overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

09 серпня 2019 року позивач звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Дружківського міського суду від 09.08.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] передано за підсудністю до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 03.06.2011 року, який зареєстрували у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 288. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 03 червня 2011 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 288. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

09 серпня 2019 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 березня 2015 року виконавчим комітетом Українківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №1. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо спільного майна та визначення місця проживання дітей не має. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судові засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій позов визнав, та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 березня 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Українківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

09 серпня 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому зазначала, що з вересня 2017 року вони перебували у шлюбі, але останній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, 01 липня 2019 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області їх шлюб було розірвано. Їх син [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач, який є його батьком, матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає, вона перебуває у декретній відпустці, тому була вимушена звернутися до суду, та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 2500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. З вересня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 01 липня 2019 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області їх шлюб було розірвано. За положеннями частини 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дитина проживає з позивачкою, яка на даний момент не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Згідно з частиною 4 даної статті дружина, з якою проживає дитина, має право на таке утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, враховуючи положення ст. 84 СК України, суд доходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дати звернення з позовом до суду до досягнення дитиною трьох років, в зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, статті 5 Закону України «Про судовий збір» стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

09 серпня 2019 року рішенням Оболонськогорайонного суду м. Києва у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Київська міська рада, про встановлення факту родинних відносин (№ 2-о/756/10/19; ун. № 756/17342/17) заяву було задоволено та встановлено факт, що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] через свого представника звернулася до суду із заявою, в якій просить виправити допущену судом описку, а саме у всьому тексті рішення вірно зазначити дату народження [PERSON] « [INFO] » замість помилково вказаної «[INFO]». Також просила суд вірно зазначити дату смерті [PERSON] « [INFO] » замість помилково вказаної «[INFO]». В судове засідання сторони не з`явилися, оскільки про час та місце судового засідання не повідомлялися. Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України суд постановив провести розгляд справи без виклику сторін. Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що у рішенні суду допущено помилку, яка має бути виправлена шляхом постановлення відповідної ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

09 серпня 201г року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в позовних вимогах просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 25 відсотків від усіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 06.03.2013 року з відповідачем уклали шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча офіційно працює. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 30.08.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224, ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. З урахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дочкою повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

09 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 вересня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №553. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2021 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надіслала. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 вересня 1997 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №553. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2021 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

09 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій вказав, що проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує та позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що сторони з 22 квітня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та спільне проживання припинені. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

09 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2021 року цивільну справу № 753/16188/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справа була передана судді 12 серпня 2021 року. 02 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. 06 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь від Управління соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 25 листопада 2021 року о 12:00 год. 23 листопада 2021 року до канцелярії суду представником відповідача було подано заяву про визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. У підготовчому засіданні 25 листопада 2021 року була оголошена перерва до 03 грудня 2021 року. В підготовче засідання 03 грудня 2021 року сторони не з`явилися Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наголосив, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до частин другої, третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи подану відповідачем письмову заяву у підготовчому засіданні про визнання позову та не заперечення щодо задоволення позовних вимог, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

09 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з квітня 2021 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони\~ втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2015 року, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З квітня 2021 року сторони припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі\~ст. 110 СК України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~\~ст.\~112\~СК України, суд\~\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved