Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

09.11.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на його користь 5527,42 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «СК «Уніка») та ТОВ «Байєр» був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 349001/4002/0000016 предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода» державний реєстраційний номер [NUMBER]. 21.06.2016 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ауді» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Соломянського райсуду м. Києва від 28.07.2016 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України. Згідно рахунку № 123027582 від 27.06.2016 року та акту виконаних робіт № 123027582/122046666 від 29.07.2016 року ФОП «[PERSON]Ф.» вартість ремонту склала 5527,42 грн. і у відповідності до умов договору страхування позивач здійснив 11.07.2016 року виплату страхового відшкодування у сумі 5527,42 грн. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування розмір якого визначається умовами договору, а відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Франшиза це частина збитків що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. П.1.3 Договору страхування передбачено франшизу в розмірі 0 грн. від страхової суми. Так як позивачем здійснене страхове відшкодування вартості ремонту, то відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до нього перейшло право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток. Позивач пропонував відповідачу, в ході електронної переписки, добровільно врегулювати питання, але так як останній не здійснив добровільне відшкодування шкоди, то позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, а позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, але надала заперечення в яких просила розглядати справу у її відсутність з урахуванням викладених заперечень, в яких вказала, що згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи те, що кредитор в даному випадку страхова компанія, яка здійснила відшкодування шкоди не звернулась до неї з вимогою про відшкодування понесених затрат, фактично строк сплати не настав і відповідач не знала та не могла знати про необхідність здійснити відшкодування цих затрат у добровільному порядку, а тому не порушила право позивача на відшкодування сплачених коштів, що в свою чергу виключає виникнення у позивача права на звернення до суду з даним позовом. Крім того, вважає, що позивачем здійснена страхова виплата у завищеному розмірі, так як на ремонт подряпин такого розміру не могло бути використано: матеріал для протирання 20 лист., скотч 25мл 7м., скотч 50мл -15 м., наждачні диски в загальній кількості 21 шт., фарба 10 найменувань та інше. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 349001/4002/0000016 укладеного 25.01.2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Байєр» видно, що предметом його є страхування транспортного засобу «Шкода» державний реєстраційний номер [NUMBER] та що франшиза складає 0 грн. (а.с.9-13). Копією технічного паспорту підтверджено належність вказаного автомобіля ТОВ «Байєр» ( а.с.16). Із копії постанови Соломянського районного суду м. Києва від 28.07.2016 року видно, що [PERSON], 21.06.2016 року о 9.20 годині в м. Києві по проспекту К.Комарова, 1, керуючи автомобілем [NUMBER], при перестроюванні праворуч з другого ряду, не переконалась що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам, а також не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушила п.п.10.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Це ж підтверджено і копією довідки № 94188474 про дорожньо-транспортну пригоду ( а.с.8). Із копії протоколу огляду транспортного засобу від 21.06.2016 року (а.с.19) видно пошкодження автомобіля «Шкода» державний номерний знак [NUMBER], а саме передній бампер та крило переднє ліве. Із копії ремонтної калькуляції № 5938 від 27.06.2016 року ( а.с.23-25), акту виконаних робіт № 123027582/122046666 від 29.07.2016 року ФОП «[PERSON]Ф.» ( а.с.26-27) та рахунку № 123027582 від 27.06.2016 року ( а.с.22) видно, що вартість відновлювального ремонту складає 5527,42 грн. Із копій заяви ТОВ «Байєр» про виплату страхового відшкодування від 21.06.2016 року ( а.с.6), страхового акту від 07.07.2016 року ( а.с.5), наказу ПАТ «СК «Уніка» № 00196160/ЕК від 07.07.2016 року (а.с.4) та платіжного доручення № 023716 від 11.07.2016 року ( а.с.28) видно, що ТОВ «Байєр» звернулось до позивача про страхове відшкодування збитку і останнім сума збитку виплачена. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 1166 ч.1 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Ст.. 1187 ч.2 ЦК України передбачає що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданні збитки. На підставі викладеного, суд знаходить доведеним те, що пошкодження транспортного засобу належного ТОВ «Байєр» сталось саме з вини відповідачки, а враховуючи, що ніяких доказів своїх заперечень проти суми страхової виплати остання не надала, то суд також знаходить доведеним те, що сума страхової виплати складає 5527,42 грн. які і підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. При цьому суд не бере до уваги посилання [PERSON] на ст. 530 ЦК України так як її твердження про те, що їй було не відомо про проведення позивачем страхової виплати та відповідної вимоги до неї, спростовуються копіями електронної переписки ПАТ «СК «Уніка» з [PERSON] в липні 2016 року ( а.с.55-59). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved