overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

09.06.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, та про те, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Із позовної заяви вбачається, що 17 квітня 2009 року позивачка з відповідачем припинили сімейні відносини, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, на даний час відповідач мешкає окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки та мешкає з нею. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у позивачки та відповідача є спільна дитина син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

09.06.2016 року заявниця звернулася до Немирівського районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши, що 08.10.2009 року помер її батько [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку пай розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах, на яку видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 036622. Спадкоємцем за законом на майно спадкодавця є дочка спадкодавця [PERSON] В даний час у [PERSON] виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,59 га. призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 036622. Вона звернулась до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори з даного приводу, під час огляду правовстановлюючого документу Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 036622 зясувалось, що при його виготовленні допущено граматичну помилку, а саме: прізвище власника записано «Белімець», а згідно документів що посвідчують особу спадкодавця «Белемець». В звязку з вище викладеним в неї виникла необхідність звернутися до суду з приводу встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа. Відповідно до ч. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримують та просять її задовольнити з підстав що в ній викладені.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Будучи допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] ВасильМаксимович є одна і таж особа. \~\~\~\~ \~ Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника, його представника та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 036622 від 23.07.1997 року, на земельну ділянку площею 2,59 в умовних кадастрових гектарах виданий на імя [PERSON] є правовстановлюючим документом [PERSON] померлого 08.10.2009 року, що підтверджується свідченнями заявника та свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили даний факт, а також заява підтверджується матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а. с. 5 ), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) ( а. с. 6 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а. с. 7 ), копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 8 ), паспортними даними ( а. с. 9 ) та довідкою виконкому Зяньковецької сільської ради від 11.05.2016 року за № 142 ( а. с. 10 ). \~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

09.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 25.10.2013 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними не склалися через різні інтереси, погляди на життя, права та обов'язки подружжя, із-за чого виникали суперечки, лайки, які привели до того, що спільне життя стало неможливим. Більше як два місяці відповідач забрав свої речі та пішов з сімї, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2013 року, вчинений Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 929. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матір'ю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

09.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 27.11.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 272, від даного шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з 01.05.2016 року через поведінку відповідачки, яка нехтує їх спільними сімейними інтересами, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав зазначаючи, що на примирення не згоден, оскільки в 2013 році за його позовом про розірвання шлюбу такий строк надавався і таке примирення на теперішній час не буде мати на меті збереження сімї через втрату ним почуття любові, ініціювання процесу розподілу майна подружжя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про надання строку на примирення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

09.06.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 16.03.2013 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе, суперечок про поділ майна немає, згода про утримання та проживання дітей між ними досягнута-діти залишаються з нею. В судове засідання позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.03.2013 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 272. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

\~\~09.06.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1500 щомісяця починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.\~\~\~\~ Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Останнім часом відповідач ухиляється від утримання дочки, тому позивач вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка відповідно до довідки про склад сім'ї від 02.11.2015 року проживає разом з позивачем (а.с. 5, 6). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленому розмірі, суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

09.06.2016 року позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 26 квітня 2013 року відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції між ним та відповідачкою укладено шлюб. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO].Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Враховуючи наведене, суд вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2013 року відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Від подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.10.2013 відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

09.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 06.09.1996 року у Міськвідділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1008, між ним та [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2015 році, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 06.09.1996 року у Міськвідділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне зареєстровано шлюб між [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №1008, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] Батьком дітей в свідоцтвах про народження записаний [PERSON]. Діти проживають з матір'ю - відповідачем у справі [PERSON]. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, виховання дітей, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в 2015 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

09.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.06.2011 року померла її тітка [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території Носівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області.За життя [PERSON] склала заповіт на позивача. Після смерті тітки позивач звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини для направлення її за місцем відкриття спадщини. Позивач звернулась до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, але їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю. Носівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Носівська сільська рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158,169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved