overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що відповідач не сплачує кошти за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання і борг станом на 01.03.2014 року становить 2783 грн. 95 коп. за період з 01.10.2010 року по 28.02.2014 року. В зв'язку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг. В судове засідання представник позивача не з явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов підтримує, просить слухати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання не з явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, свого представника не направила, причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи без своєї участі та письмових заперечень не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Станом на 01.03.2014 року борг відповідача за користування послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання перед позивачем за період з 01.10.2010 року по 28.02.2014 року становить 2783 грн. 95 коп., що підтверджується розрахунком. Договір про реструктуризацію між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, п.п.10, 23 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, ст.64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.509, 526, 610-612, 815 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що відповідач не сплачує кошти за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання і борг станом на 01.03.2014 року становить 4092 грн. 40 коп. за період з 01.04.2012 року по 01.02.2014 року. В зв'язку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг. В судове засідання представник позивача не з явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов підтримує, просить слухати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання не з явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, свого представника не направила, причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи без своєї участі та письмових заперечень не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Станом на 01.03.2014 року борг відповідача за користування послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання перед позивачем за період з 01.04.2012 року по 01.02.2014 року становить 4092 грн. 40 коп., що підтверджується розрахунком. Договір про реструктуризацію між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, п.п.10, 23 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, ст.64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.509, 526, 610-612, 815 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що відповідач не сплачує кошти за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання і борг станом на 01.03.2014 року становить 9174 грн. 71 коп. за період з 01.04.2012 року по 30.02.2014 року. В зв'язку з цим він просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг. В судове засідання представник позивача не з явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов підтримує, просить слухати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання не з явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, свого представника не направила, причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи без своєї участі та письмових заперечень не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Станом на 01.03.2014 року борг відповідача за користування послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання перед позивачем за період з 01.04.2012 року по 30.02.2014 року становить 9174 грн. 71 коп., що підтверджується розрахунком. Договір про реструктуризацію між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплачує позивачу у встановлені строки кошти за надані послуги, на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, п.п.10, 23 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, ст.64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.509, 526, 610-612, 815 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначаючи, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 2001 року виконкомом Широкінської сільської ради Донецької області, актовий запис №8. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею. З червня 2013 року відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи стягнення з 08.04.2014 року . Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16.11.2001 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Широкінської сільської ради Донецької області, актовий запис №8 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка на даний час проживає з позивачем. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач працює у ФЛП [PERSON] та має постійний заробіток, інших аліментних обов'язків не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини . Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у частці від його заробітку, а саме у розмірі ? його частини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2003 року, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час сторони припинили шлюбні відносини. Добровільно матеріальної допомоги відповідач дитині не надає. Відповідач вже сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Тому вона просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 6 частки всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 7), сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 8), сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського МУЮ Луганської області. Судом встановлено, що малолітня донька [PERSON], [INFO], зареєстрована разом зі своїми батьками, про що свідчить довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (а.с. 9). Суд вважає, що відповідач має можливість платити аліменти у розмірі 1 / 6 частки його доходу на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача, оскільки він працює на ПАТ «АМК», отримує стабільно заробітну плату, проти чого він сам не заперечує. З довідки про заробітну плату відповідача (а.с. 11) вбачається, що він вже сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1 / 4 частки його доходів. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернулась із позовом, в якому просила виселити відповідача без надання іншого житла з житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.07.2012 року [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Пізніше з'ясувалось, що [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, в зв'язку з чим порушуються права позивача, як власника житла. Договір між позивачем та відповідачем на користування будинком не укладався, відповідач у часті в утриманні будинку та оплат за послуги не приймає і висилятись добровільно не бажає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] 13.07.2012 року ( а.с.4) та витягами з державного реєстру правочинів ( а.с.5) та про державну реєстрацію прав ( а.с.6), а довідкою квартального комітету № 45 від 27.03.2014 року ( а.с.7) підтверджено, що у вищевказаному будинку зареєстрований [PERSON] Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. У випадку порушення його прав, не пов'язаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні. В разі, коли такі перешкоди полягають у неправомірному користуванні житлом власника, або іншим належними йому приміщенням для цілей проживання, останній вправі, відповідно до положень житлового законодавства вимагати виселення із належного йому приміщення. Відповідач проживає у вказаному будинку не як член сім'ї власниці. Оскільки договір на користування спірним будинком між сторонами не укладався, відповідач не набув самостійного права користування житлом, яке належить іншій особі, а тому має статус тимчасового мешканця. Правовий статус тимчасових мешканців жилих приміщень не залежить від виду житлового фонду, а тому до спірних правовідносин можуть застосовуватись за аналогією закону норми права, які регулюють подібні за змістом житлові правовідносини, а саме ст. 98 ЖК України частина 3 якої передбачає, що тимчасові жильці на вимогу наймача зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги доведеними і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.08.2002 року Колодянською сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 03. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] року народження. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння, кохання. Протягом тривалого часу не проживають як сім'я. Просить розірвати шлюб, дітей залишити на своєму вихованні. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі . Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 24.08.2002 року Колодянською сільською радою Новоград-Волинського району між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7, 8, 9, 10). Сторони протягом тривалого часу як сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позовні вимоги в частині залишення дітей на вихованні з позивачем підлягають частковому задоволенню. Ч. 1 ст. 161 СК України зазначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Згідно копії свідоцтва про народження дитина [PERSON] досяг 14-ти річного віку, а тому вправі сам визначати місце свого проживання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на свою користь аліментів на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] року народження, у твердій грошовій сумі розміром 100 грн., на кожну дитину, а всього 500 грн., щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач являється батьком дітей, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. А тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.08.2002 року Колодянською сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 03 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 7, 8, 9). Діти знаходяться на утриманні матері - [PERSON], що підтверджується довідкою № 226 від 20.03.2014 року, виданою виконавчим комітетом Колодянської сільської ради (а.с. 10). Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі вищевикладеного позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до його повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2012 року, який був розірваний 23.12.2013 року та від цього шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2012 року, який був розірваний 23.12.2013 року та від цього шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], [INFO], не надає, тому суд задовільняє позов, тому що згідно діючого законодавства на утримання однієї неповнолітньої дитини стягуються аліменти, при цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню, не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму. Таким чином, суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 08 квітня 2014 року. Згідно з вимогами ст. 88 ч.3 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернулись з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони є спадкоємцями померлого [PERSON] , якому належав 1/4 частина квартири [ADDRESS], однак не було зареєстроване право власності. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача [PERSON] помер [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 03 січня 2013 року було зроблено актовий запис № 45 про його смерть. Відповідно до довідки Головного Управління юстиції в Чернігівській області від 02.04.2014 року № 181/02-14 [PERSON] належить 1/4 частина квартири [ADDRESS], однак право власності за ним на цю частину квартири не зареєстроване, балансова вартість будинку становить 58540 грн. Для отримання правовстановлюючого документа - свідоцтва на право власності на 1/4 квартири померлий [PERSON] до КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» не зверталась. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] є дружиною померлого [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON] є синами померлого [PERSON]. Відповідно до спадкової справи № 14/2013 приватного нотаріусу Чернігівького міського нотаріального округу [PERSON], спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], її діти, відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини , яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живі. Тобто відповідачі за правом представлення мають право на 1/4 частину спадкового майна кожен. Відповідно до ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 331 ЦК України суд може визнати право власності на новостворене майно, яке не здано в експлуатацію та не зареєстровано. Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Outcome: approved