Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

08.12.2015 р. [PERSON] (далі позивач по первісному позову) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач по первісному позову), третя особа орган опіки та піклування Арцизької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини (а. с. 2, 3, 17 - 19). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 25.03.2015 р. між нею та [PERSON] розірвано шлюб, згідно рішення суду. У шлюбі народилась донька [PERSON] (15.02.2009 р.). Після розірвання шлюбу певний час донька мешкала з матірю. Але, після чергової зустрічі батька з донькою, відповідач повідомив, що донька буде мешкати з ним. Рішення прийняв [PERSON] особисто, без урахування певних життєвих обставин. Згоди щодо місця проживання малолітньої дитини сторони не досягли, тому позивачка змушена просити суд визначити місце проживання дитини з матірю, оскільки тільки мати може дати доньки повний і гармонійний розвиток, виховувати дитину у любові та розумінні, у повній моральній та матеріальній забезпеченості. 24.03.2016 р. [PERSON] (далі позивач по зустрічному позову) звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] (далі відповідач по зустрічному позову), третя особа - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області про визначення місця проживання дитини (а. с. 41 43). В обґрунтуванні зустрічних позовних вимог позивач зазначив, що 19.01.2008 р. між ним та [PERSON] укладено шлюб, який за рішенням суду розірваний від 25.03.2016 р. В період шлюбу з відповідачкою в їх родині народилась дитина [PERSON] (15.02.2009 р.), після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з батьком. Згоди про місце проживання дитини сторони не знайшли. Тому, [PERSON] вимушений звернутись із зустрічним позовом до позивача про визначення місця проживання дитини з батьком. Позивач по зустрічному позову зазначає, що у нього стан здоровя задовільний, постійно працює, житлово побутові умови належні, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно; нинішня дружина позитивна людина, має власних двох дітей. Вважає доцільним визначити місце проживання дитини з батьком, так як малолітня донька для себе визначила, що їй краще проживати з батьком. Позивач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити первісний позов, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували. Позивач за зустрічним позовом та його представник в судовому засіданні в задоволенні первісних позовних вимог просили відмовити; зустрічні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник третьої особи своє відношення до первісного позову та зустрічного позову не висловив, просив ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до прийнятих висновків органу опіки та піклування від 29.01.2016 р. та від 11.02.2016 р. Заслухавши пояснення сторін, пояснення їх представників, що зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частиною 1, 2 СК України\~визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як вбачається зі змісту рішення Арцизького районного суду Одеської області від 25.03.2015 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.01.2008 р. по 25.03.2015 р., від якого мають малолітню доньку [PERSON] (15.02.2009 р. н.), шлюб між сторонами розірваний (а. с. 5, 6). На теперішній час, донька проживає з батьком [PERSON] за адресою: вулиця Карла Маркса, будинок №1 у місті Арцизі Одеської області, що сторонами не заперечується. Даний будинок належить [PERSON] на праві власності, на підставі договору дарування від 11.12.2008 р. (а. с. 61 63, 68 - 70). Крім того, факт проживання доньки з батьком з 01.01.2015 р. в його оселі, підтверджує акт опитування сусідів від 15.12.2015 р., які мешкають по сусідству (а. с. 119). Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 20.01.2016 р., за адресою її батька, в будинку створені умови для проживання малолітньої [PERSON], зокрема, вона проживає в облаштованій кімнаті разом з двома малолітніми дітьми, співмешканки її батька. У дитини є окреме ліжко, шафа для речей, комод з особистими речами, письмовий стіл, стіл під телевізор, ноутбук (а. с. 32, 80). Матеріально побутові умови проживання сімї, яка проживає у приватному будинку з допоміжними спорудами, благополучні. На час розгляду справи у суді, до складу нової родини [PERSON] входять: особисто [PERSON] (07.03.1979 р. н.), його малолітня донька [PERSON] (15.02.2009 р. н.), жінка [PERSON] (25.11.1990 р. н.), її діти: малолітня донька [PERSON] (19.05.2009 р. н.), малолітній хлопчик [PERSON] (14.02.2011 р. н.). [PERSON] утримує домашнє господарство у селі Долинівка Одеської області; має власну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 1 га; трактор МТЗ -80 для обробки землі і супутні агрегати (а. с. 50). Згідно копії паспорту громадянина України, мати дитини - [PERSON] народилась в селі Долинівка Арцизького району Одеської області (а. с. 4). В судовому засіданні встановлено та підтверджено довідкою №2041 від 20.10.2015 р., виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] (а. с. 7). Власного житла у позивача [PERSON] не має. На даний час [PERSON] проживає зі своїм співмешканцем [PERSON] (19.05.1981 р. н.) за вказаною адресою, з яким в них сімейні цивільні відносини. Службою у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації від 09.11.2015 р., відповідно до акту обстеження умов проживання матері дитини встановлено, що [PERSON] проживає в однокімнатній квартирі зі співмешканцем [PERSON], за адресою: [ADDRESS], для дитини виділено окреме ліжко, місто для власних речей. Дорослі бажають проживати з дитиною [PERSON] сумісно, як одна родина (а. с. 8, 33). Дівчинка [PERSON] (2009 р. н.) навчається в першому класі загальноосвітньої школи, характеризується як старанна, працелюбна учениця. Завжди охайно одягнена; мати і батько цікавляться навчанням і вихованням дитини, відвідують батьківські збори (а. с. 11). 27.01.2016 р. працівниками служби у справах дітей, в присутності батька дитини [PERSON], проведено бесіду з малолітньою [PERSON] про зясування її думки щодо визначення місця проживання, про що складений протокол бесіди, в якому засвідчено що дитина бажає і надалі мешкати з батьком (а. с. 34). Але, 28.01.2016 р. працівники служби у справах дітей, провели бесіду з малолітньою [PERSON] про зясування її думки щодо визначення місця проживання в присутності матері [PERSON], в цій бесіді дівчинка зазначила, що бажає проживати і з матірю, і з татом (а. с. 35). Як вбачається з висновку служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області під №01-22/44 від 29.01.2016 р., доцільним визначено місце проживання малолітньої [PERSON], як з батьком так і з матірю (а. с. 27). Цій висновок наданий на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. Членами комісії з питань захисту прав дитини, прийнято рішення №2 від 29.01.2016 р. про визначення місця проживання дитини разом з батьком (а. с. 30, 31). Пізніше, орган опіки та піклування Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 11.02.2016 р. під №01-34/211, надав висновок про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] разом з батьком (а. с. 28). Суд критично ставиться до даних висновків органу опіки та піклування, які є не логічними і суперечать інтересам малолітньої дівчинки. Згідно зі ст. 19 СК України, ст. 212 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України)\~суд здійснює перевірку висновку органу опіки та піклування на предмет обґрунтованості й повноти та може з ним не погодитись, якщо він недостатньо обґрунтований, суперечить інтересам дитини. Так, при надані висновків органом опіки та піклування не враховано, що дитина тривалий час, а саме з народження і до січня 2015 року проживала з матірю, любить обох батьків, однак є заручником конфлікту, який існує між батьком та матірю з приводу свого місця проживання. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до довідок, які маються у матеріалах справи, [PERSON] має вищу педагогічну освіту (а. с. 100), працює вчителем початкових класів з 01.09.2013 р. в загальноосвітній школі I III ступенів (а. с. 113), характеризується за місцем роботи позитивно (а. с. 9), дохід з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р. склав 18\~960,30 гривень (а. с. 10), середньомісячна заробітна плата її співмешканця [PERSON] за друге півріччя 2015 року склала 7\~593,51 гривень (а. с. 102), на обліку у психіатра і нарколога [PERSON] не перебуває (а. с. 114). Батько дитини [PERSON] має середню освіту, працює у ТОВ «ФЕРКО» крановиком, з окладом згідно штатного розпису 1\~378,00 гривень (а. с. 53); за місцем роботи (а. с. 54, 56) та за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 45), майновий стан задовільний (а. с. 55), має підсобне господарство (а. с. 50, 51), на обліку у психіатра та нарколога не значиться (а. с. 117, 118); зареєстрував шлюб з [PERSON] від 01.03.2016 р.(а. с. 132), жіночка має постійну роботу та отримує постійний дохід (а. с. 133). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (мати дитини) працює вчителем у початковій школі, яку відвідають малолітні діти. Доказів щодо аморальної поведінки матері дитини у матеріалах справи не має. Тому суд вважає, що саме матір має пріоритетне право на виховання своєї рідної доньки, тим паче, що вона за освітою педагог. Також судом встановлено, що батьки у рівних долях добросовісно виконують свої обовязки до виховання та матеріального забезпечення дитини; дитина прихильна й до батька, й до мати, ніхто з батьків не веде аморальний образ життя, не є нарко або алкогольно залежною людиною. Суд вважає, [PERSON], як мати малолітньої дитини [PERSON] має можливість забезпечити свою дитину належними умовами проживання, навчання та виховання, добросовісно ставитися до виконаня своїх батьківських обовязків, матеріально утримувати дитину, тому вимоги про визначення місця проживання дівчинки з матірю, підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд не вбачає підстав щодо задоволення зустрічного позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини з ним, як з батьком. При цьому, у березні 2016 року у нього створена нова родина, з жінкою, в якій є двоє малолітніх дітей. Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Зокрема, [PERSON] не наведено жодної виключної обставини, які б перешкоджували проживати малолітній дитині (дівчинці) з рідною матірю. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків, сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини на виховання та визначення місця її проживання. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06. 1998 р. № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України»\~розяснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі) про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Таким чином, законодавством України закріплено обовязок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно, відповідно до ст. 157 СК України.

Outcome: approved