overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

08 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, тому що відсутнє порозуміння у родині. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини разом з нею, стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору, залишити їх прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду вона надала заяву від 06 вересня 2016 року, в якій просить розглянути справу без її участі, на позові наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 17 грудня 2011 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управлінням юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 408 (а.с.6). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони припинили спільне проживання з квітня 2016 року, оскільки між сторонами виникли непорозуміння у родині. Сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з матір'ю, оскільки батько дитини не надав суду заперечень проти цього. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

08 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги відповідач доньці не надає. Дитина має потребу у продуктах харчування, одязі та купівлі предметів першої необхідності. Відповідач працездатний, а тому має можливість забезпечувати свою дитину, інших неповнолітніх дітей не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 17 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач є працездатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї не має, і вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини дитини у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 06.08.2011 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №160. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.08.2011 року Дзержинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №160, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 123874,05 грн. та судових витрат у розмірі 1858,11 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 20.12.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500442277, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 85003,69 грн. у строк з 20.12.2013 року по 23.12.2017 року. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит, а відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом 75530,40 грн., за відсотками 19782,39 грн., по комісії 28561,26 грн. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500442277, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 85003,69 грн. у строк з 20.12.2013 року по 23.12.2017 року. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~\~зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.04.2016 року має заборгованість у розмірі 123874,05 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 75530,40 грн., за відсотками 19782,39 грн., по комісії 28561,26 грн. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 21 квітня 2015 року (а.с.8). Від подружнього життя сторони не повнолітніх дітей не мають. Позивач звернувся до суду з позовом про розлучення з відповідачкою, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння між сторонами. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими, тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно, але надала письмову заяву в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у її відсутність. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх\~ осіб,\~ які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу\~ за\~ допомогою\~ звукозаписувального\~ технічного\~ засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Положеннями ст.ст.10,11 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається\~ як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя сторін. Як вбачається з цивільного позову, спільне життя з відповідачкою не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання сторін припинено з квітня 2016 року. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сімя розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Відповідно до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 20 квітня 1990 року, від якого мають повнолітніх дітей - сина [PERSON],[INFO] та доньку Анастасію, [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 23.10.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 25 % з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її неповноліття. Судом надано чотирьохмісячний строк на примирення. Після надання судом строку для примирення сторін, позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Сторони знаходяться у шлюбі з 13 жовтня 2004 року, від якого мають [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Також, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. та на користь позивача 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалась на ті обставини, що 16 лютого 2013 року між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції , про що в книзі реєстрації шлюбів 16 квітня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 46. Від шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. З початку 2014 року відносини між ними поступово погіршувались. Усі спроби позивачки зберегти сімю не дали жодних результатів, а систематичне споживання відповідачем алкогольних напоїв та інші шкідливі звички в результаті привели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та взагалі спілкування. Фактично шлюбні відносини припиненні у серпні 2014 року. Мешкають сторони окремо один від одного. Також позивач зазначає, що відповідач не бере участі матеріально в житті дитини та між ними досягнуто згоди, що їх дитина буде проживати з позивачкою. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримала, просила його задовольнити, та у разі не явки відповідача не заперечувала проти постановлення по справі заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще «Сміюха» Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

08 червня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 18 червня 2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від обов'язку утримування дитини, добровільно ніякою матеріальної допомоги не надає, що ставить її в тяжке матеріальне становище та вимушує звернутись до суду із даним позовом. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 червня 2007 року до 04 жовтня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4, 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 5, 6), відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved