Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

07 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу належить квартира розташована за адресою: м.Кривий Ріг, б-р.Маршала [PERSON] буд. № 27 кв.№ 88 Дніпропетровської області. У належній їй квартирі зареєстрована відповідачка, яка є дочкою позивачки, проживав у спірній квартирі до липня 2016 року. У липні 2016 року відповідачка була оголошена у розшук як безвісно відсутня. Зазначає, що відповідач у спірній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, що перешкоджає позивачці у здійсненні права користування та розпорядження квартирою. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника, просив прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що 20 липня 2016 року у звязку із тим, що дочка пропала у невідомому напрямку вона викликала поліцію та останню було оголошено у розшук як безвісно відсутню. У жовтні 2017 року дочка зателефонувала та повідомила, що вона знаходиться у місті Дніпро. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю позивачки та їй достовірно відомо, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з літа 2016 року, оскільки в липні 2016 року її було оголошено у розшук. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. [PERSON] особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 18 квітня 2012 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.4,5,6). Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №637575, 16 жовтня 1997 року народилась [PERSON]. Батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.10) Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в міст ради за №12801 від28 липня 2017 року, в квартирі розташованій за адресою: м.Кривий Ріг, б-р. [PERSON] [ADDRESS] окрім позивачки зареєстрована [PERSON],[INFO]. (а.с.8) Згідно акту складеного мешканцями будинку № 27 по бульвару Маршала Василевського м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 25 липня 2017 року, посвідченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» [PERSON], зареєстрована за адресою: м.Кривий Ріг, б-р. [PERSON] 27/88 Дніпропетровської області, за місцем реєстрації не проживає з липня 2016 року.(а.с.9). Згідно довідки Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за №48.3/2-5634 від 24.07.2017 року, [PERSON], [INFO], раніше мешкала за адресою: м.Кривий ріг, б-р. [PERSON] 27/88, з 30.07.2016 року перебуває у розшуку як безвісно відсутня.(а.с.7) Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрована відповідачка [PERSON], яка хоча і є членом сімї позивачки проте не проживає у [INFO] понад один рік, в звязку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~ Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації, то в задоволенні цієї частини позову слід відмовити, так як відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для звернення позивачки до виконкому Покровської районної в місті ради, для вирішення зазначеного питання.

Outcome: partial