Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

09 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача про захист прав споживачів та просить стягнути на свою користь грошові кошти в сумі 27000грн. та невиплачені проценти в сумі 372 грн., а також моральну шкоду в сумі 27000грн. Свої вимоги мотивував тим, що 10.09.2013 між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 64605-192 «Капітал UАН». Позивач виконала умови договору в повному обсязі та в день укладання договору внесла на рахунок ПАТ «Комерційний банк «Промекономбанк» 27000грн. терміном зберігання на 6 місяців: за 1-3 місяці під 19,5% річних, за 4-6 місяці під 20,0%річних на поточний залишок внеску. 04.02.2014 позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення вкладу та нарахованих процентів, однак банк в обумовлений строк гроші з депозитного рахунку не повернув, неодноразові заяви позивача з приводу повернення грошей лишалися без належної уваги. 18.03.2014 відповідач виплатив позивачу 500грн. з нарахованих по вкладу відсотків. До теперішнього часу гроші по депозитному вкладу не повернуті, відсотки в повному обсязі не виплачені, у зв'язку з чим за захистом своїх порушений прав позивач вимушена звернутися до суду. Крім того, протиправними діями відповідача, позивачці було завдано значної моральної шкоди. Яка виразилася у душевних стражданнях в зв'язку з тим, що позивач була позбавлена можливості користуватися своїми грошима, постійно відчуває тривогу за свої гроші. Також у зв'язку з протиправними діями відповідача позивач повинна витрачати свій час на звернення до відповідача з вимогу повернути їй кошти, вистоювати черги, писати заяви та скарги та врешті звертатися до суду. Позивач вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути встановлений в розмірі неповернутого вкладу, тобто 27000грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу та ухвалити рішення без її участі, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити у повному обсязі. Наполягає на заочному розгляді справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.09.2013 між [PERSON] та ПАТ «КБ «Промекономбанк» укладено договір банківського вкладу № 64605-192 «Капітал UАН». На виконання умов договору в день його укладання позивач передала готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 27000грн., що підтверджується копією квитанції № 14913 від 10.09.2013. Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони грошову суму, що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ст. 1061 банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно з п.п. 3.1.3 договору № 64605-192 банк зобов'язався щомісячно, починаючи з 10 числа виплачувати вкладнику відсотки нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі: за 1-3 місяці під 19,5% річних, за 4-6 місяці під 20,0%річних. Термін зберігання внеску, відповідно до п.п. 2.3 договору становить 6 місяців, тобто до 10.03.2014. Пунктом 3.2.4 договору вкладник зобов'язаний при закінченні терміну зберігання вкладу не менше ніж за 1 день сповістити про це банк шляхом подачі заяви з метою замовлення необхідних коштів. Так, на підставі вищезазначених умов договору позивачка 04.02.2014 звернулася до банку з письмовою заявою про повернення вкладу з нарахованими відсотками у зв'язку із закінченням терміну дії договору. Однак банк в обумовлений строк гроші з депозитного рахунку не повернув. 18.03.2014 відповідач виплатив позивачу 500грн. з нарахованих по вкладу відсотків. До теперішнього часу сума вкладу з нарахованими процентами позивачці не повернута. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається з п.3.1.1 зазначеного договору, банк зобов'язується видати банківський вклад по закінченню строку зберігання, вказаного в п.2.3 Договору, та нараховані по банківському вкладу проценти, згідно з п. 3.1.3. цього Договору, у готівковій або безготівковій формі , за бажанням вкладника. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату). Крім того, зазначені норми знаходять своє закономірне відображення й в Інструкції «Про порядок відкриття, використання й закриття рахунків у національній і іноземній валютах», затвердженої постановою правління Національного Банку України № 492 від 12.11.2003 року. Пункт 10.12 вищевказаної інструкції вказує, що після закінчення строку або настання інших обставин, певних законодавством України або договором банківського вкладу, кошти з депозитного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі наявними або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів або за заявою вкладника на інший його рахунок. Пункт 1.6. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними й фізичними особами» визначає наступне: Банк виплачує вкладникові суму внеску (депозиту) і нараховані по них відсотки: у національній валюті, якщо кошти надійшли на депозитний рахунок у національній валюті; у валюті внеску (депозиту), якщо кошти надійшли на депозитний рахунок в іноземній валюті, або на умовах і в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній валюті або в національної Таким чином, оцінивши у сукупності, дослідженні у судовому засіданні, докази, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення суми банківського вкладу та нарахованих процентів підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки банк прострочив виконання грошового зобов'язання. Крім того, заслуговують уваги і доводи позивача, щодо заподіяння її протиправними діями відповідача моральної шкоди. У відповідності зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності її вини. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яка виражається у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав споживача, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя та при настанні інших негативних наслідків. Судовій гілці влади надано виключні повноваження: захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб на відшкодування моральної шкоди. Стаття 3 ЦПК України, визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в кожному випадку індивідуально, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. Враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Якщо заподіяно моральну шкоду спільно особами (взаємопов'язаними сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Але у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. У судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яка виразилась в завданні моральних страждань та переживань за свої грошові кошти. Остання позбавлена можливості отримати не лише відсотки за користування її грошовими коштами банком, на які вона розраховувала, а навіть повернути свої грошові кошти, якими вона має право розпоряджатися на свій розсуд. Банком порушено умови укладеного договору із позивачкою та ігноруються її законі права, що відповідно негативно впливає на її душевний стан. Вирішуючи питання про розмір заподіяної моральної шкоди, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, із стягненням на її користь 1500 грн., що буде адекватним нанесеній моральній шкоді. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 517,42 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial