Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

08.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в спілкуванні з дочкою [PERSON], [INFO]; визначення способу його участі у вихованні дочки шляхом забезпечення систематичних побачень з дитиною (в тому числі й за місцем його проживання) в понеділок, середу та суботу з 16.00 год. до 20.00 год., з наданням можливості спілкування з дитиною без присутності матері; попередження відповідача про можливі негативні наслідки невиконання рішення суду. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування, яким визначено спосіб участі позивача у спілкуванні з дочкою та її виховання. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач визнала позов частково. Вона не заперечувала з приводу участі позивача у вихованні дочки [PERSON]. Втім, посилаючись на малолітній вік дитини, те, що дитина знаходиться на грудному вигодуванні, просила суд обмежити час спілкування батька з дитиною двома годинами та лише в її присутності. Відповідач стверджує, що дитина дуже прив'язана до неї, і що тривале залишення дитини без матері негативно вплине на її психічний стан. Представник органу опіки та піклування запропонувала затвердити спосіб участі позивача у вихованні дочки та спілкуванні з нею, визначений органом опіки та піклування. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В травні 2015 року сторони припинили сімейні відносини, і з цього часу проживають окремо. Дитина проживає разом із відповідачем, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частин першої-третьої статті 157 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно частин першої, другої статті 158 Кодексу за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Рішенням органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради від 25.08.2015 року № 149 позивачу дозволено зустрічатися з малолітньою дочкою [PERSON] тричі на тиждень: у понеділок і середу з 17.00 год. до 19.00 год., та в суботу, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, протягом двох годин. По справі встановлено, що відповідач виконує вказане рішення неналежним чином. Вона не завжди надає позивачу дитину у встановлені рішенням органу опіки та піклування часи, при цьому відмовляється залишати дитину з позивачем без її присутності, з чим не погоджується позивач. Зазначене підтверджується показаннями свідків [PERSON] і [PERSON], та не заперечується відповідачем, а тому вважається доведеним. В силу положень частин першої, другої статті 159 Кодексу, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд виходить з того, що на даний час дитині ще не має одного року від народження. В силу свого віку, дитина потребує грудного годування та відпочинку по декілька разів на добу. Суд також враховує, що режим сну і харчування дитини може змінюватися, а тому визначення конкретного проміжку часу, протягом якого позивач буде мати право особисто виховувати дитину та спілкуватися з нею, на даний час є недоцільним. Позивач просив суд надати йому не менше трьох годин на особисте спілкування з дитиною пояснюючи це тим, що йому необхідно не менше одного часу для того щоб дістатися до місця свого проживання і зворотне та не менше двох годин - для безпосереднього спілкування з дитиною. Відповідач заперечувала проти такої тривалості побачень батька з дитиною і просила надати позивачу не більше двох годин у день на спілкування з дитиною, тому що дитина перебуває на грудному вигодуванні. Суд відхиляє доводи відповідача з тих підстав, що для нормального фізіологічного розвитку дитини річного віку, в її раціон необхідно обов'язково вводити звичайне дієтичне харчування, яке позивач як батько здатний забезпечити самостійно без матері дитини. Суд враховує наявність у сторін неприязних стосунків, що під час спільних прогулянок може негативно позначитися на психіці дитини. Крім того, за законом позивач має право на особисте спілкування з дитиною, а тому необхідно дозволити зустрічі позивача з дитиною без присутності відповідача. Одначе, для того, щоб уникнути можливих хвилювань з боку дитини, пов'язаних з тривалою відсутністю матері, зустрічі позивача з дитиною протягом перших двох тижнів, після набрання рішенням суду законної сили, повинні проходити в присутності відповідача. Тому, суд вважає можливим визначити наступний спосіб участі батька у вихованні дочки та спілкуванні з нею: дозволити позивачу зустрічатися з дочкою (в тому числі й за місцем його проживання) без присутності відповідача та за попереднім узгодженням з нею часу зустрічі, в понеділок, середу і суботу, в період часу з 12.00 год. до 19.00 год., упродовж не більше трьох годин у день. Оскільки попередження відповідача про наслідки своєї поведінки не є належним способом захисту цивільного права, в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Outcome: partial