Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

09.01.2019 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 11.09.2013 року договору № б/н [PERSON] було надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту в сумі 3100 гривень на платіжну картку на умовах сплати відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. [PERSON] порушила зобов`язання за кредитним договором і станом на 25.12.2018 року загальна сума заборгованості становить 12034,02 гривень, з яких: 646,56 гривень - заборгованість за кредитом, 3492,82 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6845,40 гривень - пеня, а також 500 гривень - штраф (фіксована частина), 549,24 гривень - штраф (процентна складова), які просив стягнути з відповідача. В подальшому позивач подав позовну заяву з вимогою до спадкоємця [PERSON] та просив стягнути борг за вказаним кредитним договором шляхом одноразового платежу в сумі 3008,32 гривень, з яких: 2900 гривень - заборгованість за кредитом, 108,32 гривень - заборгованість по відсотках, який визначено станом на день смерті позичальника. У позовній заяві представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутності представника Банку та проти винесення заочного рішення суду. Ухвалою суду від 20.03.2019 року до участі у справі залучено правонаступника померлої [INFO] відповідача [PERSON] - [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи відсутнім за місцем реєстрації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 11.09.2013 року між Приватбанком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким останній надано кредит в сумі 3100 гривень на платіжну картку на умовах відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] , що вбачається із змісту довідки Оршовецької сільської ради за № 186 від 25.02.2019 року. Згідно відповіді державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори від 19.02.2019 року, спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на день смерті позивальника ( [INFO] ) заборгованості за кредитним договором становить 3008,32 гривень, з яких: 2900 гривень - заборгованість за кредитом, 108,32 гривень - заборгованість по відсотках. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статтях 610,611,612 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як передбачено ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст.ст.1281, 1282 ЦК зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Також, судом вжито заходів щодо встановлення наявності спадкового майна, проте таке, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відсутнє. Як роз`яснив Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором, спадкоємцем і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини; наявність та розмір спадкового майна; згода поручителя відповідати перед кредитором за будь-якого нового боржника; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; пред`явлення позову до поручителя в межах строку, визначеного законодавством (ст.1281 ЦК). В уточненій позовній заяві Банк посилається на те, що із спадкоємця належить стягнути борг спадкодавця одноразовим платежем згідно ч.2 ст.1282 ЦК України. На розгляд першої судової палати КЦС ВС було передано справу № 645/3265/13-ц (касаційне провадження № 61-5552свп18), оскільки колегія суддів № 2 вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі іншої колегії суддів № 1 з цієї ж судової палати. Справа розглянута 25 квітня 2018 року. Підставою передачі справи на розгляд палати для забезпечення єдності судової практики стало застосування положень ст. 1282 ЦК України, згідно з якою спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Предметом узгодження правової позиції стало те, чи є звернення до суду кредитора спадкодавця з позовом до спадкоємців про стягнення заборгованості за договорами кредиту належним способом захисту порушеного права кредитора, чи задоволення вимоги кредитора до спадкоємців шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку, а судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно, яке було передане їм у натурі. За вищенаведеного та враховуючи, що судом не здобуто доказів стосовно наявності спадкового майна та його вартості, в межах якої може бути стягнуто заборгованість, підстав для задоволення позову судом не вбачається. Враховуючи наведене, ст.ст. ст.ст. 526, 527, 530, 533, 599, 608, 610, 611, 612, 625, 1216, 1218, 1219, 1220, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed