Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.05.2015 року помер її батько і вона прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори. ЇЇ батько за життя право власності належним чином на 1/5 частину [ADDRESS] в м. Вільногірську, Дніпропетровської області не зареєстрував, що стало причиною відмови їй приватним нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/5 частину [ADDRESS], а всього визнати право власності на 2/5 частини квартири (1/5 в порядку приватизації та 1/5 в порядку спадкування за законом). Позивач [PERSON] в судове засідання зявилась, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що її батько своє право власності не зареєстрував, тому вона зараз не може отримати спадщину. Спір щодо належної їй 1/5 частини квартири відсутній, оскільки ніким її право власності на цю частку не оспорюється. Представник Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа просила справу розглядати та закінчувати без її участі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер 18.05.2015 року у м. Вільногірську Дніпропетровської області (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 15.05.2013 року, виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської ради, [ADDRESS] належить на праві приватної спільно-часткової власності [PERSON], [PERSON] та ще трьом особам. Загальна площа квартири становить 51 кв.м. Свідоцтво про право власності видано згідно із розпорядженням від 15.05.2013 року № р-62/0/3-13 (а.с. 6). Згідно відмітки на звіроті вказаного свідоцтва, ця квартира зареєстрована КП «БТІ м. Вільногірська» на праві приватної, спільно-часткової власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 40 за № 5624 (а.с. 6 зв). Відповідно до технічної характеристики квартири вона розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 2-х кімнат, у тому числі: 1-а кімната площею 17,3 кв.м., 2-а кімната площею 12,1 кв.м., кухня площею 7,2 кв.м., коридор площею 6,6 кв.м., 2 вбудовані шафи площею 1,4 та 0,6 кв.м., квартира обладнана балконом 2,3 кв.м. Загальна площа квартири 51,0 кв.м., житлова площа 29,4 кв.м. (а.с. 7-9). Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, право власності на [ADDRESS], що в м. Вільногірську, Дніпропетровської області по 1/5 частці за кожним зареєстровано за [PERSON] та трьома іншими особами (а.с. 10, 11). 01.12.2015 року приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що документів, а саме витягу про реєстрацію права власності на 1/5 частку [ADDRESS] за [PERSON], померлим 18.05.2015 року, спадкоємиця не надала, тому [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири (а.с. 12). З копії спадкової справи № 56/2015 після померлого 20.05.2015 року у м. Вільногірську Дніпропетровської області [PERSON] вбачається, що 11.11.2015 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], а 12.11.2015 року [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про відмову на користь [PERSON] від своєї частки у спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] (а.с. 99). На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 370 та ч. 2, ст. 372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне зазначити, що право власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на час видачі свідоцтва про право власності на житло шляхом внесення запису до реєстрової книги. За життя він до реєстраційної служби з питанням реєстрації права власності не звертався, хоча інші співвласники квартири належним чином зареєстрували своє прав власності. Вказані обставини перешкоджають позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і саме це було підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Позивач просить також визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири в порядку приватизації, що вбачається з прохальної частини її позовної заяви. Слід зазначити, що в даному випадку її право власності на 1/5 частину квартири належним чином зареєстровано, що підтверджується матеріалами справи, ніким не оспорюється, а тому відповідно до положень ст.ст. 3, 4 ЦПК України суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині за відсутності спору про право цивільне. Виходячи з цього, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/5 частку квартири. В задоволенні позову в іншій частині відмовити. Суд вважає за можливе покласти судові витрати на [PERSON] в сумі 243, 60 грн. в звязку частковим задоволенням позову та в сумі 243,60 грн. в звязку з її клопотанням в судовому засіданні, виходячи з принципу розумності та справедливості, а всього в сумі 487,20 грн., яка вже сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду. Додатково судовий збір з позивача не стягується.

Outcome: partial