Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

08 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача про припинення права на частку у спільному майні. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями № 10 по вулиці Шатурська м. Костянтинівка, Донецької області, яку він успадкував на підставі заповіту своєї матері [PERSON], померлої 26.01.2015 року. Іншим співвласником даного будинку по праву обовязкової частки у спадщині є його рідна сестра [PERSON] відповідач по справі. Відповідачка має житло на праві власності у м. Києві, не проживає в спірному будинку, не несе ніяких витрат по утриманню належного їй спадкового майна, домовлятись щодо порядку володіння та користування спільним майно відмовляється, свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку у спадковому майні досі не отримала. Крім того, спільне володіння та користування спірним майно не можливо, оскільки належна відповідачці частка не може бути виділена в натурі. Тому просив припинити право власності відповідачки у спільній частковій власності на ? (одну четверту) частину вказаного будинку та присудити на її користь грошову компенсацію у розмірі 4025,75 грн., внесену ним на депозитний рахунок Державної судової адміністрації до подання цього позову, а також визнати за ним право власності на цю ? частку спірного будинку. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання нею особисто судових повісток, у судове засідання не зявилась, відзиву не надала, причини неявки суду не повідомила (а.с.47). Тому суд вважає за можливо ухвалити заочне рішення у справі, враховуючи також те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], згідно паспорту громадянина України зареєстрований за постійним місцем проживання [INFO] (а.с.7-9). Згідно довідки про склад сімї, за вказаною адресою також була зареєстрована мати позивача [PERSON] (а.с.10) 26 січня 2015 року у м. Костянтинівка Донецької області [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО, №825930 від 26.01.2015 року, актовий запис №143 (а.с.48). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями. За свого життя [PERSON] склала заповіт на імя позивача [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38949598 від 20.11.2014 року (а.с.17). На підставі вказаного Заповіту 27.12.2016 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №1956 позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 (три четвертих) часток спадкового майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями номер 10 (десять), що знаходиться по вулиці Шатурська в місті Костянтинівка, Донецької області. На земельній ділянці розташовано житловий будинок А-1, загальною площею 55,20 кв. м, житлова площа 31,40 кв. м, а також господарські та побутові споруди: літня кухня Б1, погріб «б», сіні до літньої кухні «б1», вбиральня В, сарай Г1, сарай Д1, сарай З1, вимощення 1, водопровід Е, огорожа №1 (а.с.18). Перелічене спадкове майно у визначеній частці зареєстровано за позивачем, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77142369 від 27.12.2016 року (а.с.19-20). Відповідачка [PERSON] у спірному будинку не проживає, не приймає участі в його утриманні та збереженні спільного майна. Право власності на належну їй обовязкову частку у спадщині а саме 1/4 (одну четверту) частину переліченого майна не оформила, свідоцтво про право на спадщину не отримала (а.с.25-26). Згідно ст. 156 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Положеннями частини першої ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою розяснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України, яка обовязково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті. Оцінюючи подані докази та встановлені судом обставини, є всі підстави вважати, що в даних правовідносинах встановленими і доведеними є всі умови, передбачені ч.1ст.365 ЦК України. Неможливість спільного володіння та користування майном обґрунтовується тим, що відповідачка у будинку не проживає, не приймає участі в його утриманні та збереженні спільного майна, не сплачує податки та збори, інтересу до будинку не проявляє, що дає право суду ухвалити рішення про припинення права на частку в спільному майні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині припинення права власності відповідачки на частку будинку із надвірними будівлями та визнання права власності на цю частку майна за позивачем. Згідно звіту №171124-176 від 24.11.2017 року про оцінку майна житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Шатурська, будинок 10, виготовленому субєктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON], вартість обєкту оцінки складає 16103,00 грн. Таким чином позивачу необхідно сплатити відповідачці 4025,75 грн. (а.с.31-35). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачами вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У даному випадку даний факт підтверджується квитанцією № 14502653 від 07.12.2017 року про внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА [PERSON] 4025,75 грн., що відповідає залишковій вартості 1/4 частини будинку № 10 з надвірними будівлями по вул. Шатурська в м. Костянтинівка (а.с.2). Суд вважає за необхідне сплатити вказану суму з депозитного рахунку суду на користь відповідача [PERSON] Вищенаведене свідчить, що обовязкові умови для припинення права на частку, які передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України мають місце в даних правовідносинах. Отже, враховуючи правові позиції Верховного Суду України, є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, припинення права відповідача [PERSON] на частку в спільному майні із виплатою їй грошової компенсації, та визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/4 частку будинку № 10 з надвірними будівлями по вул. Шатурська в м. Костянтинівка Донецької області. На підставі ст.ст.11, 15, 16, 183, 322, 346, 355,\~365,\~405, 1268,\~1296,\~1297,\~1299 ЦК України, та

Outcome: approved