Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

07 грудня 2020 року Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям у розмірі 9 781,20 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] 08.01.2019 року черговий раз звернулася до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - Управління) з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Разом із заявою відповідач подала заповнену декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій зазначила лише дохід, який вона отримує від Управління. На підставі наданих документів відповідачу Управлінням було призначено допомогу одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року. Управлінням встановлено, що відповідачем надано недостовірні дані про майновий стан сім`ї, а саме: згідно з довідкою про завантажені доходи з ДФС України від 02.07.2019 року, [PERSON] отримала дохід за період з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року, у розмірі - 707 000,00 грн., за ознакою доходу - 104 (продаж нерухомого майна), однак, не зазначила про це в декларації при зверненні за допомогою. 20.08.2019 року між Управлінням та відповідачем укладено угоду про повернення надмірно сплачених коштів допомоги малозабезпеченим сім`ям із зазначенням терміну та сумою щомісячної обов`язкової сплати. За рахунок відрахувань із сум виплачуваної допомоги та добровільної сплати відповідачем у період з серпня 2019 року по листопад 2020 року, сума боргу державної допомоги на дітей одиноким матерям зменшилась на - 3049,38 грн., а державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на - 1200,00 грн. Станом на листопад 2020 року заборгованість [PERSON] складає: 2697,18 грн. - державної допомоги на дітей одиноким матерям, 7084,02 грн. - державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а всього - 9781,20 грн. Оскільки вся сума надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідачем не повернута, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст.178 ЦПК України. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 279 ЦПК України передбачено можливість розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження як з проведенням судового засідання, так і без такого. Таким чином, положення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в частині необхідності повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання та не з`явлення відповідача в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, як критерії заочного розгляду справи, не можуть бути дотримані під час розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Водночас за змістом ч. 1 ст. 284, ч. 1 ст. 288 ЦПК України метою заочного розгляду справи є надання відповідачу права ініціювати перегляд заочного рішення суду та повернутись до розгляду справи у суді першої інстанції, якщо він з поважних причин не взяв участь у судовому розгляді справи, внаслідок чого не зміг подати докази, які мають істотне значення для її правильного вирішення. Оскільки ч. 2 ст. 281 ЦПК України прямо передбачено можливість заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає, що вищевказане право відповідача на ініціювання перегляду рішення суду у випадку існування поважних причин, з яким він зміг взяти участь у розгляді справи, не може ставитись в залежність від виду спрощеного провадження. Ухвалення у такому випадку рішення суду за загальними правилами призведе до безпідставного обмеження процесуальних прав відповідача, реалізація яких можлива лише під час розгляду справи судом першої інстанції (звернення з зустрічним позовом, подання заяви про застосування наслідків спливу позовної давності тощо), у ситуації, коли відповідач фактично не отримував інформацію про розгляд справи у суді. За таких обставин суд доходить висновку, що положення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в частині необхідності повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання та не з`явлення відповідача в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, як критерії заочного розгляду справи, не підлягають застосуванню під час розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, оскільки їх дотримання з об`єктивних причин не залежать від волі відповідача, а тому не можуть бути підставою для обмеження його прав. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подав до суду вказаний відзив, а також враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд доходить висновку про наявність підстав для проведення заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 08.01.2019 року [PERSON] звернулася до Управління з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, в якій просила призначити їй державну допомогу сім`ям з дітьми, а саме: допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 16.01.2019 року [PERSON] призначено допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.01.2019 року до 30.06.2019 року. Рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї [PERSON] призначено соціальну допомогу з 01.01.2019 року до 30.06.2019 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Драпата О.М., відповідач отримала у спадщину квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про завантажені доходи та пояснювальної записки відповідача [PERSON] отримала дохід від продажу нерухомого майна за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 707 000 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 8532, [PERSON] придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , вартістю 523 380 грн. Однак, у декларації [PERSON] про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 01.07.2018 року по 01.01.2019 року, поданій разом з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, відповідач у розділі VII «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням» зазначила, що витрат на придбання квартири не було. Також у розділі ІІІ «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або аолодінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» відповідач зазначила «немає», а в розділі ІІ зазначила лише дохід, який отримує від позивача. Відповідно до п. 34 Порядку призначення №1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до п. 14 Порядку призначення №250, розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більше ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Згідно з п.п.5.19 п.5 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерством праці та соціальної політики від 15.11.2001 року № 486/202/524/455/3370, із змінами (далі - Методика), внесеними згідно з Наказами Міністерства праці та соціальної політики, до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять: - доходи від продажу об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів (за виключенням сум, які були використані на лікування або подолання наслідків надзвичайної ситуації у розмірі не менше 10 прожиткових мінімумів на одну особу з розрахунку на місяць, за умови документального підтвердження). Відповідно до п. 34 Порядку призначення №1751 та п.18 Порядку призначення №250, розмір допомоги може бути перерахований з місяця подання отримувачем допомоги заяви до закінчення строку призначення. Як зазначено в позові, Управлінням було зроблено перерахунок та розраховано суми надміру отриманих коштів допомоги одиноким матерям за період з 01.01.2019 року по 31.06.2019 року в розмірі 5746 грн. 56 коп. та малозабезпеченим сім`ям за період з 01.01.2019 року по 31.06.2019 року у розмірі 8284 грн. 02 коп. 20.08.2019 року відповідач під особистий підпис отримала повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги одинокій матері в розмірі 5 746,56 грн. 20.08.2019 року між сторонами укладено угоду про повернення надмірно сплачених коштів, відповідно до якої Управління надало відповідачу розстрочку на погашення заборгованості, яка складає 8 284,02 грн. у термін з 20.08.2019 року по 15.12.2019 року. Однак, відповідач вищевказані суми в повному обсязі не повернула. Відповідно до розрахунку надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] , проведеного з урахуванням утримань з нарахувань, залишок суми до повного погашення складає 7 084,02 грн. Згідно з розрахунком надміру виплачених коштів допомоги одиноким матерям [PERSON] , проведеного з урахуванням утримань з нарахувань, залишок суми до повного погашення складає 2 697,18 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оцінюючи всі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги підтвердження факту того, що відповідач без достатніх правових підстав, приховавши інформацію про отриманий дохід, одержала та не повернула надмірно виплачені кошти, надані у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 7 084,02 грн. та допомоги одиноким матерям в розмірі 2 697,18 грн., а всього - 9 781,20 грн., а відтак, вказана сума коштів у розумінні ст. 1212 ЦК України, є безпідставно набутим майном та підлягає поверненню позивачу, а також враховуючи відсутність інформації про добровільне повернення вказаної суми станом на дату ухвалення рішення суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved