Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

09.09.2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій вона просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 2009 року почали проживати разом однією сім`єю, вести спільне господарство, проте шлюбу не реєстрували. У 2018 році їхнє спільне проживання припинилося, відносини не склалися. Під час спільного проживання позивача з відповідачем у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо. Діти зареєстровані та проживають разом із [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей, тому позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. Судові засідання були призначені на 07.10.2021 року, 25.10.2021 року, 24.11.2021 року та 06.12.2021 року. У судове засідання позивач не з`явилась, раніше, 12.10.2021 року від неї надходила заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи мається підтвердження, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про судове засідання. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 2009 року почали проживати разом однією сім`єю, вести спільне господарство, проте шлюбу не реєстрували. У 2018 році їхнє спільне проживання припинилося, відносини не склалися. У сторін по справі є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.4-5). На даний час сторони проживають окремо. Діти зареєстровані проживає разом із [PERSON] (а.с.6) та знаходяться на її утриманні. За ствердженням позивача, відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини, відповідно до ст.180, ст.181 СК України. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, тобто в мінімальному розмірі, встановленому ст.ст.182, 183 СК України. Відтак, за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підлягають задоволенню. При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст.192 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved