Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що по [ADDRESS], проживає [PERSON], [INFO], яка має малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка більше трьох років проживає у своєї тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати дитини, [PERSON], постійного місця роботи не має, зловживає алкогольними напоями, не створює належні умови для виховання та проживання своєї дитини. При неодноразових виходах спеціалістів служби за адресою проживання дитини: [ADDRESS], встановлено, що дитина проживає постійно із тіткою [PERSON] Умови проживання у будинку незадовільні, запас продуктів харчування мінімальний, постільна білизна брудна, стара, одяг має неприємний запах. Тітка, [PERSON], хвора на епілепсію, потребує постійного лікування у Дніпропетровській обласній психіатричній лікарні. За інформацією Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 [PERSON] має багато пропусків занять, так як доглядає за дітьми своєї тітки, рівень знань має низький, часто дівчинка відсутня у зв'язку із захворюванням на педикульоз. З матір'ю дитини [PERSON] неодноразово проводилася профілактична робота, вона попереджалась про адміністративну відповідальність за невиконання належним чином своїх батьківських обов'язків. Неодноразово службою направлялися подання до Синельниківського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області про притягнення матері до адміністративної відповідальності. Сім'я тітки дитини [PERSON] також знаходиться під соціальним супроводом Синельниківського міського центру соціальних служб для сімей та молоді більше двох років, але ситуація в сім'ї не змінюється. Протягом трьох років [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні своєї дочки [PERSON]. Відомості про батька дитини записані згідно з витягом з державного реєстр актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що відповідач діє в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 29 Закону України «Про загальну середню освіту», ст. 150 СК України щодо виховання та утримання своєї дитини, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]; залучити до участі у справі Синельниківську місцеву прокуратуру Дніпропетровської області. Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Під час розгляду справи, представником позивача відкликано клопотання про залучення до участі у справі Синельниківської місцевої прокуратури та заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у сумі 500 грн. 00 коп. на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати [PERSON], [INFO]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але до початку проведення судового засідання надав заяву про розгляд справи без участі представника та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, поважних причини неявки в судове засідання не підтвердила, відзиву на позов не подала, заяви про участь справи без її присутності не надала. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. [PERSON] матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено наданою суду копією Свідоцтва про народження, виданого 09 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.8). У судовому засіданні представником позивача підтверджено, що відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], у вищевказаному свідоцтві про народження, внесено матір'ю [PERSON] на підставі ст. 135 СК України. Позивачем надано суду акти обстеження житлово-побутових умов від 12.09.2014 року, від 02.07.2015 року, від 22.10.2015 року, від 06.04.2016 року, від 11.12.2015 року, від 25.10.2016 року, від 20.03.2017 року, від 29.11.2016 року (а.с.9, 20, 22, 24, 25, 29-30, 33-34, 38) за адресою: [ADDRESS], акти обстеження умов проживання від 27.11.2014 року (а.с.10), від 06.04.2015 року (а.с.16), від 28.07.2016 року (а.с.44),від 22.03.2017 року (а.с.41), від 31.03.2017 року(а.с.44), за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS], [ADDRESS], неповнолітньої [PERSON], [INFO] народження, складені представниками Синельниківської ЗОШ №5, спеціалістом Служби у справах дітей, якими встановлено неналежні умови проживання дитини, а також, що мати [PERSON], проживає окремо за адресою: [ADDRESS], самоусунулась від виховання, утримання дочки, її навчанню уваги не приділяє, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] надає допомогу у догляді за дітьми тітки [PERSON], оскільки остання має серйозні проблеми зі здоров'ям, часто перебуває на стаціонарному лікуванні. [PERSON] систематично не відвідує школу та є дитиною, яка опинилась у скрутних життєвих обставинах. Згідно психологічної характеристики, а також характеристики учениці [PERSON], наданої практичним психологом, класним керівником, директором Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, зазначено, що [PERSON] виховується в неповній сім'ї, яка складається із двох чоловік: мати і вона. Батько помер. [PERSON] зарекомендувала себе в класі як непрацездатна учениця, дуже погано володіє учбовим матеріалом (на низькому рівні). Серед своїх товаришів авторитетом не користується. Мати належної уваги по вихованню та навчанню дівчинки не приділяє (а.с.11). Директором Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області в зв'язку із викладеним 14.11.2014 року, 29.09.2015 року, від 17.12.2015 року, від 22.11.2016 року,від 21.03.2017 року направлено на адресу Служби у справах дітей, Центру соціальної служби, до відділу освіти Синельниківської міської ради, начальнику Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області клопотання про допомогу у роботі із сім'єю [PERSON] (а.с.12, 21, 26, 31-32, 36-37). Актом №11 про невідвідування школи ученицею Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5, зафіксовано, що в період з 06.03.20176 року по 21.03.2017 року [PERSON] не відвідує школу. 20.02.2017 року, за місцем проживання останньої, встановлено, що дитина з рідною матір'ю не проживає, мати не цікавиться її життям і фактично не приймає участі у її вихованні. [PERSON] мешкає разом із тіткою [PERSON] та її цивільним чоловіком [PERSON] Також, в сім'ї, окрім [PERSON], є троє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Тітка не працює, через проблеми зі здоров'ям знаходиться на лікуванні у м. Дніпро. [PERSON] працює, але через графік роботи діти вдень залишаються без нагляду дорослих. [PERSON] змушена доглядати за малолітніми дітьми, не відвідуючи школу, залишаючись без нагляду дорослих. Сім'я перебуває на обліку, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.35). Управлінням праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 24.09.2014 року надано інформацію Синельниківському міському центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, начальнику служби у справах дітей, про те, що [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В ході обстеження даної родини було з'ясовано, що [PERSON] покинула дитину та проживає разом зі співмешканцем за адресою: [ADDRESS]. Дочка [PERSON] мешкає разом із бабусею [PERSON], яка здійснює догляд за нею. Мати дитиною не цікавиться, у її вихованні участі не приймає. Зі слів родичів веде аморальний спосіб життя: вживає алкогольні напої (а.с.13). 18.05.2015 року, 19.08.2016 року Синельниківським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді повідомлено Службу у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про те, що з 24.02.2015 року під соціальним супроводом перебуває родина [PERSON], яка має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Мати проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] самоусунулась від виховання неповнолітньої дочки. На даний час виховання дитини займається тітка [PERSON], [INFO], яка проживає у вказаному місті по [ADDRESS], та яка має двох неповнолітніх дітей [INFO] та [INFO] народження та є вагітною втретє. Під час чергового виходу до родини 06.05.2015 року [PERSON] знаходилась вдома разом із дітьми. Як повідомила тітка, племінниця не відвідує школу у зв'язку із хворобою (а.с.19, 27). 26.01.2015 року, 19.11.2015 року, від 02.12.2016 року Служба у справах дітей зверталась із клопотанням до Синельниківського МВ УМВС України, Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків та самостійно 06.04.2015 року, 15.08.2016 року, 16.12.2016 року, 31.03.2017 року попереджала її про наслідки неналежного виконання батьківських обов'язків за ст. 184 КУпАП (а.с.14, 18,23, 28, 39, 40, 42), які результатів не надали, поведінка матері не змінилась. В матеріалах справи знаходиться висновок органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, обґрунтований на вищевикладених обставинах, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов'язання батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2014 року ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], життям та здоров'ям останньої не цікавиться, вихованням та її утриманням не займається, будучи належним чином попередженою про допущені порушення, належних висновків протягом тривалого часу не робить. Дитина в період з 2014 року по теперішній час проживала із бабусею та тіткою, які також не можуть надати їй належного піклування, забезпечення достойних умов проживання, догляду та турботи. Більше того, дитина, знаходячись у сім'ї тітки [PERSON] має тягар догляду за своїми малолітніми трьома двоюрідними сестрами, фактично виконуючи обов'язки дорослої людини, що є неприпустимим. Позивачем доведено, що зазначені обставини перешкоджають дитині [PERSON], [INFO], належно реалізовувати гарантоване державою право на освіту, відпочинок, самореалізацію. Викладене вище, безумовно свідчить про те, що відповідач [PERSON] не проявляє батьківської турботи до дочки, тобто фактично самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов'язків, що має наслідком позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В зв'язку із чим, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимозі ч. 2 ст. 182 СК України, шляхом перерахування аліментів на особовий рахунок дитини [PERSON] у відділенні Державного ощадного банку України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved