Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

07.10.2019 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 196,9 кв.м., житловою площею 138,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1877769963101). Яка належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 27.08.2019 у розмірі 751800,00 грн. шляхом реалізації предмета іпотеки у спосіб, передбачений ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» з наданням позивачу усіх повноважень продавця з правом від свого імені продавати будь-якій особі предмет іпотеки, за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовані наступним. 27.08.2019 року між [PERSON] в особі представника [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, та [PERSON] в особі представника [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала, а відповідач прийняла грошові кошти у сумі 751800,00 грн., що на момент укладення договору позики за згодою сторін складає еквівалент 30000 доларів США, які позичальник зобов`язалась повернути не пізніше 03.09.2019 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки від 27.08.2019, посвідчений ПН ХМНО Азадалієвою ЯЯ.М., за реєстр. в реєстрі за №51. Предметом вищевказаного договору іпотеки є квартира [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] 27.08.2019 року ПН Азадалієвою Я.М. було проведено державну реєстрацію іпотеки, та до реєстру внесено запис про іпотеку №32967590 та запис про обтяження №32969821. На час укладення договору іпотеки та її державної реєстрації жодні відомості про зареєстроване обтяження квартири були відсутні. А тому, позивач є іпотеко держателем квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності відповідачу. У встановлений договором позики строк, відповідач своє зобов`язання не виконала, а саме позику не повернула. Оскільки, договір іпотеки від 27.08.2019 укладений між позивачем та відповідачем містить застереження, яким передбачено право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі, позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Азадалієвої Я.М. із заявою, в якій просила письмово повідомити боржника про наявність боргу та необхідності його погашення протягом 30 днів. У випадку невиконання вимоги, буде ініційоване звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу будь-якій особі. 25.09.2019 року позивач в особі свого представника подала нотаріусу заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 27.08.2019, укладений між позивачем та відповідачем. В той же час, від представника [PERSON] - [PERSON] було подано нотаріусу заяву від 26.09.2019 року, якою зазначено, що розрахунки за договором позики були проведені та остання заперечує щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. За вказаних обставин, ПН ХМНО Азадалієвою Я.М. було винесено постанову від 27.09.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії звернення стягнення іпотекодержателем на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Позивачем було дотримано порядок повідомлення відповідача з приводу усунення останньою порушень виконання зобов`язань за договором позики як передумова для звернення стягнення на предмет іпотеки. А тому, за вказаних обставин, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду шляхом надання йому права продажу предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Відповідачем подано відзив, в якому вона просить задовольнити позов у зв`язку з повним її визнанням позовних вимог. Представником третьої особи ПАТ АБ «Укргазбанк» подані письмові пояснення щодо позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що наказом МЮ України від 20.12.2019 року №4095/5, було скасоване право власності відповідача на квартиру [ADDRESS] з 20.12.2019, скасовано іпотеку позивача разом із забороною відчуження квартири, скасовано відкриття розділу об`єкта нерухомого майна, відновлено закритий розділ первинних нежитлових приміщень та відновлено запис про іпотеку Банку. Таким чином, власником вказаної квартири, що входить до складу нежитлових приміщень , є ТОВ «Омега Плюс Харків», відносно якого відкрито ліквідаційну процедуру, та вказані нежитлові приміщення перебувають в іпотеці банку. Представник позивача - адвокат Павлов Є.О. в судовому засіданні, яке відбулось в режимі відео-конференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що договір іпотеки є дійсним, та стороною позивача на разі оскаржується в судовому порядку наказ МЮ України. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи ПАТ АБ «Укргазбанк» Гелетей І.І. в судовому засіданні, яке відбулось в режимі відео-конференції, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, що викладені в письмових поясненнях. 07.10.2019 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Сенаторову В.М. Судом здійснено запит до Департаменту реєстрації ХМР для встановлення місцеперебування відповідача, на який надійшов відповідь. Ухвалою судді від 27.11.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків. Ухвалою судді від 09.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі, та призначено підготовче судове засідання. 16.01.2020 року до суду надійшла від представника позивача заява про забезпечення позову, яка розподілена судді Сенаторову В.М. Ухвалою суду від 04.03.2020 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача - ПАТ АБ «Укргазбанк». 08.04.2020 року здійснено повторний розподіл вказаної справи, справу перерозподілено судді Зуб Г.А. 09.04.2020 року здійснено повторний розподіл заяви про забезпечення позову, заяву перерозподілено судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 13.04.2020 року справу прийнято до провадження судді, та призначено підготовче провадження по справі. Ухвалою суду від 13.04.2020 року відмовлено в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. 21.04.2020 року до суду повторно надійшла заява від представника про вжиття заходів забезпечення позову, яка розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою суду від 23.04.2020 року відмовлено в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 26.08.2020 року закрито підготовче провадження по вказаній справі, справу призначено до розгляду по суті, та задоволено клопотання представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про участь в судових засіданнях в режимі відео-конференції. Протокольною ухвалою від 05.02.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ «Омега Плюс Харків» Семенова Д.С. про залучення останнього в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Судом встановлено, 27.08.2019 року між [PERSON] , яка є громадянином Німеччини, в особі представника [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, та [PERSON] в особі представника [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала, а відповідач прийняла грошові кошти у сумі 751800,00 грн., що на момент укладення договору позики за згодою сторін складає еквівалент 30000 доларів США, які позичальник зобов`язалась повернути не пізніше 03.09.2019 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки від 27.08.2019, посвідчений ПН ХМНО Азадалієвою ЯЯ.М., за реєстр. в реєстрі за №51. Предметом вищевказаного договору іпотеки є квартира [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] 27.08.2019 року ПН Азадалієвою Я.М. було проведено державну реєстрацію іпотеки, та до реєстру внесено запис про іпотеку №32967590 та запис про обтяження №32969821. 23.09.2019 року позивачем на ім`я відповідача була складена вимога про усунення порушення за договором позики, яка отримана 23.09.2019 року представником відповідача. 25.09.2019 року позивач звернулась до ПН ХМНО Азадалієвої Я.М. із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку визначеному ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку». 26.09.2019 року на адресу ПН ХМНО Азадалієвої Я.М. від відповідача надійшла заява про те, що розрахунки за укладеним договором позики проведені, тому вона заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки. 27.09.2019 ПН ХМНО Азадалієвою Я.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про звернення стягнення на предмет іпотеки, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Зобов`язання, як зазначено в ст. 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК). За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 29 червня 2016 року у справі №6-1188цс16 «Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Пунктом 10 договору іпотеки передбачено, що іпотеко держатель здобуває право на звернення стягнення на предмет іпотеки при простроченні боржником та/або іпотекодавцем сплати боргу більш ніж на п`ять календарних днів за договором позики в забезпечення якої укладається цей договір. Пунктом 13 договору іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, а саме, що за рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватись наступним чином (договір про задоволення вимог Іпотекодержателя): у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим Договором та/або Договором позики у встановлений Іпотекодержателем термін, таку вимогу Іпотекодержатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом цього Договору. Цим застереженням (договором про задоволення вимог Іпотекодержателя) відповідно до закону сторони домовились визначити такі можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: а) набуття права власності на предмет іпотеки Іпотекодержателем. Підписанням договору, Іпотекодавець засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду про набуття права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя за власним одноосібним рішенням Іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність. Іпотекодавець підписанням Договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів, крім договору та рішення Іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність, для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Ці документи є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, Іпотекодержатель набуває на предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідності до висновку станом на дату набуття права власності; б) продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець шляхом підписання цього Договору надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною, яка встановлена за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем на момент укладення договору, або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, та на умовах визначених на власний розсуд Іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії. Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, серед перелічених пунктом 12 Договору належить Іпотекодержателю. Визначені Договором способи задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджають застосувати інші встановлені Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку» вказує, що звернення стягнення на предмет іпотеки, окрім іншого, здійснюється на підставі рішення суду. Однак, третьою особою надані до суду витяги з Державного реєстру нерухомого майна, та пояснення з яких вбачається, що нежитлові приміщення площею 340,8 кв.м. в літ. «А-6», які розташовані за адресою: [ADDRESS] були передані в іпотеку ПАТ АБ «Укргазбанк» відповідно до Договору іпотеки №34/2016-1 від 27.09.2016 року майновим поручителем боржника банку ТОВ «Омега Плюс Харків», бенефіціаром якого була первісна власниця [PERSON] 21.03.2019 року державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В. право власності ТОВ «Омега Плюс Харків» на предмет іпотеки скасовано, та поновлено право за колишнім власником [PERSON] , та 01.07.2019 року припинено іпотеку ПАТ АБ «Укргазбанк» на предмет іпотеки та скасування заборони. 02.07.2019 року предмет іпотеки внесено в статутний капітал ТОВ «Дженус», та за останнім зареєстровано право власності. 18.07.2019 року предмет іпотеки розділено на два окремі нерухомі об`єкти, та зареєстровано за ТОВ «Дженус». 22.08.2019 року право власності на спірне майно, яяке є предметом спору у даній справі, зареєстровано за відповідачем, яка в свою чергу передала його в іпотеку позивачу. Однак, наказом Міністерства Юстиції України №4095/5 від 20.12.2019 року (т.2, а.с. 43-50) вказані реєстраційні дії були скасовані, а саме було скасоване право власності відповідача на квартиру [ADDRESS] з 20.12.2019, скасовано іпотеку позивача разом із забороною відчуження квартири, скасовано відкриття розділу об`єкта нерухомого майна, відновлено закритий розділ первинних нежитлових приміщень та відновлено запис про іпотеку Банку. Таким чином, предмет спору по даній справі на даний час входить до складу нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності ТОВ «Омега Плюс Харків», стосовно якого відкрита ліквідаційна процедура, та перебувають в іпотеці третьої особи на підставі раніше укладеного договору іпотеки від від 27.09.2016 року (т.2, а.с. 15-24). Позивач оскаржує наказ Міністерства юстиції України №4095/5 від 20.12.2019 року в судовому порядку, однак на даний час рішення суду по вказаній справі не прийнято. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про іпотеку», предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об`єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об`єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки наступним іпотекодержателем попередній іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов`язання перед попереднім іпотекодержателем ще не настав. Якщо попередній іпотекодержатель не скористався цим правом, попередня іпотека є дійсною до повного задоволення вимоги попереднього іпотекодержателя за основним зобов`язанням, а право власності на предмет іпотеки переходить до нового власника разом з обтяженням цього майна попередньою іпотекою. Попередній іпотекодержатель має право на підставі письмової заяви припинити звернення стягнення на предмет іпотеки, ініційоване наступним іпотекодержателем, якщо таке стягнення матиме наслідком неповне задоволення вимог попереднього іпотекодержателя. У цьому разі вимоги наступного іпотекодержателя підлягають задоволенню після звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем і після повного задоволення його вимог, забезпечених іпотекою. При зверненні стягнення на нерухоме майно, що є предметом декількох іпотек, вимоги кожного наступного іпотекодержателя задовольняються після повного задоволення вимог кожного попереднього іпотекодержателя згідно з пріоритетом та розміром цих вимог. Крім того, при розгляді даної справи необхідно врахувати правові висновки, викладені у справі № 11-404апп18 у тотожних правовідносинах у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року щодо суб`єктного складу, де вказано, що належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється, та щодо якої прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності. ТОВ «Омега Плюс Харків» не залучений до участі в справі в справі в якості відповідача по справі, та відносно нього на разі триває ліквідаційна процедура. Правила ст. 5 ЦПК України визначають, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Надаючи оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд оцінює його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та виходить з його ефективності. Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, забезпечити поновлення порушено права. Отже, підставою звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить , і саме з метою його захисту. Таким чином, враховуючи вище викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed