Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~08 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимогу обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбу до 18 березня 2020 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , утриманням яких займається лише позивач. Відповідач добровільної участі в утриманні дітей приймати не бажає, матеріальної допомоги синам не надає. \~ \~ \~ \~З огляду на, наведене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 13.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Правом на відзив, відповіддю на відзив та запереченнями сторони не скористалися. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 03.12.2020 в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутності. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявних матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд установив таке. \~ \~ \~ \~ [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] відповідно, батьками яких є сторони по справі (а.с.4-5). Судом встановлено, що діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач є їх батьком, однак в достатній мірі не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Зі змісту позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів слідує, що між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні малолітніх дітей, у зв`язку з чим між сторонами існує спір з цього приводу. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3\~ст. 181 СК України. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, його розмір середньомісячного заробітку суду не відомий. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік»\~також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що [PERSON] довела обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення. При вирішенні даного спору, суд також враховує положення ч.ч. 1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~та вважає, що визнання відповідачем позову не порушує законні права та інтереси третіх осіб. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судов і витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст.\~180,\~182,\~183,\~191 СК України,

Outcome: approved