overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

10.02.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, який в подальшому уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 11.03.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є інвалідами 2-ї групи інвалідності та проживають разом з нею. Шлюбні відносини, у них фактично припинилися, тривалий час проживають окремо. Відповідач мешкає окремо та в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дітей. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони, після оголошення перерви не зявилися, до суду надали заяви про продовження розгляду справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на уточнених позовних вимогах наполягає, відповідач [PERSON] проти уточнених позовних вимог не заперечує. Відповідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~\~розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~11.03.2005 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 85 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 копія свідоцтва про народження). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч. 4\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~ Судом встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю\~\~[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є\~\~повнолітньою, працездатною людиною, батьком, який\~\~за законом зобов'язаний утримувати своїх дітей\~до повноліття, не заперечує проти уточнених позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача до їх повноліття, на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

10.02.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 26.03.2011 року між нею та [PERSON], зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 236. При цьому позивач посилається на те, що з листопада 2014 року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що вбачається зі свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 236 /а.с. 10/. [INFO] народилася [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, серії [NUMBER], видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1340. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 20/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з листопада 2014 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання доньки на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

10.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Куренівської сільської ради про визначення судом додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 01.11.2007 року бабки [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначила, що 01 листопада 2007 року померла її бабка [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення спадщини до нотаріальної контори не зверталася, оскільки не знала про наявність спадкового майна. Коли позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, то отримала відмову, оскільки пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 01.05.2008 року. Позивач вважає, що вона пропустила строк з поважної причини, оскільки не знала про наявність спадкового майна.Просить суд, визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Належно повідомлена позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, 26.02.2016 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Сільський голова села Куренівка направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.8) вбачається, що [PERSON] померла 01 листопада 2007 року. Строк для прийняття спадщини закінчився 01 травня 2008 року. З повідомлення приватного нотаріуса (а.с.11) вбачається, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, а тому їй не видано свідоцтво про право на спадщину після померлої бабки. З позовної заяви вбачається, що позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. З письмової заяви сільського голови села Куренівки- відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

10.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову джо суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони проживають окремо, дитина проживає з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Під час судового розгляду позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, дала пояснення аналогічні виклалденим в позовній заяві. Просить заявлений позов задоволити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявлений позов визнав, згідний сплачувати аліменти і вимагає, щоб сплачені ним аліменти використовувалися для дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, на даний час рішенням Яворівського районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог. 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

10.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 24.04.2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з грудня 2014 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 229 ( а.с.4 ). Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про визнання батьківства. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги тим, що відповідачє його батьком, і на момент його народження не перебував у шлюбі з його матір'ю, запис про народження дитини ім'я та по батькові батька дитини було зроблено за вказівкою його матері. Вказав на проведення ДНК-тестування, за яким вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно позивача складає 99,9%. Позивач не прибув в судове засідання, попередньо надавши клопотання про розгляд справи за йоговідсутності, підтримавпозовні вимоги у повному обсязі /а.с.44/. Відповідач не прибув в судове засідання, повідомлений належним чином про дату і місце судового розгляду /а.с.40/. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України до суду не надходило. Представник третьої особине прибув в судове засідання, завчасно подавши до канцелярії суду заяву про розгляд даної справи без його участі/а.с.43/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10050,51 грн. за кредитним договором № б/н від 23.05.2011 року та судових витрат - 243,60 грн. Підставою позову явилось те, що 23.05.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», що складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк свої зобов'язання виконав, а відповідач свої зобов'язання не виконував і на 31.01.2015 року має заборгованість у сумі 10050,51 грн., яка складається: 4996,93 грн. - заборгованість за кредитом, 3398,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 700 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 454,79 грн. - штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями заяви позичальника № б/н від 23.05.2011 року, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» , Умов та правил надання банківських послуг, підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте від неї надійшла заява, відповідно до змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судовому засіданні також був відсутнім, проте і від нього мається заява відповідно до змісту якої, позов визнає та прохає розгляд справи проводити без його участі. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Старомерчинською селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 04, в якому батьками дітей значаться сторони у справі. Відповідно до змісту довідки № 80 від 02.02.2015 року, виданої виконавчим комітетом Старомерчанської селищної ради Валківського району Харківської області, позивач проживає разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Ст.180 СК України зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 184 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02.03.1995 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач позов підтримала та пояснила, що вони розсварилися та остаточно припинили будь-які стосунки з 25.12.2015 року. Причиною припинення стосунків позивач вважає той факт, що в чоловіка є інша сім'я. Зазначила, що відповідач інколи спілкується з дитиною. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що має іншу жінку, проти позову не заперечував та просив розірвати шлюб. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що містяться у справі, враховуючи факт того, що сторони не проживають з 25.12.2015 року, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.03.1995 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.1995 року, відділом реєстрації актів громадського стану міськвикрнкрму м. Ромни, актовий запис № 79. (а.с. 4) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Старомерчинською селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 04. (а.с. 7) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя з відповідачем не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки сторони тривалий час мешкають окремо, тому не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 14.09.2012 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу в них є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося, у зв'язку із чим вона звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу. Вона з дітьми проживає окремо від відповідача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач не працює, однак є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також стягнути 150 грн. витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття та 150 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. на одну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити їх належним чином, а відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб немає, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти в сумі 500 грн. на одну дитину, а отже позов слід задовольнити частково. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: partial