Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

07 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року цивільна справа була прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2018 року судовий розгляд було відкладено та визначено дату розгляду справи 26 грудня 2018 року. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05 липня 2012 року державним нотаріусом Другої держнотконтори та зареєстрованого за реєстровим № 3-1294, вона є власницею домоволодіння [ADDRESS]. На теперішній час у домоволодінні зареєстровані, окрім позивача, відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], але фактично за адресою місцезнаходження домоволодіння відповідач не проживає. Відповідач була зареєстрована у спірному домоволодінні у 1989 році за життя попереднього власника. З 1994 року [PERSON] у вказаному будинку не проживає, місце свого проживання не повідомляє, вживає спиртні напої, була позбавлена батьківських прав щодо свої трьох дітей. Перешкод у проживанні відповідачу позивач не чинила і не чинить. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідачу [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Третій особі [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 липня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотконтори Олехнович Л.Ю. зареєстрованого в реєстрі за № 3-1294, [PERSON] є власницею домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 11). Право власності у встановленому законом порядку 20 липня 2012 року було зареєстровано КП «ДМБТІ», реєстраційний номер 36441429, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав (а.с. 12). Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 23 жовтня 2018 року № 2125, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у домоволодінні [ADDRESS] зареєстровано позивача, відповідача та третю особу [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], (а.с. 20). Відповідно до акту, складеного 23 жовтня 2018 року комісією у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спірному домоволодінні не проживає з 1994 року, її речі у будинку відсутні (а.с. 21). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) домоволодіння [ADDRESS], не проживає у ньому з 1994 року, її речей у будинку, належному позивачеві, немає, комунальні послуги вона не сплачує, суд доходить висновку, що відповідач втратила право користування спірним домоволодінням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп., який з підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved