Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У позовній заяві посилається на ту обставину, що відповідач [PERSON] визнаний батьком її дитини сина [PERSON], [INFO]. На даний час син досягнув повноліття та навчається на контрактній основі у Хмельницькому національному університеті. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. У зв»язку із навчанням син потребує витрат на придбання підручників, одягу, продуктів харчування, оплату житла та проїзду до місця навчання. Окрім того, вартість навчання становить 11500 гривень за навчальний рік. Вона сама не в змозі забезпечити дитині належний рівень проживання, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу синові. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує, син повністю перебуває на її утриманні. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання сина. Оскільки відповідач працює у Володимир-Волинській ЖЕК, тобто має постійний стабільний дохід, то просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, у частці, а саме у розмірі 1/4 частки від заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою № 454 від 02.11.2017 року, виданою Хмельнирцьим національним університетом, стверджується, що [PERSON] є студентом даного навчального закладу, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Згідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У судовому засіданні встановлено, що син [PERSON] проживає разом із матір»ю, позивачем по справі, тому остання вправі звертатись до суду із даним позовом. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що обов'язок надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчатись, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. В силу ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі по 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 09 листопада 2017 року і до закінчення дитиною навчання, однак не довше, ніж до досягнення дитиною віку 23 років.

Outcome: approved