Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

07 квітня 2016 р. позивачка звернулася з позовом до суду в якому вказала, що за згодою [PERSON], яка померла 23 листопада 2007 р. вселилася в житлове приміщення, що розташоване за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрово, вул. 40-річчя Перемоги, 46, кв. 23, де вона проживала разом з [PERSON], за якою вона доглядала. Після смерті [PERSON] позивачка сплачувала комунальні послуги за користування квартирою та належним чином користувалася квартирою. Під час користування з боку відповідача виникли сумніви щодо законності перебування у житловому приміщенні, а тому позивачка просить визнати за нею право на користування та проживання житловим приміщенням. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач до суду не зявився, хоча був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з огляду на наступне: Судом встановлено, що дійсно [PERSON] [INFO] на законних підставах займала житлове приміщення квартиру загальною площею 23,5 кв.м., що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрово, вул. 40-річчя Перемоги, 46, кв. 23. З листопада 2007 р. [PERSON], [INFO] з дозволу [PERSON] проживала та була зареєстрована у квартирі за вказаною адресою. 23 листопада 2007 р. [PERSON] померла. Після смерті у квартирі проживала позивачка, яка під час проживання сплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату (а.с.23-29). Іншого житла позивачка не має, що підтверджується Витягом з державного реєстру. Обмежень та заборон відносно житлового приміщення не має, що підтверджується інформаційною довідкою від 30.06.2016 р. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачка вселилася до наймача з дотриманням встановленого порядку, постійно їм користувалася, що свідчить про те, що позивачка має законне право на зайняття житлового приміщення. Така позиція знайшла своє відображення у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». При поданні позову позивачка сплатила судовий збір у повному обсязі (а.с.1), вини відповідача в подання позову не має, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved