Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

08 січня 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] (далі по тексту - відповідач). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 грудня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 964 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні погляди на сімейне життя, шлюб та виховання дітей, внаслідок чого фактично шлюбні стосунки припинені. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 року дана справа була передана для розгляду судді Рибак М.А. 15.01.2020 року через канцелярію суду відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року відрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 02 квітня 2020 року. Позивач та відповідач в підготовче судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду подали спільну письмову заяву, в якій позивач вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також провести розгляд справи за її відсутності, а відповідач просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 11 грудня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 964 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.6). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.11.2013 року (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved