Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

10.02.2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаим позовом, який згодом неодноразово уточнювала, остаточно просила суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітнього - [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO] в її супроводі до держави Російська Федерація на строк з 01.06.2016 року по [INFO] року без дозволу батька дітей - [PERSON], [INFO] для відвідування двоюрідних бабусь - [PERSON] та [PERSON]; надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду малолітнього - [PERSON], [INFO], та малолітньої - [PERSON], [INFO] без згоди іхнього батька - [PERSON], [INFO] у її супроводі до держави Російська Федерація на строк з 01.06.2016 року по [INFO] року; стягнути з відповідача судовий збір, сплачений нею при подачі позову (а.с.2-3, а.с.25-29, а.с. 30-32). Свої вимоги мотивує тим, що вона з 31.10.2007 року по 20.10.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею за адресою - [ADDRESS], знаходяться на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні та догляді дітей не приймає, їх фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Рішеннями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2011 року та 03.12.2014 року з відповідача стягнуто аліменти, заборгованість по яким станом на 01.02.2016 року складає 36 243,37 грн. Вона має намір разом з дітьми тимчасово виїжджати за кордон, а саме до Російської Федерації на запрошення двоюрідних бабусь та її рідних тіток, які проживають в [ADDRESS] у гості та для відпочинку. Вона не має можливості отримати від відповідача у передбаченому законом порядку дозвіл на виїзд дітей разом з нею за кордон, оскільки відповідач фактично не проживає за адресою свого постійного проживання - [ADDRESS]. Їй відомо, що відповідач виїжджав до Російської Федерації на заробітки і на даний час його точне місцезнаходження та перебування їй не відоме. Вважає, що виїзд дітей разом з нею за кордон сприятиме розширенню їх світогляду, добре позначиться на їх духовному та інтелектуальному розвитку як особистостей, так як діти цікавляться багатьма речами, пристосує їх до комунікабельності, розширить їх кругозір. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Від представника служби у справах дітей Нікопольської міської ради [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вона підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Головного управління ДМС України у Дніпропетровській областіу судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 31.10.2007 року по 20.10.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5-7). Діти проживають разом з позивачем за адресою - [ADDRESS] та знаходяться на її повному утриманні (а.с. 16). Відповідач участі у вихованні та догляді дітей не приймає, їх фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Рішеннями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2011 року та 03.12.2014 року з відповідача стягнуто аліменти, заборгованість по яким станом на 01.02.2016 року складає 36 243,37 грн. (а.с. 8-13). Позивач має намір разом з дітьми тимчасово виїжджати за кордон, а саме до Російської Федерації на запрошення двоюрідних бабусь та її рідних тіток, які проживають в [ADDRESS] у гості та для відпочинку. Позивач не має можливості отримати від відповідача у передбаченому законом порядку дозвіл на виїзд дітей разом з нею за кордон, а саме до Російської Федерації, оскільки відповідач фактично не проживає за адресою свого постійного проживання. На теперішній час позивачеві точне місцезнаходження та перебування відповідача не відоме. Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до п.4 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: -якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; -якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: -свідоцтва про смерть другого з батьків; -рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; -рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; -рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; -рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; -довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Суд вважає, що в даному випадку виїзд дітей з матір'ю за межі України до Російської Федерації не суперечить їх інтересам і не порушує прав відповідача як батька дитини. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дітей за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дітей за межі України до Російської Федерації для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача. Також суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. сплачений останньою при подачі позову (а. с.1).

Outcome: approved