Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач звернувся з вказаною позовною заявою до відповідача та просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг за договором поставки в сумі 824,41 грн.; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що складає 63,26 грн.; 3% річних від суми боргу за весь час прострочення, що складає 13,55 грн. Стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є юридичною особою згідно законодавства України та відповідно до Договору поставки №7119 від 01.06.2012 року позивач зобов'язався поставляти партіями кондитерські вироби та інші продукти харчування в кількості, асортименті, ціні зазначеній у видаткових накладних, а Фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язалася прийняти та оплатити товар на умовах, визначених Договором №7119 від 01.06.2012. На виконання умов Договору позивач поставляв відповідачеві на адресу поставки (зазначену у Договорі): [ADDRESS], магазин «[INFO]» товар (кондитерські вироби). Так 05.02.2014 року відповідачу поставлено товар на загальну суму 1124,41 грн., що підтверджується відповідною накладною. Згідно пункту 2.3 Договору, відповідач здійснює оплату за Товар на протязі 14-ти календарних днів, з дати поставки Товару, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок позивача в готівковій формі, шляхом внесення коштів в касу позивача (п.2.4. Договору).Відповідач сплатила кошти частково у сумі 300 грн. та станом на 02.09.2014 року за нею рахується заборгованість в сумі 824,41 грн. Позивач направляв на адресу відповідача претензію №138-14 від 11.04.2014 року, яку остання отримала 26.04.2014 року, однак жодної відповіді не надала та кошти не сплатила, що і є причиною звернення позивача до суду. 15.07.2014 року відповідачем було припинено свою підприємницьку діяльність, як фізичної особи підприємця, а зобов'язання нею так і не виконано. Оскільки за загальним правилом громадянин - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності, після припинення провадження у господарській справі, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити повністю, справу розглянути без її участі, згодна на ухвалення заочного рішення по справі, про що надала суду заяву. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином сповіщена про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, заперечень на позов не надала. Суд за згодою позивача ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рошен Де Люкс», ідентифікаційний код 37984318, є юридичною особою згідно законодавства України, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та Статутом ТОВ «Рошен Де Люкс» у новій редакції, долученими до матеріалів справи. Відповідно до Договору поставки №7119 (далі Договір) від 01.06.2012 року позивач зобов'язався поставляти партіями кондитерські вироби та інші продукти харчування в кількості, асортименті, ціні зазначеній у видаткових накладних, а, на той час, Фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язалася прийняти та оплатити товар на умовах, визначених Договором №7119 від 01.06.2012. На виконання умов Договору позивач поставляв відповідачеві на адресу поставки (зазначену у Договорі): [ADDRESS], магазин «[INFO]» товар (кондитерські вироби). Так, 05.02.2014 року відповідачу поставлено товар на загальну суму 1124,41 грн., що підтверджується відповідною накладною. Згідно пункту 2.3 Договору, відповідач здійснює оплату за Товар на протязі 14-ти календарних днів, з дати поставки Товару, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок позивача в готівковій формі, шляхом внесення коштів в касу позивача (п.2.4. Договору).Відповідач сплатила кошти частково у сумі 300 грн. та станом на 02.09.2014 року за нею рахується заборгованість в сумі 824,41 грн. Позивач направив на адресу відповідача претензію №138-14 від 11.04.2014 року, яку остання отримала 26.04.2014 року, однак жодної відповіді не надала та кошти не сплатила, що і стало причиною звернення позивача до суду. 15.07.2014 року відповідачем [PERSON] було припинено свою підприємницьку діяльність, як фізичної особи підприємця, що підтверджується детальною інформацією про фізичну особу, де внесено запис від 15.07.2014 року за №25440060007001092 про припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця. До вказаної дати зобов'язання [PERSON] перед позивачем не виконано. Відповідно до ст.52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно. виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 525 ЦК - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Право учасників господарських відносин встановлювати інші ніж передбачено ЦК України види забезпечення виконання зобов'язань визначено ч.2 ст.546 ЦК, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст.627 ЦК, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається із Договору: згідно пункту 6.1 якого, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань згідно пункту 2.3 Договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день такого прострочення. Враховуючи наведене, за невиконання або неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань, позивачем правомірно нараховані відповідачу: пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення у сумі 63,26 грн. (розрахунок додається) та 3% річних від суми боргу за весь час прострочення, що складає 13,55 грн. (розрахунок додається). Позов оснований на законі, доведений доказами, дослідженими судом та підлягає задоволенню у повному обсязі. На користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі статей 2,15,16,21,52,258,509,525,526,530,546,625,627,712 ЦК України,

Outcome: approved