Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

07.10.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, який згодом уточнила, про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно,починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, позивачка просить стягнути аліменти з відповідача на своє утримання, у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно,починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем від шлюбу мають малолітню дитину, яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час проживає окремо, від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не зявився, направив представника. У судовому засіданні представник відповідача не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог. Вислухавши позивачку та представника відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 11.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання позивачки у розмірі 300 гривень,починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved