Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

08.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 1 вересня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через небажання відповідача жити однією сім»єю. Фактично шлюбні відносини припинилися, останні три роки дружина проживає у [INFO] та створила іншу сім»ю. Він проживає в м. Прага, також має іншу дружину та дочку. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати разом із матір»ю [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON], не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду вказала, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна. В зв»язку з тим, що має на утриманні малолітню дитину-інваліда з»явитися в судове засідання не має можливості. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 1 вересня 2007 року, актовий запис № 5. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують близько трьох років. Створили інші сім»ї. У позивача 2.08.2016 року народилася дочка від іншої жінки. Спору між сторонами про розподіл майна та визначення місця проживання дитини немає. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сімї повагу один до одного, зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. З урахуванням того, що шлюбні стосунки припинені три роки тому, сторони створили інші сім»ї, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Позовна вимога про залишення дитини з матір»ю задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько , які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Із позову вбачається , що дитина сторін проживає з матір»ю і позивач проти цього не заперечує, а отже спір з цього приводу відсутній, тобто право не підлягає судовому захисту.

Outcome: partial