Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

10.02.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в м. Донецьк, Донецької області померла її мати - [PERSON], [INFO], причина смерті - церебральний атеросклероз. За фактом її смерті було видано довідку про причину смерті № 641, також медичне свідоцтво про смерть від [INFO] року № 641 та свідоцтво про смерть, серії [NUMBER], видане Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від [INFO] року, актовий запис № 1124. Оскільки вказані документи було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в м. Донецьку, Донецької області, причина смерті - церебральний атеросклероз. В судовому засіданні заявник [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним у заяві, просила встановити факт смерті її матері [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON]. (кожен окремо) підтвердили факт смерті [PERSON] [INFO] року в м. Донецьку у віці 90 років. При цьому свідок [PERSON] суду показала, що була присутня на похованні даної особи, похованням займалася заявник, поховано [PERSON] в м. Донецьку. Представник заінтересованої особи - Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с. 21). Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши представника заявника, свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 18 вересня 1957 року, серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено актовий запис № 636. Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб , про що 20 грудня 1975 року видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] у якому зроблено актовий запис № 111. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно приізвище «[PERSON]» (а.с. 9). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що 17 січня 1995 року видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] у якому зроблено актовий запис № 16. Після розірвання шлюбу заявник залишила собі прізвище «[PERSON]» (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 06 січня 2000 року видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] у якому зроблено актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище «[PERSON]» (а.с. 11). Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER], що виданий Червоногвардійським Р.В Макіївського ГУ УМВС України в Донецькій області 04 серпня 2000 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до довідки від 19.11.2014 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER], що виданий Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 24 травня 2002 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Таким чином заявник, як донька [PERSON], має право на звернення до суду з відповідною заявою. Заявник підтверджує факт смерті [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] року довідкою про причину смерті № 641 (а.с. 14), медичним свідоцтвом про смерть від [INFO] року № 641(а.с. 14) та свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] видане Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від [INFO] року (а.с. 15). Заявник зверталася до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати смерть [PERSON], але в проведенні державної реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 16). Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно змісту ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини. Суд сприймає надані заявником довідку про причину смерті № 641, медичне свідоцтво про смерть від [INFO] року № 641 та свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] видане Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР від [INFO] року, як носії конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Крім того, факт смерті підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання свідоцтва про смерть [PERSON] іншим шляхом. Досліджені судом докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилалася як на підстави своїх вимог. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в м. Донецьк, Донецької області, причина смерті - церебральний атеросклероз. На підставі Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved