Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

09 грудня 2019 року заявник [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що не перебуваючи в шлюбі [INFO] вона народила дитину, [PERSON] , відомості про батька якої внесені з її слів. Таким чином, донька заявника із самого народження не мала піклування батька і їй невідомо, як це мати батька. Дитина з народження перебувала лише з нею та була на її повному утриманні. Встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття консульським відділом Ізраїлю позитивного рішення для відвідування вказаної держави заявника та її доньки. Просила суд встановити факт того, що заявник є одинокою матір`ю [PERSON] . У судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої - особи Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, тому справа розглянута за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що проти встановлення факту не заперечує. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а. с. 6, 7) Судом встановлено, що заявник народила дитину не перебуваючи в шлюбі, а запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем матері, у той час як його ім`я та по батькові були записані за її вказівкою, тому заявницю слід вважати одинокою матір`ю. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 одинока матір - це жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Відповідно до 3 ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Також у ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції зазначається, що держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини. Відповідно до п. 1 абз. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1996 суд може встановити факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідно заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Встановлення факту, що заявник є одинокою матір`ю та відповідно єдиним опікуном своєї малолітньої доньки є фактом, що породжує виникнення у неї права на виїзд зі своєю малолітньою донькою за межі України, а тому є фактом, що має юридичне значення.

Outcome: approved