Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

08.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 21.03.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає із нею. Відповідач [PERSON] ухиляється від виховання доньки [PERSON], не спілкується з нею, не цікавиться навчанням та здоров'ям, матеріально не допомагає, аліментів стягнутих рішенням суду не сплачує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 7200 грн. Також, відповідач не підтримує жодних контактів з дитиною. А тому, на підставі п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 164 СК України просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що донька [PERSON] проживає разом із нею, відповідач [PERSON] участі у вихованні доньки взагалі не приймає з моменту розірвання їх шлюбу, тобто з 2010 року, аліментів не сплачує, з донькою не бачиться. Стверджувала, що перешкод у їх спілкуванні не чинила, відповідач сам не бажав спілкуватись із дитиною. Вона доглядає та утримує доньку одна, а тому просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що з часу розірвання шлюбу з позивачем, дійсно, неналежним чином виконував батьківські обов'язки. В даний час має іншу сім'ю та дитину. Оскільки постійної роботи не має, змушений їздити на заробітки. Мав певні матеріальні труднощі, а тому не сплачував аліменти на утримання доньки. Бажає зустрічатись із донькою, приймати участь у її житті та вихованні. Вказав, що все усвідомив та зрозумів, почав гасити заборгованість по аліментах. Має намір налагодити відносини із донькою. А тому, у задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а відповідач [PERSON] усвідомив, що неналежним чином виконував батьківські обов'язки, має намір налагодити відносини із донькою, зобов'язується вчасно сплачувати аліменти та погасити наявну заборгованість. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Гайдайчук Ю.П. у судовому засіданні позов не підтримав та вважає, недоцільним позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно доньки, а тому у задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 30.08.2010 року, що набрало законної сили 14.09.2010 року, розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.08.2007 року відділом РАЦСу Шепетівського МРУЮ Хмельницької області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки № 38 від 06.03.2017 року, виданої квартальним комітетом №14 виконавчого комітету Шепетівської міської ради, слідує, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS], батько [PERSON] разом з ними не проживає з 20.05.2010 року. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 01.10.2015 року, що набрало законної сили 13.10.2015 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 400 грн. щомісячно починаючи з 03.09.2015 року до досягнення дитиною повнолітня. Згідно довідки-розрахунку від 01.03.2017 року Шепетівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.03.2017 року складає 7200 грн. З довідки, виданої керівником колективу дитячої громадської організації спортивно-танцювального клубу «Браво», вбачається, що [PERSON] приймає безпосередню участь у вихованні та навчанні дочки [PERSON], яка протягом 2015-2016 років відвідує студію танцювального колективу «Браво». Відвідує також батьківські збори, виховні і родинні заходи, та забезпечує доньку тренувальним одягом, вчасно здійснює оплату за навчання дитини. Батько дитини участі у її вихованні не приймає, батьківських зборів не відвідує, не цікавиться навчанням дитини. Відповідно до характеристики [PERSON], 16.08.2007 року навчається в 4 класі ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як дисциплінована, уважна учениця. Має навчальні досягнення середнього рівня та схильність до предметів гуманітарного, природничо-естетичного циклу. Мама цікавиться навчанням доньки та відповідально ставиться до її виховання, підтримує постійний зв'язок з класним керівником, регулярно відвідує школу. Батько [PERSON] протягом 4 років її навчання батьківські збори не відвідував, її навчанням не цікавився. Згідно довідки Шепетівського Центру первинної медико-санітарної допомоги №2/221 від 07.03.2017 року дитина [PERSON], [INFO], перехворіла гострим пієлонефритом у 2009 році, проводилось лікування у дитячому відділені з 04.10.2009 року по 15.10.2009 року, мала термічний опік живота та правого стегна ІІ ст. лікувалась в травматологічному відділені з 04.01.2011 року по 06.01.2011 року. Дитина разом з матір'ю регулярно відвідує дільничного лікаря педіатра, проходить щорічні профілактичні медичні огляди. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає по сусідству з [PERSON], в якої є малолітня дочка [PERSON], мати займається дитиною, батько не приходить і не займається вихованням дочки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з родиною позивачки [PERSON], остання проживає з донькою та своїми батьками. Після народження [PERSON] у 2007 році [PERSON] проживав два роки разом з ними, а потім виїхав від них і більше вона його не бачила ні разу. Вона спілкується із дитиною, а тому знає, що [PERSON] хоче спілкування із батьком. Свідки [PERSON], [PERSON], пояснили, що з 2009 року не бачили відповідача біля будинку, де проживає [PERSON], вона займається вихованням дитини одна, батько участі у вихованні дочки не бере. Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не в повній мірі здійснює догляд за своєю неповнолітньою донькою [PERSON], не достатньо піклувався про її фізичний і духовний розвиток, стан здоров'я та навчання. Однак, в силу ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав стосовно своїх дітей в судовому порядку, якщо буде встановлено, що відповідач не займається вихованням своєї дитини, матеріально їй не допомагає, аліменти на утримання дитини не сплачує, однак у разі винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстокого поводження з дитиною та того, що відповідач є хронічним алкоголіком, що вказано в позовній заяві як підстави позову, ні позивачем, ні її представником в судовому засіданні не доведено. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] також і з тих підстав, що останній уникає спілкування з дитиною, матеріально її не підтримує, що в свою чергу шкодить інтересам дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 12.05.2017 року № 01-23/1394 під час розгляду заяви [PERSON] щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб батьків розірвано у вересні 2010 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. Зі слів [PERSON] батько дитини ухиляється від її виховання, аліментів не сплачує. Зі слів [PERSON] він буде брати участь у вихованні дитини та сплачувати аліменти, а тому орган опіки та піклування Шепетівського виконавчого комітету Шепетівської міської ради вважає недоцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що аргументи позивача [PERSON] та її представника, якими вони обґрунтовували необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки під час розгляду справи були спростовані поясненнями інших учасників процесу. Так, було встановлено, що дійсно тривалий період часу відповідач мало часу міг проводити зі своєю донькою, оскільки позивач не бажала, щоб вона зустрічалась з відповідачем. Крім того, спростовані і посилання позивача на те, що відповідач не сплачує аліменти, а тому має великий борг. В судовому засіданні з'ясовано, що відповідач перераховував кошти в сумі 417 грн. 20 коп. згідно квитанції №7226 від 01.03.2017 року, 519 грн. 60 грн. відповідно до квитанції від 21.07.2017 року, 927 грн. відповідно до квитанції від 11.07.2017 року, та 410 грн. згідно 28.04.2017 року, однак позивач вказані аліменти не отримувала. Приймаючи до уваги все вищевикладене, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, усвідомлення відповідачем наслідків такої поведінки по відношенню до доньки, бажання останнього виховувати та утримувати дитину, виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні заявленого позову. На підставі ст.ст. 19, 164 СК України,

Outcome: dismissed