Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

09.10.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] [INFO], в розмірі ? частки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 24.11.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших дітей на утриманні він немає, стягнень по виконавчим документам також немає. На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, щомісячно отримує лише допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн., даних коштів не достатньо для нормального забезпечення родини. Тому, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, то з нього необхідно стягувати аліменти, з цих підстав вона і звернулась до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте від неї надійшла заява в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки не повідомив. Таким чином розгляд справи відбувся без участі відповідача. На адресу суду повідомлень про причину неявки та заперечень щодо заявлених позовних вимог не надходило. На підставі наявних в справі доказів та за наявності згоди позивача на заочний розгляд справи, суд визнав за можливе провести заочний розгляд даної справи в порядку ст.ст. 224,225 ЦПК України. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи та дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2011 року між сторонами було укладено шлюб. За час існування якого [INFO] в них народилась донька [PERSON]. Достовірність цих обставин підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). На даний час дитина проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо. Вказані обставини підтверджується даними довідки склад сім'ї (а.с.11) та довідкою з місця проживання позивача (а.с.12). Згідно даних довідки з місця роботи позивача (а.с.9) остання на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 06.02.2015 року. У відповідності до ст.180 та ч.3 ст.181 СК України на кожного з батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обов'язку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні неповнолітньої дитини. Відомостей про те, чи на даний час він офіційно працює та, що на його утриманні є інші непрацездатні члени сім'ї або неповнолітні діти, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №729-VII, встановлено, що прожитковий мінімум на місяць на одну дитину віком до 6 років становить 1032, 00 грн., з цього слідує, що 30 % від даної суми становить 309,60 грн. Законом України «Про прожитковий мінімум» № 999-ХІV від 15.07.1999 року із змінами та доповненнями, визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування,а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З огляду на викладене суд вважає, що для забезпечення належного утримання неповнолітньої дитини, щомісячно належить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. від заробітку (доходу) відповідача, а не в установленій частці від його заробітку, оскільки даних про те що відповідач офіційно працює та має сталий дохід у суду відсутні. При цьому, на думку суду стягнення аліментів в такому розмірі не погіршить матеріальний стан відповідача. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial