Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

09 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Токмацької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, в якій просить визначити йому додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого рідного брата [PERSON] , з дня набрання рішення суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , смерть якого зареєстрована Токмацьким міжрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що 03.12.2019 року зроблено відповідний актовий запис № 929 та видано свідоцтво про смерть. Померлий на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Родинні відносини з померлим підтверджує свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 25.02.1951 року батьків [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 19.12.1951 року та своїм свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 03.06.2020 року. Після смерті його брата відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0966 та за цільовим призначенням обслуговування жилого будинку та господарських споруд за цією же адресою, яку [PERSON] прийняв після смерті [INFO] матері [PERSON] , але не встиг переоформити на своє ім`я. З метою оформлення спадкових прав, позивач звернувся о 8-00 годині 30 травня 2020 року до нотаріуса, з метою подачі заяви про прийняття спадщини за законом. Проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, про що йому було повідомлено нотаріусом та отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.05.2020 року, з посиланням на ту обставину, що він пропустив встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк на прийняття спадщини, який закінчився 29 травня 2020 року. Позивачу додатково нотаріусом роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також будо роз`яснено, що йому необхідно звернутися до суду, щоб продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. Іншого порядку крім судового, це питання вирішити не можливо. На сьогоднішній день, жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем, до нотаріальної контори, не подано, спадкова справа не відкривалась, а тому, питання про визначення позивачу, додаткового строку для прийняття спадщини може бути вирішене тільки в судовому порядку. Заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач не подав своєчасно у шестимісячний строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, через запровадження карантину, для запобігання поширення вірусної інфекції COVID-19 так, як перебував на самоізоляції як особа, яка досягла 60-річного віку, а йому 64 роки. З цього часу вхідні двері до державного нотаріуса, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 14, м. Токмак, Запорізької області були зачинені. В оголошенні на дверях був вказаний номер телефону для зв`язку, на який було дуже важко додзвонитися. Все таки додзвонившись в квітні 2020 року позивачу було призначено прийом тільки на 8-00 годину 30.05.2020 року. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Термін, який пропустив [PERSON] є незначним, всього 15 годин. Передбачений законом строк на прийняття спадщини ним пропущено, але вважає з поважних причин. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 12 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву. В ухвалі зазначено про необхідність витребувати з Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області інформацію щодо відкриття спадкової справи (наявність або відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення їх від права на спадкування, або не прийняття ними спадщини, або про відмову від її прийнятті) після померлого [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак та [PERSON] , місце смерті м. Токмак. У разі наявності спадкових справ, надати належним чином завірені копії спадкових справ до Токмацького районного суду Запорізької області. 18 червня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від завідувача Токмацької державної нотаріальної контори надійшла відповідь від 18.06.2020 р. за вих. № 424/01-16 на вимогу суду по цивільній справі № 328/1140/20 в якій зазначено, що спадкові справи, після [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривались (а.п. 21). 07 липня 2020 року, позивач, [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.п. 25), а також подав клопотання про витребування у приватного нотаріуса Савран О.І. спадкових справ на померлого [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області та померлу [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області (а.п. 26). Відповідно до ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 07 липня 2020 року клопотання позивача задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Савран Олександри Іванівни, спадкові справи на померлого [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області та померлу [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області. У разі наявності спадкових справ, надати належним чином завірені копії спадкових справ до Токмацького районного суду Запорізької області (а.п. 28-29). 04 вересня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від приватного нотаріуса Савран О.І. надійшла відповідь від 04.09.2020 р. за вих. № 22/01-16 в якій зазначено, що спадкова справа, після [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Токмацького районного нотаріального округу Савран О.І. не заводилась (а.п. 37). 07 вересня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від приватного нотаріуса Савран О.І. надійшла відповідь від 07.09.2020 р. за вих. № 23/01-16 в якій зазначено, що спадкова справа після [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Токмацького районного нотаріального округу Савран О.І. не заводилась (а.п. 40). 07 вересня 2020 року, позивач, [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.п. 39), а також подав клопотання про витребування у приватного нотаріуса Лопатюк Н.І. спадкових справ на померлого [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області та померлу [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області (а.п. 41). Відповідно до ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 07 вересня 2020 року клопотання позивача задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Лопатюк Наталії Іванівни, спадкові справи на померлого [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області та померлу [INFO] [PERSON] , місце смерті м. Токмак, Запорізької області. У разі наявності спадкових справ, надати належним чином завірені копії спадкових справ до Токмацького районного суду Запорізької області (а.п. 43-44). 24 вересня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від приватного нотаріуса Лопатюк Н.І. надійшла відповідь від 24.09.2020 р. за вих. № 69/01-16 в якій зазначено, що спадкові справи після [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Н.І. не заводилися (а.п. 57). Позивач, [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.п. 52). Представник відповідача, Токмацької міської ради Запорізької області, в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника, проти позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечують (а.п. 53). Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , у віці 67 років, про що 03 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис № 929, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 03 грудня 2019 року, серії [NUMBER] (а.п. 6). [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 500 19 грудня 1951 року, батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим В-Токмацьким міськ. ЗАГС 19 грудня 1951 року (а.п. 8). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 25 лютого 1951 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 25 лютого 1951 року зроблено відповідний запис за № 52. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловікові та дружині [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим В-Токмацьким міськ. ЗАГС 25 лютого 1951 року (а.п. 4). Позивач, [PERSON] , народився [INFO] , про що 03 квітня 1956 року складено відповідний актовий запис за № 134, батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом (повторно) про народження серії [NUMBER] виданим Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.п. 7). Батьками [PERSON] та [PERSON] є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] є рідним братом позивача, [PERSON] . [PERSON] , померла [INFO] , у віці 89 років, про що 17 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис № 391, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 17 вересня 2013 року, серії [NUMBER] (а.п. 5). [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] успадкувала майно після смерті чоловіка, [PERSON] , а саме 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору забудови посвідченого Токмацькою держнотконторою 27.06.1953 року по реєстру за № 3603. На земельній ділянці розміром 966,37 кв.м. розташовані: один глинобитний, обкладений цеглою, жилий будинок А-1, жилою площею 30,4 кв.м., а також господарчі будівлі і спорудження: сінир а1, вбиральня Г, паркан 1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АВІ № 741405 від 23 вересня 1999 року (спадкова справа № 194/99, зареєстровано в реєстрі за № 2111) (а.п. 10). На іншу 1/2 частину майна [PERSON] видано свідоцтво про право власності, оскільки остання є дружиною [PERSON] , та їй належить право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя придбаному ними на час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 23 вересня 1999 року (спадкова справа № 194/99, зареєстровано в реєстрі за № 2113) (а.п. 11). [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0966 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS] . Землю передано для обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 069442, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 2 № 1095 (а.п. 12). [INFO] помер рідний брат позивача, [PERSON] . [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був зареєстрований з 12 грудня 1979 року за адресою: [ADDRESS] . Знятий з реєстраційного обліку 14 січня 2020 року у зв`язку зі смертю, актовий запис № 929 від 03 грудня 2019 року. Помер [INFO] . На момент смерті за даною адресою зареєстрованих осіб не було, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.п. 55). Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не встиг оформити на своє ім`я. [INFO] помер брат позивача, [PERSON] , у віці 67 років, про що складено відповідний актовий запис за № 929, що підтверджується свідоцтвом смерть серії [NUMBER] виданого 03 грудня 2019 року виданого Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.п. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0966 га за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських споруд за цією же адресою, яку [PERSON] прийняв після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 30 травня 2020 року [PERSON] звернувся до Токмацької державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] брата - [PERSON] . Проте державним нотаріусом 30 травня 2020 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив, встановлений статтею 1270 ЦК України, строк на прийняття спадщини (а.п. 9). Спадкові справи, після [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривались, що підтверджується відповіддю завідувача Токмацької державної нотаріальної контори надійшла від 18.06.2020 р. за вих. № 424/01-16, відповідями приватного нотаріуса Савран О.І. від 04.09.2020 р. за вих. № 22/01-16 та від 07.09.2020 р. за вих. № 23/01-16, відповіддю приватного нотаріуса Лопатюк Н.І. від 24.09.2020 р. за вих. № 69/01-16 (а.п. 21, 37, 40, 57). Інших спадкоємців у [PERSON] не має, позивач - єдиний брат. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). У частині третій статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Суд встановив, що позивач спадщину не прийняв, у зв`язку з тим, що на час смерті спадкодавця постійно не проживав з ним, у встановлений шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Суд враховує карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ його продовжено по теперішній час. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на всій території України з 12 березня 2020 року карантин. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» зі змінами і доповненнями внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2020 року N 255 встановлено, що особами, які потребують самоізоляції, є:особи, які досягли 60-річного віку, крім осіб, які здійснюють заходи, пов`язані з недопущенням поширення COVID-19, забезпечують діяльність об`єктів критичної інфраструктури. Як тільки послабили карантинні заходи позивач відразу звернувся до державного нотаріуса. 30 травня 2020 року позивач подав відповідні документи нотаріусу з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] брата - [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Термін який він пропустив є незначним. Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті брата сплив 29 травня 2020 року, до нотаріуса позивач подав відповідні документи 30 травня 2020 року, а позов до суду він пред`явив 09 червня 2020 року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Згідно з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 17 жовтня 2018 у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вказана правова позиція підтримана і в постановах Верховного суду від 01 червня 2020 року у справі N 185/777/17 (провадження N 61-35079св18), у постанові від 07 квітня 2020 року у справі N 756/9379/15-ц (провадження N 61-7251св19). Суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, адже заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач не подав своєчасно через запровадження карантину, для запобігання поширення вірусної інфекції COVID-19 так, як перебував на самоізоляції як особа, яка досягла 60-річного віку, а позивачу 64 роки, що становило об`єктивні та непереборні труднощі для нього для прийняття спадщини. Позивачем наведено належні та допустимі докази пропущення строку прийняття спадщини після брата з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій. Крім того, строк, який пропустив позивач, є незначним, всього 15 годин. Відповідач не заперечує проти задоволення позовної заяви. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , судом не встановлені. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем є поважними, враховуючи те, що відповідач визнав позов, тому вважаю необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, згідно зі ст.ст. 1216, 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008року «Про практику у справах про спадкування», та

Outcome: approved