Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

07 червня 2013 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в результаті ДТП, яка мала місце 09 листопада 2010 року на вул. Гальченка у м. Дніпропетровську, було заподіяно шкоду автомобілю «Mercedes - Benz», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2010 року [PERSON], який керував транспортним засобом «КАМАЗ 5320», державний номерний знак [NUMBER], було визнано винним у скоєні вказаної ДТП. Вартість відновлювального ремонту, склала - 37 982 гривні 39 копійок. Належний [PERSON] транспортний засіб, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № DNI0009106АЕ від 26 квітня 2006 року, був застрахований позивачем, який й сплатив [PERSON] спричинену шкоду у розмірі 36 972 гривні 39 копійок. Також, позивачем було встановлено, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС». На підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося із позовом до Господарського суду м. Києва до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення витрат пов'язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, однак рішенням Господарського суду м. Києва їм було відмовлено у задоволенні позову, оскільки ПрАТ «Страхова група «ТАС» вже було виплачено страхове відшкодування за полісом ВЕ/09234 потерпілому в ДТП, а [PERSON] отримав подвійне страхове відшкодування чим порушив умови договору страхування № DNI0009106АЕ. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з [PERSON] на їх користь грошові кошти у розмірі 38 581 гривня 89 копійок у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування (а.с. а.с. 2 - 3). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. а.с. 64, 65). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ст. 224, 225 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи (а.с. 44). Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом було встановлено, що 08 грудня 2010 року о 15 годині 00 хвилин по вул. О. Гальченко у м. Дніпропетровську відбулася ДТП, за участю водія [PERSON], який керував транспортним засобом «КАМАЗ 5320», державний номерний знак [NUMBER] з причепом СЗАП - 83571, державний номерний знак [NUMBER] та водія [PERSON], який керував транспортним засобом «Mercedes - Benz», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень 00 копійок (зворотна сторінка а.с. 8). [PERSON] є власником автомобіля «Mercedes - Benz», державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до договору страхування наземного транспорту № DNI0009106АЕ від 26 квітня 2006 року, який було укладено між ЗАТ «СК «Інгосстрах», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Інгосстрах» та [PERSON], майнові інтереси останнього, які пов'язані з володінням, розпорядженням або користуванням транспортними засобами, було застраховано, а страховик взяв на себе зобов'язання компенсувати збитки, у тому числі, внаслідок ДТП (а.с. а.с. 5 - 6). У результаті дорожньо - транспортної пригоди, транспортний засіб «Mercedes - Benz», державний номерний знак [NUMBER] - було пошкоджено та [PERSON] згідно звіту № 2124 - А про оцінку автомобіля «Mercedes - Benz», державний номерний знак [NUMBER], було завдано матеріальну шкоду у розмірі 37 982 гривні 39 копійок (а.с. а.с. 14 - 15, 17 - 18). ПрАТ «СК «Інгосстрах» було складено відповідний страховий акт № И - 7697 від 24 листопада 2010 року та на підставі платіжного доручення № 3203 від 25 листопада 2010 року виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 36 972 гривні 39 копійок (зворотна сторінка а.с. 21, а.с. 22, 23). Крім того, ПрАТ «СК «Інгосстрах» було встановлено, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», у зв'язку з чим на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося із позовом до Господарського суду м. Києва з позовом до ПрАТ «СК «ТАС», вказавши третьою особою [PERSON]; про стягнення витрат пов'язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, однак рішенням Господарського суду м. Києва від 28 вересня 2012 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» було відмовлено у задоволенні позову, оскільки ПрАТ «Страхова група «ТАС» вже було виплачено страхове відшкодування за полісом ВЕ/0925234 потерпілому в ДТП [PERSON] (а.с. а.с. 25 - 26). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року та Законом України «Про страхування». Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому ч. 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, а також рішення суду, що набрали законної сили, обов'язкові для суду що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При цьому у п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України вказано, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений за договором. Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ураховуючи положення приведених норм, співвідношуючи їх зі встановленими обставинами справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ПрАТ «СК «Інгосстрах» та стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 36 972 гривні 39 копійок. У задоволенні вимог ПрАТ «СК «Інгосстрах», щодо стягнення з [PERSON] витрат пов'язаних з подачею позову до Господарського суду м. Києва у розмірі 1 609 гривень 50 копійок, слід відмовити, оскільки розподіл зазначених судових витрат був вирішений при ухваленні рішення Господарським судом м. Києва від 28 вересня 2012 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 385 гривень 82 копійки.

Outcome: partial