Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

09 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказала, що вона зареєстрована та проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] . Основним наймачем квартири був батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] . У квартирі на даний час, крім позивача, зареєстровані [PERSON] - колишній чоловік позивача, [PERSON] - донька позивача, та [PERSON] - брат колишнього чоловіка. Відповідач був зареєстрований в квартирі 18.11.1988 року. Позивач з донькою та колишнім чоловіком проживає у вказаній квартирі з 2015 року, відповідач за цей час ні разу не з`являвся за вказаною адресою, його місце перебування позивачу невідоме. Позивач змушений звернутися до суду з цим позовом з метою, щоб не сплачувати комунальні платежі за людину, яка фактично у квартирі не мешкає. З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та визначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи за останнім відомим місцем реєстрації, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська на підставі рішення від 25.01.1985 року № 40 [PERSON] видано ордер № 348 на право зайняття трьох кімнат в квартирі [ADDRESS] , складом сім`ї: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - донька. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно довідки про склад сім`ї від 21.06.2018 року, у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] (зареєстрована 12.02.1985 року), [PERSON] (зареєстрований 15.07.1988 року), [PERSON] (зареєстрований 18.11.1988 року), [PERSON] (зареєстрована 23.06.1995 року). Відповідно до актів про не проживання та відсутність особистих речей від 05.01.2018 року, від 21.02.2018 року, від 07.03.2018 року, від 17.04.2018 року, від 05 травня 2018 року, від 09.06.2018 року складеного сусідами позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , та його особистих речей не виявлено. Як з`ясовано судом, відповідач у спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, внаслідок чого у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ч. 1 та 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки обставини, викладені позивачами, та надані ними докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше ніж шість місяців, а також з огляду на те, що відповідач не надав доказів щодо наявності поважних причин свого непроживання у спірній квартирі, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved