overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

10.02.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

10.02.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

10.03.15 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/3 частини його місячного заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що на даний час судом розглядається справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Під час спільного подружнього життя в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дочки, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її матеріальному утриманні, самостійно утримувати дитину їй важко, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 заробітної плати відповідача щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше тридцяти відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на мотиви, викладені в заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечив проти сплати аліментів на утримання малолітньої дочки в заявленому позивачем розмірі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що на даний час судом розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]., що стверджується свідоцтвом про народження від 17.09.08р. Сторони з 2007 року проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем , про що свідчить акт, виданий ЛКП «Варшавське 407» від 05.03.15 р. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в добровільному порядку не надавав кошти на утримання дочки. Проте, в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що згідний на сплату аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно, до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дитини від шлюбу та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утримання непрацездатних осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

10.03.2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Чернятській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 03. Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні і з якою вона буде проживати й після розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди. З 14.03.2016 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Спір відносно спільно нажитого майна буде вирішено у досудовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

10.03.2006 року [PERSON] отримав в ЗАТ КБ «Приватбанк» (в подальшому ПАТ КБ «Приватбанк») кредит в розмірі 4000 грн. при умові сплати відсотків 48 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В березні 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 27 107,78 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомлений належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору № б/н від 10.03.2006 року не провів і заборгованість, станом на 26.01.2014 року складає: 27 107,77 грн., з них 3 970,50 грн. заборгованість за кредитом, 21 370,24 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом та штрафи 500 грн. фіксована частина та 1 267,04 грн. процентна складова. Дані факти підтверджуються: анкетою позичальника від 10.03.2006 року; умовами і правилами надання банківських послуг, копією паспорту позичальника; розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики, нарахованих за користування кредитом процентів та штрафів. Судові витрати становлять 271 грн. 08 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

10.03.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DOXRFВ11060221, за яким останній отримав кредит у розмірі 2065,13 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов*язовувся належним чином виконувати умови договору, у т.ч.належно погашати на прийнятих умовах отриманий кредит. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 29.11.2013 року заборгованість його перед позивачем становить 23000,59 грн., з яких: 1310,85 грн. - заборгованість за кредитом; 8004,24 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 619,50 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 11494,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором,а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. по фіксованій частині та 1071,46 по процентній складовій. У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 230,01 грн.(судовий збір). Представник позивача в судове засідання не з*явився,надав суду письмову заяву,в якій,підтримуючи позовні вимоги,просить справу розглянути за його відсутності і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати у повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення ,що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також відповідно до ст.ст.259,526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню, як і його вимоги у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України про стягнення з відповідача витрат, понесених ним по сплаті судового збору у сумі 230,01 грн, які підтверджюється документально. Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду недоплатив 13,59 грн. судового збору, суд вважає за необхідне цю суму стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

10.03.2010 р. за вхідним № 1085 до Веселівського районного суду Запорізької області від Комунального підприємства „Веселівське районне водопровідно-каналізаційне господарство „Райводоканал надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання у розмірі 613 грн. 26 коп. У судовому засіданні сторони зробили спільну заяву і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювати спір на основі взаємних поступок. За умовами мирової угоди сторони встановили, що борг відповідачки підлягає сплаті на таких умовах: - загальна сума заборгованості, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача за мировою угодою станом на 01.03.2010 р. складає 613 грн. 26 коп.; - строк розстрочки сплати заборгованості до 25.06.2010 р.; - розмір сплати боргу згідно графіку погашення боргу. Заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 613 грн. 26 коп. погашається відповідачем, починаючи з квітня 2010 р. у відповідності з наступним графіком: - 204,42 грн. квітень 2010 р.; - 204,42 грн. травень 2010 р.; - 204,42 грн. червень 2010 р. Згідно мирової угоди, відповідач повинен сплатити витрати позивача, понесені у звязку зі сплатою судових витрат: судового збору у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. Комунальне підприємство „Веселівське районне водопровідно-каналізаційне господарство „Райводоканал після погашення відповідачем заборгованості у розмірі 613 грн. 26 коп., а також судових витрат, що складаються із судового збору у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн., будь-яких майнових чи немайнових претензій до [PERSON] не матиме. Зазначена письмова заява разом з мировою угодою приєднані до матеріалів справи. Сторонам розяснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України. Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинені в інтересах обох сторін, суд, у відповідності до ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, ухвалою закриває провадження у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

10.03.2011 р. ПАТ за кредитним договором без номера надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 18251,75 грн., який ПАТ просить стягнути із відповідача, а також судовий збір. Представник позивача позов підтримав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії кредитного договору від 10.03.2011 р. ПАТ надав [PERSON] кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 31.05.2015 р. борг становить 18251,75 грн., з них 5867,50 боргу за кредитом, 9034,77 грн. боргу за процентами, 2004,16 грн. по комісії, 500 грн. фіксований штраф, 845,32 грн. процентна складова штрафу. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

10.03.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 12.06.2008 по 21.01.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO], який в даний час знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просили суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.01.2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком останньої.(а.с. 6) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дітей, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, які знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

10.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи з часу звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони проживають окремо, дитина проживає з нею, відповідач в добровільному порядку матеріально не допомагає, їй самій важко забезпечувати сина всім необхідним. Відповідач являється приватним підприємцем, має мінливий дохід. Позивач [PERSON], у зв'язку з повторною неявкою відповідача, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за вказаною ним адресою місця проживання батьків, повторно не з'явився, причини неявки не повідомив. Враховуючи згоду позивача, суд вирішив за ухвалити заочне судове рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в провадження Яворівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. Під час розгляду справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який являється інвалідом 3 групи, відсутність у відповідача на даний час інших утриманців, наявність у 2 відповідача, який займається підприємницькою діяльністю, нерегулярного та мінливого доходу, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved