Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

08.08.2018 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03.08.2012 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., щомісячно і до повноліття дитини. Позивач вказує, що на даний час відповідач аліменти у достатньому розмірі не сплачує, має заборгованість по їх оплаті. Дитині виповнилось 15 років, в зв'язку з чим вона потребує значно більше коштів на своє утримання. З часу призначення аліментів у 2012 році у розмірі 400 грн., в Україні значно підвищилася вартість життя. Визначений розмір 400 грн. на даний час є значно меншим ніж мінімальний розмір аліментів, і він не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Позивач вказує, що відповідач є працездатною особою, працює, крім того, неофіційно займається наданням послуг поліграфії, тому просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у більшому розмірі 1500 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що аліментів у сумі 400 грн., що платить відповідач, не вистачає ні на що, навіть на самі мінімальні потреби. Позивач вказує, що розмір аліментів 1500 грн. вона обрахувала, виходячи з мінімальних потреб дитини: на харчування, лікування, навчання, одяг, проїзд, витрати на школу, її особисті потреби. Відповідач позов визнав частково, подав письмовий відзив (а.с.17-20). Пояснив, що згоден сплачувати аліменти лише в мінімальному розмірі: в розмірі 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що на даний час становить972 грн. (50% від 1944 грн.). Відповідач зазначає, що він отримує невисоку заробітну плату 3750 грн., яка після відрахувань залишається в сумі 3014,79 грн. Також зазначив, у нього на утриманні перебуває мати, з якою він проживає за однією адресою, вона є інвалідом 2 групи з ураженням ОРА. Її пенсії у розмірі 1412 грн. не вистачає на проживання і лікування, і тому відповідач щомісячно надає матері приблизно 1100 грн. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 16.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9). Рішення набрало законної сили. Відповідач надав квитанції, які підтверджують сплату ним аліментів щомісячно у сумі 400 грн., довідку про розмір заробітної плати, витяг з Єдиного державного реєстру про те, що він не є фізичною особою-підприємцем, довідку про склад сім'ї, довідку МСЕК про інвалідність матері (а.с.22-27). Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Та обставина, що мати дитини працює та має дохід, не звільняє батька від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина. Оскільки дитина проживає з позивачкою, а позивачка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, то суд присуджує аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує, що батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач в розмірі 400 грн. щомісячно - є явно недостатнім та не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Суд також враховує, що 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року - становить 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року - 2127 грн. Суд приймає до уваги, що за віком відповідач є працездатною особою, працевлаштований та отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, будь-яких належних доказів погіршення свого матеріального стану, відсутності доходів, чи значного погіршення стану здоров'я - відповідач не надав. Суд приймає до уваги пояснення відповідача про те, що він отримує відносно невелику заробітну плату, і що після стягнення аліментів у нього повинна залишатися сума коштів, якої йому вистачить на власні життєві потреби, однак суд зауважує, що ці обставини не звільняють відповідача від обов'язку матеріального утримання своєї неповнолітньої доньки. Стосовно посилань відповідача на те, що у нього на утриманні перебуває його непрацездатна мати, яка є інвалідом 2 групи, то суд вважає, що будь-яких доказів того, що [PERSON] перебуває на утриманні саме у сина [PERSON] (витрати, що були понесені відповідачем згідно призначень лікарів, докази придбання ним призначених ліків) - відповідач суду не надав. Крім того, з довідки про склад сім'ї вбачається, що в квартирі, де проживає відповідач, зареєстровані три особи: відповідач, його мати [PERSON], його батько [PERSON], тобто є підстави вважати, що відповідач - не єдина особа, яка може надати допомогу [PERSON] (а.с.26). Крім того, мати відповідача отримує пенсію, що підтверджено самим відповідачем. При цьому суд вважає, що позивач не обґрунтувала розмір аліментів у сумі саме 1500 грн., оскільки не надала суду доказів понесених нею витрат на утримання доньки. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючі обставини справи станом на сьогоднішній день, з урахуванням що мінімальний розмір аліментів за законом станом на час розгляду справи становить 972 грн., а з 1 грудня 2018 року буде становити 1063 грн., суд вважає, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1200 грн. на дитину щомісячно буде справедливим і розумним в даній конкретній ситуації, враховуватиме інтереси дитини і не порушуватиме права та інтереси відповідача та інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про зміну розміру аліментів слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 03.08.2012 року та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. Одночасно суд вважає за необхідне, після набрання даним рішенням суду законної сили, відкликати виконавчий лист № 1805/8327/2012, виданий на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03.08.2012 року по справі № 1805/8327/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. На підставі ст. 7, 141, 181, 182, 192 СК України,

Outcome: partial