Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

09.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить: припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0842га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] на 357/800 часток земельної ділянки площею 0,0842га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]. Як на підставу позову посилається на те, що на праві спільної часткової власності йому належить 357/800 частки житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2018 року, після смерті батька [PERSON] Відповідачу [PERSON] по праву спільної часткової власності належить частина вказаного житлового будинку: 196/400 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1990 року; 51/800 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2018 року після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Земельна ділянка площею 0,0842га (присадибна ділянка), на якій розташований вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, зареєстрована за його померлим батьком та відповідачем [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном на випадок смерті, залишив йому все своє майно, про що склав заповіт. Його брат [PERSON] є інвалідом 1 групи, тому згідно статті 1241 ЦК України, як непрацездатний син спадкодавця прийняв спадщину в розмірі обов'язкової 1/8 частки. Дружина спадкодавця [PERSON], непрацездатна за віком, та син спадкодавця [PERSON], спадщину не прийняли, подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з 204/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0842га. 22.08.2018року Восьмою ХДНК йому видано свідоцтво на спадщину за заповітом на 357/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок на його ім'я. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частки земельної ділянки, які успадкували він і відповідач, державний нотаріус 8 ХДНК відмовила посилаючись на неможливість встановлення частки спадкового майна, оскільки земельна ділянка є об'єктом права спільної сумісної власності, частка за життя спадкодавця [PERSON] визначена не була. Отже, спадкодавець [PERSON] за життя набув права власності на земельну ділянку, відтак земельна ділянка входить до складу спадкового майна, право на спадкування якого отримав він і відповідач. Таким чином, після набуття ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 357/800 часток житлового будинку з надвірними будівлями до нього переходить право власності на частину земельної ділянки, на якій розміщена належна мені частина житлового будинку. Після набуття відповідачем [PERSON] права власності на 51/800 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, відповідач має право на спадкування відповідної частини земельної ділянки. Між померлим батьком [PERSON] та відповідачем [PERSON] фактично існував договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відповідно до належних кожному часток житлового будинку, але в нотаріальному порядку вказана домовленість оформлена не була. Тобто [PERSON] повинна бути визначена частка в розмірі 196/400 часток вказаної земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності. 204/400 часток земельної ділянки-спадщина повинна бути розподілена між спадкоємцями відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями. На теперішній час він позбавлений можливості оформити належним чином свої спадкові права в зв'язку з тим, що між співвласниками спірної земельної ділянки не укладений договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Таким чином, за ним має бути визнано право власності на 357/800ч. земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 08.11.2018 року відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 14.12.2018 року прийнято до провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, у якому з урахуванням уточнених вимог просить: припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0842 га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]; визнати за ним право власності на 196/400 частки земельної ділянки площею 0,0842га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 05 травня 2016 року на 51/800 частки земельної ділянки площею 0,0842га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]. Як на підставу зустрічного позову посилається на те, що на праві спільної часткової власності йому належить частина вказаного житлового будинку: 196/400 часток - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1990року; 51/800 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2018року після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. За життя [PERSON] склав заповіт на ім'я відповідача [PERSON] Він є інвалідом 1 групи, тому згідно зі ст. 1241 ЦК України, як непрацездатний син спадкодавця прийняв спадщину в розмірі обов'язкової частки. Дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] спадщину не прийняли, подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з 204/400 часток житлового будинку та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок, площею 0,0842га. 22.08.2018року Восьмою ХДНК видано свідоцтво на спадщину за заповітом на 357/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] та свідоцтво на спадщину за законом(на обов'язкову 1/8 частку) на 51/800частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями на його ім'я. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частки земельної ділянки, які успадкували він і відповідач, державний нотаріус відмовила посилаючись на неможливість встановлення частки спадкового майна, оскільки земельна ділянка є об'єктом права спільної сумісної власності, частка за життя спадкодавця [PERSON] визначена не була. Земельна ділянка площею 0,0842га зареєстрована за ним та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності. Отже, спадкодавець [PERSON] за життя набув права власності на земельну ділянку, відтак земельна ділянка входить до складу спадкового майна, право на спадкування якого отримав він і відповідач. Таким чином, після набуття відповідачем права власності в порядку спадкування за заповітом на 357/800 часток житлового будинку, до відповідача переходить право власності на частину земельної ділянки, на якій розміщена належна йому частина житлового будинку. Після набуття ним права власності на 51/800 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом збільшилась і становить 196/400ч.+51/800ч.= 443/800часток. Відповідно збільшилась і частка земельної ділянки, яка належить йому на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності. Між ним та його померлим батьком [PERSON] фактично існував договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відповідно до ідеальних часток належних кожному часток житлового будинку, але в нотаріальному порядку вказана домовленість оформлена не була. В зв'язку з тим, що на теперішній час він позбавлений можливості укласти договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності в зв'язку зі смертю співвласника, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Тому необхідно визнати за ним право власності на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0842га, яка відповідає належним йому 196/400 ч. житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.1990, та розмір належної йому частини земельної ділянки становить 196/400 ч. Крім того, за ним має бути визнано право власності на 51/800ч. земельної ділянки площею 0,0842га в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В підготовче засідання позивач за первісним позовом - [PERSON] (відповідач за зустрічним позовом) не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, первісний позов просив задовольнити, уточнений зустрічний позов [PERSON] визнав в повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] (позивач за зустрічним позовом) не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнений зустрічний позов просив задовольнити, первісний позов [PERSON] визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, відповідно до свідоцтв про народження, позивач [PERSON] 1987 року народження та [PERSON] 1962 року народження є синами [PERSON]. Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 196/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 11.10.1990 року за реєстровим №1-8000, зареєстрованого Харківським МБТІ 23.10.1990 року за №1979, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Департаментом реєстрації Харківської міської ради 26.07.2018 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1602460163101, номер запису про право власності 27259931. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2014 року виданого Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2014 та від 03.07.2018, земельна ділянка площею 0,0842 га., кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про смерть, батько сторін по справі - [PERSON] помер [INFO]. Після смерті батька - [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю при житті. Як вбачається з відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 22.08.2018 року, відповідно до матеріалів спадкової справи за №601/2016, що була заведена Восьмою ХДНК після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO], його спадкоємцями є: в 7/8 частках його син - [PERSON] - згідно з заповітом спадкодавця, який він залишив на все своє майно на його ім'я. Заповіт був посвідчений Браженко І.І. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 12.11.2015 року за реєстровим №1839; в 1/8 частці - його непрацездатний за станом здоров'я син [PERSON] згідно зі ст. 1241 ЦК України, інвалід першої групи (інвалідність першої групи була встановлена з 16.12.2014 року на строк до 01 січня 2018 року, на даний час інвалідність встановлена строком до 01 січня 2021 року). Дружина спадкодавця - [PERSON], [INFO], непрацездатна за віком, спадщину не прийняла, на неї не претендує, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Син спадкодавця - [PERSON] права на обов'язкову частку відповідно до статті 1241 ЦК України не має, про що ним була подана відповідна заява до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, передбачених законом України, немає. 22.08.2018 року Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою були видані: - Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 357/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] за реєстровим №5-450; - Свідоцтво про право па спадщину за законом на 51/800 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] за реєстровим № 5-450. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Восьмою Харківською ДНК відмолено 22.08.2018 року (відповідь від 22.08.2018 №3974/02-14) відмовлено у [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на земельну ділянку площею 0,0842 га., кадастровий номер [NUMBER], посилаючись на неможливість встановлення частки спадкового майна, оскільки земельна ділянка по [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності, а частка за життя спадкодавця [PERSON] визначена не була. Роз'яснено необхідність звернення до суду за захистом своїх прав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька - [PERSON], є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину (інші двоє спадкоємців спадщину не прийняли); позивач та відповідач отримали свідоцтва про спадщину на частину спадкового майна; однак, оформити в порядку спадкування права власності на вказану земельну ділянку в позасудовому порядку у сторін немає можливості, у зв'язку з чим вони звернулися до суду. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Як зазначалось у відповіді Восьмої ХДНК від 22.08.2018 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO], його спадкоємцями є: - в 7/8 частках його син - [PERSON] - згідно з заповітом спадкодавця, який він залишив на все своє майно на його ім'я. Заповіт був посвідчений Браженко І.І. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 12.11.2015 року за реєстровим №1839; - в 1/8 частці - його непрацездатний за станом здоров'я син [PERSON] згідно зі ст. 1241 ЦК України, інвалід першої групи (інвалідність першої групи була встановлена з 16.12.2014 року на строк до 01 січня 2018 року, на даний час інвалідність встановлена строком до 01 січня 2021 року). Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавцю [PERSON] належало на праві спільної часткової власності 204/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS], а відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 196/400 часток вказаного житлового будинку. Сторони визнали ті обставини, що між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] фактично існувала домовленість з приводу визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) відповідно до ідеальних часток належних кожному часток житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за вказаною адресою, але в нотаріальному порядку вказана домовленість оформлена не була. Таким чином, [PERSON] на праві спільної часткової власності має належати 196/400 часток земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), на якій розміщена належна йому частина житлового будинку, тому позовні вимоги про визнання права спільної часткової власності за [PERSON] на 196/400 часток земельної ділянки підлягає задоволенню. Отже, після набуття позивачем [PERSON] права власності після смерті батька в порядку спадкування за заповітом на 357/800 часток житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS], до нього переходить право власності на 357/800 часток земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), на якій розміщена належна йому частина житлового будинку. Після набуття відповідачем [PERSON] права власності на 51/800 частку житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] в порядку спадкування набуває право власності на 51/800 часток земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), на якій розміщена належна йому частина житлового будинку. Враховуючи, що спірна земельна ділянка за життя спадкодавця перебувала у спільній сумісній власності спадкодавця та [PERSON], а після прийняття позивачем та відповідачем спадщини після смерті [PERSON], то право спільної сумісної власності на земельну ділянку припинилося, оскільки виникає право спільної часткової власності на земельну ділянку, враховуючи визначення часток кожного з учасників спільної власності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного, враховуючи, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved