Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

08 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28980-OWNCASH у розмірі 21371,16 грн., в якому зазначив, що 20.06.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 28980-OWNCASH на суму 15625,00 грн. на строк до 19.06.2016 року в безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок № 2625101530465. 20.06.2014 року позивач перерахував у безготівковій формі з метою виконання кредитного договору суму кредиту в розмірі 15625 грн.. Як зазначив далі в позові представник позивача, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 02.04.2015 року складає 20598,64 грн., у тому числі: - неповернута сума кредиту 15625 грн.; - прострочені відсотки 1176,83 грн.; - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту 3796,81 грн. За період з 20.06.2014 року по 03.04.2015 року нарахована пеня у розмірі 772,52 грн. Прохає суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 28980-OWNCASH від 20.06.2014 року станом на 02.04.2015 року у розмірі 21371,16 грн., сплачену суму судового збору 243,60 грн. та витрати повязані з розміщенням оголошення про виклик у пресі на суму 420,00 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду електронною поштою клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в звязку з неможливістю брати участь у судовому засіданні. На позовних вимогах наполягають у повному обсязі. Проти заочного рішення по справі не заперечують (а.с. 52). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заяв, клопотань суду не надав. Згідно довідок відділення поштового звязку відповідач за адресо, вказаною в позові, не проживає (а.с. 43, 51). Згідно довідки Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи за № 2327/2037 від 14.07.2015 року, гр. [PERSON], [INFO], з 15.08.2003 року зареєстрований за адресою: [INFO], за паспортом громадянина України серії СА № 134204, виданим Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 25.03.1996 року (а.с. 32). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно оголошення в друкованих засобах масової інформації в газеті «Урядовий курєр» № 184 (5558) від 03.10.2015 року (а.с. 58). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частина 9 ст. 74 ЦПК України передбачає, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує представник позивача в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 28980-OWNCASH на суму 15625,00 грн. терміном кредитування до 19.06.2016 року в безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок № 2625101530465 з розміром щомісячного платежу 1144 грн. (а.с. 6-8) з додатком (а.с. 14), графіком платежів з інформаційною карткою позичальника (а.с. 15-16) та анкетою-заявою № OWNCASH-28980 фізичної особи на отримання готівкового кредиту (а.с. 17-18), а також укладено Договір добровільного страхування ризиків позичальника № 006.28980OWNCASH.111 від 20.06.2014 року (а.с. 9-13), 20.06.2014 року позивач перерахував у безготівковій формі в цілях виконання кредитного договору суму кредиту в розмірі 15625 грн. згідно меморіальних ордерів № 18607563 від 20.06.2014 року на суму 5625,00 грн. та № 18607566 від 20.06.2014 року на суму 10000,00 грн.(а.с. 24-25). 28.01.2015 року за вих. № 28980- OWNCASH відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу про необхідність погашення заборгованості, що виникла за кредитним договором (а.с. 26). Згідно розрахунку суми позову (а.с. 19) та розрахунку пені по простроченій заборгованості позичальника (а.с. 20), відповідач станом на 02.04.2015 року має заборгованість перед позивачем в сумі 20598,64 грн., у тому числі: - неповернута сума кредиту 15625 грн.; - прострочені відсотки 1176,83 грн.; - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту 3796,81 грн. За період з 20.06.2014 року по 03.04.2015 року нарахована пеня у розмірі 772,52 грн. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати всієї суми кредиту. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором № 28980-OWNCASH від 20.06.2014 року та має заборгованість перед позивачем на загальну суму 21371,16 грн.. Доказів того, що кредит повністю виплачений у матеріалах справи немає, не спростовано це і відповідачем. У відповідності до ст. 60 ЦПК України відповідач не надав доказів неправильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідач має заборгованість, як по сумі кредиту так і по встановлених договором відсотках та пені. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 243,60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви та витрати, повязані з розміщенням оголошення в пресі про виклик відповідача в сумі 420,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved