Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

07 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 22 листопада 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає в добровільному порядку, але в недостатньому обсязі. Відповідач працює газоелектрозварювальником ПАТ «КЗРК», отримує стабільну заробітну плату, приблизно в сумі 10000 грн. Позивач не працює, ніяких доходів не має, перебуває у матеріальній скруті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.27). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22 листопада 2014 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14- копія свідоцтва про шлюб). Відповідач [PERSON] є батьком їх спільної дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.15). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, дитина проживає з позивачем (а.с.16). Відповідно до ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у частці від доходу. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та, у відповідності до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 133, ч.6 ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 840,80 гривень. На підставі ст.ст.75, 84 ч.2, 180-183 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved