Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

09.06.2015 року позивачі звернулись до суду з позовом про зобов»язання [PERSON] не чинити їм перешкоди в поселенні на ліжко-місце в кімнату № 50 у гуртожитку по вул. Пушкіна 108 [PERSON] та вселення [PERSON] на ліжко-місце в кімнату № 50 у гуртожитку по вул. Пушкіна 108 в м. Полтава. Посилались на те, що відповідач має право на проживання у гуртожитку , а саме на ліжко-місце у гуртожитку. Відповідач користується ліжко-місцем у кімнаті № 50 , яка призначена для проживання двох осіб та має два ліжко-місця. На спільному засіданні адміністрації КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та профспілкового комітету професійної спілки працівників фабрики від 28.04.2015 року прийняте рішення на поселення у гуртожиток на ліжко-місце в кімнату № 50 [PERSON] на підставі ордеру. Однак поселитись на вказане ліжко-місце вона не має можливості оскільки відсутні ключі від кімнати , та [PERSON] перешкоджає її поселенню у гуртожиток. Просили зобов»язати відповідача не чинити перешкоди КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» , [PERSON] в поселенні на ліжко-місце в кімнату № 50 у гуртожитку по вул. Пушкіна 108, вселити [PERSON] на ліжко-місце в кімнату № 50 у гуртожитку по вул. Пушкіна 108 в м. Полтава. 28 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про скасування спільного рішення адміністрації КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та профспілкового комітету професійної спілки працівників Колективного підприємства « Полтавська бавовнопрядильна фабрика» від 28.04.2015 року про поселення [PERSON] на ліжко місце в кімнату № 50 у гуртожитку по вул. Пушкіна, 108 в м. Полтава. Посилалась на те, що вказаним рішенням її житлові права порушені. Вважає, що рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки [PERSON] не є працівником фабрики і їй не могла бути виділена житлова площа, що норма житлової площі при наданні житла у гуртожитку становить 13.65 кв.м, а тому у кімнаті №50 не можуть проживати дві особи, що дія ордеру закінчилась і [PERSON] не може бути поселена на ліжко-місце у кімнату, в якій вона проживає. У судовому засіданні представник КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечувала. Пояснила, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.11.2014 року, яке набрало законної сили установлено, що [PERSON] має право на проживання у гуртожитку та займати у ньому ліжко-місце, яке їй виділене в кімнаті № 50 спірного гуртожитку. [PERSON] замінила вхідні двері на кімнаті №50 , ключі від кімнати не віддала адміністрації гуртожитку, а тому існують перешкоди у поселенні на ліжко-місце у спірну кімнату [PERSON] [PERSON] фактично у гуртожитку не проживає, їй не мали можливості вручити повідомлення про поселення у спірну кімнату іншого жильця , мають з нею зв»язок тільки по телефону, у телефонному режимі [PERSON]А. відмовилась від надання їм ключів від кімнати. Просила відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог з підстав, що викладені у запереченнях на зустрічний позов. [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, також просила задовольнити позовні вимоги КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» , у задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити. Пояснила, що вона закінчила вищий учбовий заклад, працює за направленням у м. Полтаві. В м. Полтава немає власного житла, вона працює в сфері медицини, має зовсім невеликий заробіток не має можливості винаймати для свого проживання окреме житло. Вона взнала що КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» надає іншим особам, які не працюють на фабриці , ліжко-місце у гуртожитку, звернулась до адміністрації фабрики і їй на спільному засіданні адміністрації і профкому виділили для проживання ліжко-місце в кімнаті № 50 у гуртожитку по вул. Пушкіна, 108. Однак поселитись у кімнату вона не може, бо відповідач перешкоджає її поселенню у кімнату, не віддає ключі від кімнати та чинить інші перешкоди. Відповідач [PERSON] та її представник підтримали зустрічні позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, що викладені в зустрічній позовній заяві. У задоволенні первісного позову просили відмовити. Пояснили, що поселення [PERSON] у кімнату де займає ліжко-місце [PERSON] порушує житлові права останньої, бо вона заміжня, проживає разом з чоловіком у спірній кімнаті та не бажає, щоб до неї вселили будь-кого. Також пояснила, що у серпні 2015 року її чоловік звернувся до КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» із заявою про надання йому ліжко-місця у спірній кімнаті, однак до цього часу не отримував відповіді на свою заяву. Вважає, що поселення до її кімнати [PERSON] є помстою адміністрації на те, що рішенням суду їм відмовлено у її виселенні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що гуртожиток по вул. Пушкіна 108 в м. Полтава перебуває на балансі КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та є власністю держави , що підтверджується довідкою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області ( а.с. 7). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.11.2014 року , яке набрало законної сили 05.02.2015 року ( а.с.13-16) установлено, що [PERSON], що відповідно до договору оренди від 1 серпня 2004 року має право на зайняття в гуртожитку ліжко-місця. [PERSON] на час розгляду справи займає у гуртожитку ліжко-місце у кімнаті № 50 , яка розрахована на проживання двох осіб та має два ліжко-місця. Також установлено, що [PERSON] змінила вхідні двері у кімнату № 50, встановила нові замки, ключі від яких адміністрації гуртожитку не віддала, що підтверджується поясненнями [PERSON] у судовому засіданні. Та обставина, що [PERSON] перешкоджає поселенню на ліжко-місце у кімнату № 50 [PERSON] підтверджується її поясненнями у судовому засіданні, з яких вбачається, що вона категорично проти поселення до кімнати №50, в якій вона проживає будь - якої іншої особи, відсутністю ключів від цієї кімнати у адміністрації гуртожитку, які [PERSON] утримує у себе. Рішенням адміністрації КП « Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та профспілкового комітету професійної спілки працівників КП « Полтавська бавовнопрядильна фабрика» [PERSON] поселено на ліжко-місце в кімнату № 50 спірного гуртожитку. Оскільки адміністрація гуртожитку не має дублікатів ключів від спірної кімнати, а [PERSON] утримує їх у себе та відмовляється віддати, існують перешкоди для поселення [PERSON] на надане їй для проживання ліжко-місце у кімнаті № 50 вказаного гуртожитку. На час прийняття рішення про виділення [PERSON] ліжко-місця у спірній кімнаті було чинним та діяло Примірного положення про гуртожитки затверджене постановою Ради міністрів Української РСР від 3 червня 1986 р. N 208 , пункт 9 якого передбачав, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Отже надання [PERSON] ліжко-місця у гуртожитку відповідало діючому на той час законодавству, та відповідає Положенню про гуртожитки яке є чинним на час розгляду справи. П.28 Положення передбачено, що саме завідуючий (директор) гуртожитком зобов'язаний забезпечити: вселення громадян, яким надано жилу площу в гуртожитку. 19.08.2015 року втратило чинність вищезазначене Примірне положення про гуртожитки та набрало чинності Положення про гуртожитки, яке затверджене Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 р. за № 778/27223. Вказаним Положенням передбачено, що Жила площа в гуртожитках надається відповідно до статті 128 Житлового кодексу Української РСР незалежно від черговості, наявності пільг тощо ( розділ І ст.8). Жила площа в гуртожитках надається в розмірі не менше 6 квадратних метрів на одну особу ( розділ І ст.9), а отже посилання [PERSON], на те, що на одну особу надається жила площа у розмірі 13.65 кв.м. є безпідставними. Жила площа в гуртожитках не надається особам, які забезпечені житлом у тому самому населеному пункті, де зареєстровано гуртожиток (розділ І ст. 10), а тому суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що [PERSON] зареєстрована у Лохвицькому районі Полтавської області та не потребує житла у гуртожитку. Ч.2 ст. 128 ЖК Української РСР передбачено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Отже у зв»язку з набранням чинності нового Положення про гуртожитки порядок надання жилої площі у гуртожитку не змінився. Таким чином КП « Полтавська бавовнопрядильна фабрика» при вирішенні питання про надання жилої площі у гуртожитку [PERSON] не порушила вимоги чинного законодавства, яке було чинним на час прийняття рішення та яке є чинним на час розгляду справи . [PERSON] не надала суду, всупереч вимогам ч. 1 ст. 11 ЦПК України, жодного доказу про те, що її право на зайняття ліжко-місця у гуртожитку порушене діями відповідачів, КП « Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та [PERSON] Ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вже зазначалось вище рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24.11.2014 року , яке набрало законної сили 05.02.2015 року (а.с.13-16) установлено, що [PERSON], відповідно до договору оренди від 1 серпня 2004 року має право на зайняття в гуртожитку ліжко-місця. Заперечення [PERSON] в тій частині, що вона бажає проживати одна у кімнаті №50 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судовим рішення встановлено, що у вказаному гуртожитку вона має право на зайняття тільки ліжко-місця, а не окремої кімнати. Не є підставою для задоволення зустрічного позову [PERSON] її посилання на те, що вона проживає у спірній кімнаті разом з чоловіком. По-перше жодного доказу проживання чоловіка у спірній кімнаті [PERSON] не надала. По-друге статтею 128 ЖК Української РСР , Примірним положенням про гуртожиток та новим Положенням про гуртожиток передбачений порядок надання жилої площу у гуртожитку, що єдиною підставою для поселення у гуртожиток є ордер , який чоловіку [PERSON] не видавався. Розділом ІІІ пункт 4 Положення про гуртожитки передбачено, що особи, які проживають у гуртожитку, зобовязані:не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними та нежилими приміщеннями гуртожитку; забезпечити наявність дублікатів ключів від кімнати, де проживають, у власника гуртожитку, а в разі заміни замка у дверях такої кімнати здати власнику гуртожитку відповідний дублікат ключа. [PERSON] не виконує зобов»язань, які покладені на неї, як на особу, що проживає у гуртожитку, перешкоджає поселенню [PERSON] на надане їй ліжко-місце у гуртожитку, порушує права позивачів по первісному позову, які підлягають захисту шляхом задоволення первісних позовних вимог. З підстав задоволення первісних позовних вимог, що викладені вище, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог. Окрім того [PERSON] пред»явила позовні вимоги про скасування спільного рішення адміністрації КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та профспілкового комітету професійної спілки працівників Колективного підприємства « Полтавська бавовнопрядильна фабрика» від 28.04.2015 року про поселення [PERSON] на ліжко місце в кімнату № 50 у гуртожитку по вул. Пушкіна, 108 в м. Полтава, однак позовні вимоги до профспілкового комітету професійної спілки працівників Колективного підприємства « Полтавська бавовнопрядильна фабрика» не пред»являла.

Outcome: approved