Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

08.04.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23.08.2011 року між нею та відповідачем у Виконавчому комітеті Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, актовий запис № 7, був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між нею та відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та не бажання відповідача утримувати родину. В теперішній час вони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. За період після розпаду сім`ї відповідач не надає її ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному забезпеченні. Посилаючись на викладене, вона просила суд розірвати їх шлюб та стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.04.2020 року і до досягнення повноліття дітьми. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, в зв`язку з чим відповідно до ст. 280 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 23.08.2011 року у Виконавчому комітеті Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, актовий запис № 7, був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. В теперішній час вони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що за період після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачу ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її повному забезпеченні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, оцінивши їх шлюбні взаємовідносини, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім`ї неможливе та за умовами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття, що не виконується відповідачем, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 840,80 грн. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 840,80 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved