Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Іванчиці, пров. Шевченка, 8 Зарічненського району, Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 18 листопада 2015 року померла її мати [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Іванчиці, пров. Шевченка, 8 Зарічненського району, Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом, та прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала, просила визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] Просила суд віднести судові витрати на її рахунок. Зарічненська селищна рада Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. В адресованій суду заяві просить розглядати дану справу без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечує, судові витрати просить віднести на рахунок позивача (а.с.29). У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2015 року помела мати позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 178745 від 19 листопада 2015 року (а.с.10). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 8 на пров. Шевченка, села Іванчиці Зарічненського району Рівненської області, власником будинку зазначена спадкодавець [PERSON] (а.с.4-8). Судом встановлено, що позивач є дочкою померлої [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії VI-УР № 1845164 від 03 червня 1966 року (а.с.12) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 407877 від 30 липня 1988 року згідно з яким, вона уклала шлюб із [PERSON] та взяла його прізвище (а.с.13), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31 березня 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], 31 березня 2016 року заведено спадкову справу № 58789888 (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 22 липня 2016 року приватний нотаріус Зарічненської районного нотаріального округу Рівненської області відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Іванчиці, пров. Шевченка, 8 Зарічненського району, Рівненської області, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.15). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved