Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

08.09.2020 відкрито провадження в справі. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , в м. Макіївка Донецької області, яке є тимчасово окупованою територією України. Так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про смерть батька. Тому просить встановити факт смерті [PERSON] . В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Відповідно до\~п.\~8\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~зокрема факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.1979 відділом РАГС Гірницького району м. Макіївки Донецької області, та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11.08.2001 Грузсько-Зорянської селищною радою Гірницького району м. Макіївки Донецької області, вбачається, що [PERSON] доводився заявниці батьком. Згідно фактичних даних, які містяться у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 13.04.2020 «Гірницьким відділом ЗАГС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» та довідці про причини смерті (к формі №106/у №692, видається для поховання), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області. Відповідно до ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 2 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Макіївка Донецької області, згідно положень розпорядження Кабінету\~Міністрів України\~від 07.11.2014\~№1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А згідно положень розпорядження Кабінету\~Міністрів України\~від 02.12.2015\~№1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Макіївка Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. З матеріалів справи вбачається, що заявниця зверталася до Охтирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою щодо державної реєстрації смерті [PERSON] , проте їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки пред`явлені нею документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000, передбачено, що підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Отримані заявницею медична довідка про причини смерті та свідоцтво про смерть не можуть бути використані для реєстрації смерті [PERSON] на території України. Таким чином, можливості зареєструвати смерть свого батька на підставі зазначених документів у заявниці немає, так як вони видані на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved