Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

07 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказує, що вона є власником 49/100 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В 2020 році заявниця звернулась у ЦНАП м. Луцька у зв`язку з необхідністю реєстрації місця проживання її доньки - [PERSON] . Однак, при подачі документів, виявилось що у свідоцтві про право власності вказано невірне прізвище власника, а саме: « [PERSON] », замість « [PERSON] », у зв`язку з чим [PERSON] було відмовлено у здійсненні реєстрації місця проживання. Орган, який видавав документ (Луцька міська рада) на даний час позбавлений можливості виправити допущену помилку, зважаючи на те, що відповідне рішення знаходиться в Державному архіві Волинської області, який не наділений достатніми для цього повноваженнями. Зважаючи на те, що вказана розбіжність в написанні прізвища в установлюючому документі чинить заявнику перешкоди у реалізації своїх прав, вона просить суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на 49/100 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] , від 03.03.1997 року, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконкому Луцької міської ради народних депутатів №107 від 27.02.1997 року [PERSON] , анкетні дані якої, а саме реквізит «прізвище», що зазначений в документі, не збігаються з відповідними реквізитами цієї особи, зазначеними у паспорті громадянина України. Ухвалою судді від 10 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує, просить її задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник заінтересованої особи Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що 03 березня 1997 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради на підставі рішення виконкому Луцької міської Ради народних депутатів № 107 від 27 лютого 1997 року, на ім`я « [PERSON] » було видано свідоцтво про право власності на 49/100 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с.8-10). З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 08 червня 1998 року, та копії картки фізичної особи - платника податків від 08.12.2010 року вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника « [PERSON] » (а.с. 4, 5). З відповідних відміток в паспорті також встановлено, що [PERSON] з 15.02.1986 року прописана за адресою: [ADDRESS] (в подальшому перейменована на « [INFO] » ) (а. с. 6). Згідно копії договору купівлі-продажу від 23.06.1986 року новими власниками житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , стали [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-14). Вказані реквізити заявника (« [PERSON] ») також зазначені у державному акті на право приватної власності на землю (для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, гопдодарських будівель і споруд) серії ВЛ №1094 від 03 листопада 1997 року (а.с.15), та у копії технічного паспорта на житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Вказана невідповідність в зазначенні реквізитів «прізвища» особи, перешкоджають власнику нерухомого майна реалізувати належне їй право власності. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Досліджені судом докази вказують на належність свідоцтва про право власності на 49/100 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] , від 03.03.1997 року, виданого на ім`я « [PERSON] » на підставі рішення виконкому Луцької міської ради народних депутатів №107 від 27.02.1997 року Хлисті [PERSON] , однак наявність розбіжності в написанні прізвища особи у вказаному документі зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку, оскільки виправити вищевказану розбіжність у позасудовому порядку не виявляється можливим. Встановлення належності правовстановлюючих документів має для заявника [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація права власності (в тому числі можливість отримати адміністративні послуги в департаменті «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради), а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, на підставі\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~та

Outcome: approved