Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

08 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про стягнення заборгованості по заробітній платі та грошової компенсації за невикористану відпустку, посилаючись на наступні обставини. В період з 01 вересня 2016 року по 19 травня 2017 року [PERSON] працювала на посаді майстра дільниці з ремонту та утримання службово-технічних будівель №1 ст. Донецьк у виробничому підрозділі «Донецьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Після чого, вона була звільнена за угодою сторін на підставі ст.36 п.1 КЗпП України. На день її звільнення, [PERSON] була нарахована, однак, не була сплачена заробітна плата за березень 2017 року у сумі 4240,56 грн., за квітень 2017 року у сумі 2882,90 грн., за травень 2017 року у сумі 10583,49 грн. При цьому, за березень 2017 року їй був виплачений аванс 1550,00 грн. На загальну суму - 16206,95 грн. Також позивач зазначає про невиплату їй компенсації за невикористану відпустку, нараховану разом із заробітною платою за травень 2017 року. В судове засідання [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подано. Зі згоди позивача, висловленої у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] в період з 01 вересня 2016 року по 19 травня 2017 року перебувала із відповідачем ПАТ «Українська залізниця» в особі у трудових відносинах, працюючи на посаді майстра дільниці з ремонту та утримання службово-технічних будівель №1 ст. Донецьк у виробничому підрозділі «Донецьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що підтверджується змістом її трудової книжки (а.с.10-15). Під час роботи, [PERSON] була нарахована, однак, не була сплачена заробітна плата за березень 2017 року у сумі 4240,56 грн., за квітень 2017 року у сумі 2882,90 грн., за травень 2017 року у сумі 10583,49 грн. На підтвердження своїх доводів про належний розрахунок суми заборгованості, позивачем надано письмові розрахункові листи СП «ДДЗП» філії «Дон.зал.» ПАТ УЗ за період - березень-травень 2017р. (а.с.17-19). Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідач в порушення положень ст. 115 КЗпІІ, проводив виплату заробітної плати не в повному обсязі. При звільненні з Підприємства з ним не був проведений повний розрахунок, хоча законодавством про працю передбачений чіткий порядок розрахунку при звільненні. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Таким чином, з вказаного підприємства відповідача на користь позивача підлягають стягненню визначена сума заборгованості 16206,95 грн., яка містить у собі також й компенсацію за невиконану відпустку, обумовлену в розрахунковому листі за травень 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved