Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

08 серпня 2018 року до суду надійшов позов ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», в якому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 грудня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № F94.503.70025, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 5992 грн, зі сплатою 12% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач порушила свої зобовязання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 27 липня 2017 року у неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 8090 грн 52 коп. Між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» 29 квітня 2016 року укладено договір факторингу № 29/04-1, згідно з яким клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу), а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Надалі, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (новий кредитор), відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № F94.503.70025 від 09 грудня 2014 року, за яким відповідач являється боржником. Посилаючись на викладені вище обставини, ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» просить стягнути з [PERSON] вказану вище суму боргу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує та просив розглянути справу без його участі. Відповідач, не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, час і дату розгляду справи в суді. Про причини неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Заперечень проти позовних вимог до суду не надала. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до cт.cт. 526 - 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 09 грудня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» і укладено кредитний договір № F94.503.70025. Відповідно до п. п. 1.1 ч. 1 вказаного договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 5992 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), в обмін на зобовязання останнього одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами договору. За змістом п. п. 1.2, 1.3, 1.4 зазначеного вище кредитного договору Банк надає кредит у день підписання договору строком на 24 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 12% річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,8500% від початкової суми кредиту. Пунктами 2.1, 2.3 кредитного договору визначено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 13 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором. Базою для нарахування процентів є непогашена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Графік щомісячних платежів позичальника за цим договором в розрізі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невідємною частиною цього договору. Згідно з п.п. 1, 4 п. 4.2.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобовязаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобовязання у випадках, в тому числі за порушення термінів сплати поточних місячних платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць або невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якої іншої умови цього договору. З графіку платежів, який є невідємною його частиною, з яким відповідач ознайомлений під розпис, вбачається, що в строк до 20 числа кожного місяця, повинна була сплачувати банку кредит рівними платежами у розмірі 402 грн 95 коп на місяць, який складається із тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії (а. с. 8). Факт виконання банком зобовязань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. Підписуючи договір, [PERSON] погодилась з його умовами у повному обсязі, дійсність кредитного договору не оспорювала. Таким чином, суд вважає, що сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, а тому ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. З наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку та самого розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором № F94.503.70025 від 09 грудня 2014 року, внаслідок чого станом на 27 липня 2017 року у неї утворилась заборгованість у загальній сумі 8090 грн 52 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5563 грн 63 коп та 2526 грн 89 коп відсотки та комісія (а. с. 15-17). Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він відповідає умовам договору. Крім того, судом встановлено, що між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» 29 квітня 2016 року укладено договір факторингу № 29/04-1, згідно з яким клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу), а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Зокрема, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (новий кредитор), укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № F94.503.70025 від 09 грудня 2014 року, за яким відповідач являється боржником (а. с. 18-24). Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» набув права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № F94.503.70025 від 09 грудня 2014 року згідно з договором факторингу. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З платіжного доручення №39 від 28 липня 2017 року, вбачається, що ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved