Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

09 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що їй на праві приватної власності належить зазначений житловий будинок. Відповідачі є її синами, зареєстровані у цьому житловому будинку, однак не проживають за місцем реєстрації з 2015 року, виїхали за межі України. На даний час фактичне місце проживання відповідачів їй не відоме. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 26). Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 17, 18, 33-40, 45-50, 52, 55), однак у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення правовідносин сторін, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.12.2012 року виконавчим комітетом Балаклійської міської ради (а.с. 7), витягом про державну реєстрацію прав від 17.12.2012 року, виданого Балаклійським бюро технічної інвентаризації (а.с. 8). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у зазначеному житловому будинку, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 10-12), відповідями Відділу з питань реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 18.07.2018 року на запити суду (а.с. 17, 18). З акту обстеження, складеного 01.06.2018 року депутатом Балаклійської міської ради Харківської області [PERSON] у присутності свідків, які є сусідами: [PERSON] та [PERSON], вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вищевказаному будинку, однак не проживають за місцем реєстрації понад три роки (а.с. 9). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами позивача. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] понад три роки не проживають у житловому будинку, що належить позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Оскільки відповідачі не проживають у належному позивачу житловому будинку понад встановлені законом строки, протягом яких зберігається право користування житлом, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Outcome: approved