Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

08 квітня 2019 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті. Вказані вимоги обгрунтовував тим, що [INFO] помер [PERSON]. У зв'язку із відсутністю коштів тіло померлого не доставлялося до Новоград-Волинського бюро судовомедичних експертиз, а тому, медична довідка про перетинальну смерть дядька заявникан е видавалося, а факт смерті не реєструвався. У зв'язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, адже він претендує на спадкове майно. З огляду на викладене, заявник вирішив звернутися до суду із вказаною вище заявою. В судове засідання заявник не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Кам'янобрідська селищна рада свого представника в судове засідання не направив, при цьому до суду надійшла заява про те, що заінтересована особа не заперечує проти встановлення даного факту смерті, розгляд справи просили здійснювати без їхнього представника. Відповідно до норми ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що Баранівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки Кам'янобрідської селищної ради від 30.01.2019 №57 [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п 2 ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. П.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.п. 13, 18 цієї ж Постанови, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, адже надасть можливість реалізувати своє право на спадщину. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved