Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

10.03.2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати заборону реєстраційний номер обтяження: 8209745; зареєстровано: 20.11.2008 09:38:42 за № 8209745, реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, 67800, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2а; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Підстава: повідомлення Одеської овочевої дослідницької станції від 01.02.1985 за № 45. Додаткові дані: архівний номер: 2855101 ODESSA16, Архівна дата: 02.02.2002, Дата виникнення: 06.02.1985, № реєстра: 246-85, внутр. № 0Е01162323F330312832. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що звернувся до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , але під час підготовки документів він дізнався про те, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта існує заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 8209745; зареєстрована 20.11.2008 реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, [ADDRESS] ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно: [ADDRESS] на підставі повідомлення Одеської овочевої дослідницької станції від 01.02.1985 за № 45. На сьогоднішній час позивач позбавлений прав оформити на себе майно, яке залишилось після смерті батька. Оскільки існує архівний арешт на все майно, на суму стягнення 3000 рублів (радянських) 00 коп. Що є не рівноцінним з вартістю майна позивача. Позивач звертався до відповідача - з проханням оплатити дану заборгованість, якщо вона є, але отримав відповідь, що матеріали справи не збереглись, та встановити чи сплатив позивач, або є заборгованість не є можливим. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Від завідуючої Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області 25.03.2021р., надійшла відповідь за №422/01-16 в якому просить суд слухати справу за її відсутності. Судом встановлено, що архівний арешт на все майно [PERSON] був накладений на підставі повідомлення Одеської дослідницької станції від 01.02.1985 за № 45 про надання позики в сумі 3000 (три тисячі) рублів строком на 10 років для будівництва житлового будинку б/н. Реєстраційний номер обтяження: 8209745; зареєстровано: 20.11.2008 09:38:42 за № 8209745, реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, [ADDRESS] ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Підстава: повідомлення Одеської овочевої дослідницької станції від 01.02.1985 за № 45. Додаткові дані: архівний номер: 2855101 ODESSA16, Архівна дата: 02.02.2002, Дата виникнення: 06.02.1985, № реєстра: 246-85, внутр. № 0Е01162323F330312832. Відповідно до Інформаційній з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна даний арешт відсутній. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію архівної довідки від 10.06.2019р. №2095/01-18; повідомлення о видачі суди від 01.02.1985; заборони від 06.02.1985р.), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] . Позивач не може прийняти спадщину та оформити право власності, оскільки в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про накладення заборони відчуження на все майно, на підставі повідомлення, б/н 01.02.1985. Також позивач зазначає, що у даному повідомленні від 01.02.1985 року зазначено лише заборона на будівлю, а не на все майно. Відповідно до ст.223ЦК УРСР (норми якої діяли на час виникнення та припинення правовідносин, в забезпечення виконання яких було накладено заборони відчуження на майно) зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). За такого, оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності відповідного зобов`язання, в забезпечення виконання якого було накладено заборону відчуження на все майно, а також суб`єкт, в інтересах якого зареєстрована заборона відчуження, припинений без правонаступництва, тому існування такої заборони є втручанням у здійснення позивачем його права власності на нерухоме майно. Згідно зі ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки заборона відчуження належного позивачу майна не має під собою правових підстав та створює перешкоди позивачу в розпорядженні належним їй майном, позивач вправі вимагати усунення таких перешкод, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 92 Конституції Україниправовий режим власності визначається виключно законами України.Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до приписів ст. 316,. 317, ст. 319, ст. 321ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до приписів ст. 316, 317, ст. 319, ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що обмеження право власності можливо виключно на підставі закону. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. зареєстрованого в Мін`юсті10.06.1999р.за №364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Відомості про обтяження всього майна були внесені нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, як арешт, а отже його зняття повинно відбуватись за правилами, встановленими п.п.2.1.1 п.2.1 Положення. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Відповідно до ст.73 Закону України « Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири). Відповідно до ст.74 Закону України « Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Як встановлено в судовому засіданні до 20.11.2008 року в державну нотаріальну контору Одеська овочева опитна станція з повідомленням, про видачу громадянину [PERSON] позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири) не зверталось. У повідомленні, б/н 01.02.1985, Одеська овочева опитна станція, зазначена заборона лише на житловий будинок. Тому на думку суду, у реєстратора Овідіопольської районноїдержавної нотаріальної контори 20.11.2008 року не було підстав передбачених ст.73 Закону України « Про нотаріат» накладати заборону на все майно Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved