Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

09.01.2020 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким просять визнати за кожним з позивачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як за членами колгоспного двору, право власності на 1 / 6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою це своє право власності не можуть через відмову реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане домоволодіння. Також позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просять визнати за кожним з них, право власності на 1 / 36 частину цього ж домоволодіння як за спадкоємцями за законом майна спадкодавця [PERSON] , що помер [INFO] ; а позивач [PERSON] просить визнати нею право власності ще на 7 / 36 частин цього ж домоволодіння, як за спадкоємцем за заповітом майна спадкодавця [PERSON] , що померла [INFO] , мотивуючи вимоги тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину також через відсутність належних правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. У судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі, представник відповідача - голова Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області надіслав суду заяву, що сільська рада вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника, тому, на підставі ст.200ч.3 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: спадкодавці [PERSON] і [PERSON] , а також позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.01.2019р. за №13 (а.с.20), і тому кожному члену цього колгоспного двору на праві власності, таким чином, належало по 1 / 6 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому; - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 12.09.2006р. Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №47, а.с.18), після його смерті відкрилася спадщина на його майно; - згідно довідки Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.01.2019р за №13, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на момент його смерті проживали: його матір [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с.20); - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 23.01.2009р. Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №04, а.с.19), після її смерті відкрилася спадщина на її майно; - згідно довідки Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.01.2019р за №13, спадкодавець [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею на момент її смерті проживали: невістка [PERSON] , та онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с.20); - згідно свідоцтва про одруження (серії [NUMBER] , що видане 28.03.1979р. Дмитрівською сільською радою, а/з №15), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (спадкодавець) є чоловіком та дружиною (а.с.27); - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( [NUMBER] , вид. 03.08.1979р. Дмитрівською сільською радою, а/з №15), його батьком [PERSON] (а.с.16); - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( [NUMBER] , вид. 02.02.1987р. Дмитрівською сільською радою, а/з №10), його батьком є [PERSON] (а.с.16); - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( [NUMBER] , вид. 18.07.1982р. Дмитрівською сільською радою, а/з №68), її батьком є [PERSON] (а.с.17); - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( [NUMBER] , вид. 15.03.1992р. Дмитрівською сільською радою, а/з №28), її батьком є [PERSON] (а.с.17); - відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.21-24); - згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №42767239, №42767240, №42767238, від 30.08.2019р., позивачам відмовлено у державній реєстрації права на їх частини домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.34-36); - постановою державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори від 27.02.2018р., позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.38); - завідувач Одеського державного нотаріального архіву своєю відповіддю за №1064/01-20 від 30.03.2020 р. повідомив, що спадкова справа стосовно майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] - заводилася, з копії спадкової справи вбачається, що його дружина - позивач [PERSON] та його неповнолітня дочка [PERSON] на частину спадщини вже отримали свідоцтво про право на спадщину (від 26.12.2008 року, що зареєстроване в реєстрі за №1075/08, а.с.25); спадкова справа стосовно майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - також заводилася, спадкоємцем її майна за заповітом є позивач [PERSON] , яка вже на частину спадщини отримала свідоцтво (29.10.2013 року, р.№1067, а.с.26), інші спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від спадщини (заяви зареєстровані за №2603,2602,2692,2612, а.с.28-31); - відповідно до заяви представника Дмитривської сільської ради - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). А, згідно ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4ст.182 ЦК України). Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи членами колгоспного двору і співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] , та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їх права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216,1220,1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів підтверджується вищезазначеними, а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані, а саме, суд вважає доведеним право власності: за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як за членами колгоспного двору, за кожним, - по 1 / 6 частині домоволодіння, яке на момент 14.04.1991р. набуло статус колгоспного двору, і яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ; крім того, позивач [PERSON] не набула права на частину цього домоволодіння як член колгоспного двору, оскільки народилася у 1992році, проте вона, як і інші позивачі разом зі спадкодавцем [PERSON] , що померла [INFO] , набули кожен право на 1 / 36 частину (1 / 6 : 6) цього домоволодіння, яке належало спадкодавцю [PERSON] , що помер [INFO] ; ще 1 / 6 (6 / 36) частину цього домоволодіння успадкувала позивач [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON] (разом з 1 / 36 частиною цього домоволодіння, яку спадкодавець [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] ).

Outcome: approved