Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

08.07.2016 року до Голосіївського районного суду м. Києва звернулася позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 11.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що спільне подружнє життя та спільне господарство з відповідачем були припинені з 26 жовтня 2015 року, а саме після того, як стало відомо про розпусні дії відповідача по відношенню до спільної малолітньої дочки. Також зазначила, що наразі займається домашнім господарством і доглядом за дитиною, постійного прибутку не має, а до відновлення психологічного стану дитини не може вийти на роботу. Водночас, відповідач має хороше здоров'я, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, зареєстрований фізичною особою - підприємцем, свого часу займався роздрібною торгівлею хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами, а тому має змогу приймати фінансову участь в утриманні і лікуванні малолітньої дочки. Однак, з огляду на те, що відповідач останнім часом не здійснює підприємницької діяльності, його дохід є нерегулярним та мінливим. Зважаючи на викладене, посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, а також додаткові витрати на лікування та відновлення психологічного стану здоров'я доньки, внаслідок розпусних дій відповідача у розмірі 15 000, 00 грн. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 05.11.2010 року. (а.с. 7) Як вбачається з позовної заяви, після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON]. Причиною припинення шлюбних відносин між сторонами по справі, стали розпусні дії відповідача по відношенню до малолітної доньки - [PERSON]. Згідно повідомлення про початок досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] внесено до ЄРДР за номером 12015100010010393 від 30 жовтня 2015 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 156 КК України. (а.с. 12) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 травня 2016 року становить 1228 гривень. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається зі змісту позовної заяви дохід відповідача має мінливий та нерегулярний характер, жодних документів, які б свідчили про розмір доходу відповідача, суду не надано. Разом з тим, відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей не має, в іншому шлюбі не перебуває, відповідно до положень ст. 180 СК України, він зобов'язаний нести витрати по утриманню спільної дитини. За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 4 000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії. Щодо стягнення додаткових витрат на лікування та відновлення психологічного здоров'я малолітньої [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати понесені на лікування малолітньої дочки від венеричних хвороб, а також на відновлення психологічного стану здоров'я доньки після розпусних дій відповідача по відношенню до неї. Необхідність здійснення витрат на відновлення фізичного та психологічного здоров'я малолітньої дитини підтверджується, зокрема висновком психологічного обстеження (а.с. 16-18), випискою з медичної карти хворого № 16920 (а.с. 19), випискою із медичної картки стаціонарного хворого 2288 (а.с. 20), довідкою Брусилівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 43 від 05.04.2016 року, з огляду на, що, суд приходить до висновку, що обґрунтовано заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у розмір 15 000,00 грн., а позов у вказаній частині підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved