Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

07 вересня 2015 року позивач [PERSON] \~ звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про зміну призначеного судом розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з фіксованої суми у розмірі 400 грн. на місяць на 1/4\~ частину доходів відповідача щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за рішеннями суду від 22 жовтня 2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 400 грн. на місяць. На даний час вказана сума не задовольняє матеріальних потреб дитини. Враховуючи те, що відповідач має стабільне джерело доходу, просить суд в подальшому стягувати аліменти у частці від доходу відповідача, а саме 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Надала пояснення аналогічні викладеним нею у позовній заяві. Додатково пояснила, що зважаючи на незначний розмір заробітної плати самостійно не може забезпечувати потреби дитини, а відповідач в добровільному порядку дитині не допомагає. Відповідач позов визнав в повному обсязі, пояснив, що працює механізатором у виробничому підрозділі «Орданівка» ТОВ «АФ ім. Довженка», на даний час призваний за мобілізацією до в/ч [NUMBER] , де також отримує заробітну плату. Інших дітей та утриманців він не має. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Сторони є колишнім подружжям, шлюб між ними розірвано на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 15 серпня 2011 року № 2-313/11 (а.с.6). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 08 лютого 2010 року Сагайдацькою сільською радою Шишацького району Полтавської області (а.с.7). За рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] , починаючи з 27 вересня 2010 року\~ щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] \~ у розмірі 400 грн. на місяць\~ (а.с.8). Згідно довідки Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 21 серпня 2015 року № 3208 позивач [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , 1956 р.н. та донькою [PERSON] , 2010 року народження (а.с.4). Згідно довідки про доходи, виданої 1-ою міською клінічною лікарнею м. Полтави 19 серпня 2015 року за № 420 середньомісячний дохід [PERSON] складає 2031,77 грн. (а.с.5). Відповідач працює та має стабільне джерело доходу, крім того згідно довідки в/ч [NUMBER] від 27 серпня 2015 року № 2704 він виконує завдання в зоні проведення\~ АТО (а.с.27). З пояснень відповідача встановлено, що у військовій частині він також отримує заробітну плату. Інших утриманців відповідач не має, скарг на стан здоров`я від нього не надходило. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. У своїй Постанові від 05 лютого 2014 року по справі 6-143цс13 у подібних правовідносинах Верховний Суд України вислови наступну правову позицію «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Враховуючи все вищевикладене, а також те, що заробітна плата позивача лише незначною мірою перевищує мінімальну заробітну плату, значне зменшення з часу присудження аліментів у твердій грошовій сумі купівельної спроможності населення, знецінення національної валюти та подорожчання тарифів на комунальні послуги, наявність у відповідача постійної роботи, а отже стабільного джерела доходів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, як законних та обґрунтованих. Судові витрати у справі суд розподіляє згідно приписів ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог, в зв`язку з чим повністю покладає їх на відповідача. Враховуючи те, що позивач\~ при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи те, що відповідач має декілька місць роботи розташованих на значній відстані, суд відповідно до вимог ст. 370 ЦПК України вважає можливим\~ видати позивачу оригінал та дублікат виконавчого листа. На підставі викладеного,

Outcome: approved