Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

09.06.2015 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовними вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 05.08.2011 року, приблизно о 20.00 год., знаходячись біля свого домоволодіння за адресою: [ADDRESS], [PERSON], безпричинно зстрибнув на дах автомобіля, що належить позивачу та почав наносити удари ногами по даху багажника та по даху автомобіля, в результаті чого було пошкоджено автомобіль та завдано шкоди у розмірі 6 679,85 грн. Після цього відповідач заподіяв позивачу легкі тілесні ушкодження. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача у якості відшкодування матеріальної шкоди 6 679,85 грн., 20 000,00 грн. у рахунок відшкодування немайнової шкоди, 500,00 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження та 5 000,00 грн. у якості відшкодування вартості послуг адвоката у кримінальному проваджені. У судовому засіданні позивач та відповідач підтримали позовні вимоги та пояснили, що обставини спричинення майнової шкоди та шкоди здоров'ю позивачу встановлені Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.03.2015 року, яким [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України, а тому інших доказів, які б підтверджували обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги не потрібні. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що події, які були встановлені органом досудового слідства і стали підставою для пред'явлення йому обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, в дійсності не відбувалися, він свою вину у вчиненні злочину не визнавав та не визнає, а постанова суду про звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України не несе преюдиціальне значення. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи суд приходить до наступного. У судовому засіданні досліджена постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.03.2015 року у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON], [INFO], у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, зі змісту якого вбачається, що відповідно до пред'явленого обвинувачення, [PERSON] обвинувачується у тому, що 08.08.2011 року, близько 20.00 год., знаходячись на вулиці поруч зі своїм домоволодінням по [ADDRESS], безпричинно, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явного неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, безпричинно запригнув на належний [PERSON] автомобіль «Мазда-626», державний номер [NUMBER], після чого став наносити удари ногами по кришці багажника та даху автомобіля, чим пошкодив дах автомобіля. Після чого [PERSON] діючи умисно, безпричинно, з хуліганських мотивів наніс декілька ударів ногою по правій рукі [PERSON], в результаті чого були спричиненні легкі тілесні ушкодження. (а.с. 5-6). Відповідно до звіту № 240/2011 від 16.12.2011 року спеціаліста - автотоварознавця, завданий власникові «Мазда-626», державний номер [NUMBER] матеріальний збиток в результаті його пошкодження при ДТП складає 6 679,85 грн. (а.с. 20-38). Вартість визначення матеріальної шкоди «Мазда-626», державний номер [NUMBER] Товарною біржою «Радар» складає 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 240 від 02.12.2011 р. (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Про те, частиною 4 статті 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.03.2015 року у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON], [INFO], у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, якою [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ст. 49 КК України, з питань, чи мали місце ці дії 05.08.2011 року про які зазначає позивач та чи вчинені вони [PERSON] не є обов'язковою для суду, не носить преюдиціальне значення, а отже усі обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог мали б бути доведені позивачем у судовому засіданні шляхом подання доказів, передбачених ст. 57 ЦПК України. Разом з тим, позивачем не подано до суду жодного доказу, що відповідачем по справі були вчинені неправомірні дії, в результаті яких позивачу та його майну була заподіяна майнова та немайнова шкода. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення завданої матеріальної та немайнової шкоди через їх необґрунтованість. З цих же підстав, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача вартості проведеного автотоварознавчого дослідження та витрат на правову допомогу у кримінальному проваджені. Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed