Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

08 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління ветеринарної медицини в м. Дніпропетровську Дніпропетровська міська державна лікарня ветеринарної медицини про скасування наказу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що починаючи з 03.09.2003 року вона перебуває з відповідачем у трудових стосунках. На час подання заяви вона обіймає посаду директора міської лабораторії ветеринарної медицини Дніпропетровської міської державної лікарні ветеринарної медицини на підставі відповідного наказу. Відповідно до наказу №63 від 26.05.2015 року за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, недостатнього контролю за роботою спеціалістів лабораторії їй було винесено догану. Позивач посилається на ті обставини, що дисциплінарне стягнення допускається лише у визначеному переліку певних випадків. Позивач заперечує проти формулювання наказу оскільки він не входить до переліку випадків чинного законодавства. За які передбачено накладення дисциплінарного стягнення, крім того, визначений в наказі посадовий обов'язок відсутній в переліку посадових обов'язків позивача. Позивач вважає, що незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності і порушення її прав та гарантій як працівника на посаді директора міської лабораторії ветеринарної медицини призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях її незаконного звільнення з боку керівництва закладу, що в свою чергу призводить до необхідності прикладання нею додаткових зусиль по організації свого життя та вважає що відповідач повинен їй відшкодувати моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позовні вимоги скасувати наказ про притягнення до дисциплінарного стягнення і компенсувати моральну шкоду. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що наказ про дисциплінарне стягнення було винесено на законних підставах. Догана була винесена за те, що при перевірці в лабораторії мали знаходитися ряд реактивів, які фактично на момент перевірки були відсутні, крім того позивачем було порушено порядок ведення журналів використання реактивів та несвоєчасно видавалися рахунки замовникам досліджень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу №63 від 26.05.2015 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, недостатнього контролю за роботою спеціалістів лабораторії (а.с. 5). Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від поршника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Мотивувальна частина наказу повинна містити обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на акти, які обґрунтовують правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та акти, що підтверджують вчинення дисциплінарного правопорушення (наприклад, акт про виявлення відсутності працівника на робочому місці), а також правові посилання (законодавство, локальні нормативні акти, зокрема посадові інструкції, правила внутрішнього трудового розпорядку та індивідуальні акти, зокрема трудовий договір тощо). Як вбачається з тексту оскаржуваного наказу, в ньому взагалі відсутні посилання на норми законодавства, внутрішніх нормативних актів чи посадової інструкції позивача, які були нею порушені, що свідчить про невмотивованість оскаржуваного наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Представник відповідача в судовому засіданні посилався та той факт, що догану позивачу було оголошено на підставі службової записки по наслідкам перевірки, згідно якої виявлено: 1) рахунки замовникам видаються не вдень здачі матеріалу на дослідження; 2) журнали використання реактивів ведуться не своєчасно; 3) наявність розбіжностей у кількості наявних реактив. Зазначені недоліки за думкою представника позивача і стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Разом з тим, представник відповідача не змог суду пояснити якими конкретно нормативними актами чи інструкціями передбачено порядок видачі рахунків замовникам та порядок ведення журналів використаних реактивів, порушення яких стало підставою для винесення позивачу догани. Не надано суду також доказів того, що видача рахунків замовникам та ведення журналів використання реактивів входить до посадових обов'язків позивача. Що стосується розбіжностей у залишку реактивів, то суд приймає до уваги пояснення позивача, згідно яких зазначені розбіжності у кількості реактивів виникла внаслідок помилки, допущеної бухгалтерією лікарні. В підтвердження такої позиції позивача свідчить надані позивачем копії відомостей витрат матеріалів за листопад 2014 року, згідно яких маються розбіжності в кількості витрачених реактивів, зокрема існують розбіжності в кількості витраченого Калія фосфорнокислого 2 заміщеного (а.с.29-31). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи той факт, що представником відповідача не було надано суду належних доказів порушення позивачем своїх посадових обов'язків, а також той факт, що постанова про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності взагалі не вмотивована, суд приходить до висновку що позовні вимоги про скасування наказу необхідно задовольнити. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди, то в цій частині вони також є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 327-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд приймає до уваги, що внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач зазнала душевних страждань, у зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved