Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

09 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1050, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 серпня 2007 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склались. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди подружжя на сімейне життя. На цьому грунті між подружжям виникали постійні сварки та непорозуміння. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про забезпечення благополуччя сім`ї, застосовував відносно позивача психологічне та фізичне насильство, що ставало підставою для звернення позивача до правоохоронних органів. За таких обставин сторони почали проживати окремо. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, однак від її представника, адвоката Чирви О.В. до суду надійшла заява, відповідно до якої остання розгляд справи просила проводити за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Органюк Ю.Ю.\~повторно в\~судове засідання\~не з`явились,\~ хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Представник відповідача, адвокат Органюк Ю.Ю. надав до суду відзив на позовну заяву у якому заперечував проти доводів позивача щодо обставин застосування відносно неї фізичного чи психологічного насильства, а також вказував, що спільні діти сторін по справі регулярно проживають разом із ним та перебувають на його утриманні. Разом із тим відповідач по справі проти розірвання шлюбу не заперечує з підстав небажання сторін спільно проживати в шлюбі. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують досить тривалий час, мір до примирення не приймають, вільної згоди дружини та чоловіка на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача та відповідача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати\~ у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються квитанцією від 04.03.2020 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved