Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

07 березня 2018 року позивач ТОВ «Порше Мобіліті» подало до Апеляційного суду м. Києва матеріали позовної заяви ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 17.06.2013 року між сторонами був укладений Кредитний договір №50009373 (далі - Кредитний договір), в якому зазначено, що договір між сторонами складають цей кредитний договір, Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи. За вказаним договором кредиту відповідач отримав суму кредиту у розмірі 122 956,86 грн (15064 доларів США 55 центів) та суму Додаткового кредиту у розмірі 37610,50 грн (4608,00 доларів США) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.06.2018 року, для купівлі автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва. 22.07.2013 року між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу № 50009373. Відповідно до Кредитного договору відповідач уклав з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0001507. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 13477,49 грн та 12902,17 грн за додатковим кредитом. Позивачем надіслано [PERSON] вимогу від 19.05.2014 щодо дострокового повернення кредиту та сплаті заборгованості за Кредитним договором, якою позивач вимагав від відповідача достроково повернути суми кредиту у повному обсязі та сплати 208919,18 грн, однак вимога лишилась проігнорована відповідачем. Таким чином, ТОВ «Порше Мобіліті» просить стягнути загальну заборгованість відповідача, яка станом на 06.11.2017 року становить 497 640,36 грн та складається з: 1.13 477,49 грн - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом; 2.12 902,17 грн - сума заборгованості за додатковим Кредитом; 3.Заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 471 260,70 грн, з яких: 351 582,86 грн - сума заборгованості з дострокового повернення кредиту; 119 677,84 грн - сума заборгованості за процентами. Також ТОВ просить судові витрати у сумі 13 464,61 грн покласти на відповідача. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року підсудність матеріалів позовної заяви ТОВ «Порше Мобіліті» визначено Голосіївському районному суду м. Києва (а.с. 77-78). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В. від 20 березня 2018 року позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» залишено без руху (а.с. 82). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 2 квітня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 89). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позову заяву та всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. 8 червня 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду (а.с. 106). Згідно з Розпорядженням в.о. керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 1414 від 2 липня 2018 року та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу здійснено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку з закінченням строку повноважень судді Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В. (а.с. 111). Згідно з протоколом зазначену вище справу передано судді [PERSON] (а.с. 110). Ухвалою від 9 липня 2018 року справу прийнято до провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче провадження (а.с. 112-113). Згідно з Розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 393 від 28 травня 2020 року та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу здійснено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку зі звільненням з посади судді Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] (а.с. 173). Згідно з протоколом зазначену вище справу передано судді Плахотнюк К.Г. (а.с. 175). Ухвалою від 4 серпня 2020 року справу прийнято до провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 177). У підготовче провадження 25.03.2021 року учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про проведення провадження за його відсутності. Відповідач правом подачі відзиву на позов не скористалася. Повідомлялася про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталася. За відсутності відповідача у справі, суд позбавлений можливості з`ясувати питання щодо вирішення заявленого спору мирним шляхом. 25 березня 2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 181-182). Представник позивача подала клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 27 вересня 2021 року за відсутності позивача та його представника, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом публікації оголощення на офційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № 50009373 на суму 122 956,86 грн - еквівалент суми кредиту в дол. США: 15 064,55 та Додатковий кредит на суму 37 610,50 грн - еквівалент суми Додаткового кредиту в дол. США: 4 608,00, строком - 60 місяців, процентна ставка - 9,90% на рік, яка відповідно до п. 2.3 Загальних вимог є змінною, цільове призначення - придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1598 куб. см., 2013 року випуску (а.с. 7). Також сторони підписали Загальні умови кредитування, як додаток до Кредитного договору № 50009373 від 17.06.2013 року (а.с. 8-16). Положеннями п. 1.4.2. Загальних умов сторони погодили, що повернення кредитних коштів здійснюється відповідачем у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця (а.с. 17-19). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір підписаний сторонами, містить детальний опис його предмету (умови, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, строк дії договору, врегулювання спорів та інше ). В момент підписання кредитного договору позивач отримав його примірник. Підписання даного кредитного договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 1.3.1 Загальних умов кредитування (Додаток до кредитного договору), розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до встановлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент встановлення рахунка обмінного курсу банку. Позитивне або від`ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни або обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, підписанням даних умов позичальник підтверджує, що Компанія належним чином ознайомила позичальника із інформацією, передбаченою ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ, а також що позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг, затверджених компанією. Графіком погашення кредиту є невід`ємною частиною Кредитного договору. У п. 9.6. Загальних умов зазначено, що додатково до положень п. 9.5. Загальних умов кредитування Позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформацію про: умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для Позичальників; умови надання додаткових фінансових послуг, пов`язаних з фінансовим кредитом, та їх вартість (за умови надання таких послуг); розмір винагороди Компанії у разі, коли вона пропонує послугу фінансового кредиту, що надається іншими фінансовими установами; реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Також даною статтею визначені права та обов`язки сторін договору споживчого кредиту. Статтею 18 цього Закону, щодо визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. З матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами підписаний повноваженими особами, він містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгодженні сторонами шляхом звернення позивача з пропозицією щодо укладання договору та погодження відповідачем на укладання такого договору. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Зобов`язання відповідача перед ТОВ «Порше мобіліті» за кредитним договором було забезпечене договором застави транспортного засобу № 50009373 від 22.07.2013 року, згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Polo Sedan, колір - білий, що належить позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу № 2013/0203К від 17 червня 2013 року та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] (а.с. 20-27, 30). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно до п. 1.4.3. Загальних умов, виставлено відповідачу [PERSON] рахунки для сплати чергових (щомісячних) платежів за лютий 2014 року - травень 2014 року по Кредиту та за по Додатковим кредитом, які, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього. Порушенням зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала прийнятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів у встановлений договором строк. Невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені Сторонами в Графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 13 477 грн. 49 коп. за Кредитом та в сумі 12 902 грн. 17 коп. за Додатковим кредитом. Відповідно до Кредитного договору між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», як страховиком та відповідачем [PERSON] як страхувальником укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0001507 від 01.07.2013 (а.с 28, 29). Вигодонабувачем за договором виступає ТОВ «Порше Мобіліті». Крім того, пунктом 10.4 Загальних умов передбачено, що додатковий кредит надається компанією позичальнику шляхом перерахування компанією на користь страхової компанії, зазначеної у Кредитному договорі або іншому документі, грошових коштів за страхові премії відповідно до Договору страхування, що підлягають сплаті компанією рівними місячними платежами. Умовами п. 10.10.3. Загальних умов кредитування до Кредитного договору № 50009373 від 17.06.2013 року визначено, що повернення Додаткового кредиту здійснюється Позичальником в повному обсязі в строки, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частино 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В положеннях п. 3.2. Загальних умов Сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового Кредиту, серед іншого, у випадку порушення Відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 (один) календарний місяць (п. 3.2.1. Загальних умов). 19.05.2014 на адресу відповідача [PERSON] направлено Вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором за № 50009373 від 17.06.2013, якою позивач вимагав від відповідача дострокового повернення Суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, які станом на дату направлення вимоги становили 208 919,18 грн (а.с. 31). Зазначеною вимогою позивач повідомив відповідача [PERSON] , що у випадку неповернення суми кредиту та заборгованості протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання цієї вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ «Порше Мобіліті» у заставу. Однак, вимогу позивача щодо дострокового повернення Кредиту у встановлені строки проігноровано відповідачем [PERSON] . Отже, загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50009373 від 17.06.2013 року, станом на 06.11.2017 року становить 497 640,36 грн та складається з: 13 477,49 грн - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом; 12 902,17 грн - сума заборгованості за додатковим Кредитом; заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 471 260,70 грн, з яких: 351 582,86 грн - сума заборгованості з дострокового повернення кредиту; 119 677,84 грн - сума заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 36). Згідно п. 6.3. Умов кредитування, у разі неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем. Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Відповідно до п. 8.5. Умов кредитування, збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Нормами чч. 1, 3 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у зв`язку з порушенням виконання кредитного договору відповідачем, позивачу було заподіяно збитки на суму 497 640,36 грн, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в даній частині позову. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати для забезпечення відновлення порушеного відповідачем права позивача за Договором про надання юридичних послуг від 26.05.2015 року з ТОВ «КПД Консалтинг» (а.с. 62-65). Відповідно до Заявки на надання юридичних послуг № 314 від 01.11.2017 року до Договору про надання юридичних послуг та Акту № 1 про надані послуги до Заявки, вартість послуг з представництва інтересів замовника в суді першої інстанції складає 5 000 грн, крім того, ПДВ - 1000 грн, що разом становить 6000, 00 грн (а.с. 66-68, 69). На підтвердження оплати за юридичні послуги суду надано платіжне доручення № 2907 від 10.11.2017 (а.с. 70). Таким чином, суд приходить до висновку, що вартість витрат на правову допомогу має бути відшкодована позивачу. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 7464,61 грн.

Outcome: approved