Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

09.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який був розірваний за рішенням районного суду. Від шлюбу мають сина [PERSON], який народився 08.12.1990 року. Відповідач є батьком дитини і за рішенням районного суду сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина. З 2011 року [PERSON] визнаний інвалідом з дитинства 2 групи. Вона вимушена утримувати сина одна, він потребує стороннього догляду, тому залишила роботу і допомагає синові, у якого пенсія призначена була з 01.01.2011 року у розмірі 884 грн. Відповідач мешкає у державі Республіка Білорусь і добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина-інваліда, у зв`язку з чим просить стягувати з батька дитини, відповідача по справі, аліменти у розмірі одна тисяча гривень на місяць на її користь на утримання сина-інваліда до збереження інвалідності другої групи до 01 січня 2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином своєчасно був повідомлений про місце, час, дату судового розгляду. 11.05.2015 року був допитаний суддею Мозирського районного суду Гомельської області Мищенко Ю.І. Визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина-інваліда, дав пояснення, що працює і спроможний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина-інваліда у розмірі 1000 грн. Аліменти на утримання інших осіб з нього не стягуються, просить розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб був розірваний 19.07.1995 року. 23.01.2004 року позивачка змінила прізвище на «Найденко». Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Свого батьківства відповідач не оспорював, сплачував аліменти на утримання сина за рішенням суду на користь позивачки до повноліття дитини. Згідно з пенсійним посвідченням, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради, оглянутим в судовому засіданні, [PERSON] з 01.01.2011 року призначена державна соціальна допомога як інваліду дитинства другої групи у розмірі 884 грн. Відповідно до акту огляду Медико-соціальної експертної комісії психіатричної МСЕК № 1 м. Дніпропетровська № 000861 [PERSON], [INFO], повторно встановлена друга група інвалідності з дитинства до 01.січня 2016 року, до трудової діяльності він не придатний, має місце загальне недорозвинення мовлення другого рівня. [PERSON] проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, відповідач згоден сплачувати аліменти в такій сумі щомісячно, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина-інваліда, починаючи з 09.01.2015 року до збереження другої групи інвалідності до 01 січня 2016 року. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину-інваліда позивачка згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Суд задовольнив її вимоги про стягнення аліментів на дитину-інваліда, тому

Outcome: approved