Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання втратившею право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 липня 2010 року Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою. В зазначеній квартирі зареєстрована в якості кватиранта відповідачка, яка була прописана зі згоди попереднього власника, та яка за вказаною адресою фактично не проживає. Відповідачка є сторонньою особою для нього та членів його сім'ї та її реєстрація перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися квартирою. За інформацією [PERSON] йому відомо, що вона проживає в Іллічівському районі, однак адресу йому не повідомляє. Просив визнати [PERSON] втратившею право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином за місцем її реєстрації. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 липня 2010 року Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою. З копії особистого рахунку вбачається, що в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими власник квартири [PERSON], та квартирант [PERSON], [INFO]. З акту КСН «Жемчужний» від 19 вересня 2016 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зі слів сусідів, зареєстрована [PERSON], [INFO], однак з лютого 2014 року, за вказаною адресою не проживає. Вказаний акт підписаний трьома сусідами. Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст..383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.155 ЖК України, ст..321 ЦК України громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст..391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що з лютого 2014 року відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не проживає, не є членом сім'ї власника [PERSON], між ними відсутні і будь-які договірні відносини про проживання. Як вбачається з копії лицевого рахунку, відповідачка була зареєстрована 12 вересня 2007 року, право власності на квартиру [ADDRESS] набуто у 2010 році, тобто відповідачка була зареєстрована у вказаній квартирі колишнім власником спірної квартири. Таким чином, право користування жилим приміщенням відповідачки є похідним від права колишнього власника, і вона його зберігала до зміни власника квартири. Оскільки у позивача після прийняття у власність спірної квартири ніяких зобовязань перед відповідачкою щодо її проживання в квартирі не існує, а також з урахуванням того, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо найму (оренди) житла, відповідачка створює перешкоди власнику у розпорядженні належним йому майном, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившею право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], підлягають задоволенню.

Outcome: approved