Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

09 Лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно із дня звернення до суду до досягнення повноліття дитиною. В позовній заяві зазначала, що перебувала в шлюбі із відповідачем із 06 травня 2006 року по 05 травня 2010 року, від шлюбу мають зазначену позовом неповнолітню дитину. Відповідач проживає окремо, дитина проживає з нею, перебуває фактично на її утриманні. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте після розпаду сім»ї кошти на утримання дитини налдавав нерегулярно і недостатньому розмірі, протягом останніх п»яти місяців не приймає участиі в утриманні сина. Утримувати сина самостійно вона не може. Відповідач не працював офіційно, мав мінливі доходи, зобов'язаний надавати кошти на утримання сина. Враховуючи реальні витрати на утримання диини та розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом, вважає доцільним стягнути аліменти у вказаному розмірі. Письмових заперечень відповідача суду не надано. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в повному обсязі. Додатково пояснили, що позивач проживає із дитиною, матеріальне становище дитини скрутне, в утриманні дитини допомагають батьки позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дитини, є працездатним за станом здоров'я і віком, відомо, що має іншу сім»ю, інших утриманців або стягнень за виконавчими листами їй невідомо, офіційно невідомі вид заняття, фактичне місцезнаходження та прибутки відповідача. Невідомі поважні причини, які перешкоджали б відповідачу забезпечити сплату аліментів у вказаній сумі. Просять задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи судовою повісткою по місцю зареєстрованого проживання, у встановленому порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За згодою позивачки суд вважає можливим судовий розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних в справі доказів. Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі із 06 травня 2006 року по 05 травня 2010 року, від шлюбу мають зазначену позовом неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується дослідженими судом свідоцтвами, виданими органами ДРАЦС на підставі актових записів. Син проживає з матір'ю, після припинення сімейних відносин відповідач надавав недостатню матеріальну допомогу на утримання дитини, а із літа 2014 року дитина знаходиться на повному утриманні позивачки та в скрутному матеріальному становищі. На утримання дитини відповідач, в порушення положень ст. 180 СК України, перестав надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку, дитиною не цікавиться. У відповідності до положень ст.ст. 181 ч.3, 184 СК України, позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання дитини за рішенням суду у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач є працездатним по віку і стану здоров»я, має іншу сім»ю, відомості про офіційне працевлаштовання та прибутки відповідача не встановлені, відсутні відомості про борги чи стягнення по виконавчих листах або інші поважні причини, які унеможливлюють забезпечення відповідачем сплати аліментів на утримання сина. Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, на підставі досліджених судом доказів, в частині стану здоров'я, сімейного і матеріального стану дитини, яка проживає в малозабезпеченій сім»ї, та платника аліментів, який є працездатним за віком і станом здоров»я, суд прийшов до висновку, що із частковим задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина в розмірі по 600 грн. щомісячно не будуть порушені права та інтереси сторін. Такий розмір стягнення вважається обгрунтованим, відповідно до встановлених обставин і чинного законодавства - встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, суд вважає розмір аліментів за вимогою позовної заяви завищеним, водночас враховує відсутність доказів щодо прибутків і поважних причин та обставин, які б перешкоджали відповідачу забезпечити належні доходи для своєчасної сплати аліментів у вищенаведеному розмірі щомісячно - з моменту звернення до суду до досягнення повноліття дитини. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial