Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

10.06.2015 року [PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до закінчення дочкою навчання. Зазначені вимоги позивача обгрунтовуються посиланням на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 14 листопада 2003 року. Від даного шлюбу мають одну повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею в період не навчання. Дочка є студенткою другого курсу, денної форми навчання природничого факультету Житомирського державного університету імені Івана Франка. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Відповідач матеріально їй не допомагає утримувати дочку, не запитує про її потреби, не цікавиться її успіхами в навчанні та взагалі життям і думками дитини. Вона ніде не працює, будь-якого іншого доходу вона немає. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. З судової дільниці №2 судового району міста Белебей Республіки Башкортостан Російської Федерації надійшов протокол судового засідання від 5 жовтня 2015 року, згідно якого відповідач просить зазначену справу розглядати без його участі; позов визнає частково в розмірі 1/6 частки, оскільки в нього заробітна плата складає 15 тисяч рублів та він немає можливості виплачувати аліменти в розмірі ? частки. Інших осіб, які перебувають на його утриманні немає, аліменти він нікому не виплачує. Крім того, він є працездатним, протипоказань до праці не має. Матеріальне становище у нього скрутне, дохід складає 15 тисяч рублів, інших доходів він немає. В даний час він працює в Белебеївському молочному комбінаті вантажником. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 14 листопада 2003 року, що підтверджується виданим відділом РАГС Лугинського РУЮ Житомирської області 14.11.2003 року копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.15). Сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.12). [PERSON] проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою, виданою Лугинською селищною радою Житомирської області від 21.11.2014 року №4211 (а.с.14). Довідкою, виданою Житомирським державним університетом імені Івана Франка від 10.10.2014 року №81 (а.с.8) стверджується, що дочка сторін в справі [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання природничого факультету зазначеного університету; закінчує навчання 30.06.2017 року. Добровільної угоди щодо утримання дочки на час її навчання між сторонами не досягнуто. Як вбачається з наданого позивачем акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.11.2014 року №4209 позивач проживає в будинку, який знаходиться в задовільному стані. Разом із нею проживають: батько - [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Разом із тим, позивач ніде не працює. Із довідки від 24.06.2015 року, виданої Лугинським районним Центром первинної медико-санітарної допомоги Житомирської області вбачається, що дочка сторін в справі [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку в зазначеному Центрі (а.с.29). У відповідності до довідки, виданої ТОВ «Белебеївський ордена «Знак Пошани» молочний комбінат» м. Белебей Республіки Башкортостан від 05.10.2015 року відповідач працює в зазначеному ТОВ на посаді вантажника, в бригаді вантажників з 22.04.2011 року. Зважаючи на те, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, остання не має самостійного заробітку, відповідач є працездатною особою, працює і має певний дохід, і таким чином спроможний надавати матеріальну допомогу дочці в період її навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка та, враховуючи матеріальне становище сторін в справі, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Разом із тим, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved