overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 квітня 2012 року померла її мати [PERSON] За час свого життя, 6 вересня 1986 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй частину жилого будинку з відповідною частиною прилеглих господарських та побутових споруд та будівель, що знаходиться в м.Миколаєві по вул. Петровського,11 заповіла [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом 27 жовтня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що не знала про наявність заповіту та страждає на гіпертонічну хворобу та має порушені функції руху. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а іншим чином спір вирішити неможливо, позивач просив суд задовольнити позов і визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти на розсуд суду. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та прийняти рішення на розсуд суду. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 11 квітня 2012 року померла мати позивачки [PERSON] За час свого життя, 6 вересня 1986 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй частину жилого будинку з відповідною частиною прилеглих господарських та побутових споруд та будівель, що знаходиться в м.Миколаєві по вул. Петровського,11 заповіла [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, нотаріусом 27 жовтня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вищевказані обставини справи підтвердили свідки [PERSON],[PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач є людиною похилого віку, страждає на гіпетронічну хворобу та має порушені функції руху, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю , просить шлюб розірвати. Зазначив в позовній заяві, що 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] [INFO] , якого просить залишити проживати з матірю. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна повністю, просить залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 02 вересня 2006 року перебувають у шлюбі. ( а.с.3). У сторін є дитина [PERSON] [INFO] ( а.с.4). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. Позивач просить не стягувати понесені судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті 2006-2009 року його матері [PERSON] чоловік останньої, тобто його батько [PERSON], прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем. Зазначив, що після смерті батька [PERSON] 24 грудня 2012 року він є єдиним спадкоємцем за законом належного останньому спадкового майна. Встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропустив через те, що доглядаючи за спадковим майном та зберіганням правовстановлюючих документів, вважав, що прийняв спадщину. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON] тривалістю в один місяць. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, позивач - про підтримання позовних вимог, відповідач - про їх визнання. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про народження І-ЕГ №108381, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про смерть І-ЕГ №134655 [PERSON] 24 грудня 2012 року помер. З цієї дати відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно. Як вбачається із інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 16.12.15 №42481124, спадкова справа після смерті [PERSON] органами нотаріату не реєструвалася. У силу ст.1261 ЦК України позивач, як син спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст.1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений ст.1270 ч.1 ЦК України строк позивач до нотаріальної контори не звернувся, оскільки вважав, що прийняв спадщину шляхом зберігання документів на спадкове майно та доглядом за будинком спадкодавця. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд з огляду на визнання позову відповідачем, враховуючи відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON], з огляду на принцип справедливості, визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк в один місяць з наступного дня після вступу рішення у законну силу, який вважає достатнім для подання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернулась до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні, не цікавиться їхнім життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином. Заперечень щодо позову до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони 10 серпня 2003 року уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про одруження серії І-БК № 215987 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 251669 (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК № 028120 (а.с.6). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні, не цікавиться їхнім життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обовязків по утриманню та вихованню дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 15 грудня 1990 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через непорозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.3). Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 12). Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. (а.с.13). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 15.12.1990 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії І-КИ № 291738 від 24.12.2014 року, актовий запис 1884 (а.с.6). У позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]народилися діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VI-КИ № 419298 від 21.01.1992 року, актовий запис 155 (а.с.5), донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 008575 від 09.06.1998 року, актовий запис 233 (а.с. 8). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов'язання провести за його рахунок всі необхідні роботи з повірки лічильників у квартирах споживача [PERSON] за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартир [ADDRESS] і є споживачем послуг у сфері теплопостачання. В листах № 3867-Т та № 3866-Т від 30.11.2015 ПАТ «Облтеплокомуненерго» відмовило позивачеві у задоволенні її заявпро вирішення питання про проведення періодичної повірки засобів обліку теплової енергії в її квартирах за рахунок надавача послуг(а.с. 7, 9). Як убачається з положень ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», фізичні особи зобов'язані своєчасно здавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, також передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). За таких обставин, вимоги ПАТ «Облтеплокомуненерго» до споживача [PERSON] про оплату нею робіт по повірці лічильників тепла необґрунтовані і суперечать чинному на час виникнення спірних правовідносин законодавству,а тому позов підлягає задоволенню. У зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

07 грудня 2015 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 14.05.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 11000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015 року має заборгованість 22144,51 грн., що складається з: 10804,58 грн. - заборгованість за кредитом, 8859,24 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1530,69 грн. - штраф. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22144,51 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у сумі 1218,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 14.05.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 4-6). Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 31.10.2015 року має заборгованість 22144,51 грн., що складається з: 10804,58 грн. - заборгованість за кредитом, 8859,24 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1530,69 грн. - штраф (а.с. 3). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 22144,51 грн., а також судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою в якій просила розірвати шлюб, який був укладений між нею та [PERSON] (далі відповідач), оскільки збереження шлюбу та подальше їх спільне життя суперечить інтересам сім'ї, що унеможливлює примирення. Позивач у судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, направив до суду телефонограму, якій вказав що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 26 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1370, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матірю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сімя розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК України) Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 31 січня 1998 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 21. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача та відповідачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 31 січня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 21 (л.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 8). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved