Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

08.06.2021, [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис №17385 виданий 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 13633,27,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що у травні 2021 на її адресу приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження №65366869 від 10.05.2021. Вказана постанова винесена на примусове виконання виконавчого напису №17385, виданого 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.про стягнення з неї, [PERSON] , невиплачені у строк кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі Договору №2254/К про відступлення прав вимоги від 04.06.2020 відступлено право вимоги за Кредитним договором №001-13894-240513 від 24.05.2013, укладеного Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . Виконавчим написом задоволено вимоги «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з неї за період з 04.06.2020 по 31.03.2021 включно, суму у розмірі: 5905,79 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7677,48 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму - 13633,27 грн. Зазначає, що кредитний договір №001-13894-240513 був укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк» у простій письмовій формі, згідно умов якого вона отримала суму кредиту в розмірі 15000,00 грн строком на 36 місяців, який повинна погашати рівними сумами по 1008,00 грн до 24.05.2016 року. Вказані кредитні зобов`язання позивач виконала в повному обсязі, а тому підстав для продажу права вимоги у ПАТ «Дельта Банк» не було. Крім цього, позивач вважає, що вчинення виконавчого напису було з порушенням законодавства. Ухвалою від 10.06.2021 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 01.07.2021 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача відзив на позовну заяву не подав. Третіми особами пояснень щодо позовної заяви суду не надано. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. відкрито виконавче провадження №65366869 за виконавчим написом №17385 виданим 05.04.2021 щодо стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору №2254/К про відступлення прав вимоги від 04.06.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором №001-13894-240513 від 24.05.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Задоволено вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення з [PERSON] за період з 04.06.2020 по 31.03.2021 включно, суму у розмірі 5905,79 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7677,48 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13633,27 грн. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі й п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92. Тобто, на момент вчинення (02.01.2021 року) приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахування приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, адже нечинні акти цивільного законодавства не породжують права та обов`язки. Слід зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Кредитний договір №001-13894-240513 від 24.05.2013, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] у простій письмовій формі. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а тому, як наслідок, неправомірним є провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, враховуючи вищевказане, не доказують підставність виконавчого напису нотаріуса. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову в сумі 908 грн. Крім того суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., так як позивач надала письмові докази понесення витрат на цю суму. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved