Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

07 березня 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. У вказаному рішенні суду зазначено, що «сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейно шлюбні відносини припинені з січня 2013 року». Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, після припинення сімейних відносин з [PERSON], а саме: з січня 2013 року, він ніяких стосунків з нею не підтримував, діти проживають з ним. Рішенням суду з відповідачки стягнуті аліменти на його користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак остання аліменти на утримання дітей не сплачує, має заборгованість по аліментам, життям дітей не цікавиться. Про те, що він записаний батьком дитини - [PERSON], [INFO] про, що йому стало відомо у лютому місяці 2018 року, після отримання з виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження та подальшого ознайомлення у суді з матеріалами цивільної справи про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Стверджує, що малолітня дитина - [PERSON], [INFO] не являється його донькою, оскільки він із січня 2013 року ніяких відносин з матір'ю дитини: [PERSON], не підтримував і не підтримує. У свідоцтві про народження дитини, його записано батьком відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України, оскільки дитина народилася у шлюбі. Оскільки він не проживає з відповідачкою з січня 2013 року, тобто більше року до народження дитини, він не може бути біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO]. На підставі вказаного вважає за необхідне виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього, як батька дитини. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд виключити відомості про батьківство [PERSON], [INFO], громадянина України з актового запису № 91 від 14 березня 2014 року про народження [PERSON], [INFO], громадянки України, зареєстрованої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпровської області від 23 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа: Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства, та призначено підготовче судове засідання на 09 год.00 хв. 25 квітня 2018 року в Марганецькому міському суді Дніпропетровської області з повідомленням сторін. Позивач та його представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала, суду пояснила, що вони з позивачем перебували у шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду від 20.05.2015 року було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей 2009 та 2919 року народження, на яких з неї за рішенням суду стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу). У січні 2013 року вони з позивачем припинили сімейно-шлюбні відносини і з вказаного часу ніяких стосунків не підтримували. Дитина: [PERSON] народилася після припинення сімейних відносин з позивачем, а саме: [INFO]. Вона підтверджує, що [PERSON] не являється батьком дівчинки - [PERSON], народженої нею [INFO], однак оскільки вони з позивачем на час народження дівчинки перебували ще у шлюбі, то [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, було записано батьком у свідоцтві про народження останньої. Біологічним батьком дівчинки є інший чоловік. Третя особа: представник Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03.04.2012 року, який розірвано рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області 20 травня 2015 року ( а.с. 5) Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з батьком та знаходяться на його утриманні. Як зазначає позивач у позові і поясненнях, що рішенням суду з [PERSON] стягнуто аліменти на його користь на утримання їхніх двох неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, проте відповідач аліменти на дітей не сплачує, має заборгованість по аліментам, життям дітей не цікавиться. У судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2013 року припинили сімейно-шлюбні відносини, з вказаного часу ніяких стосунків не підтримували. В рішенні Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року по цивільній справі № 180/854/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу також зазначено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року ( а.с.5). Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого14 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 91 сторони по справі являються батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Про те, що позивач записаний батьком дитини - [PERSON], [INFO], йому стало відомо, як він стверджує, у лютому місяці 2018 року, після отримання з виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження та подальшого ознайомлення у суді з матеріалами цивільної справи за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року по справі № 180/1744/17 за заявою [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами наказу судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року, виданого на підставі заяви [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу було задоволено. Судовий наказ, виданий суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року на підстави заяви [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] - скасовано. У видачі судового наказу за заявою [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON], [INFO] - відмовлено. Позивач стверджує, що дитина - [PERSON], [INFO] не являється його донькою, оскільки він із січня 2013 року ніяких відносин з матір'ю дитини - [PERSON], не підтримував і не підтримує, а у свідоцтві про народження дитини, його записано батьком дитини, відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України, оскільки дитина народилася у шлюбі, а оскільки він не проживає з відповідачкою з січня 2013 року, тобто більше року до народження дитини, то він не може бути біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Під час розгляду заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами наказу судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року, виданого на підставі заяви [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, що дитина народилася після припинення сімейних відносин з заявником, для отримання допомоги на дитину, їй необхідно було рішення суду про стягнення аліментів, заяву підготував адвокат, які зазначені в ухвалі суду по даній справі. З доводів позовної заяви та наданих сторонами пояснень у судовому засіданні вбачається, що позивач не являється біологічним батьком малолітньої: [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, визнає встановленою і такою, що не підлягає доказуванню, як визнану сторонами обставину, що позивач не є біологічним батьком малолітньої: [PERSON], [INFO]. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Суд оцінює докази в їх сукупності, а в результаті оцінки відображає в рішення з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. У пункті 24 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині виключення з актового запису про народження дитини даних про нього, як батька дитини. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно пункту 2.16.2. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Після виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, запис про батька дитини має бути змінений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., який останнім було сплачено при поданні вищезазначеного позову ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved