Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі двох рішень Теофіпольського районного суду від 21 квітня 2009 року на користь відповідачок на утримання двох неповнолітніх синів, з встановленого судами розміру у 1/4 частки заробітку (доходу) на місяць до 17/100 частки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час розгляду справ про стягнення аліментів за позовами [PERSON] та [PERSON] до нього він мав заробітну плату в розмірі 720 грн./міс. і після відрахування аліментів залишалося 360 грн., яких вистачало для прожиття з урахуванням того, що проживав разом зі своїми батьками. В даний час його сімейний та матеріальний стан змінився, він проживає у шлюбі з іншою жінкою, 22 липня 2011 року у них народилася донька, яка потребує матеріального утримання, але отримуваної заробітної плати у 1645 грн./міс. не вистачає для утримання доньки та старших синів згідно рішень судів. В ході судового розгляду позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та додатково пояснив, що, незважаючи на народження доньки сплачував аліменти відповідно до рішень судів, але у звязку з складною економічною ситуацією в країні останній рік не мав постійної роботи, лише тимчасові підробітки, внаслідок чого і допустив заборгованість по аліментах, останні кілька місяців працює у приватного підприємця, однак заробітна плата невелика. Зазначив, що у звязку з цими обставинами його молодша донька буде у нерівному становищі щодо матеріального утримання по відношенню до старших синів, та вказав, що в разі покращення свого матеріального становища буде додатково надавати допомогу. Відповідач [PERSON], яка після розірвання шлюбу з позивачем змінила своє прізвище з «Козерацька» на «Дацюк», що визнав також позивач та відповідач, в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, так як позивач не надав доказів погіршення свого матеріального стану чи здоровя, а народження ще однієї дитини не являється підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів призведе до нерівності в матеріальному утриманні її дитини по відношенню до молодшої доньки позивача. Зазначила, що син навчається у 3-му класі, відвідує гуртки і навіть тих коштів, які виплачує позивач, не вистачає для матеріального утримання дитини, тим більше, що допускає заборгованість по сплаті аліментів, а саме, у 2013 році заборгованість за 2 місяці, у 2014 році за 3 місяці та майже увесь 2016 рік. Звертає увагу суду, що позивач є здоровим, працездатним та має можливість працевлаштуватися на більш високооплачувану роботу, ніж теперішня. Відповідач [PERSON] надала суду письмове заперечення проти позову, згідно якого просить відмовити в його задоволенні, мотивуючи заперечення тими ж обставинами, які зазначені відповідачем [PERSON], в ході судового засідання вона та її представник свої заперечення підтримали. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками цього обовязку є, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, це присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України визначені обставини, за яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, якими є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, які мають істотне значення. Таким чином, народження ще однієї дитини у платника аліментів є зміною сімейного стану, яке підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. Згідно рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2009 року (справа № 2-165/09) з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], який народився 13 лютого 2007 року, в розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно. Згідно рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2009 року (справа № 2-140/09) з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], який народився 12 травня 2008 року, в розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно. Позивач являється батьком неповнолітньої доньки Анастасії, яка народилася 22 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 160566, виданим 03 серпня 2011 року виконкомом Шибенської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] від 29 листопада 2016 року № 1, заробітна плата позивача у вересні 2016 року становить 890 грн., у жовтні 2016 року 1645 грн. Статтею 142 СК України передбачена рівність прав та обовязків дітей щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їх батьки у шлюбі між собою. Таким чином, з урахуванням потреби коштів позивача, як платника аліментів, на власне проживання, харчування, одяг, оплату комунальних послуг тощо, суд вважає справедливим, з метою дотримання принципу рівності прав усіх дітей позивача, половину доходів позивача, які він за рішеннями суду виплачує на утримання лише двох своїх дітей, порівну розділити між усіма трьома дітьми, тобто замість стягнення 25 % доходу на кожного з двох дітей стягувати по 17 % доходу на кожного з трьох дітей. Судом також прийнято до уваги, що при ухваленні 21 квітня 2009 року рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] (справа № 1-165/09) суд не враховував наявність у [PERSON] другої дитини, а при ухваленні в цей же день рішення про стягнення про стягнення аліментів на користь [PERSON] (справа № 1-140/09) було враховано наявність у [PERSON] ще однієї дитини, але лише для обґрунтування стягнення аліментів у частці від доходу платника, а не в твердій грошовій сумі згідно позовних вимог, тому, при прийнятті рішення про зменшення розміру аліментів, суд не обмежений в можливості врахувати наявність у позивача інших дітей. Суд не приймає до уваги твердження відповідачів про звернення позивача до суду з позовом про зменшення розміру аліментів через 5 років після народження у нього доньки, так як передбачене статтею 192 СК України право на звернення з позовом про зміну розміру аліментів не обмежене строком після настання обставин, які обумовлюють таке право.

Outcome: approved