Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

08 квітня 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом та просить визнати недійсною довідку рахунок від 03 вересня 2014 року транспортного засобу ROVER 75, номер кузова ( шасі, рами) № SARRJZLKYXM101535, видану від імені фізичної особи підприємця [PERSON] на імя [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ROVER 75, видане на імя [PERSON]; витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] вищезазначений транспортний засіб. (а.с. 5-6, 76-77, 113-115, 123) В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що у липні 2014 року надав [PERSON] відповідно до усної домовленості в користування власний автомобіль марки ROVER 75, державний номерний знак [NUMBER]. В подальшому йому стало відомо про те, що даний автомобіль перереєстрований на підставі довідки рахунку на імя [PERSON] Однак він не продавав автомобіль відповідачеві, ніяких угод не підписував, його волевиявлення на відчуження автомобіля відсутнє. Тому звернувся до суду за захистом порушеного права з підстав ст.ст. 203, 215, 387 ЦК України. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. [PERSON] пояснив, що подав оголошення про продаж належного йому автомобіля ROVER 75 на одному з Інтернет сайтів. До нього звернувся [PERSON] та запропонував обмін цього автомобіля на автомобіль марки Шкода. Після огляду обох автомобілів досягнули усної згоди про тимчасовий обмін транспортними засобами, що і було зроблено. Проте згодом він дізнався, що [PERSON] всупереч домовленості зареєстрував автомобіль ROVER-75 на своє імя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та повідомив суду, що він займається купівлею продажем автомобілів. На одному з Інтернет сайтів він побачив оголошення про продаж автомобіля ROVER 75 у селищі Чорнобай. Маючи у своєму користуванні автомобіль Шкода, він запропонував обмін на зазначений автомобіль. Приїхавши у Чорнобай, зустрівся з власником автомобіля ROVER, ним виявився [PERSON], який погодився на обмін. Відповідач відмітив, що права власності та документів, які б підтверджували його право розпорядження автомобілем Шкода він не мав, бо купив останній без документів та повідомив про це [PERSON] Однак зазначені обставини не стали завадою укладення усної угоди про обмін. Під час обміну позивач надав йому довідку рахунок на імя [PERSON] на цей автомобіль, за що він заплатив позивачеві 8000 грн. В подальшому вказаний автомобіль він перепродав і у своєму володінні його не має. Просить відмовити в задоволенні вимог [PERSON], так як за автомобіль ROVER 75 він передав позивачеві автомобіль Шкода та 8000 грн. Відповідач ФОП [PERSON] до суду не зявився. Надав письмові пояснення, у яких повідомив суд, що в серпні вересні ( без зазначення року) в нього на випробувальному терміні працювала [PERSON] і нею була видана довідка рахунок ВІА 858163 на імя [PERSON] Заява [PERSON] щодо кількості проданих транспортних засобів за рік, заява на обробку персональних даних та акт приймання передачі автомобіля нею зроблені не були. В журналі обліку надходження і реалізації транспортних засобів продавець і покупець не розписувались. (а.с. 120) Вислухавши пояснення сторін, свідчення свідка [PERSON], який підтвердив пояснення [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З інформації Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 23 червня 2016 року вбачається, що автомобіль ROVER 75, номерний знак [NUMBER], зеленого кольору , 1999 року випуску, № кузова SARRJZLKYXM101535, був зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки - рахунку ВІА № 6716798 від 28 серпня 2014 року. (а.с.62) 03 вересня 2014 року видано тимчасовий реєстраційний талон ДАР № 022604 [PERSON] Автомобілю ROVER 75 присвоєно номерний знак [NUMBER]. Факт набуття права власності [PERSON] на зазначений автомобіль підтверджено довідкою рахунком ВІА № 858163 від 03 вересня 2014 року, виданою ФОП [PERSON] 09 вересня 2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ № 372506. (а.с. 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70) Вирішуючи спір, що виник, суд враховує таке. Статтею 8 Конституції України кожному гарантовано право на звернення до суду для захисту його конституційних прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції України. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів в силу ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу. Ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України, на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності. Зокрема, порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200. Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, в редакції, що діяла у вересні 2014 року, довідка-рахунок є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу. Обраний позивачем спосіб захисту скасування довідки рахунку , з огляду на приписи ст. 16 ЦК України, не відповідає встановленим законом способам захисту цивільних прав та інтересів. Довідка рахунок є документом, який засвідчує факт укладання договору купівлі-продажу та\~\~правомірність придбання транспортного засобу і не є правочином в розумінні ч.1 ст. 202 ЦК України. Вказаний документ констатує певні факти, що мають юридичне значення, незалежно від того, чи направлені дії осіб, які його склали на ті наслідки, які повязує з ними закон. Відповідно, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати недійсними документи, які за своїм змістом не є правочинами. Враховуючи вищезазначене,\~\~вимоги\~[PERSON] \~ про визнання недійсною довідки-рахунку з підстав ст. ст. 203, 215 ЦК України не підлягають задоволенню. Порушення ФОП [PERSON] чинного законодавства при оформленні довідки-рахунку від 03 вересня 2014 року не має правового значення для вирішення даної справи в межах заявлених вимог та підстав позову. Вимоги позову про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, витребування транспортного засобу ,\~\~є похідними від первісної вимоги та задоволенню не підлягають. Питання про судові витри суд вирішує згідно з правилами ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed