Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

07 лютого 2019 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Голованого територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , про зняття арешту з майна. В прохальній частині позову позивач просить суд скасувати арешт майна - ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційниний номер обтяження №3629585 від 19.08.2006 року, реєстратор: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, на підставі постанови, АА №705174 [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона являється спадкоємицею за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина на ј частину квартири [ADDRESS] , другим спадкоємцем є її брат [PERSON] . Вона звернулася до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що на ј частину квартири яка належить її батьку [PERSON] (що є спадковим майном) накладено арешт. Листом Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.12.2018р. №28944, було повідомлене, що на виконанні в Самарському ВДВС м. Дніпра перебувало два виконавчих провадження за ВП 17210279 та ВП 1246228 у відношенні боржника [PERSON] , які 30.06.2010 та 26.12.2010 повернені без виконання, в редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення. Надати більш детальну інформацію та зняти арешт з нерухомого майна не має можливості у зв`язку з тим, що відповідно до п. 2р. ХІ Правилами ведення діловодства та архіву в органах виконавчої та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с. 2-4). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2018 року було відкрито провадження по справі (а.с. 17). В судовому засіданні позивачка позов підтримала просила його задовольнити також пояснила, що вона хотіла вступити у спадщину після смерті батька, але їй було відмовлено, оскільки у її батька була заборгованість по аліментам та накладено арешт на квартиру, просить суд зняти накладений арешт на квартиру. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся, причини поважності суду не повідомив. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимоги. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №960413 від 29 вересня 2003 року державним виконавцем Савенко Н.В. відділу державної виконавчої служби Самарського району, при примусовому виконанні в/листа №12-62 виданого 19.05.1994 року Самарським районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі ј ч., було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с. 21). З оглянутого Акту опису й арешту майна серії АА № 225579 від 20.11.2003 року, вбачається, що було описано квартиру [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 2 січня 2018 року виданого Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] у віці 58 років, про що зроблено відповідний актовий запис за №1 (а.с. 10). З наданої інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 146440347, дата, час формування: 22.11.2018 14:01:55. вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 3629585, зареєстровано: 19.08.2006 16:00:59 за №3629585 реєстратором: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 3 (а.с. 8) 29.01.2019 року приватним нотаріусом Щетіловою О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої: Відмовити [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкового майна, що вцілому складається з ј (однієї четвертої) частини квартири [ADDRESS] ), після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 9). З наданої відповіді Самарським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра від 14.12.2018 року за №28944, вбачається, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП-спецпідрозділ) на виконанні в Самарському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало два виконавчих провадження за ВП 17210297 та ВП 1246228 у відношенні боржника [PERSON] , які 30.06.2010 та 26.12.2010 року завершені без виконання, в редакції закону що діяв на момент прийняття рішення. Надати більш детальну інформацію та зняти арешт з нерухомого майна не має можливості у зв`язку з тим, що відповідно до п. 2. р. ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с. 7). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 2010 рік, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. \Частина перша статті 50 із змінами, внесеними згідно із Законом N 4212-VI ( 4212-17 ) від 22.12.2011 \ Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вище викладені обставини з урахуванням того, що при завершенні виконавчого провадження без виконання не були вжиті заходи щодо зняття арешту, суд приходить до висновку, що позовна заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved