Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

09 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, у матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява, у якій [PERSON] з позовними вимогами згоден у повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити, оскільки після розірвання шлюбу він дійсно жодної участі в утриманні дітей не приймає, справу розглянути без його участі. Представник третьої особи, [PERSON], у судове засідання з'явилася, заявлені вимоги вважала за доцільне задовольнити. Прокурор прокуратури, [PERSON], у судове засідання з'явилася, вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, прокурора, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 27 січня 1996 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у Донецькому міському відділі РАЦС. У період шлюбу народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. 20 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №115, видане Відділом РАЦС Овідіопольського РУЮ Одеської області 20.07.2001 року). Після розірвання шлюбу [PERSON] покинув родину, поїхав проживати на Донеччину, та перестав цікавитися життям своїх дітей, не приймаючи жодної участі у їх вихованні, як моральної так і матеріальної. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Овідіопольської РДА про позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за №01/01-25/3012 від 22 вересня 2014 року, спеціалістами служби у справах дітей Овідіопольської РДА 17 вересня 2014 року було проведено бесіду з неповнолітніми та з'ясовано, що позовну заяву своєї матері вони підтримують, та згодні з позбавленням батьківських прав батька, [PERSON], оскільки майже не пам'ятають його, він до них не приїздить, не телефонує та не надає жодної матеріальної допомоги. Виходячи з цього, та інших наведених доводів у Висновку, Орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.3 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі викладеного, з урахуванням інтересів малолітніх дітей, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved