overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

09.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 12.12.2003 року в відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1989. [INFO] від подружнього життя у них народився син - [PERSON]. Вказує, що сім'я розпалася остаточно і вони вирішили, що їхній шлюб потрібно розірвати. Вони переконалися, що по характеру вони зовсім різні, у них різні погляди на подружні стосунки, сімейне життя. На ґрунті цього між ними часто виникали конфлікти, різного роду непорозуміння, що в подальшому призвело до остаточного розпаду їхньої сім'ї. На даний час фактично проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різний грошовий бюджет. З даних підстав позивач просила суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та вказує, що проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 12.12.2003 року в відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1989. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

09.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.07.2005 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 205. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2005 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 205 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

09.02. 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Новосанжарської райдержадміністрації Полтавської області , актовий запис № 37. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та різні погляди на життя, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, прохає не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнає повністю. Вислухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Новосанжарської райдержадміністрації Полтавської області , актовий запис № 37 (а.с.7). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню , так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому неможливо. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін- [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

09.02.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з 12.06.2010 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 119. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частині до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути позовні вимоги за її відсутністю, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6), відповідно до довідки, наданої головою комітету самоорганізації населення мікрорайону « Курчатово » від 04.02.2015 року [PERSON] мешкає разом з дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

09.02.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини і дружини, вказуючи на те, що перебуває з 30.08.2014 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини і дружини уникає. Позивачка просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її утримання та у тримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Позивачка надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 153 (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Змістом ст.ст. 109 та 112 СК.України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою подружжя чи однієї з сторін, які мають від спільного шлюбу неповнолітню дитину в разі неможливості подальшого збереження шлюбних стосунків. Ч.2 ст.110 СК України заборонено розірвання шлюбу протягом одного року з дня народження дитини окрім випадків визначених ч.3 та ч.4 даної статті. В даному ж випадку, на час подання позову та розгляду справи в суді, малолітній дитині сторін не виповнилось одного року з дня її народження, підстав визначених законом для розірвання шлюбу при недосягненні дитиною однорічного віку позивачем не наведено, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу. Право позивачки внаслідок відмови судом в задоволенні позову не порушено, так як остання має право на повторне звернення до суду після виповнення малолітній дитині сторін одного року. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини слід задовольнити в повному обсязі. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

09.02.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 02.07.2001 року та мешкали однією родиною до липня 2011 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Питання про утримання та виховання дитини відсутнє, дитина буде мешкати з позивачкою. Спільне господарство відсутнє. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що між сторонами виникали сварки, подальше сумісне життя з відповідачем не можливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з,явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

09.02.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві зазначає, що 05.03.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO], про що Великознам'яянською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 1. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Великознам'янською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області. Спільне життя з відповідачем не склалося, в період спільного проживання в сім'ї постійно відбувалися конфлікти та суперечки. В період спільного проживання відповідач часто зловживав спиртними напоями, висловлювався брутальною лайкою в присутності дітей. На даний час позивачка разом з доньками проживає у своїх батьків, фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведуть. Позивачка зазначає, що випробовує великі матеріальні труднощі пов'язані з матеріальною стороною виховання доньок, яким потрібен необхідний мінімум на повноцінний розвиток. Відповідач добровільно не утримує своїх дітей. Враховуючи той факт, що вирішити мирним шляхом питання участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини не представляється можливим, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та прав сина. Просить стягнути аліменти на неповнолітніх дітей. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До судового засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

09.02.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстровано 07.11.2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ за актовим записом № 2711. Заявлені вимоги мотивувала тим, що вони проживали з відповідачем разом, однак дітей від даного шлюбу у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, з огляду на що вони не розуміють одне одного, а тому вважає даний шлюб швидше за все помилкою. В сім'ї виникали постійні сварки та непорозуміння, які в результаті призвели до того, що вона змушена була піти від чоловіка. Шлюбні відносини між ними вважає фактично припиненими, так як на протязі 4-ох місяців вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ за актовим записом № 2711. За час подружнього життя дітей у них не було. Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим їх шлюб існує лише формально, подружніх відносин протягом тривалого часу ними не підтримується, проживають окремо. Примирення не бажають. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

09.02.2015 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 19.08.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN03000023087113, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердтрафту. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом 07.01.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 22707 грн 43к., яку позивач просить стягнути з відповідача, поклавши на останнього і сплату судового збору. Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.50-51/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.49/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

09.02.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 23.10.2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З теперішнього часу вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутність, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 23.10.2012р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З теперішнього часу сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved