Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

08.09.2020 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] , представник позивача адвокат Самко О.І., до ТОВ Унірем- Агро Плюс», про розірвання договору оренди земельної ділянки . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області справу призначено до розгляду на 22.09.2020 року для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просив: розірвати договір оренди землі, укладений 18 лютого 2010 року між ним та відповідачем площею 5.7399 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:059:0470, та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) № 21058753 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» і розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним і відповідачем загальною площею 5.40 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:029:0316, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) №21058051 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації». Стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 15966 грн. 80 коп., та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В ухваленому 08.09.2020 року рішенні судом вирішені позовні вимоги в частині розірвання договорів оренди земельної ділянки, у задоволенні яких відмовлено. Проте не вирішені вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати за 2019 рік, за якими сторони давали пояснення та подавали докази. В судовому засіданні позивач позовні вимоги в цій частині підтримав, пояснивши, що йому не виплачена орендна плата за 2019 рік. На даний час відповідач знову направив йому дані грошовій кошти, але вони нараховані йому без врахування індексації. Відповідач взагалі не проводить індексацію орендної плати. Іншим орендодавцям в даний час сплачується орендна плата в більшому розмірі, а йому так і залишилась мінімальна оплата. Представник відповідача, ТОВ «Унірем-Агро-Плюс», в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню питання щодо ухвалення додаткового рішення відповідно до положень ст.. 270 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги. з приводу якої сторони подавали докази та подавали пояснення, не ухвалене рішення. Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 року судом встановлено, що у власності позивача перебувають дві земельні ділянки: - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 033306, виданого 15 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 185-р від 12 липня 2002 року площею 5.400 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:029:0316; - земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 182028, виданого 18 вересня 2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2384 від 29.11.2004 року площею 5.7399 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0470, що підтверджується копіями державних актів про право власності на земельні ділянки . Зазначені вище земельні ділянки передані позивачем в оренду відповідачеві на підставі: - договору оренди земельної ділянки № б/н, зареєстрованого 16 лютого 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900110 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21058051 від 14.06.2017 року. - договору оренди земельної ділянки № б/н. укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900916 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21058753 від 14.06.2017 року . Відповідно до п. 4 Договорів оренди землі, укладених з позивачем, орендар зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати не менше 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки з урахуванням індексації, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки не пізніше 30 листопада кожного року. Як вже зазначалось в рішенні від 08.09.2020 року додаткова угода до вищевказаних договорів оренди земельних ділянок з позивачем не укладалась проте відповідач нараховує та сплачує позивачеві орендну плату в розмірі 5.3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач посилається на те, що в 2019 році орендна плата йому своєчасно невиплачена та що вона нарахована в розмірі меншому ніж передбачено договором. З наданих відповідачем доказів вбачається 17.02.2020 року відповідачем направлено позивачеві грошовий переказ в сумі 12853.27 грн., що підтверджується списком згрупованих поштових переказів. Проте платіжним дорученням № 15739 від 24.03.2020 року ДД АТ «УКПОШТА» відповідачеві, ТОВ «Унірем-Агро Плюс», повернено поштовий переказ № 1976 від 17.02.2020 року з позначкою одержувач відмовився від переказу. Позивач не заперечує факту направлення й ому грошових коштів, але посилається на те, що орендна плата за 2019 рік йому нарахована в меншому розмірі і тому він не бажав її отримувати. В свою чергу в позовних вимогах позивач ставить вимоги щодо виплати йому орендної плати за 2019 рік, тобто позивач виявив бажання отримати орендну плату. Так як земельні ділянки позивача перебувають в оплатному користуванні відповідача суд вважає, що позовні вимоги в цій частині повинні бути задоволені. Так як до обов`язку відповідача відносить виплата орендної плати, а до права позивача - право її прийняти. Щодо розміру в якому підлягає виплата орендна плата судом встановлене наступне. Розділом 4 укладених з позивачем договорів оренди земельної ділянки передбачено: «земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачується орендарем у встановлений законодавством термін за рахунок орендодавця. Якщо орендар є платником фіксованого сільськогосподарського податку, орендодавець звільняється від сплати податку на землю». Відповідно до п. 164.2.5, п. 164.2 Податкового кодекс України - До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу; Відповідно до пп. 170.1.1. пп.170.1 ст.. 170 Податкового кодексу України - Оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду, емфітевзис), житловий найм (піднайм). Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Таким чином судом встановлено, що чинним законодавством передбачено, а між сторонами погоджено сплату земельного податку за рахунок орендодавця. Доказів того, що відповідач є платником фіксованого сільськогосподарського податку суду не надано. Відповідно відрахування з розміру нарахованої орендної плати земельного податку відповідачем є правомірним та погоджене сторонами в укладених договорах і не може розцінюватись як сплата орендної плати в меншому розмірі ніж передбачено договором. За наведеними вище обставинами суд погоджується з доводами представника відповідача, про те з розміру орендної плати підлягає відрахування розмір податку за землю і орендна плата виплачується в розмірі визначеному після відрахування податку за землю. Тому суд приходить до висновку, що відповідачем правильно нарахована орендна плата в сумі 12853 грн. 27 коп. за 2019 рік за укладеними з позивачем договорами оренди землі відповідно до розрахунку, визначеному у відзиві на позовну заяву. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню орендна плата за 2019 рік в сумі 12853 грн. 27 коп. Доводи позивача, що орендна плата нараховується йому без врахування індексації. А також, що іншим орендодавцям орендна плата сплачується в більшому розмірі суд вважає безпідставними. Оскільки орендна плата нараховується до нормативної оцінки земельної ділянки, яка індексується та протягом 2017-2019 років змінювалась. Відповідно орендна плата нараховувалась та сплачувалась відповідачем з урахуванням індексації. А доводи, що іншим орендодавцям орендна плата сплачується в іншому розмірі, судом не враховуються при вирішення питання про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки орендна плата залежить від розміру нормативної оцінки землі, яка для кожної земельної ділянки є різною і від умов укладеного між сторонами договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно заявлених позовних вимог із розрахунку: 12853 грн. 27 коп Х 840.80 грн. : 15966.80 грн. = 676 грн., 84 коп.. оскільки фактичний переказ орендної плати відповідачем позивачу відбулось із запізненням. Позивач хоч і не повідомляв відповідачеві реквізити для перерахування орендної плати, але відповідачеві була відома його адреса і відповідач міг здійснити переведення орендної плати поштовим переказом в строк визначений в договорі, що підтверджувало б належне та своєчасне виконання ним обов`язку по сплаті орендної плати. Тому суд вбачає і вину відповідача в несвоєчасній виплаті орендної плати позивачеві за 2019 рік.

Outcome: dismissed