Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

10.03.2021 р. до Святошинського районного суд м. Києва надійшов зазначений позов. Предметом позову є стягнення кредитної заборгованості в розмірі 14 186,53 грн. Крім того, представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.72). Позов мотивовано неналежним виконанням спадкодавцем зобов`язань за договором. Ухвалою суду від 11.03.20201 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с79-80). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.81). Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.82). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Направив до суду відзив на позов, в якому проти вимог позивача заперечував, з тих підстав, що його брат (спадкодавець) ніколи не проживав за місцем реєстрації по [ADDRESS] , також зазначив, що вказана квартира належить в рівних частках йому та його сестрі [PERSON] , однак доказів суду не надано. (а.с. 84-91). Також ухвалою суду від 02.04.2021 р. витребувано від державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №587/2020 від 15.06.2020 відносно майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 92-93). 19.04.2021 р. до суду від державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшли витребувані докази, з яких вбачається, що станом на 27.04.2012 р., ніхто з спадкоємців не звертався з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] свідоцтво про право на спадщину нікому не видано. Спадкова справа заведена на підставі заяви представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено заяву №б/н від 02.04.2014 року, згідно якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.19-51). Позивач також зазначає, що позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором №б/н від 02.04.2014 року, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 10.09.2018 року (дата смерті позичальника) становить 14 186,53 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 14 186,53 грн.(а.с.8-17). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. [INFO] позичальник [PERSON] помер (а.с. 56). Як вбачається з копії спадкової справи, станом на час розгляду справи нотаріусом не видавалось свідоцтво про право на спадщину. Спадкова справа заведена лише на підставі заяви представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». 15 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в контексті справи No 489/2924/16-ц, провадження No 61-2811св18 (ЄДРСРУ No 72819384) досліджував питання щодо вимог кредитора до спадкоємця, який не отримав свідоцтво про спадщину. В якому зробив висновок про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 1281 ЦК України (в редакції на день виникнення правовідносин) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно ст.1282 ЦК України (в редакції на день виникнення правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц роз`яснено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1281 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК. Згідно ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Судом встановлено, що [INFO] позичальник [PERSON] помер, відносно майна померлого спадкова справа не заводилась. Протилежного суду не надано. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів одержання відповідачем в порядку спадкування після смерті боржника спадкового майна, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed