Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

09 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.10.2006 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №125. В обґрунтування позову зазначила, що з 06.10.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Після реєстрації шлюбу сімейні стосунки між ними продовжувалися до січня 2007 року, але сумісне життя не склалося у зв'язку з різними характерами та світоглядом, втратою взаєморозуміння. Суперечності, що виникали між ними з різних причин, призвели до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільного домашнього господарства не ведуть, проживають окремо, спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Спорів щодо поділу майна між ними немає. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також вона (позивачка) має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], його батьком є інший чоловік. В даний час її діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на неповному державному утриманні в Зміївському НВК №1, куди вона вимушена була тимчасово передати їх в зв'язку з тим, що через матеріальні та побутові труднощі зараз вона не має змоги забезпечити їм належний рівень життя. Спору про розділ майна та місце проживання дітей між ними немає. Вважала, що збереження шлюбу є неможливим, тому звернулася з цим позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, від позову не відмовилася, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище без змін, судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб Серія 1-ВЛ №037435 та копій свідоцтв про народження Серія 1-ВЛ №081930, Серія 1-ВЛ №346094, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2006 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 3, 6, 7). Крім того, даними копії свідоцтва про народження Серія 1-ВЛ №162634 підтверджується, що позивачка [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON] (а. с. 8). З копії акту обстеження умов проживання від 31.03.2017 року, складеного заступником Комсомольського селищного голови Зміївського району Харківської області [PERSON] та спеціалістом І категорії Комсомольської селищної ради [PERSON], вбачається, що позивачка [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми проживає разом з [PERSON] за його зареєстрованим місцем проживання в [INFO]. Діти данило та [PERSON] знаходяться в Зміївському НВК №1, їх забирають додому на вихідні. (а. с. 9). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви, яку визнав відповідач, слідує, що фактично сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а також і інтересам відповідача. Спору про поділ майна, про місце проживання дітей між сторонами немає. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, позов [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки 640 грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. (а. с. 1).

Outcome: approved