Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

09.07.2018 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ « Укрсоцбанк») звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31/06-КО від 20.03.2006 року, в розмірі 30142,04 євро. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року провадження у цій справі відкрито.( а.с. 24, т.1). Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року матеріали позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31/06-КО від 20.03.2006 року, передані на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя( а.с.31,т.1) . 21 січня 2019 року справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі суд)та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 р. передана в провадження судді Скользнєвої Н.Г. ( а.с.35,т.1). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2019 року справу прийнято до провадження ; вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження ; призначено підготовче судове засідання ( а.с.36-37,т.1). 16 жовтня 2020 року від Акціонерного товариства «Альфа-Банк» ( далі АТ « Альфа- Банк») до суду надійшла заява про залучення до участі в цій справі замість первісного відповідача\~АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника\~АТ «Альфа-Банк» ( а.с.177-179,т.2). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2021р. залучено до участі у справі за позовом\~Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31/06-КО від 20.03.2006 року,\~замість первісного позивача\~Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» його правонаступника -\~Акціонерне товариство «Альфа-Банк» ( а.с.212-214,т.2). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.03.2006р. «Укрсоцбанк» (кредитор) та громадянин України [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 31/06-КО, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17891,00 євро. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, що підтверджується заявою на видачі готівки №64-023 від 20.03.2006р. У порушення умов договору, позичальник [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.05.2018р. має заборгованість за кредитом, а саме: сума заборгованості за кредитом 13182,99 євро; сума заборгованості за відсотками 16959,05 євро, що підтверджується розрахунком заборгованості. На виконання умов договору позичальнику була направлена вимога про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. З посиланням на приписи ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 553, 554, 623 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість 30142,04 євро, а саме: сума заборгованості за кредитом 13182,99 євро, сума заборгованості за відсотками 16959,05 євро. 20\~березня 2019\~року від\~відповідача по\~справі до\~суду надійшов\~ відзив на позов, з якого вбачається, що [PERSON] проти позову заперечує з таких підстав. 15.05.2007р. у [ADDRESS] державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ складено акт опису й арешту майна №АА992228 при примусовому виконання виконавчого напису №9181. Відповідним актом опису й арешту звернуто стягнення на заставне майно [PERSON] , а саме, описано та накладено арешт на автомобіль Zhong Cruiser, д/н [NUMBER] . Автомобіль знаходився на території АКБ «Укрсоцбанк», його прийняв представник банку, про що чітко зазначено в акті опису й арешту. Отже, позивач звернувся за захистом своїх прав 26.12.2006р. і зробив це шляхом оформлення виконавчого напису та подальшим звернення стягнення на заставне майно. Тобто, на дату подання позовної заяви строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, перевищено на 4196 добу, що в свою чергу перевищує строки, встановлені у ст. 257 ЦК України більш як в чотири рази. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем не надано жодного доказу про наявність фактів, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності вчиненням відповідачем дії, що свідчить про визнання свого боргу або іншого зобов`язання. Також, відповідач вважає недоведеним заявлений до стягнення розмір заборгованості по кредитному договору ( а.с.70,т.1). В порядку ст.267 ЦК України відповідачем подана заява про\~застосування строків\~позовної давності ( а.с.91, т.1). 20\~травня 2019\~року від\~представника відповідача\~ адвоката\~Сердюченка \~В.В.\~до суду\~надійшли додаткові пояснення по справі , з яких вбачається таке. В додаткових поясненнях відповідач вказує про те, що наданими позивачем матеріалами до свого позову не вбачається порушень матеріальних прав позивача. При цьому, в якості наявності вищевказаної заборгованості позивачем до матеріалів справи наданий лише розрахунок вимог банку кредитної заборгованості за кредитним договором №31/06-КО від 20.03.2006р. (станом на 22.05.2018р.). Проте, сам по собі «розрахунок вимог банку» не є документом, який підтверджує наявність заборгованості за кредитним договором №31/06-КО від 20.03.2006р. Адже, складання такого розрахунку цілком залежить від волевиявлення самого позивача. Тим більш, з наданого банком розрахунку не вбачається наявності у позичальника заборгованості саме в тому розмірі, який заявлений банком у позовній заяві. Наявність та/або відсутність заборгованості має підтверджуватися первинними документами, складеними у відповідності до приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких первинних документів, які б підтверджували заявлену в позові заборгованість позичальника за кредитним договором №31/06-КО від 20.03.2006р. З оглянутих матеріалів кредитної справи Кіровського відділення ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» щодо позичальника [PERSON] за 2006р. вбачається наступне, що 26.12.2006р. нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Панченко О.В. був вчинений виконавчий напис, реєстровий №9181, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб, а саме: тип ТЗ легковий комбі-В, марка - Zhong Xing Cruiser, модель - Zhong Xing Cruiser, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , VIN [NUMBER] , який належить [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості. Вищевказаний виконавчий напис був пред`явлений ПАТ «Укрсоцбанк» на примусове виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції. Згідно акту опису й арешту майна серії АА №423426 від 15.05.2007р., при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Панченко О.В. №9181 від 26.12.2006р. у [PERSON] був вилучений транспортний засіб Zhong Xing Cruiser, 2005 року випуску, тип легковий-універсал-В, реєстраційний № [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . Вказаний автомобіль було передано на відповідальне зберігання в ПАТ «Укрсоцбанк» в особі уповноваженого представника [PERSON] . В ході проведення виконавчих дій транспортний засіб Zhong Xing Cruiser, 2005 року випуску, тип легковий-універсал-В, реєстраційний № [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] був реалізований третій особі. Отже, внаслідок реалізації заставного транспортного засобу (договір застави №174 від 20.03.2006р.), банком були отримані грошові кошти в розмірі 35162,37 грн. Таким чином, питанням зняття заставного автомобіля з обліку в МРЕВ та подальшого його продажу третій особі займався саме заставодержатель (АТ «Укрсоцбанк»), який в результаті цих операцій отримав грошові кошти для задоволення вимог по кредитному договору. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.104-105,т.1). В додаткових поясненнях позивач вказує про те, що в розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «Укрсоцбанк», який міститься в матеріалах справи, були враховані грошові кошти, отримані банком від реалізації заставного майна. Згідно цього розрахунку, 10.09.2008р. на рахунок АТ «Укрсоцбанк» було надходження грошових коштів у розмірі 4459,41 євро. Отже, розрахунок включає виключно ту заборгованість, яка залишилась непогашеною після реалізації заставного майна. Системний аналіз статей 11, 598 ЦК України та п.7.3 кредитного договору вказує на те, що момент припинення дії зобов`язань за кредитним договором нерозривно пов`язаний зі строком дії самого кредитного договору. З огляду на приписи п.7.3 кредитного договору вбачається, що навіть станом на 12.05.2021р. кредитний договір та зобов`язання за ним продовжують існувати та є чинними, оскільки [PERSON] до сих пір не виконані належним чином. Порушення прав та інтересів АТ «Альфа-Банк» має триваючий характер. Відповідно і строк позовної давності починає свій відлік окремо за кожен факт порушення умов кредитного договору. Оскільки таке порушення умов кредитного договору здійснюється [PERSON] кожного дня, то відповідно строк позовної давності щодо таких порушень умов кредитного договору, а саме, не повернення грошових коштів, отриманих в якості кредиту, починає відлік кожного дня окремо. Заяви, клопотання учасників процесу. 18.02.2019 р., 25.02.2019 р., 25.03.2019 р., 19.04.2019 р., 22.04.2019 р. від представника позивача до суду надходили заяви про розгляд справи без участі представника позивача ( а.с.41-42,56, 83, 87-88, 99 т.1). 22.02.2019 року від відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи ( а.с.50, т.1) 21.03.2019 р. від представника позивача до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.81, т.1). 20.05.2019 р. представником відповідача адвокатом Сердюченком В.В. заявлено клопотання про витребування у ПАТ « Укрсоцбанк» інформації, документів, розрахунків, які мають суттєве значення для правильного вирішення спірної ситуації ( а.с.106-108,т.1). 24.06.2019 р. від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів на підставі ухвали суду від 22.05.2019 р. ( а.с.123-124, 125-177,т.1). 27.06.2019 р. представником відповідача адвокатом Сердюченком В.В. заявлено клопотання про витребування у Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області інформації та документів, які мають суттєве значення для правильного вирішення спірної ситуації ( а.с.186-187,т.1). 26.10.2020 р., 19.11.2020 р., 11.06.2021 р. від представника позивача АТ « Альфа-Банк» - правонаступника первісного позивача ПАТ « Укрсоцбанк» до суду надходили заяви про розгляд справи без участі представника позивача ( а.с.154, 206 т.2, а.с.30-31,т.3). 16.02.2021 р. від представника позивача АТ « Альфа-Банк» до суду надійшла заява щодо виконання ухвали суду від 22.05.2019 р. ( а.с.230, т.2). 21.05.2021 р. від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи ( а.с.26,т.3). Процесуальні дії суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі суд) від 21 березня 2019 року підготовче провадження у цій справі закрито ; справу призначено до розгляду по суті ( а.с.75, т.1). Ухвалою суду від 22 травня 2019 року клопотання , заявлене представником відповідача адвокатом Сердюченком В.В., про витребування у ПАТ « Укрсоцбанк» інформації, документів, розрахунків, які мають суттєве значення для правильного вирішення спірної ситуації, задоволено ( а.с.114-116,т.1). Ухвалою суду від 1 липня 2019 року клопотання , заявлене представником відповідача адвокатом Сердюченком В.В., про витребування у Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області інформації, документів, розрахунків, які мають суттєве значення для правильного вирішення спірної ситуації, задоволено ( а.с.188-190,т.1). Ухвалою суду від 23 липня 2019 року зобов`язано ПАТ « Укрсоцбанк» зобов`язано надати в судове засідання для огляду кредитну справу за кредитним договором № 31/06-КО від 20.03.2006 р. ( а.с.199-200, т.1). Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року позов ПАТ « Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31/06-КО від 20.03.2006 року залишено без розгляду ( а.с.214-216,т.1). Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 січня 2020 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року у цій справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду ( а.с.21-22,т.2). Ухвалою суду від 7 лютого 2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті ( а.с.26, т.2). Постановою Верховного Суду від 2 вересня 2020 року постанову Запорізького апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишено без змін ( а.с.142-145, т.2). Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті ( а.с.148,т.2). Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року зобов`язано позивача АТ « Альфа-Банк» надати в судове засідання для огляду кредитну справу за кредитним договором № 31/06-КО від 20.03.2006 року, укладеним між АКБСР « Укрсоцбанк» та [PERSON] ( а.с.226-227,т.2). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в суді проти позову заперечує з підстав, викладених у наданих ним заявах по суті справи ; просить у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В суді встановлено, що 20 березня 2006 року між Укрсоцбанк, правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» (кредитор), і [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір №31/06-КО ( далі кредитний договір), за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 17891,00 євро, зі сплатою 10,5 % річних та порядком погашення суми основної заборгованості, згідно графіку, наведеного в п.1.1 цього договору, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 19.03.2012р. ( а.с.3-6,т.1) Кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобілю марки Zhong, кузов [NUMBER] , згідно з договором №16/03 від 17.03.2006р., укладений між позичальником (покупець) та ТОВ «Криоліт» (продавець) (п.1.2 кредитного договору). Пункт 1.1 кредитного договору містить графік погашення боргу. Остаточний щомісячний платіж відповідач має внести у строк до 19.03.2012р. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимог, сторони уклали договір застави транспортних засобів, де предметом застави є автомобіль марки Zhong Xing Cruiser, моделі Zhong Xing Cruiser, 2005 року викусу, тип легковий-універсал-В, реєстраційний № [NUMBER] , VIN [NUMBER] , заставною вартістю 110090,00 грн., що в еквіваленті складає 17890,85 євро, за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору (п.1.3 кредитного договору) ( а.с.125-129,т.1). 20 березня 2006 року між Укрсоцбанк (заставодержатель) і [PERSON] (заставодавець) був укладений договір застави транспортних засобів №174, за умовами якого заставодавець передає в заставу заставодержателю у якості забезпечення виконання заставодавцем зобов`язань за договором кредиту №31/06-КО від 20.03.2006р., укладеного між заставодержателем та заставодавцем, транспортний засіб, а саме: тип ТЗ легковий-універсал-В, марки Zhong Xing Cruiser, моделі Zhong Xing Cruiser, 2005 року викусу, тип легковий-універсал-В, реєстраційний № [NUMBER] , VIN [NUMBER] , шасі [NUMBER] , який належить заставодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданого Дніпродзержинським МРЕВ ДАІ УМВС України 18.03.2006р. ( а.с.7-11,т.3). Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що в основу спірних правовідносин сторін покладені кредитний договір №31/06-КО від 20.03.2006р. та договір застави транспортних засобів №174 від 20.03.2006р. Відповідно до статей\~1054,\~1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до статті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 17891,00 євро, що є еквівалентом суми 110090,93 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 64-023 від 20.03.2006р. ( а.с.7, т.1). Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 26 грудня 2006 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису про звернення стягнення на заставлений транспортний засіб 26 грудня 2006р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Панченко Оленою Валентинівною був вчинений виконавчий напис, реєстровий №9181, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб, а саме: тип ТЗ легковий комбі-В, марка - Zhong Xing Cruiser, модель - Zhong Xing Cruiser, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , VIN [NUMBER] , який належить [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості ( а.с.6,т.3). За рахунок коштів, виручених від реалізації вищевказаного транспортного засобу, запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі: 17642,40 євро прострочена заборгованість по кредиту за період з 10.04.2006р. по 18.12.2006р.; 752,38 євро заборгованість по виплаті відсотків за використання кредиту; 242,91 євро пеня за несвоєчасну виплату траншів по кредиту; 48,83 євро пеня за несвоєчасну виплату відсотків, 1700,00 грн. витрати за вчинення виконавчого напису. Загалом 18686,52 євро та 1700,00 грн. Позивачем було пред`явлено виконавчий напис нотаріуса №9181 від 26.12.2006р. до примусового виконання в Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції. В ході проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №9181 від 26.12.2006р., згідно акту опису й арешту майна серії АА №423426 від 15.05.2007р., у [PERSON] був вилучений транспортний засіб Zhong Xing Cruiser, 2005 року випуску, тип легковий-універсал-В, реєстраційний № [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . Вказаний автомобіль було передано на відповідальне зберігання в ПАТ «Укрсоцбанк» в особі уповноваженого представника [PERSON] ( а.с.71-72, т.1). В ході проведення виконавчих дій транспортний засіб Zhong Xing Cruiser, 2005 року випуску, тип легковий-універсал-В, реєстраційний № [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] був реалізований третій особі. Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 18.03.2021р. №31/4-59аз, 04.07.2008р. на підставі договору купівлі-продажу №04-29 від 20.06.2008р. транспортний засіб марки Zhong Xing Cruiser, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , з іншим номерним знаком зареєстровано за громадянином [PERSON] ( а.с.196-197,т.1). Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 02.09.2008р. закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №9181 від 26.12.2006р. на підставі п.8 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно цієї постанови, державним виконавцем виконані вимоги виконавчого напису та звернуто стягнення на заставлене майно боржника. З отриманих від реалізації майна коштів стягувачу повернутий авансовий внесок в сумі 600,00 грн., кошти в сумі 35162,37 грн. скеровані на погашення заборгованості ( а.с.16, т.3). Згідно службової записки ПАТ «Укрсоцбанк» від 01.08.2011р., начальник відділу по роботі з проблемною заборгованістю Дніпропетровської області просить начальника бек-офісу бізнесу списати з балансу суму застави, у зв`язку з реалізацією рухомого майна Заводським відділом виконавчої служби МРУЮ в процедурі виконавчого провадження, що передано в заставу банку для забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за кредитним договором № 31/06-КО від 20.03.2006р. ( а.с.15,т.3). Станом на 22 травня 2018 року позичальник [PERSON] має заборгованість за кредитним договором, а саме: 13182,99 євро заборгованість за кредитом; 16959,05 євро заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №31/06-КО від 20.03.2006р. ( а.с.11-12,т.1). При визначенні розміру заборгованості за кредитним договором позивачем врахована сума 4459,41 євро, які 10.09.2008р. зараховані в якості коштів, отриманих від реалізації заставного транспортного засобу. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушень від 15.06.2018р. вих. №USB/275, в якій містились відомості про суми заборгованості та необхідності їх погашення ( а.с.9, т.1). Відповідач суму заборгованості не оплатив. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними. Відповідачем подана заява про застосування строків позовної давності. При розгляді даної заяви суд приходить до такого. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Предметом позову є вимоги банку про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором №31/06-КО від 20.03.2006р. в розмірі 30142,04 євро (за станом на 22.05.2018р.), а саме: 13182,99 євро заборгованості за кредитом; 16959,05 євро заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості, позивач заявляє до стягнення суму заборгованості за період з 2006р. по 22.05.2018р. За умовами кредитного договору №31/06-КО від 20.03.2006р., періодом погашення заборгованості є час з квітня 2006р. до 19.03.2012р. (пункт 1.1 договору графік погашення заборгованості). При цьому, згідно п.7.4 кредитного договору №31/06-КО, у випадку настання обставин, визначених п.п.2.6.3, 3.2.3, 4.3, 4.4, 5.4 цього договору, термін надання кредиту вважається таким що закінчився і, відповідно, позичальник зобов`язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Пунктом 4.4 кредитного договору №31/06-КО закріплено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Як вказує позивач, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.05.2018р. має заборгованість за кредитом. При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного банком, неналежне виконання зобов`язань відповідачем мало місце з травня 2006р. початок прострочення сплати кредитних коштів. Таким чином, за умовами кредитного договору №31/06-КО (п.4.4 договору), з 21.07.2006р. (тобто після 60 календарних днів після початку невиконання позичальником зобов`язань з повернення кредитних коштів) строк користування кредитом вважається таким, що сплив, і позичальник з цієї дати зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Отже, про порушення своїх прав позивач дізнався саме з цього моменту. З позовом в суд позивач звернувся в липні 2018р., тобто через 12 років з дня настання строку повернення кредитних коштів по договору №31/06-КО від 20.03.2006р. Отже, позивачем пропущені строки позовної давності, згідно статей 257, 261 ЦК України. Відповідно до статті 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно частини четвертої статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Посилання відповідача на те, що з огляду на приписи п.7.3 кредитного договору вбачається, що навіть станом на 12.05.2021р. кредитний договір та зобов`язання за ним продовжують існувати та є чинними, оскільки [PERSON] до сих пір не виконані належним чином, а порушення прав та інтересів АТ «Альфа-Банк» має триваючий характер, відповідно і строк позовної давності починає свій відлік окремо за кожен факт порушення умов кредитного договору, - судом до уваги не приймаються, з огляду на положення умов кредитного договору №31/06-КО (п.4.4 цього договору). Крім того, за висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем пропущені строки позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №31/06-КО від 20.03.2006р. Наявності будь-яких поважних причин пропуску строків позовної давності позивачем не зазначено. Позиція позивача з цього питання зводиться лише до того, що порушення його прав та інтересів має триваючий характер, а тому строки позовної давності не пропущені. Проте, така позиція позивача спростовується матеріалами справи. Отже, у задоволенні позову слід відмовити з підстав пропуску позивачем строків позовної давності. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed