Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

09.09.2015 року Миколаївський обласний будинок дитини звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Березанської райдержадміністрації, третя особа прокуратура Заводського району, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Представник позивача до судового засідання не зявився, суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Служби у справах дітей Березанської райдержадміністрації до судового засідання не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Прокурор до судового засідання не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Справу розглянуто відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю малолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серій 1-ФП № 197168, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області, від 09.10.2013 року. Не зважаючи на вищесказане та всупереч вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, не займається його вихованням та розвитком, не піклується про його здоровя, не цікавиться життям сина. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження від 9 січня 2014 року № 00013279250 [PERSON] 2013р.н. зареєстрований відповідно до ч.1 ст. 135 сімейного кодексу України. Згідно заяви [PERSON] розпорядженням голови Березанської райдержадміністрації № 7 від 10.01.2014р. малолітнього [PERSON], 2013р.н. було тимчасово влаштовано на шість місяців до Миколаївського обласного Будинку дитини. За час перебування [PERSON] в закладі відповідачка жодного разу не відвідала сина, не поцікавилась його життям та розвитком, не виявила бажання створити для нього належні умови проживання, була байдужою до подальшої долі дитини. Відповідно до розпорядження Березанської райдержадміністрації від 16.07.2014р. № 229 враховуючи інтереси малолітньої дитини було продовжено термін перебування малолітнього [PERSON], ще на 6 місяців. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак [PERSON] ухиляється від утримання свого сина, який фактично перебуває на повному державному забезпеченні, що є порушенням вимог ч.2 ст. 166 та ст. 180 сімейного кодексу України. На сьогодні підстав для звільнення відповідачки від сплати вказаних аліментів не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 грн.

Outcome: approved