Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернувся з вищевказаним позовом, в якому він зазначив, що 27 жовтня 2006 року між Акціонерним Комерційним Банком «Європейський» (далії по тексту Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого отримав 15 000 доларів США, в забезпечення вищевказаного договору 17 жовтня 2006 року між банком та позивачем був укладений іпотечний договір, відповідно до якого позивач (іпотекодавець) передає в іпотеку іпотеко держателю належне позивачу на праві приватної власності нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS], який був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Одеської області [PERSON] (далі по тексту - приватний нотаріус), за реєстром № 8128 .Умови кредитного договору позивачем було виконані у повному обсягу, але з банку повідомлення про зняття заборони на конкретний об'єкт нерухомого майна від представників банку не надійшло. В подальшому компетентними установами було прийнято рішення про відкликання банкової ліцензії та прийняти заходи щодо ліквідації банку, а тому позивач просить зобов'язати приватного нотаріуса вчинити певні дії щодо зняття заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження відносно вищевказаного нерухомого майна. В ході судового засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Відповідач позов визнав, але в подальшому до суду не з'явився, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи . Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог до суду не з'явилася. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступного. Так судом встановлено, що 27 жовтня 2006 року між Банком та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до якого позивач отримав 15 000 доларів США. 17 жовтня 2006 року в забезпечення кредитного договору між банком та позивачем був укладений іпотечний договір, відповідно до якого позивач (іпотекодавець) передає в іпотеку іпотеко держателю належне позивачу на праві приватної власності нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], який був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Одеської області [PERSON], за реєстром № 8128, відповідно до п.16 іпотечного договору одночасно з нотаріально посвідченням даного договору накладається заборона відчуження предмета іпотеки. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконував у повному обсягу. 19 жовтня 2010 року Комісією НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення № 830 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації Банку. У зв'язку із закінченням строку ліквідації Банку його непродані активи були передані ТОВ «Міжнародна юридична фірма «Ді енд Ді Лорєс». Товариство, як управитель активами банку не заперечує, що заборгованості позивач перед банком не має, при цьому повідомлення про зняття заборони на конкретний об'єкту нерухомого майна, відповідно до ст.. 74 Закону України «Про нотаріат» до приватного нотаріуса не направив. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач наполягає що приватний нотаріус повинен зняти заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження без повідомлення банку, клопотання про заміну відповідача відповідно до ст. 33 ЦПК України від позивача не надходило. Доводи позивача, суд вважає помилковим, так як приватний нотаріус діє в межах свої повноважень передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425 від 02.09.1993 року змінами та доповненням і відповідно до Наказу МЮ України № 296/5 від 22.02.2012 року « Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» з змінами та доповненнями, виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем з урахуванням обставин які були встановлені під час розгляду справи та предмету позову, а тому позовні вимоги позивач є необґрунтованими. Позивач відповідно до Закону України «Про судовій збір» звільнений від сплати судового збору , суд пришов до висновку , що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed