Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

08.09.2017 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовними вимогами про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту, який був підписаний [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я. М., недійсним. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] , однак в документах, що підтверджують їх родинність допущені помилки при здійсненні перекладу прізвища з російської на українську мову, а саме: у батьків позивачки зазначені прізвища як « [PERSON] » та « [PERSON] », в той час як її прізвище зазначено як « [PERSON] ». [INFO] її батько [PERSON] помер, у зв`язку з чим їй необхідно встановити родинність з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] . В ході подання заяви про прийняття спадщини позивачу стало відомо про існування заповіту, згідно до якого [PERSON] заповів належну йому квартиру [PERSON] , який був квартирантом останнього. За життя [PERSON] мав нестабільний стан здоров`я, завжди потребував постійного стороннього нагляду, внаслідок чого отримував соціально-психологічні послуги та проходив програми соціально-психологічної реабілітації та адаптації, був хворим на алкоголізм, мав провали в пам`яті, вважає, що спірний заповіт було складено спадкодавцем у стані, коли він не усвідомлював значення своїх дій, а тому заповіт є недійсним. 18.12.2017 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус ХМНО Гібадулова Л.А., про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, в якому просили з урахуванням уточнень визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом від 21.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я. М., зареєстрованого в реєстрі за № 2709 після смерті [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом від 21.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я. М., зареєстрованого в реєстрі за № 2709 після смерті [PERSON] та після смерті його рідного брата [PERSON] який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що 13.03.2015 року між ним та [PERSON] укладено договір оренди квартири [ADDRESS] , він сплачував всі належні платежі, протягом трьох місяців платежі отримувала [PERSON] , оскільки [PERSON] проживав з нею, однак внаслідок напружених відносин був змушений виїхати від дочки, після чого проживав у невістки [PERSON] , останні роки проживав у квартирі свого брата, що знаходиться на 7 поверсі того ж будинку, у зв`язку з чим [PERSON] здійснював за ним догляд та купляв їжу останні 2 роки перед смертю спадкодавця. 21.12.2015 року на його ім`я [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я. М., однак він позбавлений можливості оформити свої права як спадкоємець після смерті [PERSON] внаслідок відсутності державної реєстрації на вищезазначену квартиру. Крім того, в ході розгляду справи йому стало відомо, що до складу спадкового майна, що на момент смерті належало померлому [PERSON] входили права на квартиру [ADDRESS] його брата [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки [PERSON] постійно проживав з братом до моменту смерті останнього та продовжував проживати після його смерті, а тому фактично прийняв спадщину як спадкоємець другої черги. (а. с. 192-194). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.10.2017 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 року вжито заходи забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус ХМНО Гібадулова Л. А., про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним шляхом заборони приватному нотаріусу Гібадуловій Л. А. вчиняти певні дії, а саме: видавати свідоцтво про право на спадщину після спадкоємця [PERSON] , який помер [INFO] , до повного вирішення справи по суті. (а. с. 40-41). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року у справі витребувано у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» для огляду в судовому засіданні копію інвентарної справи квартири [ADDRESS] ) оригінал медичної карти [PERSON] , [INFO] , та відомості щодо того, чи звертався [PERSON] за життя до вказаного медичного закладу зі скаргами на стан свого здоров`я та з якого приводу; в Харківському обласному психо-неврологічному диспансері (61002, м. Харків, вул. Бажанова, 20) інформацію про те, чи перебував [PERSON] , [INFO] на обліку у психо неврологічному диспансері за життя; в Харківському обласному наркологічному диспансері (61045, м. Харків, вул. Очаківська, 6.15) інформацію про те, чи перебував [PERSON] , [INFO] на обліку у наркологічному диспансері за життя; у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ в Харківській області (61022, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 17) копію актового запису про смерть [PERSON] ; в департаменті реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7) інформацію про склад зареєстрованихосіб за адресою [ADDRESS] в період часу з 1999 року по день отримання запиту із зазначенням відомостей прізвища, ім`я, по-батькові, родинних стосунків, дати народження та/або смерті, дати реєстрації та зняття зреєстрації за вказаною адресою; з канцелярії Ленінського районного суду міста Харкова для огляду матеріали цивільної справи № 642/1567/17 (провадження судді Проценка Л. Г.) за заявою Харківської міської ради, заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР про визнання спадщини відумерлою (а. с.132-133). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.03.2018 року у справі витребувано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ в Харківській області копію актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] (період часу з 1951 по 1956 рік, ймовірно шлюб укладався у Дзержинському ЗАГС м. Харкова); у Холодногірському районному відділі у м. Харкові ГУ ДМС України інформацію про склад зареєстрованих осіб за адресами: [ADDRESS] , та [ADDRESS] у період часу з 1999 року по день отримання запиту із зазначенням відомостей ПІБ, родинних стосунків, дати народження та/або смерті, дати реєстрації та зняття з реєстрації за вказаною адресою. (а. с. 213 214). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.03.2018 року у справі витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Гібадулової Л.А. спадкову справу під номером у спадковому реєстрі 60733433, дата реєстрації якої 01.06.2017 року, складеного [PERSON] на ім`я [PERSON] заповіту (т. 1 а. с. 215). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.07.2018 року у справі витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Гібадулової Л.А. спадкову справу під номером у спадковому реєстрі 60733433 оригінал для проведення почеркознавчої експертизи. (т. 2 а. с. 40). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.11.2018 року залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса ХМНО Літвінову Я. М. (т. 2 а. с. 69). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. (т. 2 а. с. 76-77). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року провадження у справі поновлено у зв`язку з необхідністю надання експерту додаткових документів. (т. 2 а. с. 83). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 року в порядку забезпечення доказів витребувано з Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області (61057 м. Харків, вул. Римарська, 24) оригінал заяви про отримання паспорту (форма 1), на підставі якої Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області [PERSON] - [INFO] , зареєстрованому за адресою [ADDRESS] , - 02.09.2003 видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] ; з Київського районного у м. Харкові відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 17) оригінал книги запису актів розірвання шлюбу із записом № 328 від 15.05.1985.; від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Літвінової Яни Миколаївни (61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 6.123, к. 23) оригінал оскаржуваного заповіту померлого [PERSON] (зареєстрований в реєстрі за № 2709 від 21.12.2015 року).; з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, Майдан Конституції, буд. 16) оригінал заяви про передачу в приватну власність квартири [ADDRESS] від [PERSON] , та на підставі якої ним було отримано Свідоцтво про право власності на житло Реєстраційний номер [NUMBER] від 29.09.1999р.; з Харківської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 4 (61018, м. Харків, пров. Балакірева, За), засвідчену в установленому порядку медичну документацію, у якій відображено інформацію щодо надання закладом охорони здоров`я медичної допомоги [PERSON] - [INFO] , який перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділені в квітні 2017 року, зокрема: копію медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] ; довідку про діагноз хворого [PERSON] ; копію матеріалів стаціонарної картки хворого (історії хвороби). (т. 2 а. с. 137-138). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.05.2019 року змінено заходи забезпечення позову у вигляді заборони видавати свідоцтво про право на спадщину після спадкоємця [PERSON] , який помер [INFO] , до повного вирішення справи по суті, на накладення арешту та заборони користування квартирою [ADDRESS] (т. 2 а. с. 199-200). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.05.2019 року витребувано з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» оригінал заяви про передачу у приватну власність квартири [ADDRESS] від [PERSON] , та на підставі якої ним отримано Свідоцтво про право власності на житло від 29.09.1999 р. (т. 2 а. с. 201-202). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.07.2019 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. (т. 2 а. с. 219-220). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.10.2019 року в порядку забезпечення доказів витребувано з Харківського міського центру зайнятості оригінали документів зі зразками (підпису) почерку [PERSON] ; з архіву Харківського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Х/о оригінали витягу з Книги реєстрації актів про розірвання шлюбу від 15.05.1985 року актовий запис № 328 зі зразками (підпису) почерку [PERSON] ; з Новобаварського об`єднаного районного військового комісаріату оригінал особової справи [PERSON] ; з Холодногірського районного відділу ДМС у м. Харкові оригінал заяви про видачу паспорта «Форма № 1» [PERSON] (т. 2 а. с. 36-37). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. (т. 2 а. с. 83-84). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2020 року провадження у справі поновлено у зв`язку з отримання результатів судово- почеркознавчої експертизи. (т. 2 а. с. 108). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.09.2020 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у справі залучено Харківську міську раду; прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус ХМНО Гібадулова Л.А., приватний нотаріус ХМНО Літвінова Я.М., Харківська міська рада, про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус ХМНО Гібадулова Л.А., про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом; закрито підготовче судове засідання, справа призначена до судового розгляду по суті. (т. 3 а. с. 206-208). В судове засідання позивач та її представник [PERSON] (за первісним позовом) з`явилися, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, неодноразово не з`являлися у судові засідання, що було причиною відкладення розгляду справи, в останнє судове засідання не з`явилися, були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки не повідомили, явку заявлених свідків [PERSON] та [PERSON] за заявою від 11.09.2020 року не забезпечили протягом року; в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач та його представник в судове засідання з`явилися, надали суду письмові пояснення, в яких просили зустрічний позов задовольнити, проти задоволення первісного позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на доводи позовної заяви та висновки проведених судових експертиз; 14.09.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача за первісним позовом [PERSON] та її представника. Третя особа приватний нотаріус ХМНО Гібадулова Л. А. в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. (т. 2 а. с. 51). Третя особа приватний нотаріус ХМНО Я. Літвінова в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. (т. 4 а. с. 37). Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки не повідомив, письмових пояснень не надав. Суд, вислухавши позиції сторін, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог за первісним позовом, а також доводи, викладені в зустрічній позовній заяві, вислухавши пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку, приходить до наступного. У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Положеннями Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона має рівні права, а суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України. Зважаючи на викладене, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає, що неявка в судове засідання позивача та її представника не є поважною та має на меті затягування розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, неявка яких не перешкоджає розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] (російською мовою « [PERSON] »), [INFO] , її батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] », свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Бюро записів актів громадянського стану 18.06.1980 року (т. 1 а. с. 7). Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Бюро записів актів громадянського стану 02.07.1956 року, (російською мовою) « [PERSON] » він є сином (російською мовою) « [PERSON] » та « [PERSON] » (т. 1 а. с. 9). Згідно копії актового запису про розірвання шлюбу № 328 від 15.05.1985 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Х/о. (т. 2 а. с. 50-51). З паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 02.09.2003 року Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 17.01.1990 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (т. 1 а. с. 10). Зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.09.1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, що також підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. (т. 1, а. с. 15, 165-184, т. 2 а. с. 8-31). Благодійною організацією «Благодійний фонд «Крок в нове життя» надано характеристику [PERSON] , [INFO] , що проходив стаціонарний курс соціально-психологічної реабілітації та адаптації на підставі договору від 94.05.2015 року, згідно до якої останній порушував режим центру, зарекомендував себе як особа психологічно не стабільна, оскільки мав різкі перепади настрою та провали у пам`яті (а. с. 16-17). 13.03.2015 року [PERSON] укладено договір оренди квартири [ADDRESS] . (т. 1 а. с. 89-90). 21.12.2015 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів все своє майно, де б таке не було та з чого б таке не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що за законом він буде мати право він заповів [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я. М. (а. с. 78). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 29.04.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис про смерть № [NUMBER] (т. 1 а. с. 11, 92, 236). З матеріалів справи вбачається, що витрати на організацію та проведення поховання [PERSON] понесено [PERSON] , що підтверджується рахунками-замовленнями та договором замовленням від 29.04.2017 року. (а. с. 18-21). Згідно інформаційній довідці зі Спадкового реєстру від 13.96.2017 року, виданої Другою Харківською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л. А. 01.06.2017 року відкрито спадкову справу. (а. с. 14, 33). Судом встановлено, що матеріали спадкової справи № 28/2017 після померлого [INFO] [PERSON] містять: заяву [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] від 01.06.2917 року; інформаційну довідку зі спадкового реєстру від 01.06.2017 року; документацію, що підтверджує особу [PERSON] ; витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 01.06.2017 року; інформаційну довідку зі спадкового реєстру щодо наявності заповіту 58397672 від 21.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Літвіновою Я. М.; заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом як спадкоємцем першої черги; документацію, що підтверджує особу [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; довідку КП «Жилкомсервіс» від 26.10.2017 року реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (т. 1 а. с.222-234). Згідно довідки КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» № 394 від 23.02.2018 року [PERSON] на диспансерному (профілактичному) обліку в м. Харкові та Харківському районі не перебував (т. 1 а. с. 155). З довідки «КЗОЗ» «Обласний психоневрологічний диспансер» № 0401 від 27.02.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за медичною допомогою до закладу не звертався (т. 1 а. с. 157). З листа КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 24» № 381 від 21.03.2018 року вбачається, що медична картка амбулаторного хворого на ім`я [PERSON] , [INFO] , відсутня в закладі внаслідок знаходження на руках у хворого; зі слів дільничного терапевта ХМП № 24, [PERSON] звертався до медичного закладу та перебував на обліку з приводу ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, СН 1 ст., гіпертонічної хвороби ІІ ст., 07.05.2016 року за викликом оглянутий вдома дільничним терапевтом ХМП № 24 з приводу гострого респіраторного захворювання (т. 1 а. с. 163). Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 22.12.2016 року квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , померлому [INFO] , в квартирі проживає брат померлого [PERSON] , 1956 р. н. (т. 1 а. с. 208). Як вбачається з листа Управління обліку та розподілу житлової площі ХМР від 24.01.2017 року квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.09.199 УКМтаПЦ(9)ПДЖФ р. № 4-99-131416, зареєстровано за [PERSON] , померлим [INFO] , знятий з реєстраційного обліку 21.10.2015 року; в квартирі мешкає [PERSON] , зареєстрований у квартирі цього ж під`їзду на 3 поверсі, яку він зі слів сусідів здає квартиронаймачам (т. 1, а. с. 209). З листа Відділу реєстрації місця проживання у Холодногірському районі м. Харкова ХМР від 30.05.2018 року вбачається, що за період з 04.04.2016 по 30.05.2018 року [PERSON] , [INFO] , 21.06.2017 року знято з реєстрації місця проживання на підставі повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням паспорта померлої особи за адресою: [ADDRESS] . (т. 2, а. с. 1-2). Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 30.05.2018 року виявлено актовий запис про шлюб № 513 від 30.03.1954 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на [PERSON] та [PERSON] , відмітка про розірвання шлюбу відсутня. (т. 2, а. с. 4-5). З листа Департаменту реєстрації ХМР від 22.08.2018 року вбачається, що в «поквартирной карточке» (форма Б) за адресою: [ADDRESS] , яка передана дільницею Комунального підприємства «Жилкомсервіс», в графі «фамилия, имя, отчество» міститься « [PERSON] », « [PERSON] », в графі «дата выписки» стосовно вищезазначених осіб зазначено «умер»; інших карток не передано (т. 2 а. с. 53-54). З листа Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» від 30.04.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 23.04.2017 по 28.04.2017 року (медична карта стаціонарного хворого № 10762); помер [INFO] ; діагноз: ішемічний інсульт у лівій півкулі головного мозку, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., набряк, дислокація головного мозку, набряк легенів, ТЕЛА, двостороння пневмонія, ІХС, кардіосклероз СН ІІ А ст.(т. 2 а. с. 155-174). Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 292 за цивільною справою № 642/4502/17 від 28.02.2020 року підпис від імені [PERSON] в заповіті від 21.12.2015 року від імені [PERSON] в рядку «Підпис:», виконано [PERSON] під впливом природних збиваючих факторів, як відносно постійних, так і тимчасових (внутрішніх, зовнішніх), серед яких могли бути вікові зміни, хворобливий стан і т. п. Рукописні записи в заповіті від 21.12.2015 від імені [PERSON] під записом «Цей заповіт складено в двох примірниках, один з яких призначається для зберігання в справах приватного нотаріуса, другий видається заповідачеві.»- « цей заповіт з моїх слів записано вірно відповідає моїй волі мною в голос прочитаний і мною власноручно підписаний», від імені [PERSON] під записом « [PERSON] » - виконано [PERSON] під впливом природних збиваючих факторів, як відносно постійних, так і тимчасових (внутрішніх, зовнішніх), серед яких могли бути вікові зміни, хворобливий стан і т. п. (т. 2 а. с. 92-197). Зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.09.1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, вбачається [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, що також підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. (т. 2, а. с. 147-167). З актового запису про смерть № 14763 від 20.10.2014 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років, причина смерті « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . (т. 1 а. с. 236). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт зловживання [PERSON] алкогольними напоями та проходження останнім стаціонарного курсу соціально-психологічної реабілітації та адаптації у спеціальному закладі за зверненням його доньки [PERSON] . Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни;в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право. При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її батьком [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та встановлення зазначеного факту необхідно позивачці для вирішення питання щодо прийняття спадщини. Згідно зі\~статтею 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України). Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої\~статті 1247 ЦК України). Відповідно до\~статті 1248 ЦК України\~нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). З системного аналізу наведених норм можна дійти висновку, що якщо заповідач має фізичні вади, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. Недотримання вказаної вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення відповідно до частини першої\~статті 1257 ЦК України\~має наслідком нікчемність заповіту. Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення,\~є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина перша та друга\~статті 1257 ЦК України). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами» У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга\~статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої\~статті 1257 ЦК України\~та вказано, що «для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених\~ЦК України». Згідно ч. 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів цивільної справи вбачається відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження однозначної неможливості та нездатності [PERSON] прочитати текст заповіту, здійснити відповідний підпис, у зв`язку з чим суд вважає викладені у позовній заяві доводи припущеннями, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Так, заповіт, складений\~21.12.2015\~року [PERSON] , відповідає вимогам закону щодо його форми, а саме: він викладений у вигляді письмового документу, підписаний власноруч заповідачем, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 292 від 28.02.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу. Судом не встановлено, що у момент складення заповіту у [PERSON] були фізичні вади, які позбавляли його здатності самостійно прочитати заповіт та вчинити на ньому свій підпис. Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача суду позивачем за первісним позовом надано не було. Отже, було дотримано порядок посвідчення заповіту, зокрема послідовно вчинено всі необхідні для цього дії. Позивачем не доведено порушень вимог закону щодо посвідчення заповіту. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання заповіту нікчемним та недійним. За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та зважаючи на те, що позивачем за первісним позовом не доведено існування обставин, викладених у позовній заяві, не надано до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування однозначного існування викладених у позові обставин, які б відповідали фактичним обставинам справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги за первісним позовом [PERSON] щодо визнання заповіту [PERSON] від 21.12.2015 року недійсним, у зв`язку з чим в задоволенні даної позовної вимоги [PERSON] слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. В силу\~вимог ст.\~1262\~ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до\~ст.\~1268\~ЦК \~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього\~Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до\~ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про\~прийняття спадщини\~від імені\~малолітньої,\~недієздатної особи\~подають її\~батьки (усиновлювачі),\~опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Стаття 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога позивача за зустрічним позовом щодо визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом від 21.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я. М., після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки [PERSON] та [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, на момент смерті своєї матері [PERSON] вони були зареєстровані у вищезазначеній квартирі, а тому [PERSON] є таким, що прийняв спадщину у вигляді частини квартири, яка належала його матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У задоволенні позовної вимоги за зустрічним позовом щодо визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , що належала на праві власності [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту родинних зав`язків між померлими [PERSON] та [PERSON] , останнім у встановлений законом строк заява про прийняття спадщини до нотаріусу подана не була, до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті не надано, місцем реєстрації [PERSON] з 1990 року до моменту смерті є квартира [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи, а тому [PERSON] є особою, що спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, у зв`язку з чим квартира [ADDRESS] не входить до спадкової маси після смерті [PERSON] .

Outcome: partial