Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

08 грудня 2020р. [PERSON] звернулась в Тиврівський районний суд Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу 28 січня 2021р. із Тиврівського районного суду Вінницької області на підставі ухвали суду від 29.12.2020р. в Новодністровський міський суд Чернівецької області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 21 травня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, примирення між сторонами неможливе у зв`язку із різними поглядами на життя. Вважає, що причини звернення до суду є обґрунтованими, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та моральним устоям суспільства, а тому просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021р. передана для розгляду судді Цицак В.Л. Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 16.03.2021р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 12 квітня 2021р. о 09 год. 00 хв., яке відкладено на 26 квітня 2021 р. о 10 год. 00 хв. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] подала заяву від 12.04.2021р. про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити; проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а також за місцем проходження військової служби за адресою: Київська область, м. Київ, Житомирське шосе, 19; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. При цьому, в суд повернулися поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 40-43). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою № 4392 від 18.12.2020р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради (а.с. 13), у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із викликом на судове засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 21 травня 2019р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 951, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с 3-4). Як зазначає позивач [PERSON] сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства через різні погляди на життя; дітей не мають, а тому шлюб вважає формальним та не бачить сенсу у його подальшому збереженні. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач по справі не бажає перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не подав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, фактичне припинення сімейних відносин та відсутність у сторін спільних дітей, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.05.2019р., після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 840, 80 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved