Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

09.12.2019 року позивач по справі [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. 29.03.2017 року Центрально - Міським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення по справі № 216/4044/16-ц про зменшення розміру аліментів стягнених з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частини від заробітку на тверду грошову суму у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Проте, потреби дитини та ціни на товари збільшились, всі речі необхідні дитині позивач купує самостійно, коштів стягнутих на утримання дитини не достатньо, ця сума менша ніж визначений законом розмір аліментів на утримання дитини. Де працює відповідач позивачу невідомо, хоча є працездатною, здоровою людиною, має спеціальність слюсар, осіб які знаходяться на його утриманні, крім сина немає, тому посилаючись на ст. ст.180-182, 185, 192 СК України, позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з часу звернення до суду та стягнути судові витрати по справі. Ухвалою суду від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін по спрві. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, про що в матеріалах справи є документальні підтвердження. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав відзиву на позов, не надав суду жодної заяви або клопотання про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення справи. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] , з 05 липня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 30.01.2012 року був розірваний рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2012 року (а.с. 6, 8-9). Від шлюбу сторони мають одну дитину: малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач по справі (а.с. 7). Як вказувала позивач у позовній заяві, та ці доводи нічим не спростовані, що вони з відповідачем проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка про склад сім`ї видана виконкомом Центрально - Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу від 22.06.2020 року № 3010. Рішенням Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.03.2017 року було зменшено розмір аліментів стягнених з [PERSON] на користь позивача на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частини від заробітку на тверду грошову суму у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). На теперішній час даної суми позивачу недостатньо для повноцінного утримання дитини, оскільки змінились положення закону та малолітня дитина навчаються, що потребує більших витрат. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги майновий стан відповідача, який є працездатним чоловіком, інших аліментних зобов`язань в нього не має, що не спростовує пояснень позивача викладених в позові. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто Сімейним Кодексом України прямо передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що співвідноситься з положеннями ст. 192 даного Кодексу щодо інших випадків для зміни розміру аліментів. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи позицію позивача, якою ставиться питання про зміну порядку стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, та ставиться питання про приведення у відповідність до вимог закону мінімального розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду, з метою захисту майнових прав неповнолітньої дитини, направлених на забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог, та стягненні аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. Відповідна правова позиція зокрема викладена у п.п. 16-17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також у постанові ВСУ від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1798цс16. У СК України відсутні норми, що регулюють час з якого сплачуються аліменти у зміненому розмірі, у зв`язку з чим суд, на підставі ч.9 ст. 10 ЦПК України застосовує аналогію закону, зокрема положення ч.1 ст. 191 СК України. Так, відповідно до даної правової норми аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача, оскільки позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина підлягають задоволенню. Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved