Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

09.03.2016 року до суду звернувся [PERSON] із позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, який мотивує тим, що з 26.01.2015 року працював на посаді єгеря Охтирської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі УТМР), добросовісно виконуючи свої посадові обовязки, за ним був закріплений обхід №9. З вересня 2015 року виконуючим обовязки голови Охтирської районної організації УТМР був призначений [PERSON], який виявив до позивача упереджене відношення по причині того, що [PERSON] бачив у позивачеві можливого конкурента на посаду голови Охтирської районної організації УТМР. [PERSON] почав писати у Сумську обласну організацію УТМР доповідні про нібито значні недоліки в роботі позивача, наслідком чого до нього було незаконно застосовано догану 26.11.2015 року за відсутність на робочому місці 15 листопада 2015 року з 9 години до 11 год 15 хв.. А 24.02.2016 року позивача звільнили з посади єгеря, про що він дізнався 26.02.2016 року, коли приїхав в Сумську обласну президію УТМР та йому було вручено наказ від 24.02.2016 року. Вважає даний наказ незаконним, так як документи, які стали підставою для видання наказу про звільнення, не відповідають дійсності. Зокрема, засідання президії Охтирської районної організації УТМР 28.12.2015 року не проводилося; акт обстеження ревізійною комісією обходів на наявність біоспоруд і викладки кормів на підгодівельних майданчиках, в якому сказано, що годівниці на обході №9 були порожні, неправдивий, так як годівниці були заповнені у жовтні 2015 року, і з того часу позивач постійно поповнював корми. Крім постійного належного виконання своїх обовязків, позивач за власні кошти зарибив ставок поблизу с.Хухра Охтирського району, організував роботи по укріпленню шлюзу на ставку біля с.Хухра. Внаслідок незаконного звільнення з роботи позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює в сумі 10000 грн., мотивуючи шкоду тим, що страждав від втрати нормальних життєвих звязків, інформація про його звільнення «по статті» стала відома великій кількості мешканців міста і району, принижена його честь, гідність та ділова репутація. В звязку з цим просить визнати незаконним та скасувати наказ Сумської обласної організації УТМР №17-к від 24.02.2016 року про звільнення [PERSON] з посади єгеря Охтирської районної організації УТМР у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, поновити на посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] позов свій підтримали, просили його задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] заперечували проти позову, посилаючись на те, що звільнення було законним, просили відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з липня 2015 року працює в.о. голови Охтирської районної організації УТМР, із позивачем в нього робочі стосунки, упередженості до позивача не виявляв. З листопада 2015 року позивач, перестав виконувати свої обовязки, зокрема, коли всі єгеря згідно наказів виїжджали на відстріл лисиці, ігнорував, мисливці, які були у [PERSON] на обході на полюванні, не сплачували членські внески. Кожен понеділок не подавав звітів про свою роботу, акти на заготівлю кормів не робив. 15.11.2015 року [PERSON] зранку замість виконання своїх посадових обовязків, із групою мисливців здійснював незаконне полювання на обході №3, за що до нього була застосована догана 26.11.2015 року. 03.02.2016 року в 9 год. 45 хв. свідок із [PERSON] і [PERSON] обїжджали та перевіряли обходи на заповнення кормушок. На обході №9 кормушка була пустою, лежало старе сіно з восени, на снігу були відсутні сліди звірів, які б могли свідчити про те, що звірі підходили до кормушки і їли. [PERSON] в цей день був на лікарняному (за його словами, зірвав спину, коли носив корми), проте які корми і куди він носив, було незрозуміло. На території обходу рухаючись по слідам автомобілю, були виявлені заборонені петлі на козу, в одній петлі лежала мертва коза. Про результати перевірки свідок склав доповідну, перед чим намагався зустрітися з [PERSON] для відібрання в нього пояснень, але безрезультатно. Крім того, у грудні 2015 року чотири дні [PERSON] в робочий час був відсутній на роботі. Так, 02.12.2015 року свідок перевіряв із лісником Машковим, 03.12.2015 року із членом УТМР [PERSON] (племінник свідка), 04.12.2016 року та 06.12.2015 року свідок був сам. У ці дні на обході в робочий час [PERSON] не було виявлено, перевіряючи, обїхали обхід, не відповідав [PERSON] і на телефонні дзвінки. Територію обходу можна обїхати на автомобілі за три години. 24.12.2015 року у свідка в кабінеті він запропонував [PERSON] надати пояснення щодо відсутності на робочому місці в ці дні, однак той писати пояснення відмовився. Про виявлені порушення акти про відсутність на робочому місці не складалися, а свідок написав 07.12.2015 року доповідну голові президії. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є головою первинного мисливського колективу «Хухрянське», працює з [PERSON] та може засвідчити, що з грудня 2015 року до лютого 2015 року три рази вони із [PERSON] завозили корми на обхід №3 та закладали у три годівниці, конкретні дати він не памятає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є членом президії Охтирської районної організації УТМР, 28.12.2015 року дійсно було проведено засідання президії, були присутні 4 члени президії, мова йшла про погане ставлення до роботи [PERSON], яке рішення було прийнято, не памятає, однак, за звільнення [PERSON] з посади він не голосував. На обході №9 було встановлено три кормушки, свідок особисто брав участь у виготовленні двох кормушок і ремонті третьої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є членом первинного мисливського колективу «Хухрянське». У період з листопада 2015 року по лютий 2016 року він тричі брав участь у закладенні кормів по кормушкам на обході №9, що було організовано [PERSON] Коли брав участь другий та третій рази, у лісі було багато снігу, тому до кормушок неможливо було підїхати автомобілем, корм несли в руках, у кожну годівницю закладали по півчувала сіна, а також кукурудзу, сіль. Крім того, свідку відомо, що інші члени колективу без участі свідка також допомагали єгерю [PERSON] закладати корми в цей період. Наявність петель на обході №9 свідок перевіряв особисто близько 4-х разів, і петель не було виявлено. Петлі ставлять браконьєри, і щоб цього не було, єгер повністю не може проконтролювати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є членом президії Охтирської районної організації УТМР. Між [PERSON] і [PERSON] є конфлікт з приводу роботи. Як члени президії, свідок і [PERSON] приблизно у грудні січні 2016 року за своєю ініціативою поїхали на обхід №9 щоб подивитися, що зроблено [PERSON] і мирним шляхом вирішити конфлікт. На обході були в наявності три кормушки, вони були заповнені кормами, по слідам було видно, що звірі відвідують ці кормушки. Петель не виявили. Коли у грудні 2015 року проводилося засідання членів президії, свідка на засідання не запросили, хоча він є секретарем президії. У тому, що на обході №9 в інший час було виявлено петлі, немає вини [PERSON], це проблема не тільки його. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є єгерем обходу №2. Свідок підписував акти про відмову від надання пояснень з боку [PERSON] на пропозицію [PERSON] Крім того, свідок підписував колективний лист з проханням звільнити [PERSON] з посади, так як останній за спиною із заздрощів оговорював свідка, щодо нього подавав в міліцію заяву щоб перевірили, чи має свідок право користуватися зброєю і чи може працювати єгерем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є єгерем обходу №3. Свідок підписував акти про відмову від надання пояснень з боку [PERSON] на пропозицію [PERSON] Після того, як [PERSON] 15.11.2015 року незаконно проводив полювання на його обході та без його відома, у свідка погіршилися з [PERSON] відносини. [PERSON] зневажливо вів себе по відношенню до [PERSON], вважав себе вищим за нього, тому між ними почали виникати конфлікти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є єгерем обходу №6 та членом президії. Крім нього, членами президії є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 28.12.2015 року [PERSON] було скликано засідання президії, були присутні 4 члени, виступав [PERSON] про незадовільну роботу [PERSON], в результаті всі одноголосно проголосували за звільнення [PERSON] з роботи. Вислухавши пояснення сторін, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно Статуту, УТМР (Українське товариство мисливців і рибалок) є добровільною неприбутковою Всеукраїнською громадською організацією мисливців і рибалок (а.с.54). Обласні організації УТМР є юридичними особами, а районні організації УТМР не є юридичними особами і легалізуються у встановленому законодавством порядку. Добір штатних працівників, здійснення контролю за їх діяльністю згідно статуту віднесений до повноважень голів республіканської, обласної, Київської міської, Севастопольської регіональної, районної, міжрайонної міської ради УТМР. Встановлено, що [PERSON] з 26.01.2015 року по 24.02.2016 року працював на посаді єгеря Охтирської районної організації УТМР на 0,25 ставки, що становить 2 робочі години на день (а.с.35), був ознайомлений із своїми посадовими обовязками (а.с.37). Графік роботи кожен день з 9-ї години по 11 годину, з двома вихідними днями на тиждень, сторонами не оспорюєтья. Наказом голови Сумської обласної організації УТМР №104-к від 26.11.2015 року [PERSON] було оголошено догану за допущені порушення своїх посадових обовязків (а.с.38). Підставою для догани став акт від 16.11.2015 року, підписаний комісією в складі в.о.голови Охтирської районної організації УТМР [PERSON] та єгерів [PERSON], [PERSON] про те, що 15.11.2015 року [PERSON] був відсутній на робочому місці на обході №9, а з бригадою мисливців знаходився на полюванні без дозвільних документів на території Староіванівської сільської ради в угіддях Охтирської районної організації УТМР (а.с.39). Наказ про оголошення догани від 26.11.2015 року позивачем не оскаржується, тому суд не надає йому оцінки, вважаючи наказ чинним. 01.12.2015 року в.о. голови Охтирської районної організації УТМР [PERSON] склав голові президії Сумської обласної УТМР доповідну записку, в якій довів до відому керівництва про те, що [PERSON] 30.11.2015 року був відсутній на роботі, звіт за проведення рейду і перевірки мисливців на полюванні не здав. На що голова президії Сумської обласної УТМР дав доручення [PERSON] розібратися і відібрати пояснення (а.с.86). Згідно табелю робочого часу за листопад 2015 року, 30.11.2015 року [PERSON] рахується як такий, що відпрацював 2 години (а.с.108). 07.12.2015 року в.о. голови Охтирської районної організації УТМР [PERSON] склав голові президії Сумської обласної УТМР доповідну записку, в якій довів до відому керівництва про те, що [PERSON] 02.12.2015 року, 03.12.2015 року, 04.12.2015 року, 06.12.2015 року був відсутній на роботі; крім того, в його угіддях відсутні біотехнічні споруди (годівниці для козулі, підгодівельні майданчики для кабана та зайця, солонці). На що голова президії Сумської обласної УТМР дав доручення [PERSON] розібратися і відібрати пояснення (а.с.44). 24.12.2015 року в.о. голови Охтирської районної організації УТМР [PERSON] за підписом двох єгерів [PERSON], [PERSON] було складено доповідну про відмову [PERSON] від надання письмових пояснень (а.с.43). [PERSON] в судовому засіданні з цього приводу пояснив, що дійсно відмовився писати письмові пояснення, так як він в ці дні був на роботі, і йому пояснювати було нічого. У якому саме місці на обході він перебував в той час, як [PERSON] його шукав, він не памятає. Його робоче місце територія всього обходу №9. За довідкою Охтирської районної організації УТМР від 29.03.2016 року, площа обходу №9 складає 9 тис.320 га, до обходу входять землі Хухрянської, Бугруватської, Сонячненської сільських рад (а.с.104). На засіданні президії Охтирської районної організації УТМР 28.12.2015 року у складі 4 членів (пятий член президії Ананьєв Ю.М. в судовому засіданні пояснив, що не був запрошений) за результатами доповіді [PERSON] про безпідставну відсутність [PERSON] протягом цілого робочого дня з 9 год. по 11 год. 02, 03,04, 06 грудня 2015 року на роботі, було прийнято шляхом голосування рішення клопотати перед Сумською обласною радою УТМР про його звільнення з роботи (член президії Ройченко В.В. в судовому засіданні пояснив, що він не голосував за таке рішення, а секретар Петкін С.В. в судовому засіданні пояснив, що голосували «за» одноголосно) а.с.45. [PERSON] на засідання президії не запрошувався, не зважаючи на те, що на повістку дня ставилося лише одне питання щодо виконання ним своїх посадових обовязків. 03.02.2016 року ревізійна комісія в складі в.о. голови Охтирської районної організації УТМР [PERSON], членів ревізійної комісії [PERSON], [PERSON] провела огляд обходів, та на обході №9 виявила в годівницях старе сіно, підгодівельні майданчики пусті, було знято більш як 10 петель, було виявлено мертву козулю у петлі, про що склала акт та доповідну (а.с.46-47). 03.02.2016 року [PERSON] знаходився третій день на лікарняному, що підтверджується табелем обліку робочого часу за лютий 2016 р. (а.с.137). При цьому з приводу майданчиків для підкорму в акті вказано, що вони пусті, а у доповідній вказано, що вони взагалі відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що бачив на обході №9 03.02.2015 року тільки одну кормушку, інші свідки ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М.) в судовому засіданні засвідчили, що на обході №9 є в наявності три кормушки, при цьому свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] на той час не знав де знаходяться у лісі інші дві кормушки на обході №9, так як він після звільнення [PERSON] просив свідка показати їх місцезнаходження новому єгерю, бо сам він ([PERSON]В.) не знає. Судом встановлено, що 24.02.2016 року наказом №17-к голови Сумської обласної організації УТМР [PERSON] позивач звільнений з роботи у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, згідно п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.49). Профспілкова організація працівників у Сумській обласній організації УТМР відсутня. Підставою для звільнення в наказі вказані: доповідні записки в.о. голови Охтирської районної організації УТМР [PERSON], наказ №104-к від 26.11.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення, протокол засідання президії Охтирської районної організації УТМР №4 від 28.12.2015 року, акт обстеження ревізійною комісією обходів на наявність біоспоруд і викладки кормів на підгодівельних майданчиках. У наказі, що оскаржується, не вказані дати доповідних [PERSON], на підставі яких прийнято рішення про звільнення, тому суд бере до уваги усі доповідні, що подавалися після 26.11.2015 року (дня оголошення догани [PERSON] за порушення посадових обовязків). Із встановлених судом обставин вбачається, що факти відсутності [PERSON] на робочому місці 30.11.2015 року, 02.12.2015 року, 03.12.2015 року, 04.12.2015 року, 06.12.2015 року підтверджуються лише доповідними за підписом [PERSON] без вказівки на конкретний час в який проводилися перевірки, належні акти про відсутність працівника на робочому місці за підписом свідків на місці не складені. Враховуючи велику площу обходу №9, який власне і є робочим місцем єгеря, встановити наявність єгеря на роботі становить певну складність, однак суд зауважує, що відповідати в обовязковому порядку на телефонні дзвінки керівника не зазначено у колі посадових обовязків єгеря, що надані відповідачем до суду (а.с.37). Пояснення за фактом відсутності на робочому місці 30.11.2015 року не відбиралися, а пояснення за фактом відсутності на робочому місці 02, 03, 04 і 06 грудня 2015 року пропонував написати [PERSON] лише 24 грудня 2015 року, тобто за спливом майже трьох тижнів після дня перевірки, тому твердження [PERSON] про те, що він не памятає, в якому місці свого обходу він був в цей день, видається логічним. Згідно табелю обліку робочого часу за грудень 2015 року, 02, 03, 04 і 06 грудня 2015 року обліковуються як відпрацьовані дні [PERSON] (а.с.109). Також в коло посадових обовязків єгеря не включений пункт про обовязок здачі звітів, на невиконання чого посилався в судовому засіданні [PERSON] Перевірка ревізійною комісією 03.02.2016 року на обході №9 проводилася в день, коли [PERSON] був на лікарняному. Була фактично перевірена лише одна з трьох наявних на обході годівниць. Пояснення за фактом перевірки 03.02.2016 року на обході №9 у [PERSON] не відбиралися. У судовому засіданні [PERSON] з цього приводу пояснив, що годівниці поповнював кормами регулярно, на території його обходу не могло бути виявлено косулю у петлі, можливо, це було на сусідніх лісгоспівських угіддях, з наданого фото не вбачається, що це саме територія його обходу. Петель на його обході також не могло бути, так як він контролював. Свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спростовують твердження доповідної, що [PERSON] не проводилася робота з викладки кормів. Наявність виявлених петель на обході №9 у час, коли єгер перебував на лікарняному з 01.02.2016 року по 10.02.2016 року, не може свідчити про його незадовільну роботу, оскільки ці петлі могли бути поставлені браконьєрами у період перебування на лікарняному [PERSON] Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що у справах про поновлення на роботі працівників, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. В даному випадку суд вважає, що для застосування дисциплінарного стягнення 24.02.2016 року наказом №17-к за відсутність на роботі позивача у робочий час 30.11.2015 року, 02, 03, 04 і 06 грудня 2015 року пропущений 1-місячний строк з дня виявлення, встановлений абз.1 статті 148 КЗпП України. Результати перевірки ревізійною комісією в складі трьох осіб 03.02.2016 року обходу №3 могли бути інакшими, якби перевірка проводилася не під час перебування [PERSON] на лікарняному. За таких обставин суд дійшов висновку щодо порушення прав позивача при звільненні, тому позивач підлягає поновленню на попередній роботі з виплатою на його користь відповідно до ст. 235 КЗпП України середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.02.2016 року по 04 травня 2016 року включно, виходячи з середньоденної зарплати, розрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100,\~ за останні два календарні місяці роботи перед звільненням, в розмірі 16,09 грн. ( 418,42 грн. заробітної плати за 26 робочих днів у грудні 2015 р. та січні 2016 р. а.с 138). Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який присуджується позивачу, складає 756,23 грн. (16,09 грн. х 47 робочих днів з наступного дня після звільнення до дня ухвалення судом рішення, з урахуванням того, що за графіком роботи вихідними днями у [PERSON] були понеділок та вівторок), з послідуючим відрахуванням з цієї суми всіх необхідних платежів та зборів. Суд вважає,що позивачу внаслідок незаконного звільнення завдана моральна шкода внаслідок порушення його трудових прав, однак враховує, що позивач не втратив засобів до існування, оскільки щомісячно має дохід у вигляді пенсії в сумі 4643,44 грн. За таких обставин, враховуючи усі обставини справи, причини, що передували конфліктній ситуації та послідуючому звільненню позивача з роботи, зважаючи на те, що відповідач є громадською організацією і фінансується за рахунок членських внесків та виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, суд вважає за необхідне стягнути відповідно до ст. 237-1 КЗпП з відповідача 100 грн. у відшкодування моральної шкоди. Під час подання позову, що випливає із трудових правовідносин позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому до стягнення з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в сумі 1102,40 грн. (551,20 + 551,20). В матеріалах справи маються також докази сплати позивачем 3000 грн. адвокату [PERSON] на оплату правової допомоги згідно договору від 03.03.2016 року, квитанції, акту виконаних робіт від 04.05.2016 року. Згідно\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За нормами ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи, тобто до судових витрат. Відповідно до\~ст.56 ЦПК України, особа, яка надає правову допомогу, може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутньою у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Разом з тим, позивач у судовому засіданні клопотання про допуск адвоката в якості особи, яка надає йому правову допомогу, не заявляв, ухвала суду з цього питання не виносилася. Крім того, квитанція про оплату коштів у сумі 3000 грн. від 04.05.2016 року не містить відомостей, що вказані кошти оплачені за правову допомогу, надану саме у цій справі, оскільки договором про надання правової допомоги від 03.03.2016 року передбачені обовязки адвоката представляти права та інтереси клієнта в усіх судах, правоохоронних органах, в державних установах, організаціях, органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, а також виконувати окремі доручення клієнта. Таким чином, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи по суті адвокат [PERSON] діяв як представник позивача, однак на представника не розповсюджуються положення п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України щодо стягнення понесених іншою стороною витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial