Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

07.11.2019\~ [PERSON] \~ звернулася\~до суду\~з позовом\~до Публічного\~Акціонерного товариства\~«Запоріжжяобленерго» про\~стягнення авансу\~(попередньої\~оплати)\~за електричну\~енергію.\~Вимоги позову\~мотивовані тим,\~що 18.01.2008\~між позивачкою,\~яка на\~той час\~була зареєстрована\~як фізична\~особа -\~підприємець \~та ВАТ\~«Запоріжжяобленерго» укладено\~договір про\~постачання електричної\~енергії №\~79.\~Відповідно умов\~договору,\~постачальник електричної\~енергії продає\~електричну енергію\~споживачу для\~забезпечення потреб\~електроустановок споживача,\~а споживач\~оплачує постачальнику\~електричної енергії\~вартість використаної\~(купленої)\~електричної енергії\~та здійснює\~інші платежі\~згідно з\~умовами цього\~договору. У зв`язку з набранням чинності Законом України від 13.04.17 № 2019 «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.18 № 312, договори про постачання електричної енергії, укладені з споживачами обленерго, з 01.01.19 припинили свою дію. Станом на 01.01.19 позивач має переплату за вказаним договором в розмірі 25258,16 грн., яка виникла внаслідок постійної оплати спожитої електричної енергії авансом. 25.01.19 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення залишку грошових коштів, проте відповіді не отримав. Тому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на її користь грошові кошти в розмірі 25258,16 грн., 1790,00 грн. витрат на правничу допомогу та 768,40 грн судового збору. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2019 відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) учасників справи у судове засідання. \~ \~ \~ \~Представник відповідача\~надав відзив,\~в якому\~зазначив,\~що визнає наявність боргу та його розмір. Проте, станом на 01.01.2019 внаслідок помилкових перерахувань коштів споживачів електроенергії саме ПАТ «Запоріжжяобленерго» виникла заборгованість товариства перед споживачами електричної енергії - юридичними та фізичними особами попередню оплату за електричну енергію в розмірі більшому за обсяги спожитої електричної енергії. Такі помилково сплачені споживачами грошові кошти зараховувались згідно вимог законодавства на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, які були відкриті Товариством в ПАТ «Державний ощадний банк України» згідно з договором банківського рахунку №1338156-170221-095949 від 21.02.2017. Станом на 03.10.19 через порушення умов договору банківського рахунку та всупереч приписам Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України», Постанови Національного Банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» ПАТ «Державний ощадний банк України» не здійснює повернення коштів передоплати на користь споживачів у строки визначені пунктом 2.1.9 договору банківського рахунку. У відповідача скрутне матеріальне становище через кредиторську заборгованість перед ДП «Енергоринок». Також, послуги адвоката позивача в розмірі 1790,00 грн. є завищеними, і можуть бути зменшені судом. Не застосування судом розстрочення виконання рішення суду призведе до погіршення тяжкого фінансового стану відповідача, оскільки позивачем буде здійснюватися примусове виконання рішення суду, що призведе до накладення додаткових арештів на рахунки відповідача, стягнення з відповідача суми виконавчого збору, та як наслідок загрози у функціонуванні об`єднаної енергетичної системи України. Просить розстрочити виконання рішення суду. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позову наполягає з підстав, зазначених в ньому. Проти розстрочення рішення заперечує. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що через наявність об`єктивних причин відповідач не взмозі повернути аванс позивачу. Просить розстрочити виконання рішення суду. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 18.01.2008 між ПП [PERSON] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі начальника Вільнянської РЕМ укладено договір про постачання електричної енергії № 79. Відповідно до розділу 1 договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю ..., а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно з пунктами 2.3.4, 7.4 договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію». \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01.10.2019 [PERSON] 24.07.2014 припинено підприємницьку діяльність, про що внесено запис № 2 083 006 0004 001258. \~ \~ \~ \~Згідно з рахунком від 31.12.18 № 79/12а станом на 01.01.2019 позивач має переплату за вказаним договором в розмірі 25258,16 грн., яка виникла внаслідок постійної оплати спожитої електричної енергії авансом. Листом від 25.01.2019 [PERSON] звернулася до відповідача з вимогою про повернення залишку грошових коштів (вхідний номер у відповідача 265п від 25.01.19). Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Враховуючи вищезазначені положення закону, позов в частині стягнення авансу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомог. Пунктами 1,2 ч.1, чч.5, 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до квитанції про оплату 11.03.2019 [PERSON] сплатила 1790,00 грн. адвокату [PERSON] за склад позовної заяви до ПАТ «Запоріжжяобленерго», згідно квитанції № 45098454 від 18.02.2020 про оплату за участь у судових засіданнях на загальну суму 4000 гривень. На думку суду, сплачена позивачем сума витрат на правничу допомогу є співмірною із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому судові витрати позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме (1790,00 грн. + 2000 грн.+2000 грн.) = у сумі 5790 гривень. Стосовно клопотання представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд приходить до наступних висновків. Представником відповідача на підтвердження своїх доводів надано письмові докази, а саме: \~ \~ \~ \~Згідно з\~договором банківського\~рахунку №1338156-170221-095949\~від 21.02.2017,\~укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в банку були відкриті Товариством поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Відповідно до довідки № 003-46/143 від 15.11.2019 у заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» наявний податковий борг, який становить 1053 млн. грн. Відповідно до довідки від 15.11.2019 № 003-46/18994 ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед ДП «Енергоринок» має кредиторську заборгованість у розмірі 412,4 млн. грн. З довідки\~№001-08/98\~від 26.07.2019\~вбачаються затверджені\~нормативи та\~суми щодобових\~додаткових перерахувань\~ПАТ «Запоріжжяобленерго» оптовому ринку електроенергії, а також недоотримані ним кошти протягом 2016-2019 років. \~ \~ \~ \~З довідки №003-08/145 від 15.11.2019 вбачається кількість мінімально необхідних платежів ПАТ «Запоріжжяобленерго» 170464,00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою №003-46/101 від 26.07.2019 дебіторська заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» складає 1897 млн. грн. Згідно з довідкою №003-08/146 від 15.11.2019 дефіцит обігових коштів ПАТ «Запоріжжяобленерго» складає 23,5 млн.грн. Згідно з довідкою № 003-09/19136 від 18.11.19 кредиторська заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» становить 118,71 млн. грн. Згідно з довідками ПАТ «Запоріжжяобленерго» на рахунки товариства в різних банках, на яких є кошти, накладений арешт. З балансу (ф.1) та звіту про фінансові результати (ф.2) ПАТ «Запоріжжяобленерго» вбачається збиток підприємства. Частиною 1 ст.267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Надані відповідачем докази не доводять його неспроможність виплатити позивачу суму авансу. Суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення, оскільки з січня 2019 року, будучи повідомленим позивачем про наявність боргу, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не вчинив жодної дії для часткового погашення суми боргу. Тому, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Outcome: approved