overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

09 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17.07.1981 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. \~Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.07.1981 року. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

09 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 18.06.2013 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві\~\~ позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.06.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не\~ суперечить закону та не\~ порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

09 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 26.11.1994 року Нововороб'ївською сільською радою Малинського району Житомирської області, актовий запис №5; доньку [PERSON], [INFO], залишити на її вихованні; стягнути судовий збір на її користь з відповідача. Зазначила, що останнім часом спільне життя з відповідачем погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, веде аморальний спосіб життя. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, що виникають у позивача, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення спільного господарства припинено, подальше сумісне проживання з відповідачем є неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, 10.09.2018 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, 10.09.2018 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 26 листопада 1994 року Нововороб'ївською сільською радою Малинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Дитина [PERSON] на даний час проживає разом з матір'ю. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. За змістом ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 26 листопада 1994 року перебувають у шлюбі (а.с.6). У сторін є дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки спільно не проживають, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

09 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 19 грудня 2011 року у виконкому Предтечинської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 02, від спільного проживання мають трьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено з 13 червня 2018 року через непорозуміння, різні погляди на життя і виникаючі в зв'язку з цим сварки. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Вважає, що сімю зберегти неможливо та просить їх шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 2011 року у виконкомі Предтечинської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 02, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № 1-НО № 267095 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою, що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника 2018 року (а.с.7). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючі в зв'язку з цим сварки, неможливість знайти спільний погляд на життя. Спільне проживання припинено з 13 червня 2018 року. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

09 липня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 29.09.1998 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинено. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та існує формально, просила його розірвати. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши відзив про визнання ним пред'явленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області від 29 вересня 1998 року, актовий запис № 211. У шлюбі мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред'явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрати з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

09 липня 2018 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів на утримання дітей . Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 300 грн. \~ \~ \~ \~Мотивує свій позов наступними обставинами. Позивачка з відповідачем 09 серпня 2013 року\~зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області . Від шлюбу народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записано відповідача по справі [PERSON]. \~ \~ \~ \~Зазначає, що відповідач є працездатним та має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей. З відповідача інших стягнень по виконавчим листам не провадиться. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки, але не менш 55 відсотків встановленого законом мінімального розміру аліментів на кожну дитину щомісяця від доходу відповідача . \~ \~ \~ \~21 вересня 2018 року позивачка надала суду уточнення до позову, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання їх дітей сина [PERSON] та дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з дня подачі позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Від решти позовних вимог відмовляється. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.29 ). \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, не надав суду заяву про поважність пропуску судового засідання та заяву про розгляд справи без його участі чи відкладення розгляду справи, заперечень на позовну заяву до суду не надходило. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згоди позивачки, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

09 липня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Підвисоцькою сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області (а.с.6). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді від 23 липня 2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено до підготовчому судовому засіданні. В підготовче судове засідання сторони не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням ст. 200 ч. 3 ЦПК України, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10 серпня 2003 року, який зареєстрований Підвисоцькою сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, за актовим записом №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ №099924 (а.с.6) Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.13-14). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

09 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від листопада 1995 року. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 10 жовтня 2018 року суд своєю ухвалою закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 25.11.1995 року. Сторони від шлюбу малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Від літа 2010 року сторони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 10 грудня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 25.11.1995 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного виконавчого комітету м. Кривого Рогу (актовий запис - 678) (а.с. 4). Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Від літа 2010 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

09 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дітей відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей їхнього віку (а.с.а.с. 1, 2, 17, 24, 25). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дочок. Позивачка позбавлена можливості одержувати додаткові прибутки, а від надання їй достатньої матеріальної допомоги для утримання дітей відповідач ухиляється. Останній є здоровою людиною, працює, аліментів на утримання інших дітей не сплачує. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 24 жовтня 2018 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дочок, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою (а.с.а.с. 3, 10 - 13). Позивачка здорова, з урахуванням утримання дітей матеріально забезпечена недостатньо. Діти здорові, навчаються, матеріально забезпечені недостатньо (4 - 6). Відповідач здоровий, має стабільний заробіток, утриманням дітей не опікується (4 - 6). За вказаних обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. У відповідності зі статтею 430 ЦПК суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути компенсацію судових витрат у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved