Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

07 квітня 2015 року до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою звернувся [PERSON] У позові він виклав прохання визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою в с. В.Сорочинці, вул. 93 Миргородської дивізії, 8, в звязку з вибуттям на інше постійне місце проживання та примусово зняти його з реєстрації у даному будинку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється власником спірного будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 6 серпня 2012 року. Даний будинок він успадкував після смерті матері [PERSON]. В даному будинку зареєстрований та проживав співмешканець покійної [PERSON]. З серпня 2014 року відповідач не проживає у спірному будинку, однак відмовляється в добровільному порядку знятись з реєстрації. Позивач вказує, що відмова [PERSON] знятися з реєстрації обмежує його права як власника, тому він просить усунути перешкоди, шляхом визнання відповідача втративши права на користування житловими приміщенням та примусово зняти його з реєстрації. 06 травня 2015 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву в якій виклав прохання визнати його членом сімї померлої [PERSON], визнати за ним право користування спірним житловим будинком та усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком, шляхом вселення та зобовязання [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні. Позовні вимоги зустрічної позовної заяви мотивовані тим, що [PERSON] проживав з [PERSON], з кінця 80 років однією сімю. Вони вели спільне господарство в житловому будинку за адресою в с. В.Сорочинці, вул. 93 Миргородської дивізії, 8. 15 грудня 2010 року [PERSON] померла, заповівши будинок синові, [PERSON] Після отримання документів на будинок ставлення [PERSON] до [PERSON] змінилось, що спонукало його переїхати до племінника. [PERSON] вказує, що намагався повернутись до свого місця реєстрації та проживання, однак безрезультатно. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимого первісної позовної заяви та просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. [PERSON] та його представник по дорученню, [PERSON], заперечили позовні вимоги первісної позовної заяви та підтримали позовні вимоги зустрічної позовної заяви, яку просили задовольнити. Представник Великосорочинської сільської ради, яка зазначена третьою особою в первісній позовні заяві, в судовому засіданні повідомив суду, що дана справа не стосується інтересів територіальної громади, а є приватним спором між двома мешканцями, до якого сільська рада не має відношення і рішення по справі не вплине на права та обовязки сільської ради. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи встановив, що житловий будинок за адресою в с. В.Сорочинці, вул. 93 Миргородської дивізії, 8, належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва від 06 серпня 2012 року про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 15 грудня 2010 року. З 25 листопада 1981 року у вищевказаному будинку зареєстрований та проживав [PERSON] за згодою колишнього власника будинку, [PERSON], як член її сімї відповідно до положення ч. 4 ст. 156 та ст. 64 Житлового кодексу України. Втрата [PERSON] прав на користування житлом після смерті [PERSON], обґрунтовується тим, що відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР та з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно зі ст. 405 ЦК України, яка регламентує поняття житлового сервітуту колишніх членів сім'ї та підстави збереження житлових прав цих осіб, члени сім'ї власника житла зберігають право на користування цим житлом саме на період, коли зберігається право власності певної особи на це житло. За змістом правових норм, які регулюють об'єм житлових прав члена сім'ї колишнього власника, слідує, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] внаслідок припинення права власності на будинок колишнього власника [PERSON], після її смерті, втратили право користування спірним житловим приміщенням. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 04 листопада 2014 року справа № 6-158цс14. Враховуючи вищевикладене первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою в с. В.Сорочинці, вул. 93 Миргородської дивізії, 8. Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи вимоги вказаного закону суд відмовляє у вимозі [PERSON] щодо примусового зняття з реєстрації відповідача, так як набрання законної сили рішенням суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, є підставою для проведення процедури зняття з реєстрації. Окремої процедури примусового зняття з реєстрації чинним законодавством не передбачено. В звязку із задоволення позовних вимог первісного позову про визнання [PERSON] таким, що втрати право користування житловим приміщенням, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову [PERSON]. Незважаючи на те, що в мотивувальній частині рушення суд вказує, що [PERSON] відповідно до положення ч. 4 ст. 156 та ст. 64 Житлового кодексу України, являвся членом сімї померлої [PERSON], суд відмовляє у задоволенні такої вимоги, так як встановлення даного юридичного факту не має значення для прав та інтересів особи та не створює умов здійснення нею немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, як того вимагають положення ст. 234 ЦПК України. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України та частковому задоволенні первісного позову суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: partial