Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

09 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 14 березня 2011 року помер її чоловік [PERSON], який на день смерті проживав у [INFO] А, квартира 36. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/4 частини вказаної квартири, що належало йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 1998 року. Однак, в БТІ міста Маріуполя дана заява не була зареєстрована. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на страхові виплати. Реєстрацію правоустановчого документу на квартиру зробити неможливо, так як у теперішній час необхідна особиста присутність власника. У звязку із чим позивач звертається до суду та просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 14 березня 2011 року, на 1/4 частину квартири 36, загальною площею 63,34 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м. у будинку 10 А по вулиці 130 Таганрозької Дивізії у місті Маріуполі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 14 березня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 530733, виданого 14 березня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області. Актовий запис № 366. Як вбачається зі свідоцтва про укладання шлюбу серії ІІІ-НО № 283333, виданого 17 лютого 1979 року Будинком шлюбу міста Жданова Донецької області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб 17 лютого 1979 року. Подружжю присвоєно прізвище Волкотруб. Актовий запис № 575. У відповідності до свідоцтва на право власності на житло № 10480/п, виданого 27 листопада 1998 року Управлінням міського майна міської ради, 1/4 частина квартири 36 у будинку 10 А по вулиці 130 Таганрозької Дивізії у місті Маріуполі дійсно належить на праві приватної, загальної (сумісної) власності [PERSON]. Загальна площа квартири 63,34 кв.м. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 грудня 2011 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] спадкоємицею майна [PERSON], у вигляді страхової виплати, у розмірі 729,98 гривень, померлого 14 березня 2011 року, є його дружина [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від19 лютого 2016 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо 1/4 частки квартири 36 у будинку 10 А по вулиці 130 таганрозької Дивізії у місті Маріуполі, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. З наданої Четвертою маріупольською державною нотаріальною контрою довідки № 600/02-14 від 18 квітня 2016 року, вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 14 березня 2011 року до нотаріуса крім [PERSON] ніхто не звертався. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обовязкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно зясовувати:1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З підстав наведеного та з урахуванням того, що позивач звернулася в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на 1/4 частини квартири 36 у будинку 10 А по вулиці 130 Таганрозької Дивізії у місті Маріуполі, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Outcome: approved