Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

10.05.2017 заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], в місті Донецьк. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], [INFO], в місті Донецьк, що відноситься до тимчасово окупованої території України. Після смерті матері вона звернулась до Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, за місцем свого проживання, з проханням видачі свідоцтва про смерть, надавши наявні на руках докази її смерті - довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, про те у видачі свідоцтва їй було відмовлено. Встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. В судове засідання заявник не з'явилася, подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Зацікавлена особа, Солом'янський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, свого представника в судове засідання не направила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. При таких даних суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності представника зацікавленої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11.09.1956, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Як видно з матеріалів справи [PERSON], [INFO] померла [INFO] в місті Донецьк. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті по місцю проживання проведена не була. Заявником надані до матеріалів справи лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, які видані на тимчасово окупованій території України. У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві з відповідною заявою, проте у реєстрації смерті [PERSON], [INFO], було відмовлено. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті [PERSON], [INFO], достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені. Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище, ґрунтуючись на вище приведених нормах права, суд вважає, що заяву [PERSON], про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка настала [INFO] в місті Донецьк - належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved