Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

09.07.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,0286 га, кадастровий номер 3223184200:09:002:0232, яка розташована на території Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у місті Красний Лиман Донецької області, належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія РІ № 294672 від 20.11.2001 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якої входить вищезазначена земельна ділянка. Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, оскільки заповіту він не склав за життя та майном своїм не розпорядився. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно позивачка не може, оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду. А тому позивачка змушена звертатись до суду з цим позовом, адже іншого способу захистити своє право на отримання спадщини не має. Ухвалою судді від 23.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 19.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.02.2020 року ухвалено витребувати у державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області Семенової І.М. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 02.04.2020 року ухвалено повторно витребувати у державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області Семенової І.М. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач, Копачівська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду лист, в якому просить розглянути справу без участі представника сільської ради, при цьому зазначає, що позов визнає. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивач, [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу від 06.08.1977 року. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . За життя батько позивачки не склав заповіт та не розпорядився належним йому майном на випадок своєї смерті. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, земельна ділянка площею 3,0286 га, кадастровий номер 3223184200:09:002:0232, яка розташована на території Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області, належна йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія РІ № 294672 від 20.11.2001 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та листом Обухівського відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області . Позивач, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що звернувся до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,0286 га, кадастровий номер 3223184200:09:002:0232, яка розташована на території Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області, належна [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія РІ № 294672 від 20.11.2001 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва державний нотаріус Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області позивачу відмовив постановою від 04.06.2019 року, оскільки спадкоємцем не було подано оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності вищезазначеного майна спадкодавцеві - [PERSON] . Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, однак, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв`язку з чим суд вважає, що позивач є належним спадкоємцем за законом, а його звернення до суду є правомірним. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право приняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази в їх сукупності,суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті свого батька, спадкодавця [PERSON] , яким набуто право власності на вищезазначену земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія РІ № 294672 від 20.11.2001 року, тобто на законних правових підставах і до його смерті ніким не оспорювалось, а тому за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved