Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 травня 2007 року помер її дядько по лінії матері [PERSON]. Після смерті дядька відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Річківської сільської ради, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 024782 від 31 травня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1187, яку вона має намір успадкувати. За життя [PERSON] заповіт не складав, проживав одиноко. Єдиним спадкоємцем після смерті дядька є позивачка, інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Своєчасно вона спадщину не прийняла у звязку з відсутністю коштів для її оформлення та складних сімейних обставин. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після дядька [PERSON], який помер 07 травня 2007 року, тривалістю два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, її представник за довіреністю [PERSON] надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявилась. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у пяту чергу, при цьому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що матірю позивачки Забари (дошлюбне прізвище) [PERSON] є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 825121 (а. с. 9). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 356611 після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 12). На підставі свідоцтва про народження серії Р № 2924856 батьками [PERSON] (дошлюбне прізвище матері позивачки) [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). Мати позивачки після одруження змінила дошлюбне прізвище з [PERSON] на Забару, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Крім того з свідоцтва про народження № 5843 вбачається, що [PERSON] народився 01 січня 1936 року. Його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Наведене вище свідчить про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що вони є рідними братом та сестрою. [PERSON] помер 07 травня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ДН № 884475 (а. с. 7). Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 024782, виданим Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1187, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,72 га, з них: 2,53 га ріллі та 0,19 га кормових угідь, роташованої на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 13). Зі змісту довідки виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 28 листопада 2016 року за № 1397 вбачається, що [PERSON], який помер 07 травня 2007 року був зареєстрований в [INFO]. Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 207168 [PERSON] померла 23 грудня 2013 року (а. с. 8). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після [PERSON], який помер 07 травня 2007 року, держнотконторою не заводилась (а. с. 21,22). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину після дядька [PERSON] за законом, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлого дядька у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним фінансовим становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved