overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

07.12.2015 року, до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 41 015,06 грн., з яких: - 6 952,22 грн. - заборгованість по кредиту; -31 667,84 грн. - проценти за користування кредитом в період з 18.06.2006 року по 30.09.2015 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 1 931,22 грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із заявою відповідача від 15.03.2006 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, заборгованість по якому, станом на 30.09.2015 року, становить в сумі 6 952,22 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, фіксована сума штрафу та штраф в розмірі 5% від суми позову за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку він не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Сафір Ф.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.24) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначена на 10.02.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

07.12.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, який на пошту був зданий 06.12.2015 року і в якому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі: 12500 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні представник позивачки, позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач зі своїм представником, позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що відповідач добровільно сплачує позивачці 700 грн. на утримання дитини. Вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 03.06.2005 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1000 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов частково задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення відповідача від сплати судових витрат, відповідач зі своїм представником у процесі розгляду справи, суду не надали.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

07.12.2015 року заявник звернулась до суду з заявою про призначення її опікуном над сином [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви посилається на те, що її син має діагноз «розумова відсталість у ступені нерізковираженої імбецил юності з нечастими судомними нападами». Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.10.2015 року сина визнано недієздатним. Оскільки син через свою хворобу не здатний усвідомлювати своїх дій та керувати ними, просить призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечував та надав подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] Суд, вислухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що, згідно довідки серії 12-ААА № 022236 від 21.05.2015 року, яка видана Херсонською спеціалізованою психіатричною МСЕК, [PERSON], [INFO], страждає від психічного захворювання має 2 групу інвалідності з дитинства безстроково. Згідно рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.10.2015 року, [PERSON] визнано недієздатним. [PERSON], [INFO] є матір»ю [PERSON] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно характеристики УІМ Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області,[PERSON] характеризується позитивно. Згідно довідки УМВС України в Херсонській області, [PERSON] на 13.07.2015 року засудженою (за кримінальними справами) не значиться та в розшуку не перебуває. Згідно медичних висновків гр. [PERSON] протипоказань для опікування гр. [PERSON] не має. Згідно\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до\~ст. 63 ЦК України\~фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Із подання управління праці та соціального захисту населення Комсомольської районної м. Херсоні ради від 22.12.2015 року вбачається, що орган опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном [PERSON] Таким чином, дослідивши усі надані докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

07.12.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 27.04.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 31.10.2015 рік має заборгованість 11241,51 грн., яку і просять стягнути з відповідачки на користь позивача та судові витрати у розмірі 1218 грн.. В ході розгляду справи було уточнено, що прізвище відповідачки не «Лебедь», а «Лебідь» (а.с.35). Також встановлено, що відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Чернігівській області (а.с.46) відповідачка [PERSON], [INFO] змінила прізвище на «Комар». Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідачки не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобовязань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27.04.2011 року та отримавши кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки(а.с.8;11-34), але зобовязання згідно даного договору не виконує, відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором (а.с.6-7), станом на 31.10.2015 рік має заборгованість 11241,51 грн., тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача дана сума. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1218 грн.(а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

07.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом,в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON],[INFO], щомісяця, з дня пред'явлення нею позову в розмірі 1/4 з усіх видів йго заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, який був уточнений в ході судового розгляду , в частині розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач не бере участі в утриманні дітини, добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 500 грн.. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.05.2015 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 651.(а.с. 5) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO].(а.с. 6) Позивач та відповідач проживають окремо, при цьому неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку.(а.с. 7) Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує, аліментів відповідач не сплачує, матеріально не допомагає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до ст. 184 СК України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований, при цьому є працездатним, не є інвалідом, інших аліментних обов'язків не має та визначає розмір аліментів з платника в сумі 750 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

07.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.05.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований органом РАЦС Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що в силу різних життєвих обставин сторони не змогли зберегти почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. На даний момент сім'я фактично розпалась. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалась, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

07.12.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.09.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з вересня 2015 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач, [PERSON], надала заяву, де просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 04.09.2010 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №624. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України\~та ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень\~ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2015 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог\~ст. 60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

07.12.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за законом, інших осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Позивачка вказує, що пропустила строк звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки вона є юридично необізнаною та не знала що для прийняття спадщини потрібно подати відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.03.1977 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Як вбачається з копій свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] є рідною бабусею позивачки [PERSON]. Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.09.2007 року [PERSON] померла [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини - юридична необізнаність. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

07.12.2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.04.2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з червня 2015 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач, [PERSON], та його представник, [PERSON], надали заяви, де просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач, [PERSON], позов визнала, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 02.04.2011 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №166. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] з червня 2015 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі. На підставі викладено,

Outcome: approved