Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

08.12.2016 року Приватне акціонерне товариство «Азовзагальмаш»\~\~( далі Позивач) звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] (далі Відповідч1), [PERSON] (далі Відповідач 2) вказуючи на те, що 20.02.2012 року між Позивачем та Відповідачем 1 був укладений договір безвідсоткової позики №3РР-01831, за яким останньому була надана позика в сумі 146520,00 грн. для придбання квартири за адресою м. Маріуполь, вул.. Червонофлотська, б. 159 кв. 25 на строк 15 років на умовах повернення суми боргу рівними частками, шляхом щомісячного внесення на поточний рахунок Позивача грошових коштів. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики між Позивачем та Відповідачем 1 був укладений договір іпотеки, який було нотаріально посвідчено 20.02.2012 р., за яким в іпотеку Відповідач 1 передав однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Червонофлотська, б. 159, кв. 25 загальною площею 33,3 кв.м., житловою 16,5 кв.м. 18.10.2016 р. Відповідач 1 за власним бажанням розірвав трудовий договір з Позивачем, у звязку із чим згідно умов Договору позики повинен був погасити зобовязання за вказаним договором в повному обсязі протягом 15 календарних днів з моменту розірвання трудового договору. Відповідач 1 належним чином умови договору позики не виконує, у зв'язку з чим, станом на 07.11.2016 року заборгованість Відповідача1 за договором позики становить 121742,29 грн.. Крім основного боргу Відповідач 1 має сплатити на користь Позивача суму інфляційних витрат за весь час прострочи зобовязання, яка складає 11443,77 грн., та 3 % річних, які складають 3352,08 грн. Виходячи з норм ч. 1 ст. 60, ч. 3, 4 65 СК України,\~ст. 543 ЦК\~Відповідач 2 як дружина Відповідача 1 несе з ним солідарну відповідальність по всім позовним вимогам.\~\~Позивач просить стягнути солідарно з Відповідачів заборгованість за договором позики у розмірі 136538,14 грн., а також в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Червонофлотська, б. 159, кв. 25 шляхом продажу на публічних торгах, також стягнути з Відповідачів понесені судові витрати за сплату судового збору. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але від них надійшли письмові заяви в яких позовні вимоги визнали, просили розглянути справу за їх відсутності. Суд дослідивши письмові матеріали справи,вважає, що позов обґрунтованим, таким що підлягає задоволенню з урахуванням вимог\~ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачами в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що 20.02.2012 року між ПАТ «Азовзагальмаш» правонаступником якого є Позивач як позикодавцем та [PERSON] як позичальником був укладений договір позики №3РР-01831, за яким останній отримав від позикодавця позику в сумі 146520 грн., на строк 15 років. Згідно 3.1. договору позика погашається внесенням на поточний рахунок позикодавця грошових коштів рівними частками по 814,00 грн. щомісячно. Згідно п.3.2. цього договору у випадку припинення трудових відносин позичальника з позикодавцем, позичальник зобовязано протягом 15 календарних днів з моменту розірвання трудового договору погасити позику грошовими коштами в повному обсязі ( а.с. 8). Факту передання грошей підтверджено витратним касовим ордером від 21.02.2012 р. а також зобовязанням від 21.02.2012 р. ( а.с.10,22). \~\~В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики, між ПАТ «Азовзагальмаш» правонаступником якого є Позивач та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який було нотаріально посвідчено 20.02.2012 р., за яким в іпотеку Відповідач 1 передав однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Червонофлотська, б. 159, кв. 25 загальною площею 33,3 кв.м., житловою 16,5 кв.м. яка належить останньому на підставі договору купівлі-продажу посвідченому приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 20.02.2012 року за реєстром №360 і зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів 20.02. 2012 року за №4888916 ( а.с. 14-19). \~\~ 18.10.2016 р. [PERSON] було звільнено з ПАТ «Азовзагальмаш» за власним бажанням,\~ст. 38 КЗпП України\~( а.с. 25). \~\~Позичальник узяті на себе грошові зобов'язання належним чином не виконав. З наданого Позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за договором позики станом на 07.11.2016 року становить 121742,29 грн., про що не заперечував Відповідач 1. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до статей 526,533,536,610,611 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідача 1 станом на 07.11.2016 року має заборгованість за тіло кредиту в розмірі 121742,29 гривень. Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки обовязок [PERSON] щодо внесення щомісячних платежів за договором позики є грошовим зобовязанням, а відповідач 1 у встановлені строки та належним чином його не виконував, у звязку з чим утворилася заборгованість перед позивачем, суму інфляційних втрат за період в межах заявлених позовних вимог прострочки зобовязання за період з 01.01.2016 р. по 01.12 2016р., складає 11443,77 грн., та 3 % річних, які складають 3352,08 грн. (розрахунок інфляційних та 3% річних додається). З матеріалів справи вбачається, що предмет іпотеки набуто [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та є спільним сумісним майном подружжя про що не заперечували сторони. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 65 ЦК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до положень ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при оспоренні договору застави (іпотеки) суд має враховувати положення ст. 578 ЦК України, згідно з якими майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою іншого з подружжя, який у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на таке майно має бути залучений до участі у справі. Підтвердження такої згоди не спростовується Відповідачем 2, про що свідчить заява [PERSON] в якій остання визнала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Оскільки за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК\~стають об'єктом спільної сумісної власності подружжя, на спірні правовідносини поширюється правило про солідарну відповідальність. За таких підстав, Відповідач 2, несе солідарну відповідальність за невиконаним зобовязанням Відповідача 1 по поверненню позики, суми інфляційних витрат, 3% річних. Вирішуючи по суті вимоги Позивача щодо одночасного стягнення суми позики інфляційних витрат та 3 відсотків річних з Відповідачів та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності Відповідачу 1, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, дійсно в рахунок забезпечення виконання зобовязання за договором позики між м ПАТ «Азовзагальмаш» правонаступником якого є Позивач та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який було нотаріально посвідчено 20.02.2012 р., за яким в іпотеку Відповідач 1 передав однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Червонофлотська, б. 159, кв. 25 загальною площею 33,3 кв.м., житловою 16,5 кв.м. яка належить останньому на підставі договору купівлі-продажу посвідченому приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 20.02.2012 року за реєстром №360 і зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів 20.02. 2012 року за №4888916 (а.с. 14-19). Відповідно до п.5.2.3. договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем умов договору позики (основного зобовязання) та/або умов договору іпотеки до кінцевого строку погашення позики, іпотеко держатель надсилає письмову вимогу іпотекодавцю про усунення порушення в 30-денний строк, в якій також попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги. \~\~ Згідно вимоги про погашення позики на імя [PERSON], [PERSON] вих..№к010/2333, №к010/2374 від 11.11.2016 р. та від 29.11.2016 р. позивачем\~\~надіслано вимогу про погашення суми боргу у розмірі 121742,29 грн. протягом 30 днів з моменту отримання та розяснені наслідки невиконання, вимога отримана боржниками під особистий підпис ( а.с. 47,48). \~\~\~\~Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації визначені в п. 5 договору іпотеки. \~\~\~\~Вищезазначені положення договору кореспондуються з нормами Закону України «Про іпотеку», відповідно до статті 33 якого - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. \~\~\~\~Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. \~\~\~\~\~\~\~Відповідно до роз'яснень, викладених в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне подання вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні Іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена (частина перша статті 20 ЦК України, статті3і4 ЦПК України). \~\~\~\~ Таким чином, відповідно до аналізу зазначених норм права та роз'яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання. \~\~\~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що боржником вимоги договору позики не виконуються, в звязку з чим виникла заборгованість. \~\~Умовамист.590 ЦК України,ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорення саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення або про відмову в їх задоволенні. Позивач, як іпотекодержатель має право на підставі частин 2 і 3ст. 16 ЦК України, статей36,37 Закону України «Про іпотеку»\~захистити свої майнові права, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки вищевказаним договором іпотеки сторонами передбачено, що іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства. \~\~\~\~\~Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті Іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги Іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до розяснень п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). \~\~\~\~\~Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідачів підлягає стягненню суми судового збору по 1024,04 гривень з кожного.

Outcome: approved