Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив суд розірвати шлюб, зареєстрований сторонами у виконавчому комітеті Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області 06 червня 2014 року, актовий запис №6. В обґрунтування позову вказав, що сімейне життя між сторонами не склалося, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Вказав, що від даного шлюбу мають малолітню дитину, в добровільному порядку оформити розірвання шлюбу не має можливості. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2017 року. В підготовче судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06 червня 2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області 06 червня 2014 року, актовий запис №6 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зі змісту позову вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2017 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. \~ \~ \~ \~Згідно приписів статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем в заяві зазначено про залишення прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до статті 113 СК України відповідачу слід залишити прізвище, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, що розривається. \~ \~ \~ \~При ухваленні рішення судом також враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved