Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

07 квітня 2021 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя: житлового будинку та присадибної ділянки, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Загальна вартість спірного майна 186\~980 грн. Позивач посилається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем за спільні кошти були придбані земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га, з кадастровим номером 1212400000:02:001:0182 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,046га з кадастровим номером 1212400000:02:001:0183, які знаходяться за адресою [ADDRESS] . Крім того за час перебування у шлюбі на присадибній ділянці з кадастровим номером 1212400000:02:001:0182 за спільні кошти був побудований жилий будинок загальною площею 68,4 кв.м, житловою площею 29,87 кв.м. Право власності на все це майно зареєстровано за відповідачем. Домовленості щодо поділу майна не досягнуто. Позивач просить визнати за кожним з подружжя право власності на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна. 16 квітня 2021 року на запит суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача [ADDRESS] . 15 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів була надіслана за адресою реєстрації відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «не проживає». Таким чином судом були дотримані вимоги статті 128 ЦПК України щодо направлення відповідачу процесуальних документів, які не були отримані відповідачем з невідомих причин. Відзиву на позов не надійшло. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що з 12 вересня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності, серія та номер [NUMBER] , виданий 10 січня 2014 року Реєстраційною службою Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, державний реєстратор Дмитренко С.В. Крім того [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, кадастровий номер 1212400000:02:001:0182, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,046га, кадастровий номер 1212400000:02:001:0183. Підстава для державної реєстрації договір купівлі-продажу земельної ділянки серія та номер 3161, виданий 24 квітня 2002 року приватним нотаріусом Шлегою Г.І., державний акт на право власності на земельну ділянку серія та номер 133513, виданий 04 липня 2002 року головою міської ради Метелицею І.С. (а.с.10-11, 12-13). \~ \~ Відповідно\~до положень\~статті 60\~Сімейного кодексу\~України,\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Нерухоме майно, що є предметом позову, придбано у період шлюбу між сторонами, тому є спільною сумісною власністю подружжя. За змістом статей 69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Оскільки позовних вимог про поділ майна в натурі не заявлено, суд має визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, визнавши право власності за кожним з подружжя на 1/2 частку нерухомого майна. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна вартість спірного майна складає 186\~980 грн. Позивачем сплачено судовий збір відповідно до ціни позову 1869 грн 80 коп. Оскільки судом визнається право власності за кожною стороною на 1/2 частку спірного майна, судові витрати на сплату судового збору слід покласти на сторони порівну, стягнувши з відповідача на користь позивача 1/2 частку сплаченого нею судового збору, а саме 934 грн 90 коп.

Outcome: approved