Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

09.08.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8281 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:1137; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6629 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:1133; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,747 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0890. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема: 1/2 частина права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061154, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року). Спадщину прийняли [PERSON] - батько спадкодавця, доньки спадкодавця - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на час відкриття спадщини були малолітніми особами. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина не спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8281 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:1137; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6629 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:1133; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,747 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0890. 05 березня 2014 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 83, згідно умов якого, усе своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті йому належатиме і на що за законом він матиме право, він заповів [PERSON] . На час смерті [PERSON] спільно з ним проживала [PERSON] і таким чином прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину. 18.10.2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічними позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061154, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року); визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061155, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року). Свої вимоги мотивують тим, [INFO] помер [PERSON] . На день його смерті залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061155, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року) та 1/2 частина права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061154, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року). [PERSON] заповіту не залишав. Спадщину прийняли [PERSON] - батько спадкодавця, доньки спадкодавця - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на час відкриття спадщини були малолітніми особами. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача за первісними позовом судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні, не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідачі за первісними позовом в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення первісних позовних вимог та наполягали на задоволенні зустрічних позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061155, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року) та 1/2 частина права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061154, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року). Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061155, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року) та 1/2 частина права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061154, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57811459 від 05.10.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - батько [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14); - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15); - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.52). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що згідно довідки Комишівської сільської ради № 1405 від 17.09.2018 року, на час його смерті спадкодавця спільно з ним проживав батько - [PERSON] , який таким чином прийняв спадщину. Крім того, встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на час відкриття спадщини були малолітніми особами. У зв`язку з цим, на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України, яка передбачає, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину після смерті батька - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.04.2014 року (а.с. 7), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 2/3 частин права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061154, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 16 лютого 1996 року), 1/2 частина якої належала йому на підставі відповідного сертифікату, а 1/6 частину він успадкував після смерті сина - [PERSON] . Окрім цього, як вбачається з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку на день смерті [PERSON] належали: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8281 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:1137; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6629 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:001:1133; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,747 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5122082000:01:003:0890. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 05 березня 2014 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 83, згідно умов якого, усе своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті йому належатиме і на що за законом він матиме право, він заповів мені, [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51495966 від 05.04.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] , від 05 березня 2014 року, зареєстрований за № 83 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб які мають право на обов`язкову частку немає. Встановлено, що згідно довідки Комишівської сільської ради №1033 від 26.07.2019 року, на час смерті [PERSON] спільно з ним проживала, [PERSON] і таким чином прийняла спадщину. Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №185/02-14 від 05.04.2018 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved