Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

07 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті своєї бабусі на підставі заповіту отримала будинок по [ADDRESS] В зазначеному будинку зареєстровані вона та її колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким розірвано 20 серпня 2007 року. Посилаючись на ст. ст.319, 391 ЦК України, просила зняти відповідача з реєстрації. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Уточнюючи позов просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом та зняти його з реєстрації. Додатково зазначила, що відповідач в будинку, що їй належить, зареєстрований, але не проживає приблизно з 2012 року. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 вересня 2004 року позивачка [PERSON] отримала у спадок житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с11). З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9832309 від 14 лютого 2006 року вбачається, що вищевказаний будинок зареєстрований за [PERSON], реєстраційний номер 6873893 (а.с.12). Згідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень, передбачених ст.ст.383, 391 ЦК України, власник жилого будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з довідки від 04 травня 2015 року № 85\\01.29, виданої Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, разом з позивачкою [PERSON] по [ADDRESS] зареєстрований але не проживає [PERSON] (а.с.4). Довідкою про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 14 травня 2015 року №3314, виданою Очаківським РС УДМС України в Миколаївській області підтверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). З актів обстеження про проживання громадян від 18 квітня 2012 року та від 24 квітня 2015 року, складених комісією Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає (а.с.16, 17). Згідно вимог ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України, право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. За таких обставин, судом не встановлено передбачених законом підстав для збереження за відповідачем права користування житлом, а також підстав, які б свідчили про його відсутність в спірному приміщенні з поважних причин понад установлені законом строки або про іншу домовленість між ним і власницею житла. Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь позивача.

Outcome: approved