overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

09 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.04.2010 року. Від шлюбного життя сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Позивачка також зазначила в позові, що шлюбні відносини між сторонами припинились за три місяці до подачі позову до суду, у звязку із взаємним непорозумінням, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відповідач зловживає алкогольними напоями. На даний час сторони проживають разом, однак спільного господарства не ведуть. Спір з приводу поділу спільного майна та стягнення аліментів в судовому порядку відсутній. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 01.04.2010 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання зявилась, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також зявився, підтримав позов [PERSON], підтвердив всі факти, які викладені в ньому. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 01.04.2010 року підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 079638 від 01.04.2010 року, виданого Августинівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 02 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина:[PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖС № 143333 від 15.04.2010 року, виданого Августинівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №08 (а.с. 4). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. В судовому засіданні позивачка просила суд залишити їй шлюбне прізвище «Віноградова». Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - «Віноградова», відповідачу - «Віноградов» Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

09 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який розірвано 25.09.2017. Дитина проживає разом з нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що відповідач почав проживати окремо від неї та дитини ще півтора роки тому, протягом останнього року не бере жодної участі в утриманні дитини, її дохід обмежується тільки допомогою по безробіттю. [PERSON] в судове засідання не зявився. Його представник, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі половини прожиткового мінімуму на дитину, оскільки тимчасово не працює і не має постійного доходу, матеріальну допомогу для утримання дитини позивачу надають батьки відповідача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO],є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача постійного доходу, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, дійшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

09 жовтня 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 01 жовтня 2011 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від подружнього життя в них з відповідачем є донька [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та різні характери. З вини відповідача в сімї сварки і непорозуміння, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 30 листопада 2017 року о 09.30 год. позивач [PERSON] не зявилась та подала заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце розгляду повідомлявся в установленому порядку. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

09 жовтня 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 16 грудня 1999 року в Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від подружнього життя в них з відповідачем народилась донька [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Донька проживає з нею, позивачем, спору з відповідачем про поділ спільного майна немає та просить шлюб розірвати, оскільки збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 22 грудня 2017 року о 10.15 год., сторони не з'явились та представником позивача [PERSON] - [PERSON] і відповідачем [PERSON] подані письмові заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та позов задовольнити. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

09 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 січня 2016 року, Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

09 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 05.09.2015 року. Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб та не надавати строк на примирення. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 05.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05.09.2015 року, серія 1-БВ № 139078, актовий запис № 1825. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

09 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 07 червня 1992 року у Хотинському райвідділі ЗАГС Чернівецької області, за актовим записом № 27, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, а саме на протязі тривалого часу у них постійно виникали сварки, різні непорозуміння та взаємні образи. З травня 2017 року по даний час вони проживають окремо, зовсім не спілкуються, спільне господарство не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. На даний момент проживаючи окремо від чоловіка, поновлювати шлюбні стосунки з ним вона не має наміру, а тому призначення строку на примирення вважає недоцільним. Таким чином вважає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне проживання з ним і збереження сім'ї неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 07 червня 1992 року у Хотинському райвідділі ЗАГС Чернівецької області, за актовим записом № 27. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 07 червня 1992 року у Хотинському райвідділі ЗАГС Чернівецької області, за актовим записом № 27, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У сторін від спільного подружнього життя народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і сторони не бажають зберегти сім'ю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

09 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.05.1989 року. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх синів [PERSON], [INFO] та Андрія [INFO]. Спільне життя не склалося через втрату поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] з позовом згоден. Але просив дружину не знімати його з реєстрації в квартирі до оформлення ним документів. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 травня 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-КЕ №276549 від 07.05.1989 року, актовий запис №973 (а.с.5). Від даного шлюбу мають двох повнолітніх синів. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з 2014 року. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

09 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем 31 липня 1998 року уклали шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року, збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання також не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Ляшенко». Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ №067927 виданого Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №861. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2012 року. Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини у подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за відповідачем прізвище «Ляшенко». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved