Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

07 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 03 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №597, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит на купівлю автомобіля у розмірі 53496грн. строком на 84 місяці до 02 грудня 2014 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору від 03 грудня 2007 року №597 було укладено договір поруки №597/1 від 03 грудня 2007 року з Відповідачем 2. Відповідачка порушила умови кредитного договору та не здійснювала вчасно і у повному обсязі обов'язкові платежі за кредитним договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка становить 11958грн.88коп. та складається із: основного боргу - 5731грн.74коп.; простроченого боргу - 5281грн.71коп.; відсотків - 98грн.21коп.; прострочених відсотків - 614грн.74коп. та пені - 232грн.48коп. Позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитом у сумі 11958грн.88коп. та судові витрати у сумі 243грн.60коп. У судове засідання позивач, його представник і відповідачі не з'явилися. Представник позивача у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності, позовну заяву підтримав повністю. Відповідач 1 та Відповідач 2 просили суд розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечень не мали. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 553-554, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальність за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої пава і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 03 грудня 2007 року позивач та [PERSON], яка у подальшому на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7) змінила прізвище на [PERSON], уклали кредитний договір №597, за умовами якого Банк надав відповідачці кредит у сумі 53496грн. терміном до 02 грудня 2014 року, а відповідачка зобов'язалася сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 10,5% річних та комісійні винагороди у порядку і на умовах та в строки, визначені цим Договором. Пунктами 3.3-3.3.5 Договору відповідачка взяла на себе обов'язок належним чином виконувати зобов'язання за цим договором, повернути кредит у сумі 53496грн. шляхом погашення кредиту рівними частинами у сумі 637грн.86коп. та сплату нарахованих процентів кожного місяця не пізніше 02 грудня 2014 року. У разі порушення умов цього Договору та договору застави, на вимогу Банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій у порядку, передбаченому п.2.3., 2.4. цього Договору. На забезпечення умов виконання вказаного договору 03 грудня 2007 року позивач уклав договір поруки №545/1 з Відповідачем 2 - [PERSON], який взяв на себе обов'язок відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором №597 (а.с.13-14), а 05 грудня 2007 року договір застави автомобіля «Део», 2007 року випуску, реєстраційний [NUMBER] (а.с.8-11). Відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.19-22), станом на 03 квітня 2014 року становить 11958грн.88 та складається із: основного боргу - 5731грн.74коп.; простроченого боргу - 5281грн.71коп.; відсотків - 98грн.21коп.; прострочених відсотків - 614грн.74коп. та пені - 232грн.48коп. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, Відповідач 1 та Відповідач 2 суду не надали, а позовні вимоги визнали повністю. Суд вважає доведеним факт невиконання Відповідачем 1, Відповідачем 2 своїх зобов'язань, які випливають з умов кредитного договору та договору поруки, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів обов'язок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі - 243грн.60коп.

Outcome: approved