Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

08.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 19 липня 2003 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім'єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] Також позивач просить призначити виплату аліментів відповідачем на утримання малолітньої дитини [PERSON] 1/ 4 від доходу відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Зважаючи на те, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] 19 липня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 868 (а.с.4). Під час шлюбу сторін [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народилася донька [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не склалося сімейне життя, не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо, вихованням дитини займається виключно позивач. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утриманні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 від доходу відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір в розмірі 243,60 грн на користь держави за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів. Крім того, позивач сплатила судовий збір щодо розірвання шлюбу, підтвердженням чому є долучене до справи платіжне доручення про його оплату (а.с.6). Згідно, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, враховуючи положення ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved