Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

07.10.2020 [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Відповідач [PERSON] є його донькою, і на час набуття ним права власності на вказаний вище житловий будинок проживала разом з ним, а тому вона також була зареєстрована у вищевказаному житловому будинку та вписана в Домову книгу будинковолодіння. Однак, відповідач з середини 2015 року не проживає в спірному будинку, оскільки виїхала до Російської Федерації. Останні декілька років вони не спілкуються, тому адреса проживання відповідача не відома. Ухвалою від 16.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11.11.2020. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала, заяв або клопотань від неї не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.1993, зареєстрованого в Балаклійському БТІ за №2524 від 11.02.1994 року, належить Ѕ частина житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно акту-обстеження, складеного 01.10.2020 депутатом Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області Сафоновою В.В., в присутності свідків, які є сусідами: [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2015 року. Під час огляду її особистих речей та її самої не виявлено (а.с.12). Відповідно до копії будинкової книги та відповіді виконавчого комітету Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області від 16.10.2020 на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 15, 16). Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] , яка є донькою позивача, зареєстрована у належному позивачу будинку, однак не проживає у ньому без поважних причин з 2015 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 840,80 грн. судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved