Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

08 квітня 2019 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення. 14 січня 2020 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа»), засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: - з 01.05.2015 року затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 720,15 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ). - з 01.07.2016 затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1101 від 09.06.2016 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1411,77 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 42,69 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); - з 04.11.2016 року затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1782 від 06.10.2016р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1417 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 51,63 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); - з 09.07.2017 затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №784 від 15.06.2017 зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1171 від 31.03.2015 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1393,27 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 50,73 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); - з 31.12.2017 року, згідно постанови від 28.12.2017 №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року №1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1424,96 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 1070,27 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 354,69 грн/Гкал); - для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 67,05 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 50,36 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 16,69 грн. за 1 кв. м); - з 06.10.2018 року, згідно до постанови НКРЕКП №240 від 27.02.2018 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП, від 31 березня 2015 року №1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1431,15 грн/Гкал з ПДВ, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 67,34 грн. за 1 кв. м з ПДВ; На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: [ADDRESS] . Так як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію. Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення, копії яких додаються. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Заборгованість відповідачів відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.01.2016 по 01.10.2018 складає за централізоване опалення - 24 876,39 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачам був направлений лист з повідомленням про стан заборгованості та вимогою її терміново сплатити, але на теперішній час борг відповідачами не сплачено, тому позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права. Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялися належним чином, про що свідчить лист-повідомлення суду від 20.01.2020 за вих.№2418 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 18.02.2020, відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк відповідач [PERSON] подалла суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з початку 2003 року вона та відповідач [PERSON] не отримували послуги з опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води від КПТМ «Криворіжтепломережа», у зв`язку з відключенням від ЦО та ГВП та влаштуванням індивідуальної (автономної) системи теплопостачання у квартирі [ADDRESS] . У вказаній квартирі опалення підключено до автономного двухконтурного газового котла. Підігрів води також виконується вказаним котлом. З метою підтвердження вказаних обставин належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами, адвокатом Морозовим Є . Є. складено та направлено відповідні запити до КПТМ «Криворіжтепломережа», виконавчого комітету Криворізької міської ради, АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», ПП «Інпост». Крім цього, зазначає, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували надання ним житлово-комунальних послуг та обґрунтованість нарахування оплати, зокрема, не надано доказів цивільної правоздатності та дієздатності позивача, щодо здійснення господарської діяльності (статуту, свідоцтва про державну реєстрацію КПТМ «Криворіжтепломережа», сертифікатів відповідності якості послуг у сфері теплопостачання), з наданого позивачем розрахунку не можливо встановити, яким чином проводилося нарахування, чи відповідає дійсності сума заборгованості пред`явлена до стягнення. До того ж, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, встановленим у ст. 257 ЦПК України, позовна давність до вимог за період з 01.01.2016 по 08.04.2016 сплинула. Враховуючи викладене просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 11 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що з висновком відповідачів про те, що останні з початку 2003 року не отримували послуги з опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води від КПТМ «Криворіжтепломережа», у зв`язку з відключенням від ЦО та ГВП та влаштуванням індивідуальної (автономної) системи теплопостачання у квартирі [ADDRESS] , погодитися не можливо, оскільки відповідно до постанови КМУ №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і таке відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4, не передбачена можливість відключення: від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремої квартири у багатоквартирному будинку, а відключення окремого багатоквартирного будинку за заявою власника (власників) будинку вирішується постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевою самоврядування або місцевим органом виконавчої влади відповідно до розділу 2 вищезазначеного Порядку. Відповідач у відзиві посилається на правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення», які діяли станом на 2003 рік, проте п. 34 чітко встановлено, що сплживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень». Відповідачем до відзиву не додано жодних належних доказів узгодження відключення вказаного житлового приміщення від мереж централізованого опалення за згодою КПТМ «Криворіжтепломережа», не додано акту про відключення квартири. Разом з тим, відомості щодо правомірності здійснення господарської діяльності підприємства містяться у Статуті КПТМ «Криворіжтепломережа», який є у загальному доступі на офіційному веб-сайті підприємства та Реєстрі суб`єктів природних монополій у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, захоронення побутових відходів станом на 31.01.2019, який є на офіційному веб-сайті НКРЕКП. В загальному доступі є види ліцензій КПТМ «Криворіжтепломережа». Також зазначає, що розрахунок заборгованості, доданий до позову, відповідає вимогам зазначеним у ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та оформлений відповідно до закону. При вирішенні спору просить врахувати, зокрема, практику Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, згідно з постановою від 19 серпня 2019 року у справі №226/1437/16-ц та постанову від 03 грудня 2019 року у справі №216/6655/15-ц. Враховуючи викладене, просить відмовити відповідачу у задоволенні вимог щодо застосування строків позовної давності та задовольнити позов. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі по тексту - Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідачів. Відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами позивача і є споживачами теплової енергії. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості відповідачів, яка з 01.01.2016 по 01.10.2018 складає за централізоване опалення - 24 876,39 грн. Отже, суд вважає, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними повністю, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку. Доводи відповідача [PERSON] , що внаслідок проведеної реконструкції здійснено відключення від опалення у спірній квартирі, а тому відповідачі не мають обов`язку сплачувати послуги з централізованого опалення не заслуговують уваги з таких підстав. Відповідно до пункту 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06 листопада 2007 року № 169) (далі - Порядок), який був чинним на час виникнення спірних відносин, встановлено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, яка передбачає наявність дозволу на таке відключення у формі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка створюється рішенням органу місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 до Порядку внесено зміни, які унеможливлювали відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Матеріали справи не містять акту щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення у будинку, де знаходиться квартира відповідачів, а відповідач [PERSON] не посилається на його наявність, при цьому, зазначаючи, що доказами відключення споживача від мереж централізованого опалення у будинку є адвокатські запити до КПТМ «Криворіжтепломережа», виконавчого комітету Криворізької міської ради, АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», ПП «Інпост». Натомість позивачем доведено факт постачання теплової енергії до будинку. Твердження відповідача [PERSON] стосовно розрахунку заборгованості, який на її думку, є не належним доказом та з нього не можливо встановити, яким чином проводилося нарахування, чи відповідає дійсності сума заборгованості пред`явлена до стягнення, також не заслуговують на увагу, з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. (ч.ч. 1-2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, (а.с. 5) відповідає зазначеним вимогам щодо бухгалтерських документів та безпосередньо містить номер особового рахунку, адресу, нарахування за послуги з централізованого опалення, оплату відповідачів, стан заборгованості та відповідальну за формування розрахунку особу. Крім цього, слід зазначити, що доказами цивільної правоздатності та дієздатності позивача є наявність відомостей щодо здійснення господарської діяльності підприємства, зазначених у Статуті КПТМ «Криворіжтепломережа», який є у загальному доступі на офіційному веб-сайті підприємства та Реєстрі суб`єктів природних монополій у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, захоронення побутових відходів станом на 31.01.2019, який є на офіційному веб-сайті НКРЕКП. В загальному доступі є види ліцензій КПТМ «Криворіжтепломережа». Разом з цим, перевіряючи строк позовної давності у межах якого позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості судом встановлено наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У статті 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК). У постанові Верховного Суду України від 8 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16 вказано, що «відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою». З матеріалів справи, а саме, розрахунку заборгованості, (а.с. 5) вбачається, що за адресою мешкання відповідачів: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , зокрема, у серпні місяці 2018 року вносилися кошти на погашення суми заборгованості, у розмірі 290,40 грн., тим самим, відповідачами вчинено дію, що свідчить про визнання ними свого боргу, внаслідок чого перебіг строку позовної давності переривається, а тому позивач має право заявляти вимоги про стягнення заборгованості, з врахуванням позовної давності встановленої ст. 257 ЦК України, починаючи з 01.08.2015 року по 01.01.2018 року. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає сума заборгованості за період з 01.01.2016 по січень 2018 року, яка, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 18 460,04 грн., яка перевірена судом та яку суд вважає правильною. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням часткового задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1 425,52 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial