Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

08.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, посилався на те, що 24.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за F 20535 від 24.11.2016 року про стягнення з нього на корить Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на підставі Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту F 500989569 від 10.02.2016 року в безспірному порядку заборгованості за період з 11.05.2016 року по 11.10.2016 рік на загальну суму 26687,15 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 24545,74 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1032,79 грн., заборгованості по комісії в сумі 1108,62 грн. З зазначеним виконавчим написом вона не згодна, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання сторони та треті особи не зFявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив причини неявки, відзиву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 24.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за F 20535 від 24.11.2016 року про стягнення з [PERSON] на корить Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на підставі Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту F 500989569 від 10.02.2016 року в безспірному порядку заборгованості за період з 11.05.2016 року по 11.10.2016 рік на загальну суму 26687,15 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 24545,74 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1032,79 грн., заборгованості по комісії в сумі 1108,62 грн. ( а.с. 6,-7, 8-9, 10-11). Приходячи до висновків про задоволення позовних вимог [PERSON] судом враховані наступні норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року F 20/5, яка діяла на момент вчинення спірного напису (далі за текстом Інструкція) Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, діючий на момент вчинення спірного виконавчого напису, визначено можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів. Так, згідно із ст. 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказаний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою КМУ від 29.06.1999 року F 1172 (далі за текстом Перелік), у редакції від 29.11.2001 року, яка діяла на час вчинення спірного напису. Відповідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 238 розділу 32 Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: - відомості про найменування і адресу стягувача та боржника;-дата та місце народження боржника - фізичної особи, його місце роботи;-номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи;- строк за який має провадитись стягнення;\\-інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотеко держателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язань. Згідно із п. 284 розділу 32 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3-х років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, відповідно до п. 287 розділу 32 Інструкції. Виконавчий напис має містити: найменування на адресу стягувача; найменування та адресу боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків у банках, кредитних установах (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо так належать до стягнення тощо. Дослідивши надані сторонами документи, суд приходить до висновку, що об'єктивних доказів безспірності вимог щодо розміру заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк», на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, не було. Зокрема, таких доказів не надано суду Акціонерним товариством «Альфа-Банк» при розгляді даної справи, не надходили підтверджуючі цей факт документи ї від третьої особи. З тексту виконавчого напису вбачається, що заборгованість стягується за період з 11.05.2016 року по 11.10.2016 року. При цьому слід зазначити, що під «строком» у цивільному праві розуміють саме проміжок часу, зі спливом якого пов'язана певна дія чи подія, яка має юридичні наслідки. В той же час поняття «термін» у цивільному праві - це певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення. Вказані поняття визначені ст. 251 ЦК України. Згідно із ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який діяв на момент вчинення спірного виконавчого напису,стягнення заборгованості може проводитись за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майна. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника можуть бути лише первинні бухгалтерські документи, яки підтверджують дійсну наявність на облікових рахунках фінансової установи простроченої заборгованості за кредитом. Такими документами у даному випадку можуть бути рахунки-фактури, зведена облікова виписка з мого рахунку тощо. Стаття 50 Закон України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за F 6-887цс17) Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При розгляді судом даної цивільної справи ані відповідачем, ані третьої особою, на підтвердження факту реального існування заборгованості у [PERSON] перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» не надано, жодного первинного бухгалтерського документу, або ж його завіреної копії, на підтвердження вказаного факту. При цьому суд зауважує, що копії цих документів повинні зберігатись у стягувача, який у даному випадку є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», а їх оригінали - у нотаріуса, який вчиняв виконавчий напис. З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] Крім того, згідно частин 7, 8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девFяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 19.02.2019 року протягом девFяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Outcome: approved