overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

08 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу з посиланням на ті обставини, що вона не може оформити пенсію у звязку з тим, що в свідоцтві про шлюб її імя зазначено як «Наталія», а в паспорті імя записано як «Наталя». Тому заявник була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про шлюб. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності та встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. Представник заінтересованої особи Купянське обєднане управління пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору повністю покладався на розсуд суду та не заперечував з приводу заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії паспорта заявниці, [PERSON] отримала паспорт громадянина України серії МК №743932, в якому її імя записано як «Наталя»(а.с. 4). В довідці про присвоєння ідентифікаційного коду та в пенсійному посвідченні імя заявниці зазначено також, як і у паспорті, а саме: «Наталя», що підтверджується їх копіями (а.с. 5-6). Під час державної реєстрації шлюбу імя заявниці було записано у свідоцтві про шлюб як «Наталія», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON] 19 травня 1961 року, актовий запис №44 (а.с. 7). З заяви вбачається, що заявник не може в повному обсязі скористатися своїм правом на призначення пенсії у звязку з наявними розбіжностями її імені у паспорті громадянина України та свідоцтві про шлюб. На підставі ст. 234 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно\~ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої зазначені в документі не збігаються з прізвищем зазначеним у паспорті або свідоцтві про народження. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт належності правовстановлюючих документів можливо встановити. Тобто, в свідоцтві про шлюб зареєстрований 19 травня 1961 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №44 та паспорті громадянина України серії МК №743932 мова йде саме про [PERSON], яка народилася 19 січня 1938 року в м. Полтава. Відомості зазначені в паспорті заявника, пенсійному посвідченні а також довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] «Наталія» (як у свідоцтві про шлюб) Олексіївна це однин і той же громадянин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

08 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу з посиланням на ті обставини, що вона не може оформити пенсію у звязку з тим, що в свідоцтві про шлюб її імя зазначено як «Наталія», а в паспорті імя записано як «Наталя». Тому заявник була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про шлюб. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності та встановити факт належності їй правовстановлюючого документу. Представник заінтересованої особи Купянське обєднане управління пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору повністю покладався на розсуд суду та не заперечував з приводу заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії паспорта заявниці, [PERSON] отримала паспорт громадянина України серії МК №743932, в якому її імя записано як «Наталя»(а.с. 4). В довідці про присвоєння ідентифікаційного коду та в пенсійному посвідченні імя заявниці зазначено також, як і у паспорті, а саме: «Наталя», що підтверджується їх копіями (а.с. 5-6). Під час державної реєстрації шлюбу імя заявниці було записано у свідоцтві про шлюб як «Наталія», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON] 19 травня 1961 року, актовий запис №44 (а.с. 7). З заяви вбачається, що заявник не може в повному обсязі скористатися своїм правом на призначення пенсії у звязку з наявними розбіжностями її імені у паспорті громадянина України та свідоцтві про шлюб. На підставі ст. 234 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно\~ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої зазначені в документі не збігаються з прізвищем зазначеним у паспорті або свідоцтві про народження. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт належності правовстановлюючих документів можливо встановити. Тобто, в свідоцтві про шлюб зареєстрований 19 травня 1961 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №44 та паспорті громадянина України серії МК №743932 мова йде саме про [PERSON], яка народилася 19 січня 1938 року в м. Полтава. Відомості зазначені в паспорті заявника, пенсійному посвідченні а також довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] «Наталія» (як у свідоцтві про шлюб) Олексіївна це однин і той же громадянин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

08 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є її та відповідача дітьми та у теперішній час проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дітей, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхніх неповнолітніх дітей. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми позивачки і відповідача, у теперішній час проживають разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвами про народження (а. с. 4, 5) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

08 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 12 серпня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Луківською селищною радою Турійського району Волинської області. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у неї не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та непорозуміння і тому впродовж останнього року вона не проживає з відповідачем та не підтримує з ним подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. На примирення з [PERSON] не згідна ні за яких умов та, оскільки їх шлюб існує тільки формально і його збереження суперечить її інтересам, просила цей шлюб розірвати. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилася, подавши суду заяву від 29 листопада 2016 року про розгляд справи за її відсутності, де вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Зі свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 075604 слідує, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 12 серпня 2012 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 14 (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 167850 (а. с. 8) сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають істотне значення. Судом встановлено, що в даному випадку сім'я розпалась остаточно, сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, підстави для надання сторонам строку на примирення відсутні, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 551.20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~08 листопада 2016 року в с.Киданів Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Центральна,10 в с.Киданів Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Киданівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 08 листопада 2016 року в с.Киданів Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 20 березня 2015 року і посвідчений секретарем Киданівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

08 листопада 2016 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 07 червня 2011 року між банком та відповідач був укладений кредитний договір № …10356 згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 13978.84 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не зявився , хоча був повідомлений своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 07 червня 2011 року між банком та відповідачем [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) , яка фактично проживає за адресою : Одеська обл.. Овідіопольський район , с.Овідіополь , вул. Островського , 7 був укладений кредитний договір № …10356 та отримав кредит у сумі 4000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 30 вересня 2016 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 3976.27 грн. ; - заборгованість по процентам за користування кредитом 7860.72 грн.; - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом 1000 грн.; - штраф ( фіксована частина) 500.00 грн. ; - штраф ( процентна складова)\~ - 641.85 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 13978.84 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1378 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

08 листопада 2016 року заявник звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, архівний витяг № М-131 від 01.06.2016 року та архівна довідка № М-65 від 06.08.2016 на імя [PERSON]. Заявник у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав, заяву просив задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник зацікавленої особи, Чорноморського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, у відповідності до якої проти задоволення заяви не заперечує, просить суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлені наступні фактичні обставини. У травні 2016 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного трудового архіву для отримання архівної довідки про нарахування заробітної плати щодо перерахунку пенсій за віком. 01 липня 2016 року [PERSON] отримав архівний витяг М-131 з протоколу № 10 засідання правління колгоспу «Україна» від 01 серпня 1978 року про прийняття заявника у члени колгоспу, але вказано прізвище, імя по батькові [PERSON], яке не відповідає даним паспорта. 20 вересня 2016 року [PERSON] отримав архівну довідку за № М-65 про його заробітну плату з 1978 1981 роки. В цьому документі також значиться прізвище, імя по батькові [PERSON], яке також не відповідає даним паспорта. На підставі наведеного, різниця у написанні прізвища заявника у одну літеру, є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце та час народження якого, вказані в документі, не співпадають з прізвищем, імям, по-батькові, місцем та часом народження цієї особи, які вказані у свідоцтві про народження чи паспорті. Факт належності заявнику архівної довідки та архівного витягу підтверджується: архівною довідкою Трудового архіву Овідіопольської районної ради № М-65 від 06.08.2016 року, архівним витягом архівного відділу Овідіопольської районної державної адміністрації № М-131 від 01.06.2016 року, копією паспорта [PERSON], копією картки фізичної особи платника податків [PERSON], наявними у матеріалах справи. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

08 листопада 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 07.11.2016 р. о 14 год. 15 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 07.11.2016 р. о 14 год. 15 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Чепінога А.І. лікарні КЗ «Синельниківської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий злобний, роздратований. Мова обривками фраз. Вважає себе посланником Господа, стверджує, що чує його «голос». Емоційно неадекватний. Мислення різнопланове, паралогічне. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved