overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~09 серпня 2018 року в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] , який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання представник відповідача Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 25 грудня 2000 року і посвідчений секретарем Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачу; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

09 серпня 2018 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в заяві зазначала, що 27 квітня 1996 року у Марківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 4. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом із грудня 2017 року, тому вона прохала суд шлюб між ними розірвати, залишивши їй після розлучення прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, а також зазначила, що нею було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 21.08.2018 було відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання на 09.10.2018. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з грудня 2017 року, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв'язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 27 квітня 1996 року у Марківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 4, потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - «[PERSON]». В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Позивачем [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 704 грн 80 коп, а тому із відповідача, який визнав позов до початку розгляду справи по суті, на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 352 грн 40 коп. [PERSON] підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого судового збору відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, про що вказав у своїй письмовій заяві до суду, а тому поверненню з державного бюджету позивачеві підлягає 352 грн 40 коп. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

09 серпня 2018 року до Кобеляцького районного суду передана з Київського районного суду м. Полтава за підсудністю позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в заяві зазначала, що 27 травня 1994 року у Вільховатській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом з жовтня 2004 року, тому вона прохала суд шлюб між ними розірвати, залишивши їй після розлучення прізвище «[PERSON]», а також зазначила, що нею було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою судді від 14.08.2018 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 26.09.2018. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з жовтня 2004 року, сторони неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв'язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 27 травня 1994 року у Вільховатській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 2, потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - «[PERSON]». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

09 серпня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач звернулися до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10 жовтня 1998 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м.Києва, про що зроблено актовий запис №819. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки протягом двох років. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

09 серпня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. У жовтні 2018 року [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки під час ухвалення рішення від 09 серпня 2018 року судом не було вирішено питання про заявлені вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.. Оскільки для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат необхідності виклику сторін не має, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без їх виклику, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року позовну заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, було задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» (місто Дніпро, вул. Артельна, 6Д, код ЄДРПОУ 32835987) на користь [PERSON] (Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Пролетарська, 24, ІПН [NUMBER]) у відшкодування матеріальної шкоди 34 662 грн. 52 коп., та судові витрати в сумі 851 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. При цьому, при ухваленні даного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення моральної шкоди, заявленої позивачем. Однак, у мотивувальній частині рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року було зазначено, що розмір компенсації за моральну шкоду позивачем завищений. Найбільш достатньою, необхідною та справедливою, на думку суду, є компенсація в розмірі 2 000 гривень за заподіяну позивачу моральну шкоду. Підсумовуючи все вищенаведене суд вважає за потрібне ухвалити по справі додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь [PERSON] матвійовича моральної шкоди у розмірі 2\~000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

09 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 березня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 159. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які мешкають з відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинені з лютого 2018 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкладено підготовче засідання на 22 жовтня 2018 року. Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року відкладено судовий розгляд в звязку з неявкою сторін. Позивач в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи\~та ухвалою суду від 15 січня 2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 134408 від 21.03.2009 (а.с.9) Від шлюбу\~сторони мають\~двох неповнолітніх\~дітей сина\~[PERSON],\~[INFO],\~доньку [PERSON],\~[INFO]\~року народження (а. с. 10-11). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили з лютого 2018 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

09 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 17.05.2002 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 17.05.2002 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

09 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] зареєстрований 19.10.1996 року в селищі Обертин, Тлумацького району, Івано-Франківської області, актовий запис № 16. Позов обґрунтовується тим, що 19.10.1996 року сторони уклали шлюб. В шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем не склався через різні характери та погляди на сімейне життя, різні інтереси, втрату взаєморозуміння, часті сварки. Подружніх відносин не підтримують близько трьох років. Сімя розпалась остаточно і шлюб існує тільки формально. Донька [PERSON]М проживає з відповідачем, щодо цього він не заперечує. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а примирення є неможливим. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи, оскільки позивач проти такого розгляду не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, \~ дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серії І-НМ №035203 від 26.10.1999 року встановлено, що 19.10.1996 року сторони уклали шлюб. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~статті 112 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася і шлюб існує формально. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

09 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 18 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 292, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з літа 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явилась без поважних причин, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю, відзиву не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 292, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 496589 (а.с.9). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 782340, виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). З літа 2015 року сторони мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved