Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів у якому зазначила, що 02.10.2000 року між ними було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], який було зареєстровано Універсальною товарною біржею «РіКо-Альянс» за № 5-107. Ними були виконанні умови договору купівлі продажу, а 05.10.2000 року договір було зареєстровано в Березнегуватській філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації. Але на даний момент вона не може продати належну їй квартиру, оскільки договір купівлі продажу не було посвідчено нотаріально, крім цього відповідачі не мають можливості з'явитись для укладення договору. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати дійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідачі\~\~у судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви, згідно яких позовні вимоги визнали та просили розглянути справу за їх відсутності. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідачів надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи слідує, що 02 жовтня 2000 року позивачка -[PERSON] придбала у відповідачів квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі продажу № 5-107 та зареєструвавши його на товарній біржі «РіКо-Альянс» у «Журналі реєстрації біржових угод» за № 5-107 (а.с.4). Вказаний договір 05 жовтня 2000 року було зареєстровано Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 2844 та виготовлено технічний паспорт на квартиру (а.с.5). Після укладення договору сторони повністю виконали всі його умови, а саме відповідачі відчужили квартиру позивачу, а вона прийняла її сплативши за неї обумовлену ціну. 07 березня 2002 року після одруження з [PERSON] позивачці було присвоєне прізвище «Сачук», що підтверджується копією свідоцтва про одруження І-ФП № 058717 виданого 07.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції (а.с.6). 05 серпня 2015 року приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу позивачці було відмовлено у прийнятті зазначеного вище договору купівлі продажу в якості правовстановлюючого документа на квартиру, з підстав невідповідності його вимогам Закону України «Про товарну біржу» (а.с.7). З договору купівлі продажу убачається, що його було укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу лише житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Договір купівлі - продажу був укладений до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р., згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на придбане майно до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. набувається в порядку, який існував на час його придбання. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З огляду на викладене, суд доходить висновку що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved