Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

09.09.2020 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , право власності на 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю. Позов обґрунтований тим, що в 1980 році [PERSON] придбала у власність у [PERSON] 9/20 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] було сплачено [PERSON] грошові кошти за придбання частини будинку та після звільнення ним приміщення вона в`їхала до будинку, почала проживати в ньому, у 1995 році зареєструвала в ньому у встановленому порядку своє місце проживання та користувалась будинком, як власниця. Однак на момент придбання частини будинку право власності [PERSON] у встановленому законодавством порядку оформлено не було через брак коштів. Із 1980 року [PERSON] проживає у будинку, зареєстрована у ньому, відкрито, безперервно володіє зазначеною частиною житлового будинку, добровільно доглядає за ним, своєчасно та в повному обсязі сплачує за отримані комунальні послуги, вважає частину будинку своєю власністю. Вказане підтверджується довідкою Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 1066 від 29.08.2019. Крім того, факт володіння будинком та його утримання [PERSON] підтверджується копією розрахунку на телекомунікаційні послуги за квітень 2019 року, квитанцією про сплату за спожиту електроенергію за червень липень 2012 року; копією квитанції про сплату за спожиту електроенергію за квітень 2019 року; копією технічного паспорту № 7 на газифіковану квартиру (домоволодіння) із зазначенням ескізу газобалонної установки від 06.03.2018, які оформлені на ім`я позивачки. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 180004112 від 06.09.2019 встановлено, що відомості стосовно права власності (інші речові права, іпотека, обтяження) на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі відсутні. Право власності на 9/20 частин зазначеного житлового будинку зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.12.1967 р., що підтверджується копіями з архівної справи № 9640 на житловий будинок [ADDRESS] , наданими КП «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Приазовського району Запорізької області разом з довідкою № 442 від 16.10.2019 року. [PERSON] у належних йому 9/20 частинах житлового будинку не мешкав, з 1973 року був зареєстрований та постійно проживав у м. Приморськ Запорізької області за адресою: [ADDRESS] , де помер [INFO] . Разом з ним за даною адресою була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка померла у 2017 році. Вказані факти підтверджуються довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області № 174 від 29.08.2019. Інші особи, які могли б претендувати на 9/20 частин вказаного житлового будинку позивачці не відомі. Доступ до отримання інформації щодо відомостей про реєстрацію смерті [PERSON] та [PERSON] та до інформації щодо заведення після їх смерті спадкових справ обмежено чинним законодавством України, про що свідчать листи з Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану та з Приазовської державної нотаріальної контори. Однак, протягом усього періоду проживання [PERSON] у частині будинку, жодних претензій з боку будь-яких осіб не надходило. Таким чином, [PERSON] зареєстрована, проживає та користується своїми правами, як власник, 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] , однак на теперішній час не може оформити право власності в установленому законодавством порядку, оскільки [PERSON] та його дружина, що була його спадкоємицею, померли. Ухвалою судді від 14.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі і призначене підготовче засідання на 15.10.2021 року; в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано необхідну для розгляду справи інформацію з Приазовського районного відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та з Приазовської державної нотаріальної контори. Ухвалою суду від 15.10.2020 року підготовче засідання відкладено на 09.11.2020 року, задоволено клопотання представника позивача і в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано з Приморського районного відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) необхідну для розгляду справи інформацію. 09.11.2020 року розгляд справи не відбувся через перебування судді на лікарняному. Підготовче судове засідання призначено на 04.12.2020 року. Ухвалою суду від 04.12.2020 року підготовче засідання відкладено на 28.12.2020 року; в порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України витребувано необхідну для розгляду справи інформацію з Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області. Ухвалою суду від 28.12.2020 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] ; підготовче засідання відкладено на 20 січня 2021 року. 20 січня 2021 року підготовче засідання відкладено на 04.02.2021 року за клопотанням представника позивача. Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, її представник [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Через канцелярію до суду надійшла заява, в якій відповідач в особі селищного голови Прокопенко О.М. визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, 29.01.2021 року надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] належало 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.12.1967 року, виданого головою виконавчого комітету Ради депутатів трудящих. Зазначене право власності підтверджується також доданими до позову копіями з архівної справи № 9660 на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Приморської міської ради № 174 від 29.08.2019 року [PERSON] буз зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 1973 року і по день смерті. На момент смерті разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована його дружина [PERSON] . Відповідно до інформації Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 1386/21.10-134 від 26.10.2020 року, отриманої на запит суду, в ході перевірки були виявлені наступні актові записи: № 16 про смерть 30.01.2007 року [PERSON] , [INFO] , складений 01.02.2007 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та запис № 13 про смерть 14.01.2017 року [PERSON] , [INFO] , складений 17.01.2017 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). У відповідності до інформаційної довідки № 180004112 від 06.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за пошуковими параметрами: [ADDRESS] , будь-яка інформація відсутня. Відповідно до інформації завідувача Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення завідувача Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О. та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 11.11.2020 року, в Приазовській державній нотаріальній конторі спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена у Приаморській державній нотаріальній конторі Запорізької області 06.06.2007 року, спадкова справа № 191. Згідно копії матеріалів спадкової справи № 191/2007 заведеної в Приморській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , 06 червня 2007 року до нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , яку він прийняв за заповітом, посвідченим Кузьменко В.П. приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області 26 грудня 2006 року, за реєстром № 3146. [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок № 1/19 (один дріб дев`ятнадцять) з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Довідкою № 1066 від 29.08.2019 року виконавчого комітету Нововасилівської селищної ради підтверджено факт того, що [PERSON] , [INFO] , з 1980 року і по теперішній час постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Володіє будинком безперервно, доглядає за ним, своєчасно сплачує за комунальні послуги. \~ \~ \~ \~Відповідно до наданої позивачем копії сторінки з домової книги, [PERSON] , [INFO] , з 01.08.1995 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і до цього часу не знята з реєстрації. Відповідно до Звіту про експертну оцінку вартості майна, складеного 25.10.2019 року приватним підприємцем [PERSON] , ринкова вартість 9/20 житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ,станом на 25.10.2019 року становить 46\~298 гривень без ПДВ. Згідно з наданими суду квитанціями за 2012, 2019 роки [PERSON] сплачує комунальні платежі за адресою: [ADDRESS] , та саме на неї оформлений особовий рахунок. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Частиною 8 розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України передбачено, що правила статті 344\~Цивільного кодексу\~України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс\~України набрав чинності 01 січня 2004 року, тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 01 січня 2001 року. Пунктами 13, 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено про можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю, що випливає з положень ст.ст.\~15, 16 ЦК, а також ч. 4\~ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 14.05.2019\~року у\~справі №\~910/17274/17 роз`яснено, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). … добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю (пункти 43-51 постанови). У даній справі підтверджено, що [PERSON] більше 10 років відкрито, безперервно та добросовісно володіє і користується вищевказаним нерухомим майном. Такий будинок належав померлому [PERSON] , і відповідно до технічної документації і правовстановлюючого документа є законним об`єктом нерухомого майна. На даний час, будинок не має власника, оскільки [PERSON] і його дружина померли, спадкоємець [PERSON] [PERSON] не претендує на цей об`єкт нерухомого майна, не оформлював право власності на нього і визнав позов. Нововасилівська селищна рада також визнала позов і не претендує на будинок. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведеного суд приходить до висновку, що позивачем доведені підстави, передбачені статтю 344 ЦК України, та з урахуванням визнання відповідачами позову, що не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, позов підлягає задоволенню. Оскільки виникнення даного спору не пов`язано з діями відповідачів, суд вважає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача, яка вчасно не оформила право власності, і тому в силу ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає на неї судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved