Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

08 серпня 2019 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог, позивач, зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.09.2013 року, відповідач [PERSON] \~отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач, підписавши заяву, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк за договором свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору і в межах встановленого ліміту. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором не надала своєчасно грошові кошти на погашення кредиту, в зв`язку з чим станом на 01.07.2019 виникла заборгованість в розмірі 25041,19 грн., з яких 560,39 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 20123,87 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 2688,30 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 1168,63 грн. (процентна складова). Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не подавала,\~та ухвалою суду від 24 грудня 2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~- зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом\~встановлено, що 20 вересня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 500,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору, - клієнт зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Також, відповідно до пунктів 2.1.1.5.6 та 2.1.1.5.7 відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання\~зобов`язань за Договором,\~на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку,що дає право позивачу у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Тобто, перед укладенням спірного договору відповідач був повідомлений з умовами надання кредитної картки, умовами кредитування та тарифами банку. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПриватБанк» належним чином виконав всі\~покладенні на нього обов`язки, згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У частині 1 ст. 549\~ЦК України\~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (\~ст. 549 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Встановлений законом розмір неустойки може бути збільшений у договорі (ч. 2ст. 551\~ЦК України). У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3\~ст. 551 ЦК України). Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України\~щодо обов`язку суду сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо її розмір значно перевищує розмір збитків. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1120цс15, яка відповідно до ст. 360 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України. При цьому, встановивши, що розмір пені значно перевищує розмір основного боргового зобов`язання за кредитним договором, а також те, що у разі стягнення заборгованості у визначеному банком розмірі, в тому числі і пені, призведе до\~порушення\~прав відповідача суд приходить до висновку про застосування до спірних правовідносин положень ч. 3ст. 551\~ЦК України. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків, має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, вбачається,\~що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх\~одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61\~Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Оскільки позивач\~самостійно не\~визначився з\~видом цивільно-правової\~відповідальності,\~враховуючи принцип\~верховенства права,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача штраф\~(фіксована\~частина),\~ штраф (процентна складова) та відмовити в задоволенні вимоги про\~стягнення пені. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 2229,02 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 560,39 гривень, штрафу (фіксована частина) 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) 1168,63 гривень. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial