Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

08 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,пені та моральної шкоди,- В обґрунтування позову позивач зазначав, що 23 липня 2019 року сторони уклали договір добровільного страхування транспортного засобу №АО/5823395, згідно з яким страховик зобов`язувався при настанні страхового випадку відшкодувати завданий збиток в межах страхової суми, у порядку та умовах передбачених договором страхування, а страхувальник зобов`язувався своєчасно сплатити страховий платіж і виконати інші обов`язки, передбачені договором. 19 листопада 2019 року о 15-50 годині із застрахованим транспортним засобом, що належить позивачу марки Mitsubishi Outlander XL, номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), про яку позивач в той же день повідомив відповідача. Заяву про виплату страхового відшкодування позивач надіслав відповідачу разом з необхідними документами. Майновий збиток за актом огляду та рахунком складає 37220 грн, який також було передано страховику. Згідно з актом виконаних робіт остаточна вартість ремонту автомобіля становить 25700 грн. 15 січня 2020 року відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 9542,43 грн та додаткового сплатив - 2107,49 грн. На звернення позивача про повне погашення заборгованості за договором страхування, відповідач відповіді не надав. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за договором страхування відповідач повинен сплатити позивачу пеню, інфляційні втрати та три проценти річних. Крім того, такими діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду, яку позивач оцінює у 1577 грн, як 10 % від суми страхового відшкодування. Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач просив суд стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 14050,08 грн страхового відшкодування, 299,86 грн пені, 674,40 грн інфляційних втрат, 47,34 грн як три проценти річних, 1577 грн у відшкодування моральної шкоди та 700 грн витрат на професійну правову допомогу, а усього - 17348,68 грн. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 09 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 14 травня 2020 року від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20 травня 2020 року справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 09 жовтня 2020 року від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач вказав на те, що позивач на власний розсуд обрав спосіб здійснення свого права на отримання відшкодування завданої йому шкоди, шляхом звернення з вимогою про отримання страхового відшкодування на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/8182082, про що подав відповідачу відповідну заяву про виплату страхового відшкодування згідно з лімітом відповідальності. Відповідно до аварійного сертифікату, вартість матеріального збитку позивача становить 27130,56 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 12708,46 грн з урахуванням ПДВ - 10590,38 грн, оскільки автомобіль позивача 2008 року випуску, тобто на момент ДТП строк експлуатації автомобіля становив 12.01 рік. Оскільки позивач просив перерахувати страхове відкушування на його картковий рахунок та враховуючи, що полісом передбачена франчиза, 15 січня 2020 року Товариство перерахувало позивачу страхове відшкодування в сумі 9590,38 грн. Пізніше позивачу відповідач здійснив доплату в сумі 2118,08 грн. Загалом позивачу сплачено 12708,46 грн, що є справедливим розміром страхового відшкодування. У зв`язку з наведеним відповідач провив у задоволенні позову відмовити. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 23 липня 2019 року сторони уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - ОСЦПВ) серії АО/5823395 строком до 23 липня 2020 року, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Mitsubishi Outlander XL, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 23 липня 2019 року [PERSON] та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки» №АО/5823395, який не діє без діючого договору ОСЦПВ. Предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, тип, марка модель, номер кузова (шасі), реєстраційний номер, рік випуску якого та інша інформації відповідають пункту 7 та пункту 8 Полісу ОСЦПВ. 19 листопада 2019 року о 15-50 годині із застрахованим транспортним засобом, що належить позивачу марки Mitsubishi Outlander XL, номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ГАЗ3302, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіль якого також забезпечений в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом №АМ/8182083. Внаслідок цієї ДТП забезпечені автомобілі зазнали механічних пошкоджень. 27 листопада 2019 року автомобіль марки Mitsubishi Outlander XL, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] , було оглянуто представником ТДВ «СК «Альфа-Гарант», про що складено протокол №ЦВ/19/6746. 21 листопада 2019 року позивач подав до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що про настання ДТП та просив на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01липня 2004 року №1961 (далі - Закон №1961) відшкодувати витрати пов`язані з пошкодженням його автомобіля марки Mitsubishi Outlander XL, номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску на підставі полісу №АН/8182083. Згідно з переліком необхідних робіт та запчастин для ремонту автомобіля ФОП [PERSON] вартість ремонту забезпеченого автомобіля марки Mitsubishi Outlander XL складає 37220 грн. Згідно з актом виконаних робіт №306 від 23 грудня 2019 року ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] виконано роботи по ремонту забезпеченого автомобіля марки Mitsubishi Outlander XL на суму 25700 грн. Згідно з аварійним сертифікатом від 01 січня 2020 року, складеним аварійним комісаром [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу згідно з ремонтною калькуляцією 83-D/63/2 складає 27130,56 грн, ринкова вартість транспортного засобу до моменту пошкодження відповідно до Звіту/консультації 83-D/63/2 становить 301 090,70 грн, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 0,7, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахування фізичного зносу становить 12708,46 грн, з урахування ПДВ - 10590,38 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом №1961, Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України) Відповідно до статті 3 Закону №1961 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961 встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригодижиттю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону №1961 встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації. Суд установив, що Товариство перерахувало позивачу страхове відшкодування в сумі 9590,38 грн. Пізніше відповідач здійснив позивачу доплату в сумі 2118,08 грн. Загалом позивачу сплачено 12708,46 грн, що не заперечується сторонами. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Доводи позивача про те, що фактичний розмір завданої йому шкоди, визначений актом виконаних робіт №306 від 23 грудня 2019 року ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] на суму 25700 грн, суд вважає необґрунтованими, оскільки такий акт не є належним підтвердження шкоди, яка завдана [PERSON] , так як не вважається оціненою шкодою у розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Доказів підтвердження іншого розміру завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди ніж та, що встановлена ТОВ «СК «Альфа-Гарант» позивачем не надано. У зв`язку з наведеним, відсутні й підстави уважати, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано моральну шкоду. За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed