overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

10.05.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі однією сімєю. Від цього шлюбу має неповнолітню сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу, у звязку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву якою позовні вимоги визнав повністю та просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що від цивільного шлюбу позивачка народила сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має постійне місце роботи, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

10.05.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно. Позивачка вказує на те, що з 30.10.2009 по 18.12.2014 року перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 30.10.2009 по 18.12.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у\~твердій грошовій сумі 1200 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

10.05.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21.12.2007 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у позивача та відповідача [INFO] року народилася дочка [PERSON]. З осені 2015 року відповідач та позивач проживають окремо, таке становище в сім'ї сталося внаслідок того, що у сторін по справі різні погляди на життя у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки та непорозуміння. Спір щодо поділу майна, яке було набуто в період шлюбу, на теперішній час відсутній, неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем. В позові позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та проводити судове засідання без її участі. Відповідач двічі належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не з'явився про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивачки (а.с.4) - копія паспорта відповідача (а.с.5) - свідоцтво про шлюб (а.с.6) - свідоцтво про народження дитини (а.с.7) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

10.05.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 25.09.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 21\~489,00 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 21\~489,00 грн., яка складається з: -298,99 грн. заборгованість за кредитом; -16\~272,19 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -3418,34 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -999,48 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

10.05.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 26.12.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 14\~354,61 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 13.04.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 14354,61 грн., яка складається з: -480,00 грн. заборгованість за кредитом; -9814,87 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -659,74 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

10.05.2017 року позивач подала у суд позов, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2017 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них з [PERSON] народилася донька. В свідоцтві про народження дитини батьком зазначений відповідач. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька знаходиться на утриманні позивача. Сторони мешкають окремо. Сторони в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає в повному обсязі, згоден на сплату аліментів на утримання дитини. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Враховуючи добровільне визнання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового в дохід держави. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

10.05.2017 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу в примусовому порядку. Заяву мотивує тим, що: -«До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 05.05.2017 р. о 14:50 був доставлений ШПБ [PERSON], [INFO] в зв'язку з параноїдною симптоматикою, відмовою від їжі. Психічні порушення з 2008 року, коли на фоні вживання психоактивних речовин вперше виникла параноїдна симптоматика. З 2011 року психоактивних речовин більше не вживає. Вперше лікувався стаціонарно в клініці психіатрії ГВМКЦ в 2011 році з загостренням параноїдної симптоматики, Ds: F 21. Після виписки регулярно приймав рисполепт, міртазапін. Але на фоні підтримуючої терапії періодично були загострення параноїдної симптоматики, їх купіровали амбулаторно. В 2013 році лікувався стаціонарно в ПЛ смт. Глеваха, з загостренням галюцинаторно-параноїдної симптоматики, Ds: F 20.00. Приймав сероквель, потім рисперон; але періодично були загострення параноїдної симптоматики. З 30.11.15 р. по 24.12.15 р. лікувався стаціонарно в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» з загостренням галюцинаторно-параноїдної симптоматики та відмовою від їжі; Ds: F 20.00. З січня 2017 р. ліки не приймає (відмінив самостійно). Стан почав змінюватись близько місяця тому: періодично був порушений сон, став розгубленим, майже не виходив зі своєї кімнати; вибірково їв їжу приготовану матір'ю. На протязі останнього тижня повністю відмовився від їжі (схуд на 4-5 кг), вибірково п'є воду; тримає під подушкою ніж, яким потім дряпає телевізор; тримає вікно щільно закритим гардинами. Від прийому ліків та консультації лікаря-психіатра категорично відмовлявся. Батьки викликали ШПБ був госпіталізований до ТМО «ПСИХІАТРІЯ». [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, помірно виражений апато-дисоціативний дефект. Галюцинаторно-параноїдний синдром з відмовою від їжі. Підставою для госпіталізації стало те, що [PERSON], [INFO], не може задовольняти самостійно свої основні життєві потреби. 10.05.2017 р. був оглянутий комісією лікарів для прийняття рішення про доцільність госпіталізації, у складі: заст. директора ТМО «ПСИХІАТРІЯ» [PERSON], зав. відділенням [PERSON], лікар-психіатр [PERSON] Висновок: У зв'язку з відмовою пацієнта від лікування, наявність психотичної симптоматики, неможливість задовольняти самостійно свої основні життєві потреби - потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

10.05.2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов обґрунтовує тим, що 11.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачем був укладений кредитний договір № 2006204872. Згідно з умовами кредитного договору банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі 19780,00 гривень. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач має заборгованість у розмірі 22566,98 грн. У зв'язку із вищенаведеним позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по кредитному договору та понесені судові витрати при подачі позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, клопотань не має. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2006204872, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит на суму 22566,98 грн. строком до 11.10.2016 року. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитними договорами відповідач станом на 24.11.2016 року має заборгованість у розмірі 22566,98 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом - 17030,77 грн.; суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1,19 грн.; суми заборгованості за комісією - 5535,02 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд вважає, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

10.05.2017 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено рішення суду по зазначеній справі. При прийнятті рішення судом, не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь держави судового збору. Згідно зі ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої не будь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки при винесенні рішення за вказаним позовом не вирішено питання щодо стягнення суми судового збору, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення у цій частині. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Оскільки позивачка [PERSON] згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

10.05.2017 року Чернігівська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщиною квартиру 48 в житловому будинку 3-А по вулиці Космонавтів у місті Чернігові, що належала на праві власності померлому [PERSON] та передачу її у власність територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Представник заявника в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 31 січня 2016 року, за життя був власником квартири [ADDRESS]. Як убачається з матеріалів спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до першої Чернігівської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 31 січня 2017 року, у задоволенні позову [PERSON] до Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності на спадкування відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31 січня 2017 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року залишено без змін. Враховуючи рішення судів та матеріали спадкової справи, спадщину [PERSON] ніхто не прийняв, що дає підстави для висновку про відсутність спадкоємців до його майна. Відповідно до\~статті 1277 ЦК України\~у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно\~за його місцезнаходження зобовязаний подати до суду заяву про прийняття спадщини відумерлою. За приписом\~статті 278 ЦПК України\~суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до Закону. Зазначене є підставою для визнання спадщини [PERSON] відумерлою та передачі квартири, що належала [PERSON], у власність територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради.

Outcome: approved