Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

09 січня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11471,79 грн. На обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 11 жовтня 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на 31 жовтня 2017 року [PERSON] має заборгованість в сумі 11471,79 грн., яку банк просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно письмового клопотання представник позивача просить розглядати справу\~ без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву не подала. Про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у відповідності до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши 11 жовтня 2012 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, [PERSON] погодилася з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.5). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг записано, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконала. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 31 жовтня 2017 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 11471,79 грн., яка складається з: 1363,20 грн. заборгованість за кредитом; 9086,12 грн. заборгованість за процентами; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 522,47 грн. штраф (процентна складова) (а.с.3-4). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що всі складові заборгованості розраховані у відповідності до умов договору, а тому приймається судом як належний доказ заборгованості відповідача перед позивачем. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 11 жовтня 2012 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. (а.с.37). На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved