Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

08 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 травня 2011 року в Центральному відділ ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області з [PERSON] Ількера Кенана, актовий запис № 403 та про стягнення із [PERSON] Ількер Кенан [INFO], громадянина [PERSON] Туреччина, зареєстрованого [INFO] на користь [PERSON] [INFO], зареєстрованої та проживаючої [INFO], реєстраційний номер платника податків [NUMBER], аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Ількер Кенан але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 травня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини не склалися по тій причині, що в останній час почали виникати сварки та непорозуміння із самих дрібних приводів, в результаті чого вони втратили почуття взаємоповаги та розуміння, подальше спільне життя стало неможливим. Подружні відносини припинені з 26 лютого 2017 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В той же час син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не виконує свого обовязку по матеріальному забезпеченню власної дитини. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.06.2018 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] Ількера Кенана про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.06.2018 року у вищезазначеній цивільній справі доручено Жовтневому районному суду м. Харків вручити копію позовної заяви з документами відповідачу [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 21,36,64). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. 27 травня 2011 року між [PERSON] Ількер Кенан, [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бєлодєд) [PERSON], [INFO] в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб, актовий запис №403 (а.с.4). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO], батьком якої є [PERSON] Ількер Кенан, відповідач по справі, що підтверджується актовим записом про народження № 323 (а.с.8,9). Дитина [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем [PERSON] відповідно до довідки Петрівцівської сільської ради №632 від 31.05.2018 року (а.с. 11). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В супереч вищевикладених обставин відповідачем не надано доказів що останній не може надавати матеріальну допомогу. Доказів про незадовільний стан здоровя чи інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору відповідачем не надано. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР\~№ 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON] Ількер Кенан [INFO], громадянина [PERSON] Туреччина, зареєстрованого [INFO] на користь [PERSON] [INFO], зареєстрованої та проживаючої [INFO], реєстраційний номер платника податків [NUMBER], аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Ількер Кенан але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач [PERSON] не заявила, яким вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Чинардали». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] Ількер Кенан на користь [PERSON] 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп., судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1). Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] Ількер Кенан на користь держави 704 гривні 80 копійок. судового збору пропорційно до повного задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved