overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

07.11.2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з означеною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що при укладенні договору оренди земельної ділянки з'ясувалося, що в державному акті на право приватної власності на належну йому земельну ділянку допущено описку в написанні його по батькові. Заявник просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 17 грудня 2002 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з проханням слухати справу без їхньої участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що він не може здійснювати в повній мірі свої права, передбачені законодавством, щодо належної йому земельної ділянки, оскільки в державному акті на право власності на землю є помилка, а саме: невірно вказано по батькові заявника «[PERSON]», тоді як у документі, що посвідчує особу його по батькові - «[PERSON]» (а.с. 4, 5). Відповідно до ст. 256 п. 6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвища, ім'я чи по батькові якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, вказаним в паспорті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи на спадкове майно, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

07.11.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Під час оформлення спадщини після його смерті, з'ясувалося що у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2016 року допущена помилка у прізвищі: замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». Вищевказана помилка чинить перешкоди заявнику у оформленні спадщини. Просить встановити факт, що свідоцтво про смерть видане на ім'я [PERSON], померлого [INFO] дійсно належить [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Громівської сільської ради до судового засідання не з'явився, та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили своїми показами той факт, що заявниця являється дружиною померлого [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та покази свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що з метою оформлення права на спадкове майно вона звернулася до Новотроїцької державної нотаріальної контори, але виявилося що у свідоцтві про смерть її чоловіка є помилка, а саме: невірно вказано прізвище «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про народження покійного та у свідоцтві про шлюб його прізвище значиться як «[PERSON]» (а.с. 4-5,11). За цих обставин заявник [PERSON] не може оформити право власності на спадкове майно, тому вимушена звернутися до суду з цією заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу її чоловіка. Відповідно до ст. 256 п. 6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвища, ім'я чи по батькові якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, вказаним в паспорті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, показами свідків, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи на спадкове майно, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, та показами свідків, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

07.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер 19.06.2011 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку розташовану на території Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідач Рачківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Рачківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.2, 1261, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

07.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що 30.09.2000 року він уклав шлюб з відповідачем зареєстрований Новотроїцьким районним відділом РАГС Херсонської області, актовий запис № 62. Від спільного шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що відповідач проявила подружню зраду та виявила бажання проживати з іншим чоловіком. На даний момент сімя фактично розпалася, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та втратили почуття любові, а також поваги один до одного. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач та її представник за довіреністю у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 023338 від 30.09.2000 року виданого Новотроїцьким районним відділом РАГС Херсонської області, актовий запис № 62 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторонни шлюбні відносини не підтримують, сторони наполягають на розірванні шлюбу, причини вагомі - подружня зрада. Наміру зберегти сімю не має, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

07.11.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], який помер 16.11.2014 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки розташовані на території Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач Трощанська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Трощанська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

07.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору без номеру від 30.07.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua; www.client-bank.privatbank.ua або інший інтернет/SМS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua, ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

07.11.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 15.11.1998 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, протягом семи року сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з відповідачем. Спору про майно між сторонами на даний час не має. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її\~ відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

07.11.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~ сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~Позивач\~\~ в судове\~ засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність,\~ позов підтримує. \~Відповідач\~ в судове\~ засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 26.07.2008 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні\~ відносини припинили через постійні сварки та непорозуміння,\~ розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

07.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Вказує, що спірна квартира була надана [PERSON] та його родині згідно ордеру №367, рішенням суду від 31.10.1996 року шлюб між сторонами було розірвано, з цього часу відповідач не проживає у спірній квартирі. Крім позивача у квартирі також зареєстрований колишній чоловік [PERSON], який не проживають у спірній квартирі з 1996 року, витрати на утримання квартири не несе, добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач проживає [ADDRESS] яка згідно ордеру була надана сім»ї [PERSON], яка складалась із 4 осіб., а.с.8. Згідно довідки в спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], а.с.8. Актом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 1996 року, а.с. - 10. Згідно ст.ст.71-72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі понад шість місяців без поважних причин, тому слід визнати [PERSON], такими, що втратив право користування квартирою. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

07.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить суд позбавити відповідача права користування квартирою №32 у будинку №68 по вул. Матросова в м. Кривому Розі. Вказує що є власником зазначеної квартири відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.2007 р., відповідач є сином позивача, який не проживає у спірній квартирі з 2013 року, комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не зявився, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому Законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до догору купівлі-продажу від 20.10.2007 року та витягу про реєстрацію прав власності, позивачу належить квартира [ADDRESS], а.с. 5,6. Згідно акту від 22.09.2016 р. відповідач не проживає у спірній квартирі з 2013 року, а.с. 8. Згідно довідки у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], а.с. 7. Згідно\~ст.405 ч.2 ЦК України\~- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~\~ яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житлом. На підставі ст. 405\~ч. 2 ЖК України,

Outcome: approved