Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

09 січня 2009 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Снітків Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Мічуріна, 29. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] 16 квітня 2018 року з відповідним позовом звернувся до суду. 17 квітня 2018 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 29). Позивач та відповідач у підготовче засідання не зявилися, просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 3, 31). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 129021, виданим 09 січня 2009 року (а.с. 7), стверджується, що [PERSON] померла 09 січня 2009 року у с. Снітків Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідками виконавчого комітету Снітківської сільської ради № 288, 289 від 04 квітня 2018 року (а.с. 10, 20), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11-16) стверджується, що [PERSON] володіла житловим будинком № 29 по вул. Мічуріна в с. Снітків Мурованокуриловецького району Вінницької області, який було побудовано у 1986 році. Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Снітків, а відповідній сільській раді видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 17). Із довідки виконавчого комітету Снітківської сільської ради № 290 від 04 квітня 2018 року (а.с. 18) слідує, що свідоцтво про право власності на цей житловий будинок не видавалося, а із довідки начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації (а.с. 16), - що право власності на цей будинок не зареєстровано. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON] 03 листопада 2006 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і те, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON]. Із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 133/2009 від 09 січня 2009 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON] є чинним, не зміненим і не скасованим, що [PERSON] вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці - із заявами про відмову від прийняття спадщини, а також, що він уже оформив право на спадщину за заповітом на частину спадкового майно (а.с. 9), але позбавлений можливості оформити таке право на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа на спадкодавця (а.с. 22). Таким чином, матеріалами спадкової справи Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 133/2009 доведено факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 133/02-32 від 03 квітня 2018 (а.с. 22) позивач довів, що іншим чином, окрім як через суд, він не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved