Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

08 травня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП, згідно наказу №32/К від 22 лютого 2019 2017 року його було звільнено з ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» з посади гірника з ремонту гірничих виробок IV розряду дільниці шахтового транспорту. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні, остання виплата заборгованих сум була здійснена 26 квітня 2019 року. Оскільки за період з 22 лютого 2019 року по 26 квітня 2019 року минуло 45 робочих днів, а його середньоденний заробіток становив 423,73 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь 19 067,85 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за вищевказаний період. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.18). Представник відповідача ДП «Волиньвугілля» Марчук Н.Є. у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що розрахункові кошти вчасно не було сплачено позивачу через фінансову кризу на підприємстві, у винесенні рішення поклалася на розсуд суду (а.с.23). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно витягу з наказу №32/К від 22 лютого 2019 року (а.с.7), позивач [PERSON] був звільнений з ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» 22 лютого 2019 року на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП (за угодою сторін). Відповідно до довідки підприємства №445/7.2.5/01-19 від 24 квітня 2019 року (а.с.6), середньоденний заробіток [PERSON] становив 423,73 грн., а згідно виписки по картковому рахунку виданої АТ «Ощадбанк» (а.с.8) остання виплата заборгованих сум була здійснена підприємством 26 квітня 2019 року. Оскільки, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки визначені ст.116 КЗпП України не були виплачені, суд задоволює позовні вимоги та стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 19067,85 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 лютого 2019 року по 26 квітня 2019 року, з розрахунку 423,73 грн. (середньоденний заробіток [PERSON] ) х 45 (робочі дні за вищевказаний період). Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 768,40 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду та підтвердженого документально (а.с.1).

Outcome: approved