Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані позивач, відповідач [PERSON] та [PERSON]. Відповідачка є його колишньою дружиною, шлюб з нею розірвано. [PERSON] в квартирі не мешкає з травня 2014 року та особистих речей у квартирі не має, що підтверджується актом КП «Жилсервіс 2» Дніпропетровської міської ради від 12 листопада 2015 року. На підставі чого просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщення в квартирі [ADDRESS]. Усунути перешкоди йому з боку [PERSON] в користуванні квартирою № 26 по вул. Комсомольській, 12а у м. Дніпропетровську шляхом зняття її з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору міни від 22 листопада 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.13-14). [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі разом з колишньою дружиною [PERSON] [INFO], сином [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Шлюб позивача з [PERSON] розірвано на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року у справі № 200/2940/14-ц. Рішення набрало законної сили (а.с. 9-10). З акту про факт не проживання від 12 листопада 2015 року, складеного майстером КП «Жилсервіс -2» Дніпропетровської міської ради [PERSON] та мешканцями квартир № 22 [PERSON], № 25 [PERSON], № 19 [PERSON], вбачається, що [PERSON], зі слів сусідів, не проживає в квартирі № 26 більше року (а.с.12). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~ За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ч.2 ЖК України. \~\~\~\~ Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved