Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

09.12.2015 року позивач звернулась з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначає, що вона спільно проживала з Відповідачем з жовтня 2010 року по грудень 2012 року та в них [INFO] народилась донька [PERSON]. На даний час [PERSON] та [PERSON] живуть окремо, а їх спільна дитина проживає разом з Позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає гроші на утримання дитини, будь-якої участі у вихованні та розвитку дитини не бере. У зв'язку з чим просить [PERSON], [INFO] позбавити батьківських прав у відношенні дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник третьої особи Айралова Л.М. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Пунктом 2 частини 1 статі 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а ст. 165 цього ж кодексу встановлено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звертатись: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [INFO] народилась [PERSON], мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки Вих.№93 від 07.02.2015 року [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складений начальником служби у справах дітей виконкому Дніпровської районної у місті Херсоні ради [PERSON] - малолітня [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідно до заяви від 17.12.2015 року НАС 751726 посвідченої приватним нотаріусом Власюк П.В. та зареєстрованої за №808 - [PERSON], [INFO] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав оскільки не має можливості виконувати батьківські обов'язки. Допитаний у якості свідка [PERSON] надав свідчення, які зводяться до того, що він є братом [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні і розвитку, та не забезпечує останню матеріально. Свідок [PERSON] надав покази аналогічні тим, що надав допитаний під час судового засідання у якості свідка [PERSON] Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 цієї ж постанови, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи наведене, суд знаходить встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання своєї дитини, у зв'язку із чим, його необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.п.1-4 ч. 1, ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, із наданих до суду доказів вбачається, що на протязі тривалого часу Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Данні факти, згідно зі ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], яке підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2015 року і до досягнення нею повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 164-166 СК України,

Outcome: partial