Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване [ADDRESS]. Вказана квартира на праві спільної сумісної власністі належить позивачу, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Т.Д. на підставі свідоцтва про право власності на житло. 22.07.2006 [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Т.Д. уклала шлюб з відповідачем. 13.12.2007 [PERSON] було зареєстровано в вищезазначеній квартирі. 13.10.2016 шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано. Після чого [PERSON] добровільно змінив своє місце проживання та перейшов жити в будинок, який був збудований під час шлюбу з [PERSON], що за адресою вул. [PERSON], б/н смт. Теплик Теплицького району Вінницької області. Оскільки збереження реєстрації відповідача змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, перешкоджає вільному користуванню та розпоряджанню квартирою, тому він просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Від третіх осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи справи без їх участі, проти задоволення даного позову не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, на його адресу вказану в позовній заяві направлялася повістка з позовною заявою, яка повернулась на адресу суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідає ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Т.Д., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 1020 від 26.02.1990 (а.с.12-13). Відповідно до домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають [INFO] кв. 17 по вул. Івана Франка в смт. Теплик Теплицького району Віницької області в даному будинку з 13.12.2007 зареєстрований відповідач [PERSON] [INFO] (а.с.6-10). Також встановлено ту обставину, що [PERSON] більше одного року не проживає в вищезазначені квартирі, комунальні платежі не здійснює, допомогу по утримання будинку не надає, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.08.2017 (а.с.17). Відповідно до рішення Теплицького районного суду від 13.10.2016 шлюб між співвласником даної квартири [PERSON] та відповідачем було розірвано (а.с.16). Відносини між сторонами регулюються ч. 2 ст. 405 ЦК України, яка визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає понад один рік в житловому приміщенні, яке належить на праві спільної сумісної власноті позивачу та третім особам, судом не встановлено поважність причини його відсутності чи наявність домовленості між ним та співвласниками квартири щодо порядку користування житловим приміщенням. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved