Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

09 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 29255,53 доларів США. У судовому засіданні представники Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що розмір заборгованості не підтверджується належними доказами, з пояснень, наданих до суду позивачем не вбачається на яку суму заборгованості нараховується процентна ставка, а тому не можливо підрахувати залишок несплаченого тіла кредиту, що відображено і у висновку експерта. Крім того, представник відповідачів просила суд застосувати строк позовної давності щодо заявлених вимог, в тому числі і вимог, заявлених до поручителів, адже порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить до них вимоги. Представник відповідачів вказала, що вимоги до поручителів про дострокове повернення кредитних коштів позивач надіслав поручителям 02.03.2016, які отримані відповідачами 07.03.2016, а до суду з позовом позивач звернувся 09.09.2016, а тому позивачем пропущено строк, передбачений ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України. Також, представник відповідачів зазначила, що між банком та [PERSON] 28 березня 2008 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 35-1/914К-07, де збільшено обсяг відповідальності боржника, проте з поручителями додаткові угоди укладені не були. Заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 35-1/914К-07, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 45000 доларів США зі сплатою 13,45% річних за користування ним з кінцевим строком повернення до 05 листопада 2027 року (а/с 5-9). Крім того, 06 листопада 2007 року між сторонами в забезпечення виконання кредитного договору було укладено договори поруки № 35-1/915П-07 та № 35-1/916П-07, за якими [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобовязання відповідати по зобовязаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору № 35-1/914К-07 від 06 листопада 2007 року (а/с 13-14, 15-16). У п.п. 3, 4 вказаних договорів поруки сторони передбачили, що відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Також, 28 березня 2008 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 35-1/914К-07 від 06 листопада 2007 року, згідно якої змінилися строки сплати чергових платежів та порядок погашення заборгованості по кредиту (а/с 97). Копію додаткової угоди № 1 до договору № 35-1/914К-07 від 06 листопада 2007 року приєднано [PERSON] до своєї позовної заяви про визнання кредитного договору та додаткової угоди недійсними, яку у подальшому ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2016 року за клопотанням позивача було залишено без розгляду (а/с 97, 175-176). Банк при предявленні позову не приєднав до позовної заяви копії додаткової угоди та не надав її суду, незважаючи на ухвалу суду про витребування доказів, посилаючись на закінчення пятирічного строку зберігання документів згідно п. 197 Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 (а/с 225-226, 232). Представник ПАТ «Універсал Банк» у судовому засіданні пояснив, що надати суду оригінал додаткової угоди № 1 до договору № 35-1/914К-07 від 06 листопада 2007 року не має можливості через відсутність її у матеріалах кредитної справи. Крім того, ухвалою суду від 17 липня 2017 року було витребувано у Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» для огляду у судовому засіданні оригінали первинних документів, що підтверджують надання [PERSON] та отримання ним коштів за кредитним договором № 35-1/914К-07 від 06.11.2007, а також примірник додаткової угоди №1 до Договору № 35-1/914К-07 від 06.11.2007 року від 28.03.2008 року, що був укладений між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Проте, оригінали первинних документів, що підтверджують надання [PERSON] та отримання ним коштів за кредитним договором № 35-1/914К-07 від 06.11.2007 та додаткову угоду №1 до Договору № 35-1/914К-07 від 06.11.2007 року від 28.03.2008 року, банком не надано та зазначено у повідомленні, що дані документи не можуть бути надані, оскільки строки зберігання платіжних доручень, заявок на видачу готівки та ін. встановлюються у 5 років (а/с 232). Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 02 серпня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 29255,53 доларів США, з якої 1306,83 доларів США прострочена заборгованість по сумі кредиту, 25577,46 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 2071,53 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, 299,71 доларів США пеня, що підтверджується розрахунком (а/с 27-30). Пунктом 6 договорів поруки № 35-1/915П-07 та № 35-1/916П-07 сторони визначили, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, на які поручитель зобовязаний перерахувати вказані кошти. 02 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» надіслало вимоги відповідачам, в яких банк вимагав з моменту отримання вимоги негайно сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами та штрафні санкції за порушення виконання зобовязань. Також, у вимозі повідомлено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги. Вимогу отримано поручителями 07 березня 2016 року (а/с 41, 42, 43). Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Як зазначив у п. 24 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, доводи представника відповідачів щодо припинення поруки суд не може вважати обґрунтованими, оскільки термін повернення кредиту настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги, як про це зазначено у самій вимозі (а/с 42 том І), а тому позивачем не пропущено шести місячний строк предявлення вимоги від дня настання строку виконання основного зобовязання. Крім того, не може бути визнана порука припиненою із підстав, зазначених поручителями щодо збільшення обсягу їх відповідальності у звязку з укладенням додаткової угоди № 1 до договору № 35-1/914К-07 від 06 листопада 2007 року, адже представник банку зазначив про відсутність додаткової угоди у кредитній справі та не надав її на вимогу суду. Також, судом за клопотанням відповідача [PERSON] 18 листопада 2016 року було призначено судову економічну експертизу для визначення документальної обґрунтованості нарахування заборгованості по кредиту, відсоткам і пені та зясування чи відповідає розрахунок заборгованості умовам укладеного кредитного договору. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 14 червня 2017 року № 4703/4704/16-24, в межах обсягу наданих документів відсутні достатні підстави вважати, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 35-1/914К-07 від 06 листопада 2007 року станом на 02.08.2016 перед ПАТ «Універсал Банк» по сплаті процентів за кредитом, погашення основної суми боргу, пені в повному обсязі відповідає умовам кредитного договору за кредитним договором № 35-1/914К-07 від 06 листопада 2007 року станом на 02.08.2016 перед ПАТ «Універсал Банк» по сплаті процентів за кредитом, погашення основної суми боргу, пені та розрахунковим документам щодо погашення кредиту за цим кредитним договором. Також, у висновку зазначено, що в межах обсягу наданих документів провести детальний розрахунок заборгованості по договору станом на 02.08.2016 з визначенням розміру простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пені не видається за можливе по причинах, зазначених у дослідницькій частині (а/с 183-200). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи наведене вище, оскільки позивачем не надано суду оригінали первинних документів, що підтверджують надання [PERSON] та отримання ним коштів за кредитним договором № 35-1/914К-07 від 06.11.2007 та додаткову угоду № 1 до Договору № 35-1/914К-07 від 06.11.2007 року від 28.03.2008 року, а згідно висновку експерта в межах обсягу наданих документів провести детальний розрахунок заборгованості по договору станом на 02.08.2016 з визначенням розміру простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пені не видається за можливе, а тому позивачем не надано суду належних доказів, що підтверджують заборгованість відповідачів у тому розмірі, що просить стягнути позивач і визначити її неможливо шляхом експертного дослідження через відсутність повного обсягу необхідних документів, яких у позивача не має, в тому числі і через їх знищення за закінченням терміну зберігання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати, понесені на проведення судово-економічної експертизи в сумі 8808 грн., оскільки відповідач поніс ці витрати з метою спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved