що позивач дізнався про наявність заповіту тільки у серпні 2015 року. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд приходить до висновку, що позивач не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив в права спадкоємця фактично з поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідач), мотивуючи тим, що 3 липня 2009 року між нею та відповідачем Конельською сільською радою Жашківського району Черкаської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку : [PERSON] [INFO]. В позові позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, в них різні характери, відсутні між ними взаєморозуміння та довір»я. Шлюбні відносини між ними припинилися. Незважаючи на те, що вони проживають в одному будинку спільні відносини не підтримують і не ведуть спільного господарсьва. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю- немає, суперечки щодо утримання та виховання їх дочки відсутні, за домовленістю між ними їхня дочка буде проживати разом із позивачкою, а тому вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дочки, просить шлюб укладений між нею та [PERSON] розірвати і після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю по мотивах наведених в позовній заяві. Дочку просила залишити на подальше проживання та виховання з нею. Просила змінити їй прізвище. Судові витрати просить з відповідача не стягувати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] з мотивами розлучення погодився і не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача вивчивши і дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що шлюб сторін слід розірвати з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 3 липня 2009 року між нею та відповідачем, Конельською сільською радою Жашківського району Черкаської області , актовий запис № 1. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дочку : : [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Копія паспорта підтверджує, що позивачка зареєстрована в [ADDRESS] , а проживає в [ADDRESS], без реєстрації. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторони фактично припинили. Як позивачка так і відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна, і з ким буде проживати дочка, у сторін, не має. При таких умовах, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, бо перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтував тим, що 15 листопада 1996 року у Копиллівській сільській раді Маневицького району Волинської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], актовий запис № 04. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні стосунки з дружиною не склалися. По багатьох питаннях сімейного життя вони не можуть знайти взаєморозуміння, через що між ними часто виникали сварки. На сьогоднішній час між ними фактично припинені шлюбні відносини - протягом останнього часу сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просив шлюб з відповідачкою [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] позовні вимоги, із підстав викладених в позовній заяві, підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги чоловіка визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, залишення їй прізвища [PERSON]. Наполягає на тому, що в них є спільна дитина - інвалід [PERSON], яка вже повнолітня. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що подружжя мають повнолітню дитину - інваліда [PERSON], сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти цього не заперечує, за час даний для примирення вони не помирилися. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне відповідачці за її вибором залишити право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. З відповідачки [PERSON] відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню в спеціальний фонд Державного бюджету України (УДКСУ у Манев. р - ні (Манев. р - н) 22030001. Код за ЄДРПОУ 37950857, Рахунок отримувача 31211206700287. Банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області. Код банку отримувача (МФО) 803014. Маневицький районний суд Волинської області. Платник [PERSON] 487 гривень 20 копійок судового збору, в сумі яка підлягала б стягненню з позивача на момент пред'явлення позову в суд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 жовтня 2012 року, про що було зроблено актовий запис № 1758. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 25 жовтня 2012 року. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 жовтня 2012 року, про що було зроблено актовий запис № 1758 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

08 вересня.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати посилаючись на те, що відповідач не виплачує заборгованість по заробітній платі тому вважає, що достатньо підстав для стягнення компенсації. У судове засідання позивач не зявився, проте направив до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.\~ Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з жовтня 2012 року працював токарем в ПАТ «Хмельницький механічний завод». Заборгованість по заробітній платі складає 12039,23 грн., що підтверджується довідкою відповідача №52 від 14.07.2014 року. Розмір заборгованості є безспірним про що свідчить судовий наказ Хмельницького міськрайонного суду від 28 липня 2014 року про стягнення заборгованості станом на 01 липня 2014 року в сумі 12039,23 грн. Вказані обставини підтверджуються: трудовою книжкою позивача; довідкою про розмір нарахованої заробітної плати. Відповідно до ст.117 КЗпПУкраїни в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою КМУ №159 від 21 лютого 2001 року затверджено порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на сто. Суд рахує, що з відповідача слід стягнути компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати з травня 2013 року по серпень 2015 року, що становить 8470,10 грн. з розрахунку який наведений у змісті позовних вимог. Судові витрати по справі становлять 487,20 грн. та відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

08 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на навчання сина [PERSON],[INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення сином 23 років. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Пояснила,що з 11 лютого 1994 року по 23 травня 2002 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON],[INFO],на яку відповідач з 05 квітня 2015 року сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітної плати, та сина [PERSON],який досяг повноліття та з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2017 року навчається на денній формі навчання в Технічному коледжі НУВГП. У зв»язку з навчанням син потребує витрат на придбання підручників та канцелярських товарів, на харчування та придбання одягу. Вона не має можливості надавати матеріальну допомогу самостійно. З посиланням на викладені обставини, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на навчання сина [PERSON] в розмірі 1/10 частини всіх видів його доходу до досягнення сином 23 років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі,який 23 травня 2002 року розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та доньку [PERSON],[INFO] ( Свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Згідно довідки №6411 від 02 вересня 2015 року [PERSON] є студентом денної форми навчання Технічного коледжу НУВГП з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2017 року. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, [PERSON] має незадовільний стан здоров»я, сплачує на утримання доньки [PERSON],[INFO] по 1/6 частині свого доходу, згідний надавати допомогу сину на період навчання до досягнення ним 23 років в розмірі 1/10 частини. З врахуванням викладених обставин,у задоволенні вимоги про стягнення аліментів в розмірі,про який просить позивачка, суд вважає за необхідне відмовити та вважає за можливе стягувати з [PERSON] 1/8 частину його доходу. На підставі ст.ст.155,198-199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial