Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

08 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, зокрема просив стягнути 28 466, 17 коп. (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят шість гривень сімнадцять копійок) боргу. В обгрунтування позову позивач вказує, що 06 січня 2012 року відповідач [PERSON] взяла у нього в позику суму грошових коштів в розмірі 7000,00 (сім тисяч гривень 00 копійок) грн. строком на 2 місяці. При цьому вона зобов'язувалася віддати грошовий борг вчасно. На підтвердження отримання грошей у відповідному розмірі відповідач склала позивачу розписку. 18 червня 2012 року відповідач взяла у позивача в позику ще одну грошову суму коштів в розмірі 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. строком на 1 місяць. На підтвердження отримання коштів у відповідному розмірі відповідач також склала позивачу власноруч написану розписку. Проте після 06 березня 2012 року, і після 18 липня 2012 року грошове зобов'язання, відповідач не виконав. Численні усні звернення позивача до відповідача з метою врегулювання спору в позасудовому порядку не мали позитивного ефекту, а тому позивач звернувся із позовом про стягнення коштів. Представник позивача суду подав клопотання про слухання справи без його участі на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Позов підтримав із підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 січня 2012 року відповідач [PERSON] отримала у позивача в позику кошти у сумі 7000,00 (сім тисяч гривень 00 копійок) грн. строком на 2 місяці (а.с.7). 18 червня 2012 року відповідач взяла у позивача в позику ще одну грошову суму коштів в розмірі 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. строком на 1 місяць (а.с.8). Відповідач взяті на себе зобов'язання у строк встановлений у договорі не виконав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки оригінал боргового документа знаходиться у позивача, то дане зобов'язання вважається невиконаним відповідачем, як випливає з положення ст.545 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок заборгованості по сплаті процентів річних за розпискою від 06 січня 2012 року становить: 578, 79 грн. (період, за який нараховується річні з 07.03.2012 по 07.12.2014 роки, сума боргу 7000 грн., кількість днів прострочення 1006, 3% річних). Розрахунок заборгованості по сплаті процентів річних за розпискою від 18 червня 2012 року становить: 860, 05 грн. (період, за який нараховується річні з 19.07.2012 по 07.12.2014 роки, сума боргу 12000 грн., кількість днів прострочення 872, 3% річних). Розрахунок заборгованості по сплаті інфляційних нарахувань за розпискою від 06 січня 2012 року становить: 1477, 18 грн. (період, за який нараховується інфляційні з 07.03.2012 по 07.12.2014 роки, сума боргу 7000 грн., кількість днів прострочення 1006, індекс інфляції 1,211). Розрахунок заборгованості по сплаті інфляційних нарахувань за розпискою від 18 червня 2012 року становить: 2605, 37 грн. (період, за який нараховується інфляційні з 19.07.2012 по 07.12.2014 роки, сума боргу 12000 грн., кількість днів прострочення 872, індекс інфляції 1,217). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Верховний Суд України у своїй постанові від 30 травня 2012 року у справі №6-48цс12 дійшов наступних висновків. Аналіз норм чинного законодавства (зокрема п. п.6, 7 ст.4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. ст.553, 1046 ЦК України) дає підстави для висновку, що окремі послуги, які відносяться до фінансових послуг (наприклад, надання коштів у позику, поручительство) можуть надаватися не тільки фінансовими установами, які є учасниками ринку з надання фінансових послуг або юридичними особами, або юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але і фізичними особами, які не є суб'єктами підприємницької діяльності. Якщо ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» регулює відносини лише за участю учасників ринків фінансових послуг, то регулювання відносин між фізичними особами, зокрема щодо договорів позики, поруки регулюються нормами ЦК України (ст. ст.553-559, 1046-1053). Договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). Таким чином, ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини спеціальних суб'єктів - учасників ринку фінансових послуг, і не поширюється на всіх інших юридичних і фізичних осіб - суб'єктів договору позики, правовідносини яких регулюються нормами ст. ст.1046-1048 ЦК України. Згідно пункту 1 постанови Правління Національного Банку України № 377 від 09 серпня 2010 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку», з 10 серпня 2010 року облікова ставка установлена в розмірі 7,75 % річних. В силу вимог пункту 1 постанови Правління Національного Банку України № 102 від 21 березня 2012 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку», з 23 березня 2012 року облікова ставка установлена в розмірі 7,5 % річних. Відповідно до пункту 1 постанови Правління Національного Банку України № 209 від 06 червня 2013 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку», з 10 червня 2013 року облікова ставка установлена в розмірі 7 % річних. Згідно пункту 1 постанови Правління Національного Банку України № 315 від 09 серпня 2013 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку», з 13 серпня 2013 року облікова ставка установлена в розмірі 6,5 % річних. У відповідності пункту 1 постанови Правління Національного Банку України № 212 від 14 квітня 2014 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку», з 15 квітня 2014 року облікова ставка установлена в розмірі 9,5 % річних. Відповідно до пункту 1 постанови Правління Національного Банку України № 417 від 15 липня 2014 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку», з 17 липня 2014 року облікова ставка установлена в розмірі 12,5 % річних. У відповідності до пункту 1 постанови Правління Національного Банку України № 719 від 12 листопада 2014 року «Про регулювання грошово-кредитного ринку», з 13 листопада 2014 року облікова ставка установлена в розмірі 14 % річних. Розрахунок заборгованості по сплаті процентів від суми позики за розпискою від 06 січня 2012 року становить: 1575, 55 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті процентів від суми позики за розпискою від 18 червня 2012 року становить: 2369, 23 грн. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача становить 28 466, 17 коп. (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят шість гривень сімнадцять копійок), з яких борг за розпискою від 06 січня 2012 року у сумі 10631,52 (десять тисяч шістсот тридцять одна гривня 52 копійки) грн., з яких 7000,00 (сім тисяч гривень 00 копійок) грн. основного боргу, 578,79 (п'ятсот сімдесят вісім гривень 79 копійок) грн. 3% річних, 1477,18 (одна тисяча чотириста сімдесят сім гривень 18 копійок) грн. інфляційних нарахувань та 1575,55 (одна тисяча п'ятсот сімдесят п'ять гривень 55 копійок) грн. процентів від суми позики та борг за договором позики, а також за борговою розпискою від 18 червня 2012 року у сумі 17834,65 (сімнадцять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 65 копійок) грн., з яких 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. основного боргу, 860,05 (вісімсот шістдесят гривень 05 копійок) грн. 3% річних, 2605,37 (дві тисячі шістсот п'ять гривень 37 копійок) грн. інфляційних нарахувань та 2369,23 (дві тисячі триста шістдесят дев'ять гривень 23 копійки) грн. процентів від суми позики.

Outcome: approved