Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

08 листопада 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO] на період його навчання у Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 08.11.2018 року і до 27 червня 2019 року, але не більш як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області Україна, який був розірваний рішенням Славутицького міського суду Київської області від 29 березня 2013 року, яке набрало законної сили 09.03.2013 року. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час сину [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років, є повнолітнім, однак продовжує навчання у Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту, в зв'язку з чим не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Враховуючи, що відповідач працює та одержує заробітну плату, має можливість утримувати їх спільну дитину, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 16 листопада 2018 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду. В призначене судове засідання сторони не з'явились. Позивач та третя особа до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач по справі та [PERSON], позивач у справі, 25 вересня 1999 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області Україна, актовий запис № 130, після одруження прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с.15 ). Під час спільного шлюбу в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач, а матір'ю - позивач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 20-22). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 29 березня 2013 року, яке набрало законної сили 09.03.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відновлено дошлюбне прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.16). Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 14 березня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.17-18). Відповідно до свідоцтва про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 жовтня 2016 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 124, прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с.19). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років. Згідно довідкам про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, від 26.10.2018 року, - позивач, та третя особа по справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-26 ). Довідкою Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту № 556 від 12.10.2018 року підтверджено, що [PERSON], третя особа у справі, дійсно навчається у вищезазначеному закладі з 01.09.2016 по 27.06.2019 року(а.с.29). Згідно наданої довідки [PERSON] працює на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС» на посаді дозиметрист 5 розряду, ЦРБ, його загальний дохід з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року становить 35350,75 гривень. З його заробітної плати утримуються аліменти 36251,43 гривень (а.с.56). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 2 ст.200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що третя особа [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання. Врахувавши нормальний стан здоров'я відповідача та третьої особи, його матеріальне становище і матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді заробітної плати, можливість надання позивачем матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, розмір витрат, пов'язаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання сина [PERSON] на період його навчання у Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітнього сина на період його навчання. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст.1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved