overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 03 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №362. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2003 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. За час спільного життя вони постійно сперечалися та не могли дійти до спільної думки у вирішенні важливих питань. Через постійні конфлікти, суперечки, припинили шлюбні стосунки, два місяці проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і не відповідає її інтересам, оскільки вона створила нову сім'ю і проживає з іншим чоловіком. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] в судовому порядку та просить стягнути з останнього половину сплаченого судового збору в сумі 121,80 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.15). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачем [PERSON], однак заперечує проти стягнення з нього судових витрат (а.с.14). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України та приймаючи до уваги клопотання позивача [PERSON], суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 121,80 грн. судового збору, що був понесений останньою при подачі позову до суду та підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 жовтня 1987 року Білгород-Дністровським міським відділом запису актів громадянського стану Одеська області, актовий запис №459, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала заяву, у якій вказала, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] (дівоче - [PERSON]) 24 жовтня 1987 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 24.10.1987 року Білгород-Дністровським міським відділом запису актів громадянського стану Одеська області, актовий запис №459. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів, взаємного непорозуміння. Сторони не проживають однією сім'єю з липня 2012 року, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], та призначення опікуна. В обгрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що її син - [PERSON], [INFO], страждає на тяжке хронічне захворювання. Краснокутська селищна рада Харківської області надала згоду на призначення [PERSON] опікуном її сина [PERSON], так як останній за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Викладені обставини змусили заявницю звернутися до суду. У відкрите судове засідання позивач не прибула, але надала суду заяву де просить суд слухати справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву де просить суд слухати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував . Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] [INFO], являється інвалідом дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААА № 600636 встановлено « 2» групу інвалідності дитинства довічно. Краснокутською радою Краснокутського району 07 липня 2014 року надано згоду на призначення заявниці [PERSON] опікуном [PERSON]. [PERSON] зареєстрований та проживає [ADDRESS] разом з заявником, про що свідчать дані про реєстрацію місця мешкання, які містяться в паспорті [PERSON] та [PERSON] За висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 30 вересня 2014 року (акт № 890), [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад здоров'я у формі глибокої розумової відсталості. Такий стан позбавляє [PERSON] здатності правильно розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. Таким чином, зібрані докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. В силу ст. 41 ч.1 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка . Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Питання про надання згоди на призначення [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] вирішувалось на засіданні опікунської ради, яка надала згоду на призначення заявника опікуном над [PERSON] Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази, суд не вбачає перешкод для відхилення вимог заявниці та вважає за необхідне призначити її опікуном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач вказує, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 07 червня 2011 року. Даний шлюб було розірвано 12 лютого 2013 року. [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON]. Батьком дитини є відповідач по справі. На даний час сторони проживаю окремо. В добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Дитина проживає з позивачем на знаходиться на її повному утриманні. Відповідач працює у Дубенському управлінні по експлуатації газового господарства, має достатній заробіток, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просить її задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний платити аліменти на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі. Судом встановлено, що сторони з 07 червня 2011 року перебували в шлюбі, зареєстрованим Рачинською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). 12 лютого 2013 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області (а.с. 3). [INFO] у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини в зв»язку з вагітністю. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2010 року. З відповідачем вона має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, добровільно жодних коштів на утримання сина не надає. Крім того, позивач на даний час вагітна, а тому оскільки відповідач офіційно працевлаштований в ДП «Мирогощанський державний іподром», просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття, а також на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просить її задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний платити аліменти на утримання дитини та на утримання дружини під час вагітності у вказаному позивачем розмірі. Судом встановлено, що сторони з 17 лютого 2010 року перебувають в шлюбі, зареєстрованим Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3) Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ч.1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. На утримання дитини відповідач надає матеріальну допомогу не регулярно, у розмірі, визначеному на власний розсуд, в зв*язку з чим позивачка просить стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі ? частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує заявлений позов, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстрували 15 вересня 2007 року (а.с.3). Шлюб розірвано 09 липня 2010 року (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Счлужба єдиного замовника» від 07 липня 2014 року № 1414 (а.с.7). 10 листопада 2010 року позивачка уклала другий шлюб, у зв*язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, оскільки відповідач працездатний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/5 частини із всіх видів його прибутку щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про народження [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/5 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем є батьками неповнолітніх -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення ними повноліття. Сторони до початку судового засідання звернулися із письмовою заявою, в якій просили суд про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти мешкають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у добровільному порядку матеріально допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст. 183 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду, кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо особи відповідача, які б вказували на неможливість виконання нею свого обов'язку щодо утримання дитини або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, а тому дійшов висновку, що останній може щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд надати їй дозвіл на шлюб з [PERSON], [INFO], оскільки вона не досягла шлюбного віку. Заявник у судовому засіданні подану заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Піклувальник заявника - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала та просила суд надати [PERSON] дозвіл на шлюб, так як вона проживає разом із [PERSON] і ними фактично вже створена сім'я. [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав і суду пояснив, що він усвідомлює значення шлюбу, проживає разом із заявницею, а тому просить суд надати [PERSON] дозвіл на укладення з ним шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, представника заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та не досягла віку, що дає право на шлюб (ст. 22 Сімейного кодексу України). Згідно довідки № 04-01/788 від 19 червня 2014 року, виданої Пологовим будинком Чернігівської міської ради, вбачається, що [PERSON] була вагітна, проте в червні 2014 року їй було здійснено переривання вагітності за медичними показниками (а/с 9). Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки заявник проживає разом з [PERSON], вони фактично створили сім'ю, заявник була вагітна, проте в червні 2014 року їй було здійснено переривання вагітності за медичними показниками, а тому суд вважає, що буде в інтересах заявника надати їй право на шлюб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2009 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Стан здоров'я дитини та відповідача задовільні. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності зі ст.80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved