Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

09.07.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» про визнання виконавчого напису, вчиненого 15.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., реєстровий №27758, про стягнення заборгованості у розмірі 5662,50 грн., таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги\~обґрунтувала тим,\~що в\~червні 2021\~року з\~відкритих джерел\~вона дізналася\~про існування\~виконавчого провадження,\~відкритого на\~підставі виконавчого\~напису приватного\~нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 15.03.2021 року, реєстровий №27758, яким пропонується стягнути з неї грошові кошти у розмірі 5662,50 грн. на користь ТОВ «ФК «Горизонт» на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. На думку позивача, спірний нотаріальний напис вчинено з порушенням приписів ЗУ «Про нотаріат» в частині необхідних для вчинення такої дії документів та на підставі нормативного акту, який визнано незаконним та нечинним, у зв`язку з чим існують обґрунтовані підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надано. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Треті особи: приватний нотаріус Головкіна Я.В. та приватний виконавець Гречин Н.В. в судове засідання не з`явилися, заяви про розгляд справи без їхньої участі до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третіх осіб на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно Договору №128070191005 надання онлайн кредиту від 05.10.2019 року ТОВ «ФК «Горизонт» надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в кредит у розмірі 2500,00 грн. з процентною ставкою - 1,7 процента від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту, із сплатою процентів за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 620,50 відсотків річних, на строк 30 днів. 15.03.2021 року, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, реєстровий №27758, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» заборгованості за Кредитним договором №128070191005 від 05.10.2019 року, за яким строк платежу настав, за період з 08.11.2019 року по 04.02.2021 року у сумі 5662,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2500,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1275,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 1887,50 грн.. 08.06.2021 року директор ТОВ «ФК «Горизонт» Литвин П.М. звернувся із заявою до приватного виконавця Гречин Н.В. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Головкіної Я.В. про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 5662,50 грн.. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до п. 10 Узагальнення «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з матеріалів справи саму процедуру винесення виконавчого напису було проведено відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 29.06.1999 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». (далі Постанова № 1172) 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 662), якою, окрім іншого, викладено п.2 Постанови № 1172 таким змістом: «Для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів (Переліку №1172), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/1 постанову Київського апеляційного адміністративного суду України було залишено без змін. Отже приватний нотаріус Головкіна Я.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису керувалася п. 2 Переліку №1172, який втратив чинність 22.02.2017 року, тобто до вчинення виконавчого напису. Таким чином суд приходить до висновку, що на момент вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус мав керуватися пунктом 1 Постанови № 1172, котрий визначає, що документом за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК України, а тому виконавчий напис у розумінні ЦК України (ч.1 ст. 202 ЦК України) не є правочином і його недійсність не може бути встановлена судом (ст. 215 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту своїх прав шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати на користь держави, а саме судовий збір за подання позову в розмірі 908,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 гн..

Outcome: approved