Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

09 лютого 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] (нині перейменована і має назву Святоандріївська) у місті Кривому Розі Дніпропетровської області де й теперішній час мешкає разом із чоловіком, із яким 03.09.2010 року зареєструвала шлюб. В належній їй квартирі на момент звернення до суду зареєстрована донька від першого шлюбу відповідачка по справі [PERSON] яка з серпня 2015 року забравши особисті речі переселилась до іншого помешкання. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не має наміру , а факт її реєстрації у квартирі позивачки [PERSON] чинить останній перешкоди у користуванні власністю. На підставі зазначеного [PERSON] просить суд визнати повнолітню доньку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 8 в будинку № 56 по вул.Святоандріївська у місті Кривому Розі Дніпропетровської області . Позивачка [PERSON] до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі відсутності відповідачки. Відповідачка по справі в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи до суду не зявився, до початку розгляду справи надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Згідно\~ст.211 ЦПК України\~особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази судом встановлено таке. Відповідно договору купівлі - продажу від 25.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] позивачка по справі (на час правочину мала прізвище [PERSON], нині на підставі свідоцтва про шлюб від 03.09.2010 року має прізвище [PERSON]В.) придбала у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] (нині вулиця має назву Святоандріївська) у м.Кривому Розі Дніпропетровської області. Згідно наданої до матеріалів справи довідки № 20 від 05.02.2018 року, виданої Криворізькою обєднаною міською довідково інформаційною службою у належній позивачці квартирі зареєстрована окрім інших членів сімї також й відповідачка [PERSON] [INFO]. Мешканцями будинку № 56 по вул.Святоандріївська (Петроградська) у м.Кривому Розі 04.02.2018 року було складено акт про те, що [PERSON] не мешкає у квартирі № 8 з серпня 2015 року та по теперішній час без поважної причини. Зазначили, що ні власниця квартири [ADDRESS] (нині вулиця має назву Святоандріївська) [PERSON] ані хто інший не чинить їй перешкод у проживанні за місцем реєстрації. Підписи мешканців затверджені директором ТОВ ДомКом. Статтею 41 Конституції України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, за таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON], не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved