Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

09 червня 2020 року позивач ПрАТ «Українська страхова компанія» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.10.2018 між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладеного кредитний договір № 173, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 10000,00 гривень строком на 12 місяці. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладеного договір добровільного страхування кредитів за № 13 від 01.11.2018. 21.04.2020 позивачем на підставі заяви КС «Українська кредитна спілка» було складено акт № 174кр про настання страхового випадку та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 10111,04 гривень в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором. В сенсі зазначених обставин просив стягнути з відповідача зазначену грошову суму, а також витрати з оплати судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 липня 2020 року за вказаним позовом було відкрито спрощене провадження без виклику сторін до суду. Разом із тим, 12 серпня 2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, відзиву на пред`явлений позов чи будь-яких інших заяв, що стосуються справи, повторно не надала. З урахуванням наявності відповідної згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 16 жовтня 2018 року між Кредитною спілкою «Українська страхова компанія», з одного боку, та [PERSON] , з іншого, було укладено договір кредиту № 173, за умовами якого останній було надано кредит у сумі 10000,00 гривень строком на 12 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39% річних. Разом із тим, 01 листопада 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія», з одного боку, та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», з іншого, було укладено договір добровільного страхування кредитів за № 13 (надалі - Договір страхування). Відповідно до п. 1.2 Договору страхування предметом договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів. Згідно із п. 1.3 Договору страхування позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договорів про співробітництво між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору страхування, кредитний договір № 173 від 16.10.2018 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано ПрАТ «Українська страхова компанія». Встановлено, що 17.04.2020 КС «Українська кредитна спілка» звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою за № 4105 про виплату страхового відшкодування внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань за договором кредиту № 173 від 16.10.2018. 21.04.2020 ПрАТ «Українська страхова компанія» на підставі вищевказаної заяви було складено страховий акт № 173кр, а також на користь КС «Українська кредитна спілка» було здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 10111,04 гривень. Статтями 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданий збиток. Таким чином, ПрАТ «Українська страхова компанія», здійснивши виплату страхового відшкодування на користь КС «Українська кредитна спілка», набуло право вимоги до відповідача [PERSON] у межах фактично виплаченої суми відшкодування. Відповідач [PERSON] , не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, а отже не оспорює наведених обставин, В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а також вважає необхідним його задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь ПрАТ «Українська страхова компанія» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 15427,88 гривень. Крім того, у відповідності до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved