Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

07 квітня 2016 року до Вінницького районного суду звернулася позивач [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, земельну ділянку, грошові вклади в порядку спадкування за законом, який обґрунтовує тим, що відповідач за позовом є рідним братом позивачки. [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на : житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 3,5109га, що розташована на території Некрасівської сільської ради Вінницького району , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] та банківські гривневі вклади в АО «Ощадбанк» філії № 5321/014 м. Вінниці на рахунку [NUMBER] та [NUMBER]. Останній рахунок померлий батько [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини - їх матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки батько проживав з матерю однією сім'єю, тому [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину в частині прийняття грошового вкладу. Вказує , що у визначений законом 6-ти місячний строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 268/2015. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено, оскільки право власності на зазначений будинок у спадкодавця не підтверджене, тому що , відсутні правовстановлюючі документи на будинок та господарські будівлі, а також в Державному акті про право па земельну ділянку містяться незастережні виправлення. Зазначає , що інші спадкоємці першої черги відсутні, оскільки заяву про прийняття спадщини відповідач [PERSON] не подавав, на день смерті не проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. Батько-спадкодавець [PERSON] своєю працею та коштами і створив майно - спадковий будинок, доказами цього є записи в технічному паспорті, звідки вбачається, що всі будівлі будувалися в період з 1983 року по 2007 рік, але при життя не зміг оформити та отримати правовстановлюючі документи. Тому, вимушена звернутися до суду із даним позовом та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок, земельну ділянку та грошові вклади. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов , надала пояснення аналогійні зазначеним у ньому просила задовольнити його у повному обсязі. Представник позивач [PERSON], в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги позивача, з підстав зазначених у позові, просила його задовольнити, суду доповнила, що перешкод в оформлені позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса на грошові вклади після смерті батька у останній не має, але у зв'язку з тим, що ці вклади входять до обсягу спадкової маси, позивач звернулася до суду із такими вимогами. Також суду зазначила, що їй відомо, що спірний будинок має статус колгоспного двору, але його члени ( відповідачі- [PERSON] ( брат позивача), [PERSON] ( донька позивача)) не претендують на цей будинок, оскільки за свою частку в колгоспному двору брат позивача отримав грошовий еквівалент , а дочці позивач купувала окреме житло) , тому вони забезпечені житлом і спору з цього приводу між ними не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу про визнання права власні в порядку спадкування на будинок визнала, суду пояснила , що не претендує на свою частку у будинку, оскільки дійсно її мати ( позивач у справ) в свій час купувала їй квартиру. Вислухавши пояснення позивача, її представника та відповідача [PERSON], вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований частково та такий, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. З матеріалів справи судом вбачається, що [INFO] помер батько позивача- [PERSON] в с. Некрасове Вінницького району Вінницької області,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19 грудня 2014 року виконавчим комітетом Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.5). [INFO] померла дружина спадкодавця ( мати позивача) - [PERSON] в м. Вінниця Вінницької області,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25.07.2008 року виконавчим комітетом Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.6). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, де в графі «батько» записаний «[PERSON]», свідоцтво серії [NUMBER] виданого 19.04.1963 року (а.с.7). 27.04.1985р. позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», а/з № 900 відділу РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, індексний номер - 00008681762 (а.с.8). 03.11.2006р. [PERSON] розірвала шлюб, а/з № 1366 від 03.11.2006р. вчиненого відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, залишивши собі після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9). 08.04.2015р. позивачка [PERSON] змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», а/з № 12 від 08.04.2012р. відділу ДРАЦС Вінницького РУЮ Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який цілому складається з житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а1», ґанку, загальною площею 79, 4 кв.м. житловою площею 54,3 кв.м.; літньої кухні-сараю-гаражу «Б», погріба з шиєю «В», сараю «б», убиральні «Г», криниці №6, воріт з хвірткою №4,огорожі №5, вигрібної ями №7, інвентаризаційна вартість всього будинку з господарськими будівлями складає 256 994,00грн., що підтверджується копією технічного паспорта , та з виписки з по господарських книг Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області , вбачається що цей будинок відносився до категорії колгоспного двору, в даному господарстві знаходився один житловий будинок і в ньому з 01 липня 1990 року по 15 квітня 1991 року проживали : [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка; [PERSON] - онука. (а.с.11-13,18). Земельна ділянка площею 3,5109га, що розташована на території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], належить померлому [PERSON], відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Вінницької районної держаної адміністрації від 24.12.2003р. №1210 (а.с.14). До складу спадкового майна, входять гривневі вклади [PERSON] та [PERSON] в АО «Ощадбанк» філії № 5321/014 м. Вінниці на рахунку [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до довідки № 741 від 03.12.2015 року виданої виконавчим комітетом Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, гр. [PERSON], на день своєї смерті [INFO] фактично проживав за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю дочкою [PERSON] (а.с.17). Оформити свої спадкові права позивач позасудовим порядком не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок та в Державному акті про право па земельну ділянку містяться незастережні виправлення, що підтверджується відмовою нотаріуса від 13.02.2016 року за вих. № 334/02-17 (а.с.19). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено , що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми померлого [INFO], [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON]. З копії спадкової справи , зведеної після смерті [INFO] [PERSON], вбачається , що спадщину після її смерті прийняв чоловік [PERSON], шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви , а діти- [PERSON] ( зараз [PERSON] позивач) та [PERSON] ( відповідача) подали заяви про відмову від спадщини на користь батька. З копії спадкової справи , заведеної після смерті [INFO] [PERSON] вбачається , що спадщину після його смерті прийняла дочка [PERSON] ( зараз [PERSON] позивач) . Інші спадкоємці відсутні. З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Вінницької районної держаної адміністрації від 24.12.2003р. №1210, вбачається, що земельна ділянка площею 3,5109га, що розташована на території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], належала за життя [PERSON], але в оригіналі даного акту внесений запис кольоровою ручкою « 010584200030, від 26 квітня 2005», що нотаріус вважає є незастережними виправлення, зв'язку з чим відмовим позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку. Згідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.325 ЦК України, суб'єктами приватної власності є фізичні та юридичні особи. Згідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч.1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Вінницької районної держаної адміністрації від 24.12.2003р. №1210, вбачається, що земельна ділянка площею 3,5109га, що розташована на території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], належала за життя [PERSON], але в оригіналі даного акту внесений запис кольоровою ручкою « 010584200030, від 26 квітня 2005», що нотаріус вважає є незастережними виправлення, зв'язку з чим відмовим позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку. Таким чином, суд прийшов до переконання про те, що позовна вимога позивача про визнання права в порядку спадкування за законом, після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] на земельну ділянку, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5109 га, кадастровий номер -[NUMBER], яка розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області, підлягає судовому захисту у зв'язку невизнанням цивільного права позивача ,оскільки в державному акті є незастережними виправлення, що є перешкодою в оформлені спадкового права позивача на дану земельну ділянку поза судовому порядку, тому цю вимогу слід задовольнити. В решті позовних вимог позивача слід відмовити , виходячи з такого. Згідно роз*яснень , викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто , визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв*язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на гривневі вклади в АО «Ощадбанк» філії № 5321/014 м. Вінниці на рахунках за [NUMBER] та [NUMBER] суд виходить з того, відсутні перешкоди у позивача в оформлені поза судовим порядком спадкових прав на вклади і суд вважає , що реалізація права позивача по цій позовній вимозі має іншій механізм, так як суд не має повноважень перебирати на себе функції, що належать до сфери інших органів. Зі змісту положень, викладених у ч.1 ст.20 ЦК України та ст.ст.3,4,33 ЦПК України, вбачається , що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві, при цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності не є підставою для суду для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху. З виписки з по господарських книг Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області , вбачається що цей будинок відносився до категорії колгоспного двору, в даному господарстві знаходився один житловий будинок і в ньому з 01 липня 1990 року по 15 квітня 1991 року проживали : [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка; [PERSON] - онука. Статус будинку - як колгоспного двору, регламентуються іншими правовими підставами, відмітними , від зазначених позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог , а саме , нормативними актами у редакції , чиною на час виникнення правовідносин : Законом України « Про власність», ст.ст. 120,123 ЦК УРСР. Тому суд, в межах заявлених позивачем позовних вимог та обраного нею способу судового захисту , вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги позивача про визнання власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на цілий житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: partial