overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

09.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 25.07.2008 року, при цьому мають двох спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. В січні 2017 року сторони припинили сімейні відносини і з цього часу не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

09.03.2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що з 19.09.2003 року по 23.04.2008 року вона проживала з [PERSON] у шлюбі, від якого 17.12.2004 року народилась дочка [PERSON]. З 2008 року сторони однією сімєю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття. Позивачка до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник позивачки [PERSON] до суду не зявився, надав суду заяву в який зменшив позовні вимоги з 1200 гривень до 1000 гривень в місяць, просив суд уточнений позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 23 від 13.01.2005 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) Як вбачається з довідки від 13.02.2017 виданої директором ЧП «Ваш двір» [PERSON], 17.12.2004 року проживає з матірю [PERSON] за адресом: м. Маріуполь, вул. Азовстальська б. 166 кв. 44 (а.с. 4) Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

09.03.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 06 червня 1975 року виконавчим комітетом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають сина [PERSON], 18.01.1977 р. н., який на даний час є повнолітнім. Спільне життя припинено з часу, коли сину було сім місяців. З вказаного часу сторони проживають окремо, примирення є неможливим. Шлюб існує формально. Спір про спільно нажите майно відсутній. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 06 червня 1975 року виконавчим комітетом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 13. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, після розлучення залишити прізвище «Шваб». Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гаврилюк) [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 06 червня 1975 року виконавчим комітетом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №187329 (а.с.9).\~ Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст.ст.21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно. Заявлена позивачкою вимога про залишення прізвища, присвоєного у звязку з реєстрацією шлюбу, підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

09.03.2017 року представник позивача звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 65586,37 грн. за кредитним договором №б/н від 04.11.2013 року та судові витрати у розмірі 1600, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 8800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 65586,37 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 04.11.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 27.02.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 65586,37 грн. (а.с.3-4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

09.03.2017р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 26.08.1995 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2016 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу один до одного, подальше спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.1995р., від якого неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2016 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Вислухавши сторони по справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

09.03.2017 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що з 19.05.2015 р. вона з відповідачем перебувають у шлюбних відносинах. Від даного шлюбу у них дітей не має. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, з чоловіком не знаходять взаєморозуміння, частко виникали сварки та конфлікти, що створювало нетерпиму обстановку їх спільного проживання, внаслідок того, що вони втратили почуття кохання одне до одного і вона, що подальше збереження сімї та спільне проживання стало неможливим, неодноразові спроби примиритися та зберегти сімю не дали результатів разом не проживають і не повязані побутом, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити та не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 19.05.2016 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

09.03.2021 [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 25 липня 2009 року він уклав шлюб з [PERSON] , під час якого у них народилися сини [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] 09.03.2021 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 25 липня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області, про що був складений відповідний актовий запис №3. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2009 (а.с.8). [INFO] у них народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9,10). Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі\~ст.24\~цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн. 00 коп. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

09.03.2021 [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.09.1989 року Житомирським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №2152. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 10.09.1989 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спільне життя у сторін не склалося, стосунки стали напруженими через різні погляди на життя та сімейні відносини. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. 09.03.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.9). 24.03.2021ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира позовну заяву про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.13). 24.05.2021 через канцелярію суду позивач подала заяву про підтримання позовних вимог (а.с.21). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 24.03.2021 разом з копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.16-17, 22). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.09.1989 року Житомирським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №2152 (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та сім`я розпалася остаточно, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

09.03.2021 ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі начальника ВЮЗ ЗМЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» Лєлєкової В.В. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2749,64 грн., а також - судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що на підставі відкритого на ім`я відповідача [PERSON] особового рахунку, та договору №62202394 про користування електричною енергією,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

09.03.2021 Позивач звернувся\~до Суворівського районного суду м. Одеси\~з позовом\~\~про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Суворівського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 справа за позовом [PERSON] до Донецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини передана до Дзержинського міського суду Донецької області за підсудністю. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 26 травня 2021 року провадження відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 28 липня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , свідоцтво про смерть видане 13.01.2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №574. Смерть матері позивача наступила на території тимчасово не підконтрольній Україні. Мати позивача проживала у [ADDRESS] . Після її смерті було видане свідоцтво про смерть Кіровським РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної республіки 19.05.2021 року, серія [NUMBER] . З цим свідоцтвом позивач звернувся до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції для проведення державної реєстрації смерті. Розглянувши документи позивача, відділ ДРАЦС своїм листом від 31.08.2020 року №15143/56-58 відмовив йому у проведенні державної реєстрації смерті

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

09.03.2021 р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що він та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2007 р. В шлюбі у них [INFO] народилась донька - [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] . Ухвалою від 15.03.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 24.05.2021 р. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved