Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

09.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини, обґрунтовуючи їх тим, що з 01.07.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], яка мешкає з позивачем. 02.06.2011 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано. У звязку з тим, що відповідач не виконує свої батьківські обовязки, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, позивач вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, щодо стягнення аліментів на користь позивачки в сумі однієї тисячі гривень не заперечував. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що у сторін в період шлюбу народилась дочка [PERSON] [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження [PERSON] 1-КИ №194386, виданим 17.09.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області(а.с.2). 02.06.2011 року заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано(а.с. 6). В довідок виданих 05.10.2017 року та 11.01.2018 року головою квартального комітету №13, зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом із дітьми: донькою [PERSON] [INFO], сином [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO] які перебуває на її утриманні(а.с.5). З довідки про доходи №771 від 11.01.2018р. наданій [PERSON], в якій зазначено, що вона працює в ДНЗ №11 на посаді помічника вихователя, зарплата за період червень 2017 року по листопад 2017 року складає 17748 грн. 39 коп. Представником відповідача було надано заяви з якими відповідач звертався про утримання з його заробітної плати аліиентів в розмірі 25% та 17% на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 09.09.208 року народження до начальника Структурний підрозділ «Дніпровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного Акціонерного Товариства «Українська Залізниця». Відповідно до довідок про доходи від 22.11.2017 року та 04.01.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює в Структурний підрозділ «Дніпровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного Акціонерного Товариства «Українська Залізниця» на посаді «стрілець» та його дохід за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року складає з урахуванням аліментів 38020 грн. 01 коп., за період з липня 2017 року по грудень 2017 року складає 36586 грн. 38 коп., сплачено аліменти у розмірі 4881 грн.88 коп. Також представником відповідача було надано копію свідоцтва про шлюб [PERSON] І-КИ №236547 від 17.11.2012 року в якому зазначено, що 17.11.2012 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], а також копію свідоцтва [PERSON] І-КИ №432738 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження 01.04.2013 року [PERSON], що підтверджує той факт, що у відповідача на утриманні є ще одна дитина, а також копії пенсійних посвідчень на підтвердження того, що на його утриманні знаходяться його батьки [PERSON] та [PERSON] Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, враховується 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17. 03. 2011 року (остаточне 17. 06. 2011 року), в п. 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18. 01. 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (рішення у справі «[PERSON] проти Туреччини»). Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що розмір стягнення аліментів на утримання дітей від заробітку відповідача (доходу) є неналежним чином обґрунтованим, оскільки відповідач офіційно працевлаштований має постійний дохід, має на утриманні ще одну малолітню дитину, а також батьків пенсійного віку які також знаходяться на його утриманні, та обовязок батька утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку про те, що стягнення аліментів на утримання дітей - дочки [PERSON] [INFO], у грошовій в розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що відповідатиме внесеним до ч. 2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При цьому суд зазначає, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). На підставі ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial