overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

07 липня 2014 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 17 квітня 2010 року, Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 06. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що шлюб з відповідачем не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2013 року, сторони проживають окремо один від одного. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені таки факти та відповідні ним правовідносини. 17 квітня 2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 06, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 24 вересня 2010 року Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №35. (а.с. 6). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, мешкають вони окремо, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 31 січня 2006 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Позивач має намір в подальшому створити сім'ю з іншою особою. Вже три місяці сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.11). Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.12). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 січня 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 січня 2006 року, актовий запис 57 (а.с.4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 січня 2007 року, актовий запис 149 (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до його повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєструваний 30 вересня 2011 року, актовий запис № 1893 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивач не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а тому потребує матеріальної допомоги, а працездатний відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу, але суд вважає за доцільне стягнути таку допомогу у розмірі меншому, ніж просить позивач. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 17 липня 1999 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами понад два роки тому, з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1999 року. Мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки після спливу строку наданого судом на примирення позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

07 липня 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що сторони тривалий час перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від вказаних відносин мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дитині матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги частково, в сумі 300 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Згідно довідки № 470 виданої 03.07.2014 року Приютською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, неповнолітній син [PERSON] дійсно проживає разом з позивачем (а. с. 5). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини, оскільки відповідач зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

07 липня 2014 року представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що відповідачка [PERSON] є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 25 липня 2012 року на підставі заяви про вступ до спілки. 15 березня 2013 року вона звернулася до спілки з заявою про надання їй кредиту. Того ж дня між відповідачкою та філіалом № 2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» було укладено кредитний договір № 2076/13-Ф2, відповідно до якого вона отримала кредит на придбання товару у розмірі 3000 грн. строком користування на 12 місяців. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. За весь час користування кредитом відповідачкою не було проведено жодного платежу. Залишок за кредитом становить 3000 грн. У зв'язку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобов'язань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки станом на 01 липня 2014 року складає 4844,70 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 4844,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 4922,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, та з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2076/13-Ф2 від 15 березня 2013 року у розмірі 4922,70 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню солідарно з відповідачів у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

07 липня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 687 грн. 79 коп., що виникла за період з 01.11.2010 року по 01.06.2014 року. У судове засідання представник позивача подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] в місті Чернігові, і є споживачем послуг з теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Згідно визначеного у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати відповідних послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 4 ст. 319, ст. 322 Цивільного кодексу України, власність зобов'язує, а власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач за послуги з теплопостачання своєчасно та в повному обсязі не розраховується, у зв'язку з чим за період з 01.11.2010 року по 01.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 687 грн. 79 коп., що підтверджується розрахунком на а/с. 6. Розмір заборгованості та оплата судового збору підтверджується матеріалами справи, що є підставою для їх стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

07 липня 2015 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 липня 2012 року виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, за актовим записом № 31. У судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовну заяву підтримує повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

07 липня 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що з останнім постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї. Від шлюбу подружжя мають двох дітей. З травня 2015 року позивачка і відповідач шлюбні відносини не підримують, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем позивачка вважає не можливим. Позивачка до суду не зявилась, просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач на виклик до суду не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 16 листопада 1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. З травня 2015 року позивач і відповідачка шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за доцільне позов задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

07 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Вказав, що 29 квітня 1998 року він уклав договір купівлі - продажу житлового будинку з [PERSON], згідно якого він став власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. 03 травня 1998 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] з якою переїхав проживати у цей будинок. Дружина має сина від першого шлюбу - відповідача [PERSON]. 03 жовтня 1998 року він та відповідач [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в цьому будинку. 19 листопада 2010 року шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвано. Відповідачі [PERSON] і [PERSON].в будинку не проживають з жовтня 2010 року. Він є пенсіонером по інвалідності, сплачує аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], який навчається, отримати субсидію він не має можливості, відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстраційного обліку. Просив зняти з реєстраційного обліку відповідачів [PERSON], і [PERSON], які зареєстровані [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав і підтвердив вказані вище обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися і від яких не надійшло заяв про розгляд справи у їх відсутність, тому суд вважає ухвалити заочне рішення і проти такого вирішення справи не заперечує позивач. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, а саме: копію договору купівлі - продажу будинку від 29 квітня 1998 року між [PERSON] і [PERSON], копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 19 листопада 2010 року між [PERSON] і [PERSON], копії заяв позивача [PERSON] нотаріусу про зняття відповідачами [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку, копію домової книги про реєстрацію сторін в будинку по [ADDRESS], тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно рахунку № 307 від 25 серпня 2015 року редакції газети «Черкаський край» позивачем [PERSON] сплачено 60 грн. за оголошення в газеті про виклик відповідачів в судове засідання, а тому вказані судові витрати підлягають стягненню на користь позивача, стягненню з відповідачів підлягає також судовий збір у дохід держави в сумі 487 грн. 20 коп., так як позивач є інвалідом другої групи і звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved