Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

09.10.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, в якій позивач просив суд винести рішення, на підставі якого: - усунути перешкоди у користуванні власністю [PERSON] шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації за адресою: 09201, Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Столична, 52. 09.10.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 12.11.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про проведення слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 09 год. 00 хв. 07.12.2018 року. 07.12.2018 року суд, провівши необхідні процесуальні дії під час підготовчого судового засідання, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України виніс ухвалу про закриття підготовчого судового провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13 год. 00 хв. 21.12.2018 року. В судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2018 року, позивач [PERSON] позовні вимги підтримала, обгрунтовувала свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 21.12.2018 року, відповідач [PERSON] не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, шляхом поміщення оголошення про виклик до суду через офіційний портал «Судова влада України» веб - сторінка Кагарлицького районного суду Київської області, https://kg.ko.court.gov.ua/sudІ014. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішеня, обгрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення через офіційний портал «судова влада України» веб - сторінки Кагарлицького районного суду Київської області. Відповідач не по відомив про причини своєї неявки, відповідно, його неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, не подав відзив на позовну заяву. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки відділу обліку та моніторингу інофрмації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, місце реєстрації відповідача, - [PERSON], [INFO], є наступна адреса: 09201, [ADDRESS] Відповідно, враховуючи місце реєстрації відповідача та положення ч. 9 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні. [PERSON] (далі-Позивач) згідно договору купівлі-продажу від 09.01.2008 р. є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до будинкової книги, акта депутата та довідки Кагарлицької міської ради за адресою: [ADDRESS] тобто в будинку, який на праві власності належить Позивачу, зареєстрований [PERSON], [INFO] (далі- Відповідач). Починаючи приблизно з 2013 року, Відповідач не проживає у будинку Позивача та в будинку відсутні особисті речі Відповідача. Будучи зареєстрованим, але не проживаючи Відповідач не приходить до будинку, не використовує його для тимчасового або постійного проживання. Відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги. Відсутність Відповідача за місцем реєстрації протягом 5 років підтверджується вищезазначеним актом депутата Кагарлицької міської ради. Протягом усього часу відсутності Відповідача за місцем реєстрації Позивач неодноразово зверталась до міської ради із проханням зняти з реєстрації Відповідача, проте оскільки Відповідач не подає заяви, міська рада не може зняти його з реєстрації у будинку. У зв'язку з тим, що Відповідач не подає заяви про зняття з реєстрації, Позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні та розпорядженні його власністю. Зокрема, на даний час Позивач не може отримати субсидію по сплаті комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрований Відповідач, а тому при призначені Позивачу права на субсидію, Відповідач також рахується як зареєстрований в будинку, що виключає можливість отримання Позивачем субсидії. Таким чином, Відповідача слід визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. В матеріалах справи містяться: - квитанція від 09 жовтня 2018 року, яка засвідчує той факт, що позивачкою [PERSON] при подачі позовної заяви сплачено 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору. Проте, ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні позивачка не ставила питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] на її користь понесених нею судових витр, а тому судові витрати слід залишити за позивачкою. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved