Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

10.07.2015 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що під час розгляди справи №22-ц/791/3822/14 в суді апеляційної інстанції позивач дізнався про існування наказу №8 від 17.05.2015 року «Про внесення змін до наказу №6 від 30.05.2014 року «Про звільнення директора та призначення тимчасового виконуючим обовязки директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки». [PERSON] вважає зазначений наказ незаконним. Із 13.12.2007 року позивач працював на посаді директора ТОВ «ХЗТП» на підставі проведення установчих зборів засновників ТОВ «ХЗТП» від 22.11.2007 року. 25.06.2014 року позивач відправив заяву про звільнення на юридичну адресу відповідача: м.Херсон, вул.Ладичука, 150 та фактичну адресу: м.Херсон, вул.295 Стрількової Дивізії, 4. Згідно наказу №6 від 30.05.2014 року за підписом тимчасово виконуючого обовязки директора ТОВ «ХЗТП» [PERSON], позивача звільнено з посади директора на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків, що виявилось у відсутності позивача на робочому місці впродовж робочого часу. 25.03.2015 року рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі № 668/16951/14-ц наказ за підписом тимчасово виконуючого обовязки директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» [PERSON] №6 від 30.05.2014 року в частині звільнення [PERSON] визнано незаконним. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 03.06.2015 року у №668/16951/14-ц рішення першої інстанції залишено без змін. Згодом, 17.06.2015 року ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» видав оскаржу вальний наказ № 8 від 17.05.2015 року «Про внесення змін до наказу №6 від 30.05.2014 року «Про звільнення директора та призначення тимчасово виконуючим обовязки директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки». Вважає зазначений наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки внесено зміни в наказ, що визнано судом незаконним. У звязку з викладеним, просив визнати незаконним та скасувати наказ №8 від 17.05.2015 року «Про внесення змін до наказу №6 від 30.05.2014 року «Про звільнення директора та призначення тимчасово виконуючим обовязки директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки». 06.10.2015 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив зобовязати ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести в трудову книжку [PERSON] запис за номером 18 наступного змісту: Запис за номером 17 недійсний; зобовязати ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести відповідні зміни до наказу №6 від 30.05.2014 року щодо підстав звільнення позивача, а саме: вказавши підставу звільнення статтю 38 КЗпП України, за власним бажанням; зобовязати ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести в трудову книжку [PERSON] запис за номером 18 слідуючого змісту: «Розірвати трудовий договір з директором ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» [PERSON] відповідно до ст.38 КЗпП України з 09.07.2014 року за заявою працівника». 28.03.2016 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив вважати [PERSON] звільненим з 09.07.2014 року відповідно до статті 38 КЗпП України; зобовязати ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести відповідні зміни до наказу №8 від 17.05.2015 року щодо підстав звільнення [PERSON], а саме вказавши підставу звільнення статтю 38 КЗпП України, за власним бажанням. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.07.2016 року залишено без розгляду заявлені позовні вимоги [PERSON] в частині скасування наказу №8 від 17 травня 2015 року «Про внесення змін до наказу №6 від 30 травня 2014 року «Про звільнення директора та призначення тимчасово виконуючим обовязки директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки», та зобовязання ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести відповідні зміни до наказу №6 від 30 травня 2014 року щодо підстав звільнення [PERSON], а саме вказавши підставу звільнення статтю 38 КЗпП України, за власним бажанням. 03.10.2016 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив зобовязати ПП «Херсон Прайм» скликати загальні збори учасників ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» та прийняти рішення щодо звільнення [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України з 09.07.2014 року. 02.12.2016 року представником позивача надано до суду заяву про уточнення позовних вимог та просив вважати [PERSON] звільненим з 09.07.2014 року відповідно до статті 38 КЗпП України. Зобовязати ПП «Херсон Прайм» скликати загальні збори учасників ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» та прийняти рішення щодо звільнення [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України з 09.07.2014 року. Зобовязати ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести відповідні зміни до наказу №8 від 17.05.2015 року щодо підстав звільнення [PERSON], а саме вказавши підставу звільнення статтю 38 КЗпП України, за власним бажанням. Зобовязати ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести в трудову книжку [PERSON] запис за номером 18 слідуючого змісту: Запис за номером 17 недійсний. Зобовязати ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» внести в трудову книжку [PERSON] запис за номером 19 слідуючого змісту: «Розірвати трудовий договір з директором ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» [PERSON] відповідно до ст.38 КЗпП України з 09.07.2014 року за заявою працівника». 04.09.2017 року за клопотанням позивача та представника ПП «Херсон Прайм», судом замінено сторону ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» його правонаступником ТОВ«Європромбізнес». Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав повноваження представнику. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Європромбізнес» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх такими, що задоволенню не підлягають. В останнє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. Представник відповідача ПП «Херсон Прайм» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В останнє судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи та цивільної справи №668/16951/14-ц, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з 13.12.2007 працював на посаді директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» на підставі проведення установчих зборів засновників ТОВ «ХЗТП» від 22.11.2007 року. Наказом ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» №6 від 30.05.2014 року «Про звільнення директора та призначення тимчасово виконуючим обовязки директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» звільнено директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» [PERSON] на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації, про що зробити відповідний запис в трудовій книжці. 25.06.2015 року позивач відправив ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» заяву про звільнення за власним бажанням. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.03.2015 року позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонський завод тротуарної плитки», приватного підприємства «Херсон Прайм» - задоволено частково. Наказ №6 від 30 травня 2014 року в частині звільнення [PERSON] визнано незаконним. Визнано недійсним запис №17 в трудовій книжці [PERSON] про звільнення 30.05.2014 року за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно з п.1 ст. 41 КЗпП України. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 03.06.2015 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.03.2015 року залишено без змін. Наказом ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» №8 від 17.06.2015 року «Про внесення змін до наказу, що визнаний судом незаконним, а саме: №6 від 30.05.2014 року «Про звільнення директора та призначення тимчасово виконуючим обовязки директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» п.2 наказу №6 від 30.05.2014 року викладено в наступній редакції: «Звільнити директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонський завод тротуарної плитки» [PERSON] на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин з 30.05.2014 року». Аналізуючи рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 25.03.2015 року у цивільній справі №668/16951/14-ц за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонський завод тротуарної плитки», приватного підприємства «Херсон Прайм», судовим рішенням встановлено, що позивач [PERSON] не заперечував та погодився зі звільненням його 30.05.2014 року з посади директора ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки», заперечував лише підстави звільнення. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Крім того, у частині 4 вказаній статті зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи факт набрання законної сили рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.03.2015 року, яким визнано факт звільнення [PERSON] 30.05.2014, а також те, що позивач та його представник не довів, що визнання дати звільнення відбулось внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або, що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною, підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту звільнення [PERSON] 09 липня 2014 року не має, враховуючи вимоги ст. 82 ЦПК України. Крім того, рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.03.2015 року визнано незаконним факт звільнення [PERSON] у зв'язку із неправильним формулюванням підстав його звільнення, тому запис № 17 у трудовій книжці відповідно до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, також є недійсним, що визнано в резолютивній частині вказаного рішення від 25.03.2015 року та додаткового визнання таким не потребує. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо зобовязання приватного підприємства «Херсон Прайм» скликати загальні збори учасників ТОВ «Херсонський завод тротуарної плитки» та прийняти рішення щодо звільнення [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України з 09.07.2014 року виходячи з наступного. Чинним законодавством України, яким регулюються трудові правовідносини, визначено, що скликання зборів учасників товариств, видача та скасування наказів, рішень відноситься виключно до компетенції власника або уповноваженого ним орган та до їх внутрішньої діяльності. Разом з тим, до повноважень суду належить перевірка законності наказів та рішень, у зв'язку із чим суд вважає ці позовні вимоги такими, що не відповідають способам захисту визначеним КЗпП України, у зв'язку з чим позов в частині зазначених вимог задоволенню не підлягає. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалі Верховного Суду України від 15 грудня 2010 року по справі № 6-20213св09, в справах у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. В судовому засіданні відповідачами не доведено факт порушення трудової дисципліни позивачем, що стало підставою для його звільнення. Разом з тим, докази, на які посилались відповідачі про порушення [PERSON] трудової дисципліни були предметом дослідження у справі № 668/16951/14-ц, і визнані судом як неналежні. Свідоме ігнорування та перекручення фактів та обставин, які були встановленні у судовому засіданні у цивільній справі № 668/16951/14-ц, рішення у якій вступило в законну силу 03.06.2015 року, стало підставою для винесення незаконного наказу № 8 від 17.06.2015 про внесення змін до наказу №6 від 30.05.2014 Про звільнення директора та призначення тимчасово виконуючим обовязків директора ТОВ Херсонський завод тротуарної плитки. За таких обставин, у звязку із зловживанням своїми правами відповідачами, суд приймає рішення про зобовязання останніх внести відповідні відомості до трудової книжки позивача [PERSON] У відповідності до ст.141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю Європромбізнес підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 730,80 гривень пропорційно до задоволених трьох позовних вимог з урахуванням дати подачі позову.

Outcome: partial