overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

09 квітня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON], якому належало вказане нерухоме майно. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дочка [PERSON], яка в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Інших спадкоємців першої черги немає. У зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач Шацька селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

09 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Через прояву неповаги з боку відповідача, відсутність матеріальної допомоги сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 45. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Причинами розпаду сім'ї стали проява з боку відповідача неповаги, відсутність матеріальної допомоги. Подружні стосунки сторони не підтримують понад рік. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

09 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON],[INFO], який проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку.Позивачка просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із заявою. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій просила розгля-нути справу в її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву до суду про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав у заявленому розмірі повністю. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується наданим свідоцтвом про шлюб за актовим записом № 35 від 23 серпня 2013 року, вчиненим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегу-ватського районного управління юстиції Миколаївської області та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 05 грудня 2013 року за актовим записом № 99 зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції Микола-ївської області (а.с.5,7). Проживання дитини з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 09 квітня 2015 року за вихідним № 1142 (а.с.6). Після припинення сумісного проживання, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Син повністю знаходиться на матеріальному забезпе-ченні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

09 квітня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 30.06.2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку, про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №095490 від 30.06.2012 року, актовий запис №498 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №202762 від 16.07.2014 року, актовий запис №562 (а.с.4). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

09 квітня 2015 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою, в якій просять розірвати їхній шлюб, посилаючись на те, що спільне подружнє життя не склалося, в зв'язку з втратою порозуміння. На даний час сім'я розпалась остаточно. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Заслухавши заявників, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з оголяду на наступне. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 11.06.2005 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1087. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. 09.03.2015 року між подружжям було укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богдановою В.М., реєстраційний № 91. Відповідно до п.1 вказаного договору, після розірвання шлюбу малолітння дочка заявників [PERSON] буде проживати разом з його матір'ю - [PERSON] Також у договорі зазначено, що [PERSON] зобов'язується сплачувати кошти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня розлучення і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Шлюбний договір між заявниками не укладався, а також вони не мають спільного майна, що свідчить про те, що на даний час між ними немає майнового спору. За таких обставин, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому заява [PERSON], [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

09 квітня 2015 року з позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулись [PERSON] та [PERSON]. У позовній заяві викладено прохання визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батька, 31.10.2010 року, право на отримання ? частини земельної частки (паю) площею 5,0565 га № 626 на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на спірну земельну ділянку з підстав відсутності правовстановлюючого документа. Тому вони змушені звернутись до суду. В судове засідання позивачі особисто не з'явилась. В суді їх інтереси представляли на підставі доручень [PERSON] та [PERSON]. Представники позивачів підтримали позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] та просили їх задовольнити. Представник відповідача Петріцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з'явився. До суду надав лист, в якому просив провести судове засідання без участи представника сільської ради. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, КСП «Імені Іваненка» та Головне управління Держземагенства у Полтавській області до суду надали клопотання про розгляд справи без їх представників. Незважаючи на відсутність заперечень Петріцівської сільської ради проти позову [PERSON] та [PERSON], суд відмовляє у задоволенні даного позову, так як позовні вимоги не ґрунтуються на положеннях закону та позивачами не доведено доказами факту виникнення права власності на конкретну спірну земельну ділянку в спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року. Доводи позивача про набуття права власності на земельну ділянку померлим [PERSON] в ході приватизації земель Державного підприємства «Сільськогосопдарське підприємство імені Іваненка» не знайшли свого підтвердження, так як процес приватизації земель ДП «СГП імені Іваненка» та самого підприємства розпочався після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні прав та обов'язки припиняється у момент смерті фізичної особи, що вказує на неможливість померлим [PERSON] набути права власності на земель ділянку в ході приватизації земель ДП «СГП імені Іваненка», яка розпочалась рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім. Іваненка» від 14.11.2010 року про затвердження списку осіб, які мають право на одержання земельної частки паю. Прийняття рішення загальними зборами працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім. Іваненка 14.11.2010 року про затвердження списку осіб, які мають право на одержання земельної частки паю, та включення до списку [PERSON], який на момент проведення зборів помер, не породжую в нього права на одержання земельної частки паю в ході реорганізації ДП «СГП ім. Іваненка . Враховуючи вищевикладене померлий [INFO] року [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку в ході приватизації землі ДП «СГП імені Іваненка.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

09 квітня 2015 року по вказаній справі ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю: позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей та вирішено питання про розподіл судових витрат. Служба у справах дітей Карлівської РДА в поданій заяві просить виправити описки, орфографічні та технічні помилки у вказаному заочному рішенні, не вказуючи в заяві які це саме описки та орфографічні і технічні помилки. Особи, які беруть участь у справі, та які про час та місце розгляду судового засідання повідомлені належним чином, до суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлення. Згідно ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Вислухавши прокурора, яка при розгляді заяви покладалась на розсуд суду, дослідивши матеріали цивільної справи №531/1770/14 провадження №2/531/18/15, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до заочного рішення Карлівського районного суду від 09.04.2015 року, [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей та вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно ухвали Карлівського районного суду від 10.04.2015 року, в заочному рішенні Карлівського районного суду від 09.04.2015 року було виправлено описки, а саме: 1) виключено з описової частини рішення помилково написаний дев'ятий абзац «З довідки Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини, де перебуває дитина (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] дитину не відвідує, їй не телефонує, не бере участі у її вихованні.»; 2) у десятому абзаці описової частини помилково написане слово «дочки» замінено правильним словом «дітей»; 3) у третьому абзаці вирішальної частини у словосполученні «.. аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів їх заробітку (доходу)..», помилково написане слово «їх» замінено правильним «його». Інших описок в вказаному рішенні не встановлено. Також встановлено, що по змісту описової та мотивувальної частини є орфографічні та технічні помилки. В той же час, ст. 219 ЦПК України встановлює можливість суду виправити в судовому рішенні лише описки чи арифметичні помилки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

09 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.10.2006 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON]. не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.29). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечував. За наявності у справі достатніх доказів суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності позивача, що не з'явилася в судове засідання. Суд, заслухавши думку відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 жовтня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ №022966 від 11.10.2006 року, актовий запис №1795 (а.с.4). Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №196076 від 22.01.2014 року, актовий запис №95 (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

09 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 09 листопада 2013 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. Вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Разом з тим його сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного, тому звернувся до суду із цим позовом та просив шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але у своїй заяві просив справу розглянути у його відсутності та позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в адресованій суду заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути у її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище «Дацько». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП №113997, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за №1105. Проте шлюб між сторонами не склався та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження І-ФП №163660, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спір між сторонами про місце проживання дитини, чи розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved