Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

08.11.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який потім уточнив (а.с.65) та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь суму боргу 75246,57 грн. та стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2013 року позивач уклав з відповідачем договір позики, що підтверджується розпискою відповідача та передав [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 75000,0 грн., які відповідач зобов'язався повернути не пізніше 01.10.2013 року. Відповідач суми боргу в обумовлений термін не повернув, звернення та вимоги позивача щодо повернення грошових коштів залишаються відповідачем без задоволення. Відповідач уникає зустрічі, ігнорує телефоні дзвінки позивача та вимоги щодо повернення боргу. Саме через ці підстави позивач був змушений звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, був згоден сплатити суму боргу, відсотки та судовий збір, в частині позовних вимог щодо стягнення з нього витрат за правову допомогу заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 21.09.2013 року позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 75 000 грн., відповідно до розписки, яка була написана відповідачем власноручно (а.с.8). За умовами розписки відповідач був зобов'язаний повернути суму боргу до 01.10.2013 року. Однак, відповідач суми боргу в обумовлений термін не повернув. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як вбачається з матеріалів справи відповідач як позичальник не виконав умови договору у повному обсязі та до теперішнього часу не повернув суму боргу, через що позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, та підлягають судовому захисту. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача 6000 грн. витрат на отримання юридичної допомоги. Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» № 590 від 27.04.2006 року зі змінами передбачає оплату за надання правової допомоги у межах 40% від мінімальної заробітної плати за годину. Враховуючи критерій складності даної справи, відсутність складних математичних розрахунків, суд вважає, що за надання правової допомоги відшкодуванню підлягає сума у розмірі 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 752,48 грн., що підлягає задоволенню. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial