Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

10.02.2017 року на адресу суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета пору: ТОВ «Соляна», про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.09.2014 року, в якому представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», з врахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 10952,92 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 18.09.2014 року третій особі було надано позивачем кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00 % (з 01.02.2015 року), 33,00 % (з 01.05.2015 року) та 32,00 % (з 01.01.2016 року) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, з метою забезпечення виконання третьою особою зобов'язань за даним кредитним договором, 31.07.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки № POR1438330108732. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 04.12.2017 року, за вказаним кредитним договором третя особа перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 10952,92 грн. Таким чином, у зв'язку з виникненням у третьої особи вказаної заборгованості за договором, яку вона у добровільному порядку не сплачує, а також не сплачує поручитель, представник позивача, враховуючи вимоги ст. 554 ЦК України, звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 10952,92 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Ухвалою від 01.03.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 28.03.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзиву не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № б/н від 18.09.2014 року, ТОВ «Соляна» було надано ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00 % (з 01.02.2015 року), 33,00 % (з 01.05.2015 року) та 32,00 % (з 01.01.2016 року) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до договору поруки № POR1438330108732, укладеного 31.07.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідач [PERSON] поручається перед позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання третьою особою ТОВ «Соляна» зобов'язань за кредитним договором № б/н від 18.09.2014 року. Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Згідно з п.2.1.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання. Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не перешкоджають та не позбавляють прав кредитора звернутись до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов'язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов'язань іншими особами. 12.07.2016 року на адресу боржнику ТОВ «Соляна» та поручителю [PERSON] направлено письмову претензію № 40918К2V0S0D7 щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак вказана претензія залишилась без реагування. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 04.12.2017 року вбачається, що отриманий кредит ні третя особа, ні відповідач за умовами договору не сплачують, в результаті чого станом на 04.12.2017 року наявна заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 10952,92 грн. з яких: 8687,70 грн. - заборгованість за кредитом; 1570,43 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 564,47 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 130,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Соляна» було укладено кредитний договір № б/н від 18.09.2014 року, умови якого ПАТ КБ «ПриватБанк» були виконані, шляхом надання ТОВ «Соляна» кредитних коштів, останнє взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, також ці зобов'язання не виконує відповідач [PERSON], який відповідно до договору поруки № POR1438330108732 від 31.07.2015 року, відповідає перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у тому ж обсязі, що і ТОВ «Соляна», будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 10952,92 грн., з яких: 8687,70 грн. - заборгованість за кредитом; 1570,43 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 564,47 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 130,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12552,92 грн. (10952,92 грн. + 1600,00 грн.).

Outcome: approved