Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

10.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки (заробітку) доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач надає недостатню матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Під час підготовчого судового засідання позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач під час підготовчого судового засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву. Наслідки визнання позовних вимог у підготовчому судовому засіданні, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с.28). Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Під час підготовчого судового засідання встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №151378, виданого Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, сторони уклали шлюб 06.12.2016 року (а.с.6). Сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №258373, виданим Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 13.06.2018 року (а.с.7). Згідно з довідкою Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 19.03.2018 року за №02-38/88, позивачка зареєстрована за адресою: [INFO], разом з неповнолітнім сином сторін (а.с.8). Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], та працює з 14.07.2016 року у ТОВ «МС Ліс» (а.с.25, 27). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем порушено право неповнолітньої дитини на утримання до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обовязку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved