Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

08 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Позивач, ПАТ «Дельта Банк», банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ), який в процесі розгляду справи було уточнено, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 06 травня 2008 року у розмірі 444 096,81 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0308/0508/71-117 (далі - кредитний договір), згідно умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 35 000 доларів США з 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 06 травня 2008 року по 05 травня 2033 року. У рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] був укладений Договір поруки. Згідно умов якого остання поручилася відповідати за виконання [PERSON] взятих за кредитним договором зобов`язань. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до відповідача. [PERSON] взятих на себе зобов`язань належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 02 липня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 444 096,81 грн., яка складається з: 377 746,10 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 66 350,71 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам, яку відповідач у добровільному порядку не погашає. 08 жовтня 2018 року представник відповідача за довіреністю Іванова С.М. подала відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позову, зазначила, що Позивачем не доведений перехід права вимоги від ПАТ «Сведбанк», оскільки сам факт підписання Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 Продавцем та Покупцем ще не підтверджує перехід права вимоги, а лише підписання Акту приймання-передачі Прав вимоги засвідчує цей перехід, однак такий Акт Позивачем не надавався. Банк не надав жодного Додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012, що унеможливлює доведення факту передачі права вимоги за кредитним договором від 06.05.2008 № 0308/0808/71-117 та не дозволяє визначити фактичний розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки є розбіжності в сумі строкової заборгованості за тілом кредиту: у Витягу з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами фактичний розмір заборгованості вказаний 26 657,07 доларів США, тоді як у виписці з Акту приймання-передачі Прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги строкова заборгованість за тілом вказана 32 615,83 доларів США. Крім того, зазначила, що наданий Банком розрахунок заборгованості не є належним доказом, так як повинен бути підтверджений первинними документами бухгалтерського обліку. Також, на думку представника відповідача, Банк не надав жодного документу, який би підтвердив використання 13,5 % річних у розрахунку заборгованості. Від початку дії кредитного договору і до 09 березня 2013 року [PERSON] жодного разу не допускала прострочення платежів, але внаслідок значного зростання курсу долара США змусило відповідача припинити виплати. 01 квітня 2015 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було відмовлено в задоволенні вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено у зустрічному позові [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору, задоволено зустрічний позов [PERSON] до ПАТ Дельта Банк» про припинення договору поруки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року зазначене рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду від 11 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору скасовано на новий розгляд, в іншій частині рішення, яке було предметом касаційного перегляду, залишено без змін. Ухвалою від 25 червня 2018 року справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято в провадження судді Колочко О.В. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24 липня 2018 року судом за клопотанням представника відповідача витребувані докази. Згідно з Розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2018 року № 98 у зв`язку із закінченням у судді Колочко О.В. повноважень щодо здійснення правосуддя було здійснено повторний автоматизований розподіл справи. Ухвалою суду від 09.11.2018 року справа прийнята до провадження судді Чорного І.Я. та призначена до судового розгляду. В судове засіданні представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами у справі, крім цього в поданій суду заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до такого висновку. 06 травня 2008 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 35000 доларів США з розрахунком 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 06 травня 2008 року по 05 травня 2033 року (т.1, а.с. 6-11). У рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено Іпотечний договір від 06 травня 2008 року, предметом якого є однокімнатна квартира, розташована на першому поверсі чотириповерхового житлового будинку, загальною площею 37,8 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS] , що стала власністю Іпотекодавця після укладення договору купівлі-продажу від 06 травня 2008 року (т.1, а.с.93-96). У рахунок забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] за кредитним договором було укладено з [PERSON] договір поруки від 06 травня 2008 року (т.1, а.с. 25). 02 липня 2009 року між первісним кредитором ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено нову редакцію кредитного договору «Договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору № 0308/0508/71-117 від 06 травня 2008 року», відповідно до умов якого був здійснений перехід на ануїтентну схему погашення заборгованості і як наслідок збільшено загальну суму кредитного договору (т.1, а.с. 16-24). У травні 2012 року первісним кредитором ПАТ «Сведбанк» були внесені істотні зміни в «Договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору № 0308/0508/71-117 від 06 травня 2008 року», а саме змінено процентну ставку за користування кредитом, збільшивши її на 1%. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права та вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язанях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (т,3, а.с. 145, т.4, а.с. 79-108). Усі викладені вище обставини були встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 квітня 2015 року у цивільній справі за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору та захист прав споживачів, зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» про припинення договору поруки, яке в цій частині було залишено без змін постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року, і не доказуються при розгляді цієї справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини у відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Отже, доводи представника відповідача щодо недоведеності позивачем факту переходу права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» суд відхиляє з наведених вище підстав. Згідно з п. 2.3 Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» (Продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (Покупець) права вимоги переходять від Продавця до Покупця (відступлення), та обов`язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги. Відповідно до копії Виписки з акту приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу Прав вимоги від 25 травня 2008 року, засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В. від 11 вересня 2015 року та зареєстрованої в реєстрі № 2229, фактичний розмір заборгованості за кредитним договором № 0308/0508/71-117, боржник [PERSON] , у валюті кредиту станом на 25.05.2012 (строкова заборгованість за тілом) становить 32615,83 доларів США, нараховані несплачені відсотки у валюті кредиту (строкові) станом на 25.05.2012 становить 177,58 доларів США (т.3, а.с. 146). Аналогічна сума заборгованості вказана у Розрахунку заборгованості за договором кредиту № 0308/0508/71-117 від 06.05.2008, в графі «Сума заборгованості» - 32615,83 доларів США та в графі «нараховано відсотків» - 177,58 доларів США (т.2, а.с. 54, 62). Крім того, згідно із Витягом з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25.05.2012 року, складеному та посвідченому належним чином юрисконсультом ДРПАФО [PERSON] та скріпленому печаткою, фактичний розмір заборгованості за кредитним договором № 0308/0508/71-117, боржник [PERSON] , у валюті кредиту станом на 25.05.2012 (строкова заборгованість за тілом) становить 32 615,83 доларів США (т.2, а.с. 70). Відповідно до Виписки по особовому рахунку за період з 06.05.2008 по 25.05.2012 здійснено списання основної суми заборгованості за кредитним договором № 0308/0508/71-117 від 06.05.2008 у зв`язку із продажем заборгованості згідно договору від 25.05.2012 з ПАТ «Дельта Банк» в сумі 32 615,83 доларів США (т.2, а.с. 152-166). Таким чином, проаналізувавши наведені письмові докази, суд встановив, що ПАТ «Дельта Банк» від ПАТ «Сведбанк» відповідно до укладеного між ними Договору купівлі-продажу прав вимоги прийнято на баланс заборгованість за кредитним договором № 0308/0508/71-117, боржник [PERSON] , суму в розмірі 32 615,83 доларів США строкової заборгованості за тілом та 177,58 доларів США нараховані, але несплачені проценти. Посилання представника відповідача щодо розбіжностей у сумі заборгованості, прийнятої на баланс Банком, суд відхиляє з огляду на наведені вище письмові докази, а також вважає за необхідне зазначити, що дійсно при подачі позову, до останнього було додано засвідчений юрисконсультом [PERSON] . Витяг з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги, в якому була вказана інша сума заборгованості - 26 657,07 доларів США, однак суд не приймає цей документ, як письмовий доказ, оскільки досліджені та прийняті судом письмові докази, описані вище, доводять наявність суми заборгованості, прийнятої на баланс ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 32 615,83 доларів США. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниз, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.. За умовами кредитного договору № 0308/0508/71-117 від 06.05.2008, Договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору №0308/0508/71-117 від 06.05.2008 встановлено порядок погашення заборгованості, зокрема Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, шляхом здійснення фіксованих платежів (Ануїтентні платежі) у сумі 367,72 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору (пункт 3.1.1), при здійсненні платежу, в тому числі платежу у неповній сумі або у випадку наявності простроченої заборгованості за платежами, а також у випадку направлення Позичальником коштів для часткового дострокового погашення Кредиту, Позичальник доручає Банку перерахувати кошти з рахунку №2620 на відповідні рахунки у наступній черговості: для сплати прострочених процентів; для погашення простроченої заборгованості за кредитом; для сплати нарахованих процентів, строк сплати яких наступив, у повній сумі; для погашення заборгованості за кредитом, строк сплати якої наступив; для сплати штрафів і пені; для погашення заборгованості за кредитом, строк сплати якої не наступив (пункт 3.1.7). Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих на себе обов`язків за кредитним договором утворилася заборгованість, і цей факт не оспорюється відповідачем, представник якої в своєму відзиві на позовну заяву зазначила, що внаслідок значного зростання курсу долара США відповідач з березня 2013 року припинила виплати за кредитним договором. Станом на 02.07.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 444 096,81 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 31 922,02 доларів США (за курсом НБУ 377 746,10 грн.), заборгованість по нарахованим відсоткам - 5607,07 доларів США (за курсом НБУ 66350,71 грн. (т.2, а.с. 59-60). Позивачем як докази надані: виписки по особовому рахунку за період з 06.05.2008 по 25.05.2012 щодо нарахованим та погашеним процентам за кредитним договором (т.2, а.с. 73-151), щодо нарахування та погашення простроченої заборгованості за кредитом (т.2, а.с. 152-153), щодо погашення заборгованості по кредиту (тіло кредиту) (т.2, а.с. 154-166), щодо нарахування та погашення простроченої суми непогашених процентів (т.2, а.с. 164-166), розрахунок заборгованості за договором кредиту за період з 25.05.2012 по 01.07.2014, за який обліковувалась заборгованість за кредитним договором з моменту відступлення ПАТ «Сведбанк» на користь АТ «Дельта Банк» прав вимоги, з яких вбачається, що [PERSON] регулярно вносилися на рахунки ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» кошти за кредитним договором № 0308/0508/71-117 від 06.05.2008 року. Останній платіж [PERSON] здійснено в березні 2013 року (т.2, а.с. 62). Відповідачем як докази надані копії квитанцій за період з травня 2008 по березень 2013 року на підтвердження сплати коштів на погашення кредиту на загальну суму 16 901 доларів США та 49650 грн. Останній платіж [PERSON] був здійснений 07 березня 2013 року (т.1, а.с. 97-204) Проаналізувавши в сукупності ці письмові докази, надані як позивачем, так і відповідачем, перевіривши нарахування позивачем та погашення відповідачем коштів за кредитним договором, суд дійшов висновку про відповідність та обґрунтування наданого позивачем розрахунку заборгованості на суму 444 096,81 грн., який повністю враховує рух кредитних коштів за період з 06.05.2008 року по 01 липня 2014 року. Що стосується доводів представника відповідача щодо неправомірності нарахування заборгованості із розрахунку 13,5% річних суд виходить з наступного. Умовами Кредитного договору № 0308/0508/71-117 від 06.05.2008, Договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору №0308/0508/71-117 від 06.05.2008 передбачено, що Позичальник зобов`язується на момент передачі Об`єкта нерухомості в іпотеку застрахувати на користь Банку предмет іпотеки на суму, не меншу, ніж сума оцінки предмету іпотеки за іпотечним договором та забезпечити наявність та дійсність договорів страхування протягом усього строку дії цього договору. У випадку, якщо термін дії укладеного договору страхування закінчується, а зобов`язання Позичальника за цим Договором залишаються невиконаними, Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього календарного дня до закінчення терміну існуючого договору страхування укласти новий договір страхування таким чином, щоб предмет іпотеки залишився застрахованим протягом всього строку дії цього Договору, та надати Банку оригінали платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів на наступний період страхування (календарний рік), а також оригінал страхового договору (полісу) (п. 5.7 Договору про внесення змін та доповнень № 1). Пунктом 8.4 Договору про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору визначено відповідальність за невиконання зобов`язань, що передбачені п. 5.6, 5.7, у вигляді підвищення відсоткової ставки на 1% за кожен факт такого порушення, від рівня поточної ставки на дату порушення зобов`язання позичальника. Як вбачається із копії листів, наданих як докази відповідачем, остання повідомляє ПАТ «Дельта Банк» про те, що нею було порушено строк укладання страхового договору, передбачений п. 8.4 Договору у зв`язку з чим було у травні 2012 року підвищено відсоткову ставку до 13,5% (т.1, а.с. 217, 227). Відповідно до копії Виписки з акту приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу Прав вимоги від 25 травня 2008 року, засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В. від 11 вересня 2015 року та зареєстрованої в реєстрі № 2229, в графі «Відсоткова ставка за кредитним договором» зазначено 13,5 % (т.3, а.с. 146). Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, в тому числі, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, при обрахуванні заборгованості, починаючи з дня прийняття на баланс ПАТ «Дельта Банк» виходило із розрахунку 13,5 % річних, тобто на умовах, що існували на момент переходу прав від первісного кредитора. Отже, посилання представника відповідача в своєму відзиві на позовну заяву про неправомірність та необґрунтованість нарахування позивачем заборгованості із розрахунку 13,5 % річних, судом не приймаються, як такі, що спростовані дослідженими судом письмовими доказами, які суд визнає належними та допустимими, зокрема копія листів відповідачки [PERSON] , в яких вона стверджує про невиконання нею умов договору внаслідок чого було збільшено відсоткову ставку ПАТ «Сведбанк». На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0308/0508/71-117 від 06.05.2008 у розмірі 444 096,81 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 31 922,02 доларів США (за курсом НБУ 377 746,10 грн.), заборгованість по нарахованим відсоткам - 5607,07 доларів США (за курсом НБУ 66350,71 грн.). У відповідності із ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем та документально підтверджений (т.1, а.с.1, т.2, а.с. 61), в розмірі 3653,85 гривень.

Outcome: approved