Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

10.04.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 17573.63 грн., яка утворилась станом на 08.03.2017 року та складається з наступного: 156.86 грн. - заборгованість за кредитом; 12967.47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3136.27 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 813.03 грн. - штраф (процентна складова). З позовної заяви випливає, що згідно укладеного договору № б/н від 13.04.2011 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримла кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (однак, інформація про такий кінцевий строк суду сторонами не надана).На підтвердження суми заборгованості, Позивачем наданий суду відповідний розрахунок заборгованості. 18 травня 2017 року судом була винесена ухвала, про надання суду розяснення щодо проведеного розрахунку, однак, станом на 15.06.2017 року таке розяснення так і не було надане. Представник банку в судове засідання не з'явився. В позовній заяві у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечував про розгляд справи без участі представника банку та прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду повторно не зявилась. Тому, суд на підставі ч.4 ст.169 ЦПК Україниухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини: 13.04.2017 року відповідачка, оформивши відповідну анкету, отримала зарплатну картку та платіжну картку КРЕДИТКА «УНІВЕРСАЛЬНА» без встановленого кредитного ліміту. Інформації про закінчення строку дії даної картки в матеріалах справи немає. Згідно довідки про умови кредитування (а.с.9) базова відсоткова ставка в місяць складає 2,5%, що відповідає ставці 30% річних зазначених в позовній заяві (а.с.4). В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б свідчили, що дана відсоткова ставка змінювалась від 2011 року до моменту подання позову. Тим паче, не має доказів того, що про зміну такої процентної ставки повідомлялась відповідачка, як цього вимагає чинне законодавство (зокрема, ст.1056-1 ЦК України) та й Умови надання банківських послуг на які посилається сам позивач (п.1.1.3.2.3). З огляду на це, суд вважає наданий розрахунок заборгованості в частині зазначення в колонках 6, 7 відсоткової ставки у розмірі 34,8 (з 1.09.2014р.) та 43,2 (з 1.04.2015 р.) безпідставним, а сам розрахунок не вірним. Як вбачається з даного розрахунку (а.с.6,7), з 31.12.2013 року у відповідачки залишався борг у розмірі 156,86 грн., що відповідає тілу кредиту, який просить стягнути позивач. З огляду на відсоткову ставку у розмірі 30 % річних з 31.12.2013 року і до 08.03.2017 року (кінцева дата проведеного розрахунку), незрозумілим для суду є те, як з тіла кредиту у розмірі 156,86 грн. за три роки та два місяці могла утворитись заборгованість за процентами у розмірі 12967,79 грн. (біля 2500 % річних!!!). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст.536 ЦК України). Проценти на неустойку не нараховуються (ст.550 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановленоцим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1048 ЦК України передбачене право позикодавця на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем також нараховано відповідачці штраф у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. (фіксована складова) та 813 грн. (процентна складова). Однак, згідно довідки про умови кредитування наданої самим позивачем (а.с.9) штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову нараховується після порушення строків платежів більше ніж на 120 днів (а не 30 як зазначено в умовах). Крім того, в позові не зазначається з якого моменту у банку виникло право нарахувати такий штраф, а також коли і яке саме порушення допустила відповідачка. З огляду на це, із змісту позовної заяви та наданих суду документів підставність нарахування таких штрафів суд не може встановити (що, до речі було однією з підстав прийняття ухвали (а.с.50)). Тому позов у цій частині не підлягає до задоволення. Зважаючи на те, що в позовній заяві відсутні посилання на будь-які умови договору про порядок нарахування відсотків, ухвала суду (а.с.50) позивачем так і не була виконана та суду не надані розяснення щодо проведеного банком розрахунку, - суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідачки слід стягнути заборгованість у розмірі 306,67 грн.: 156,86 грн. заборгованість за кредитом; 148,81 грн. заборгованість за процентами з 31.12.2013 р. по 8.03.2017 р. (1162 дні) (156,86 грн. / 100 х 30 / 365 х 1162 = 148,81 грн.). Також з [PERSON] в силуст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 25 грн.

Outcome: approved