Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

07 травня 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 10 лютого 2014 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/12/308/22-08-13/0037, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 25 000 гривень зі строком користування з 10 лютого 2014 року по 09 лютого 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 36 % річних. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору не виконав взяті на себе кредитні зобов'язання щодо щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 24.02.2015 року загальний розмір заборгованості за споживчим кредитом складає 48 241,64 гривня. На підставі вище викладеного ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 48 241 гривня 64 копійки та судовий збір 482 гривні 42 копійки. Представник позивача [PERSON] (який діє на підставі довіреності) у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про причину неявки суд не повідомив. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2014 року між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/12/308/22-08-13/0037, на підставі якого банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 25 000 гривень зі строком користування з 10.02.2014 року по 09.02.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 36 % річних (4-5, 29-30) Згідно п. 4.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п.4.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків сплати процентів за користування кредитними коштами, банк має право вимагати у нього сплати штрафу у розмірі 50% від суми наданого кредиту. Як вбачається із розрахунку суми заборгованості за договором № 1/12/308/22-08-13/0037 від 10.02.2014 року та умов надання банківських послуг, станом на 24.02.2015 р. у відповідача утворилась заборгованість у сумі 48 241, 64 гривня, яка складається з: заборгованості з повернення кредиту в розмірі 22 406,62 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 6 449,48 гривень, пені за прострочення основної судної заборгованості 3 577,35 гривень, пені за несплачені проценти в розмірі 3 308,19 гривень, штраф в розмірі 12 500,00 гривень (а.с. 11). Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. 18 грудня 2014 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 1/12/308/22-08-13/0037 від 10.02.2014 року, однак дана вимога була залишена без виконання. (а.с. 8-9) Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідач [PERSON] неналежно виконав своє зобов'язання за кредитним договором № 1/12/308/22-08-13/0037 від 10.02.2014 року, що підтверджується письмовими матеріалами справи та з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 48 241,64 гривня. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду понесений судовий збір у розмірі 482,42 гривні, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved