overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

10.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позивач послалась на те, що 17.10.2006 року за договором купівлі-продажу придбала нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. Постановою Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 25.06.2009 року на спірну квартиру накладений арешт. На час звернення до суду виконавче провадження знищено. Оскільки арешт на спірну квартиру виконавцем не знятий, порушуючи права [PERSON] як власника, позивач просила її вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504512426697), заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] за договором купівлі-продажу від 17.10.2006 року придбала нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. Договір у встановленому законом порядку посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №7394. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2017 року №96375506 на спірну квартиру постановою Другого Приморського відділу ДВС ОМУЮ від 25.06.2009 року накладений арешт. Як вбачається з відповіді Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 28.03.2017 року за №906 виконавче провадження, в межах якого був накладений спірний арешт знищено за закінченням терміну зберігання відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року за №2274/5. Згідно ст. 41 КонституціїУкраїни кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Іншого способу захисту порушеного права позивача немає. При таких обставинах, суд вважає можливим захистити право позивача як власника майна, звільнивши квартиру [ADDRESS] з-під арешту, накладеного постановою Другого Приморського відділу ДВС ОМУЮ від 25.06.2009 року №АН 308835. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

10.04.2017 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На обґрунтування вимог зазначила, що 22.08.2016 р. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями, розташованого в с. Білине Балтського району Одеської області по вул. Колгоспна, 5, який вона прийняла у спадщину за законом першої черги від її чоловіка [PERSON], померлого 06.11.2006 року. Вона вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила її в оформленні права на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], просила суд визнати її право власності на вказане спадкове майно. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 06.11.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 10). Як видно з копії технічного паспорту (а.с. 14-18) житловий будинок, розташований в с. Білине Балтського району Одеської області по вул. Колгоспна, 5, належав [PERSON] [PERSON] зазначений будинок прийняла у спадщину за законом першої черги від її чоловіка [PERSON], померлого 06.11.2006 року, так як проживала разом з ним на день його смерті, що підтверджується довідкою [PERSON] міської ради Одеської області від 03.04.2017 року № 312. Мати позивачки [PERSON] померла 22.08.2016 р., що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 11). Згідно листа приватного нотаріуса від 14.03.2017 року № 111/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок. Згідно ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено у статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З копії спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що її донька [PERSON] в установлений законом строк подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини матері на користь позивачки. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса в передбачений законом строк, але не оформила її через відсутність правовстановлюючого документу, тому позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

10.04.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 24.06.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час вони припинили сімейні стосунки та мають намір розірвати їх шлюб. Відповідач матеріальної допомоги не надає, дитиною не цікавиться. Ніякої участі у вихованні дитини не приймає, хоча працює та має можливість. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини, починаючи з 10.04.2017 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо стягнення аліментів на утримання сина не заперечує, але не в розмірі 1/3 частки його доходу. Просив стягнути аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу). Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] [PERSON], [INFO], довідкою КП «Служба єдиного замовника» від 07.04.2017, з якої вбачається, що [PERSON] мешкає з матірю за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, 93-35. (а.с. 3;9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 10.04.2017 року до 11.09.2026 року. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

10.04.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що 09.06.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб в виконавчому комітеті Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 червня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.6), яка проживає з матір*ю та перебуває на її утриманні (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

10.04.2017 року до Краматорського міського суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на квартиру №28 розташовану по вул.Богдана Хмельницького, 3 в м.Краматорську, Донеецької області. Згідно позову, 15.10.1999 року було укладено договір купівлі-продажу, у результаті чого він придбав квартиру [ADDRESS]. Договір було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] під р. № 3815 та зареєстрований у КП «БТІ м. Краматорська». На даний час правовстановлюючі документи на квартиру ним були загублені. В даний час він вирішив розпорядитися своєю квартирою на свій розсуд, у звязку з чим звернувся до нотаріальної контори, де в процесі підготовки документів, була виявлена втрата оригіналу договору купівлі-продажу нерухомого майна на квартиру [ADDRESS]. З метою отримання дублікату договору купівлі-продажу позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому було розяснено, що матеріали правочину були передані до архіву, який зараз знаходиться на окупованій території у м. Донецьку. Ці обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру. Просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв чи заперечень не надав, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази лист КП «БТІ м. Краматорська» № 264 від 24.03.2017 року (а.с.4), відповідно до якого право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП «БТІ м. Краматорська» за реєстровим № 31426-П за позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.10.1999 року (реєстр. № 3815) приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON]; довідкою КП «СЕЗ» від серпня 2017 року (а.с.5), згідно якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за позивачем [PERSON] право власності на квартиру № 28, розташовану у будинку № 3 по вул. Б.Хмельницького у м. Краматорську. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

10.04.2017року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року по 2016рік. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач в свідоцтві про народження записаний батьком, але матеріальної допомоги не надає, просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON]Л в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином,надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином,надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Від спільного проживання сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] 17.06.2010року народження( а.с.5). Неповнолітня дитина проживає разом з матірю за адресою: вул. Степова буд.15 с. Малосолоне Вознесенського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобовязаний до її утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з положень\~\~ст. 79 СК України\~\~ час з якого слід присудити аліменти\~\~визначається\~\~ з дня\~\~пред'явлення\~\~позову,\~\~тобто з\~\~10.04.2017\~року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

10.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 15.08.2013 року померла її мати [PERSON], на день смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими побудовами по вул. Молодіжна, 6 в с. Олександрія, Кобеляцького району Полтавської області, яке вона заповіла відповідно до заповіту своїй доньці [PERSON] Протягом шестимісячного строку позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими побудовами по вул. Молодіжна, 6 в с. Олександрія, Кобеляцького району Полтавської області. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду письмову заяву, в якій підтримали позовні вимоги та просять суд розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача, Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 15.08.2013 року померла [PERSON] мати [PERSON] (а.с.5,6), на день смерті якої залишилося спадкове майно зокрема житловий будинок з господарськими побудовами по вул. Молодіжна,6 в с. Олександрія, Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 10). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим головою виконавчого комітету Комендантівської сільської ради [PERSON] від 25.09.2012 року по реєстру № 62, є [PERSON] (а.с.8). Внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.9). Оскільки позивач [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, не може оформити спадщину, належність цього майна померлій [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами (а.с.10), відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 15 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №102. Позивач мотивує свій позов тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 26.04.2017 року на адресу суду надійшла заява позивача у якій він просить справу розглядати за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 26.04.2017 року на адресу суду надійшла заява відповідача, у якій зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає, просить справу розглядати за її відсутності. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбне прізвище «Драпак») 15 травня 2013 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим 15 травня 2013 року серії І-ЖД № 188210, актовий запис № 102. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги, шлюб має формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України,\~чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки за місяць наданий судом, не вдалося, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між ними.

Outcome: approved