Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

08.06.2016 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення змісту заповіту. Свої вимоги мотивує тим, що його бубуся [PERSON] склала на користь нього заповіт, посвідчений 01.10.2009 року секретарем Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області, в якому заповіла йому державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 091609. Відповідно до вказаного державного акту [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 2,03 га., кадастровий номер 5120687900:01:001:0327, що знаходиться на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області. 23.08.2015 року [PERSON] померла, не внісши змін до вказаного заповіту. Після її смерті він як спадкоємець за заповітом у відведений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкодавець [PERSON] заповіла йому державний акт на право власності на земельну ділянку, а не саму земельну ділянку. Тому він просив суд здійснити тлумачення заповіту, а саме встановити, що посилання в заповіті на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 091609 стосується волі спадкодавця щодо успадкування ним земельної ділянки площею 2,03 га., кадастровий номер 5120687900:01:001:0327, що знаходиться на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку спадкодавець мала право власності згідно з державним актом серії ОД № 091609. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з заповіту спадкодавця, посвідченого секретарем Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області ( а.с.- 8), [PERSON] заповіла позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 091609. 23.08.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Згідно листа приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу від 08.06.2016 року № 252/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець [PERSON] заповіла йому державний акт на право власності на земельну ділянку, а не саму земельну ділянку. Відповідно до ст. 1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до \~статті 213 цього Кодексу. Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 091609 (а.с. 10) спадкодавець [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 2,03 га., кадастровий номер 5120687900:01:001:0327, що знаходиться на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області. Отже, судом встановлено, що [PERSON], складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі\~\~її смерті позивач успадкує не державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 091609, а саме земельну ділянку, на яку вона мала право власності згідно вказаного державного акту. На підставі викладеного,

Outcome: approved