Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

09.02.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що 24.02.2012 року між нею та [PERSON] в письмовій формі укладений договір позики, відповідно до якого вона передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 9500 грн., написавши розписку. [PERSON] зобов'язався повернути гроші протягом дванадцяти місяців, тобто до 24.02.2013 року. Однак в зазначений у розписці термін грошей не повернув. Відповідач ігнорує неодноразові вимоги щодо повернення грошових коштів та під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого грошового зобов'язання, в зв'язку з чим він повинен сплатити їй суму боргу в розмірі 9500 грн., а також три проценти річних від 9500 грн., що становить 0,78 грн. за 1 день прострочки (9500 грн. х 3% : 365 днів). Позивач просила розглянути справу без її участі і стягнути з відповідача вказану суму боргу, 3 % річних від суми боргу по день винесення рішення та понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання 17.03.2015 року, 03.04.2015 року та 28.04.2015 року не з'явився, про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 24.02.2012 року між позивачем та відповідачем укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 9500 грн., що підтверджується розпискою позичальника. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до договору боржник зобов'язався повернути гроші до 24.02.2013 року, однак в зазначений термін не виконав своє грошове зобов'язання, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідач прострочив виконання зобов'язання на 794 дні, три проценти річних від 9500 грн. становлять 0,78 грн. за 1 день прострочки, за весь час прострочення - 619 грн. 32 коп. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем були сплачені судові витрати : судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., витрати за надання правової допомоги в сумі 400 грн., тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved