Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

09 вересня 2016 року [PERSON] [INFO] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання на період навчання в Харківському національному педагогічному університеті імені [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, посилаючись на таке: відповідач є її батьком, батьки проживали у зареєстрованому шлюбі до 25 вересня 2001 року. Позивачка зараз перебуває на утриманні матері. Батько сплачував на її утримання аліменти до 17.04.2016 року. На даний час донька досягла повноліття, але навчається в Харківському національному педагогічному університеті імені [PERSON] на першому курсі денної форми навчання, за контрактом. Потребує допомоги на своє утримання, оскільки має платити щомісячно за проживання у гуртожитку, харчуватися, одягатися, купувати навчальне приладдя та витрачати гроші на переїзд щотижня до м. Харкова з м. Первомайського. Термін навчання складає до 30.06.2020 року. Позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач протии позову на заперечує, просив розглянути справу за його відсутнстю. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьком та матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та розірвання шлюбу (а.с.4-5). [PERSON] є студенткою першого курсу Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], що вбачається з наданої довідки (а.с.6). Зараз проживає з матірю. Проаналізувавши матеріальне становищє сторін та необхідність матеріальних витрат суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на її утримання, як така, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, у якої є потреба у оплаті за гуртожиток, проїзді транспортом до м. Харкова, а також у купівлі підручників, навчального приладдя, одягу та харчів. Такий обовязок відповідача прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює в Виробничому підрозділі «Лозівська дистанція сигналізації та звязку і отримує заробітну плату до 5000 грн. на місяць (а.с.7). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також береться до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вимоги позивачки ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved