Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

07.11.2013р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Жовтневого відділу ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що з травня 2010р. позивач та відповідачка почали зустрічатися, періодично спільно виїжджали для відпочинку закордон. З початку 2012р. позивач разом з відповідачкою періодично проживали разом за адресою: [ADDRESS]. 01.05.2012р. позивач дізнався, що відповідачка вагітна від нього та [INFO] вона народила хлопчика. Через те, що між сторонами виникали часті сварки, [PERSON] самостійно здійснила реєстрацію актового запису про народження сина та не зазначила позивача батьком у актовому запису про народження. Просив визнати його, [PERSON], громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська батьком дитини [PERSON], [INFO]. Зобов'язати Жовтневий відділ ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції виключити відомості про [PERSON], як батька дитини [PERSON], [INFO] з актового запису про народження № 107 від 25.01.2013р. та внести відповідні зміни до реєстру актів цивільного стану громадян. Зобов'язати Жовтневий відділ ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 107, здійсненого Жовтневим районним відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області 25.01.2013р., зазначивши [PERSON], громадянина України, уродження м. Дніпропетровська, батьком дитини [PERSON], [INFO], змінивши прізвище дитини зі «[PERSON]» на «[PERSON]» та внести відповідні зміни до реєстру актів цивільного стану громадян. В наданій суду 13.02.2014р. заяві позивач просив розглядати справу за його відсутності без фіксування процесу технічними заходами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 13.02.2014р. не з'явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином (а.с. № 38). 12.02.2014р. до суду надійшла нотаріально завірена фотокопія заяви відповідачки, в якій вона зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки позивач дійсно є біологічним батьком її сина [PERSON], а батьком дитини під час подання заяви про реєстрацію народження дитини до органів РАЦС було визначено особу, якої реально не існує. Також просила розглядати справу без її присутності (а.с. № 39). Представник відповідача - Жовтневого відділу ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання 13.02.2014р. не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини не явки суд не сповістив (а.с. № 37). 05.12.2013р. до суду надійшли заперечення по справі, підписані начальником ВДРАЦС Хоменко Н.М., в яких вона посилається на те, що заперечує проти залучення відділу до участі у справі в якості відповідача, оскільки під час складання актового запису про народження [PERSON] відділ діяв в межах своєї компетенції та з дотриманням вимог законодавства. Також начальником Жовтневого ВДРАЦС в запереченнях зазначено, що в разі винесення судом рішення про визнання батьківства [PERSON], відомості про батька з актового запису про народження виключати не потрібно, оскільки відомості про батька записані за заявою матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Також звернуто увагу на те, що в рішенні слід зазначати повні відомості про заявника, включаючи день, місяць і рік народження, а також громадянство. Просила розглядати справу за відсутності представника відділу (а.с. № 18). За такими обставинами, з огляду на те, що обидва відповідачі надали суду заперечення по справі та всі сторони просила розглядати справу за їх відсутності, то суд вважає за можливе винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України, за відсутності сторін на підставі ст. 169 ЦПК України, а також на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України проводити розгляд справи без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25.01.2013р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області було видано свідоцтво про народження [INFO] [PERSON] та зроблено актовий запис № 107 (а.с. № 7). В вищевказаному свідоцтві, батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 7). Відповідно до відомостей, які зазначені в запереченнях Жовтневого відділу ДРАЦС реєстраційної служи Дніпропетровського міського управління юстиції, що надійшли до суду 05.12.2013р., відомості про батька дитини в вищевказаному актовому записі були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за заявою матері (а.с. № 18). З огляду на те, що відповідачка [PERSON] в наданій суду нотаріально завіреній фотокопії заяви підтвердила, що біологічним батьком її сина - [PERSON] є позивач [PERSON], а [PERSON], який у свідоцтві про народження дитини вказаний батьком, реально не існує, то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача в частини визнання його батьком [PERSON], оскільки відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Що ж стосується вимог щодо зобов'язання Жовтневого відділу ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції виключити відомості про батька дитини та внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], то в цій частині позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011р. № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р. за № 55/18793, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, з огляду на те, що законодавством України чітко передбачений порядок внесення змін до актового запису про народження та позивачем не надано суду доказів того, що Жовтневий відділ ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції відмовляє (або у майбутньому може відмовити) у виключені відомостей та внесенні змін до актового запису про народження, то відсутні підстави вважати, що наявне порушення прав позивача, яке відповідно до ст. 15 ЦК України підлягає захисту. Посилання позивача в позовній заяві на п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме, на те, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу, як батька з актового запису про народження дитини, суд оцінює критично, оскільки згідно повідомлення Жовтневого відділу ДРАЦС РС ДМУЮ відомості про батька дитини записані зі слів матері, яка в свою чергу надала суду заяву, в якій посилається на те, що батьком в свідоцтві про народження дитини записана неіснуюча особа, а тому ця частина постанови не може бути застосована при розгляді даної справи. Таким чином, підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги та визнати [PERSON], [INFO], уродження м. Дніпропетровська, громадянина України, батьком [PERSON], [INFO]. Внести зміни до актового запису № 107 від 25.01.2013р., виданого Жовтневим відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження [PERSON], [INFO], а саме, змінити прізвище дитини зі «[PERSON]» на «[PERSON]», батьком дитини записати [PERSON], [INFO], уродження м. Дніпропетровська, громадянина України. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, не дивлячись на часткове задоволення позовних вимог, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 229грн. 40коп., оскільки це мінімально встановлений розмір судового збору для позовів немайнового характеру (а.с. № 6). У стягнення судового збору з Жовтневого відділу ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції слід відмовити, оскільки в задоволені позовних вимог до даного відповідача відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial