Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

08 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначає, що йому на праві приватної власності належить будинок в [ADDRESS] в, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] від 16.09.2003 р., виданим виконкомом Радехівської міської ради Львівської області на основі рішення виконкому Радехівської міської ради №165 від 12.08.2003 р. Згідно записів в будинковій книзі та довідки №149 від 16.01.2019 р. виданої КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», в будинку по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , та син дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] Дружина зі своїм неповнолітнім сином почали проживати в будинку позивача з дня реєстрації їх шлюбу. Після досягнення повноліття [PERSON] поступово ставав самостійним, старався сам себе утримувати, почав їздити на заробітки в Росію. В будинку позивача по [ADDRESS] в фактично не проживає вже більше п`ятнадцяти років. На скільки відомо позивачеві, він проживає в Росії, там створив сім`ю. В будинку в [ADDRESS] в з 2002 року [PERSON] не з`являється, ніяких витрат на утримання будинку не несе, не оплачує комульні послуги, його особистих речей в будинку немає. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Через те, що [PERSON] зареєстрований в будинку позивача, виникли труднощі з оформленням субсидії. Той факт, що [PERSON] , 1973 року народження, не проживає за місцем реєстрації в будинку по [ADDRESS] , підтверджують акти комісійної перевірки Радехівської міської ради №255 від 21.09.2018 р., №340 від 22.11.2018 р., №5 від 15.01.2019 р. Просить визнати відповідача, [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с.37). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив позивач. Із врахуванням наведеного, на підставі ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та без застосування фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд встановив, що [PERSON] , є власником будинку в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] від 16.09.2003 р., виданим виконкомом Радехівської міської ради Львівської області на підставі рішення виконкому Радехівської міської ради №165 від 12.08.2003 р. (а.с.7). Згідно записів в будинковій книзі та довідки №149 від 16.01.2019 р. виданої КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», в будинку по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8-16). Факти, що [PERSON] є дружиною позивача, а [PERSON] є її сином, підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданим райвідділом ЗАГС Львівської області 04.05.1988 р. та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 03.01.2019 р. (а.с.17,18). Відповідно до акту комісійної перевірки Радехівської міської ради №255 від 21.09.2018 р., №340 від 22.11.2018 р., №5 від 15.01.2019 р., [PERSON] , 1973 року народження, не проживає за місцем реєстрації в будинку по [ADDRESS] (а.с.19-21). Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше встановленого ст.405 ЦК України строку будинком [ADDRESS] без поважних причин не користується, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, від так позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved