Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

07 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розподіл сумісного придбаного майна подружжя. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1991 року. На теперішній час шлюб розірвано в установленому законом порядку відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2014 року, яке набрало законної сили 08 липня 2014 року. На час сумісного життя, відповідач 27 травня 2011 року уклав договір з ТОВ «Авто Просто» №363675, з метою придбання легкового автомобіля марки Chevrolet Cruze за ціною 149280,00 грн. На виконання вказаної угоди відповідачем сплачувались щомісячні платежі. За час сумісного мешкання подружжя - а саме до 31 березня 2014 року, відповідачем було сплачено 130608 грн. На теперішній час відповідач сплатив всю суму за автомобіль та отримав автомобіль Chevrolet Cruze, який знаходиться у користуванні відповідача. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 65304 грн., що є ? частиною зі сплачених щомісячних платежів за автомобіль. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі угоди, підтвердила вимоги [PERSON], вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згоден сплачувати ? частину щомісячних платежів за автомобіль, що складає 65304,00 грн. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Вислухавши позивачку, відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З пояснень сторін встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1991 року. Шлюб розірвано в установленому законом порядку відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2014 року, яке набрало законної сили 08 липня 2014 року. На час сумісного життя, відповідач 27 травня 2011 року уклав договір з ТОВ «Авто Просто» №363675, з метою придбання легкового автомобіля марки Chevrolet Cruze за ціною 149280,00 грн. На виконання вказаної угоди відповідачем сплачувались щомісячні платежі, що підтверджується додатком до договору та квитанціями про сплату. (арк.справи 6,7-55,72-73) Згідно ст.ст. 60,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 60 СК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, матеріалами справи, що за час сумісного життя подружжя [PERSON], сплатили відповідно до договору з ТОВ «Авто Просто» грошові кошти, загальною сумою на час розірвання шлюбу - 31 березня 2014 року - 130608,00 грн. Ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Виходячи з суті позовних вимог, враховуючи досліджені у судовому засіданні надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, той факт, що відповідач [PERSON] визнав в повному обсязі вимоги позивачки, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, бо не порушено право сторін, та відповідач визнав вимоги в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 683,04 коп., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.1).

Outcome: approved