Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

09 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON], [INFO], який народився у них від спільного шлюбу. В даний час з відповідачем шлюб розірвано, відповідач допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає. У звязку з відмовою відповідача добровільно надавати допомогу на дитину, позивач просить стягувати з нього аліменти щомісячно в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON], до досягнення ним 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчатися. Позивач [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені в позові підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на утримання сина до досягнення ним 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчатись. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного: Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 28.09.1998 року, і його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 5/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] розірвано 17 жовтня 2001 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №92, прізвища після розірвання шлюбу громадянина Зосько, громадянки - [PERSON] /а.с. 4/. Згідно довідки від 15.09.2016 року №07-183 [PERSON] є студентом 1-го курсу архітектурного факультету Полтавського національного технічного університету імені [PERSON], форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року (а.с. 6). 10.08.2016 року між Полтавським національним технічним університетом імені [PERSON] в особі першого проректора проректора з науково-педагогічної роботи [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір № 07.17-16, предметом якого є надання виконавцем освітньої послуги [PERSON] за рахунок коштів замовника (а.с.8). Відповідач у справі [PERSON] працює ПАТ Сумигаз, займає посаду монтер із захисту підземних трубопроводів від корозії 2 р. Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, у відповідності із ч.4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. Крім того, пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст.\~199,\~200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. З матеріалів справи вбачається, що повнолітньому [PERSON] не виповнилося 23 років, він продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку до закінчення навчання сином, а позовні вимоги необхідно задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved