Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

07.09.2020р. позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] . Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. По справі існують інші спадкоємці, а саме дружина померлого та бабка позивачки - [PERSON] . У зв`язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 12.09.2019 року виконавчим комітетом Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №26 (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 05.03.1999 року (а.с.20). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок та літня кухня (а.с.22-26), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 99 484 грн. (а.с.27). 19.04.2007 року [PERSON] склав заповіт (а.с.12), відповідно до якого заповідав все належне йому на день смерті майно [PERSON] , [INFO] . Зміна прізвища спадкодавця з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.14). Копія спадкової справи №55/2019, номер у спадковому реєстрі 65125534, долучена до матеріалів справи. По справі існують інші спадкоємці, а саме дружина померлого та бабка позивача - [PERSON] (а.с.11), яка відмовляється від своє частки у спадковому майні на користь позивача. В судовому засіданні встановлено, що позивачка своєчасно звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини. 26.08.2020 року вона отримала свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на земельну ділянку під будинком [ADDRESS] , однак їй було відмовлено у оформленні спадщини на вищезгаданий спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім`я спадкодавця, [PERSON] (а.с.18), у зв`язку з чим вона не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за заповітом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копій свідоцтв про смерть, одруження та народження, копії спадкової справи, технічного паспорту, інших документів. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходяться приватизованій земельній ділянці, яку успадкувала заявниця, у зв`язку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено 12.05.2020 року - тобто після смерті, [PERSON] . З цього приводу позивачка зазначила, що за допомогою оформленого технічного паспорту вона намагалася отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як їй повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за нею права власності, оскільки цього не достатньо. У зв`язку з цим позивач звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за заповітом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємець заповітом, має право на набуття всіх прав, після смерті свого діда [PERSON] , а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок та літня кухня, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 99 484 грн., оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадкування за заповітом на житловий будинок не відбулась, зважаючи на відсутність на ім`я спадкодавця належним чином оформлених свідоцтва про право власності на житловий будинок. Оскільки вищевказані документи видані не були, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved