Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

07 грудня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 18 вересня 1999 року він з відповідачем уклав шлюб, який був зареєстрований виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №10. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. На протязі 18 років їх сімейного життя відносини між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними виникали сварки щодо виховання та утримання дитини. Між ними немає взаєморозуміння стосовно їх спільного сімейного життя та вони не зійшлись характерами. Спільного бюджету з відповідачем не мають, спільного господарства не ведуть. Вони виявили принципово різне ставлення до життя подружжя, на підґрунті цього між ними виникали постійні непорозуміння з різних питань їх життя. Останні 8 років вони не проживають разом. Заходи щодо примирення йому не потрібні, оскільки це суперечить його інтересам і на даний час він проживає з іншою жінкою. Спору щодо місця проживання дитини та про поділ майна, що є спільною власністю подружжя також не має. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає. Згодний на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України\~вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. У зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1999 року. Реєстрація шлюбу проводилась виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №10. Свідоцтво про одруження серії 1-КИ №026191 від 18 вересня 1999 року.(а.с.10) Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 193220 виданого 22 серпня 2000 року виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпроопетровської області.(а.с.13) Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved