Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

09.10.2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 25 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством « ОТП Банк », правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ « ОТП Банк » та [PERSON] було укладено кредитний договір №СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року. 18.03.2011 року між ТОВ ТОВ « ОТП Факторинг Україна » та ПАТ « ОТП Банк » укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, згідно з умовами якого ПАТ « ОТП Банк » у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077 -1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна » прийняло право вимоги за кредитним договором №СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року, укладеним між ПАТ « ОТП Банк » та [PERSON] Таким чином, до ТОВ « ОТП Факторинг Україна » перейшли всі права ПАТ « ОТП Банк » щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року. Відповідно до п.п. 2,3 Частини №1, п.1.5 та п. 1.4 Частини №2 з відповідними підпунктами кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 61 139,40 доларів США на придбання авто та зобов'язався сплачувати плату за користування кредитом, але у будь - якому разі повернути суму кредиту у строк до 25.10.2013 року. Банком повністю виконані взяті на себе за кредитним договором зобов'язання. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Станом на 11.03.2013р. у відповідача перед банком існує заборгованість у сумі 48 707,93 доларів США та 242 725,14 доларів США, яка складається з наступного: - суми заборгованості за кредитом у розмірі 46 597,93 доларів США; - суми заборгованості по відсоткам в розмірі 2 110,34 доларів США; заборгованість по штрафним санкціям ( пені ) в розмірі 1 940 102,04 грн. Згідно п. 3.1.1 Частини 2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. Крім того, 25 жовтня 2007 року між гр. [PERSON] та ЗАТ « ОТП Банк » було укладено договір поруки №SR-OAF/417/2007, відповідно до ст. ст. 1, 2 з відповідними підпунктами, п.п. 3.1 якого [PERSON] зобов'язується відповідати перед позивачем за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно п. 3.1 договору поруки у випадку невиконання [PERSON] боргових зобов'язань за кредитним договором, банк має право звернутись до [PERSON] з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Згідно п. 1.2 договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники. 12.08.2013 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про погашення заборгованості в повному обсязі, однак, станом на дату подання позовної заяви до суду, боргові зобов'язання за кредитним договором відповідачами не виконані. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ТОВ « ОТП Факторинг Україна » заборгованість за кредитним договором № СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року у розмірі 48 707,93 доларів та 242 725,14 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 46 597,93 доларів США, суми заборгованості по відсоткам в розмірі 2 110,34 доларів США та заборгованості по штрафним санкціям ( пені ) у розмірі 1 940 102,04 грн., а також стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, уточнила, просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ТОВ « ОТП Факторинг Україна » заборгованість за кредитним договором №СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року у розмірі 48 708,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 567 646,17 грн. та 242 725,14 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 2 828 718,78 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 46 597,93 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 543 052,27 грн., суми заборгованості по відсоткам в розмірі 2 110,34 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 24 593,90 грн., заборгованості по штрафним санкціям ( пені ) в розмірі 242 725,14 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 2 828 718,78 грн., а також стягнути з відповідачів сплачений судовий збір, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позові вимоги визнав частково, пояснив, що для нарахування пені та процентів на суму отриманого кредиту необхідно з достовірністю встановити той факт, що [PERSON] зобов'язаний повернути чітко визначену суму кредиту в певну календарну дату, оскільки саме у зв'язку з встановленням такого факту можливо буде дійти висновку про прострочення сплати кредиту з боку позичальника та відповідно розраховувати суму пені за кожен день прострочення. У відповідності з підпунктами 1.5.1, 1.5.1.1 пункту 1.5 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. На обов'язковості складання графіку платежів наголошується і в пункті Частини 1 кредитного договору, де зазначено про те, що такий графік підписується обома сторонами і є невід'ємною частиною договору ( Додаток №1 ). [PERSON] заявляє про те, що ним не підписувався графік платежів до спірного кредитного договору, банком копія такого графіку платежів суду не надана. Таким чином, календарні дати сплати позичальником кредитних коштів та процентів не визначені, а отже нарахування банком пені зроблено необґрунтовано. Крім того, взагалі не зрозуміло з яких підстав позивач розраховує суму пені виходячи з чітко визначених дат 16 лютого, 17 вересня тощо. Згідно з вимогами ст. 258 ЦК України позовна заява в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ). Як слідує з розрахунку заборгованості, доданому до позову, банк розраховував суму пені, починаючи з16.02.2012 року та заявив вказані суми до стягнення в судовому порядку ( позов подано в жовтні 2013 року ) з порушенням строку позовної давності. На підставі вимог ст. 267 ЦК України [PERSON] подає заяву до суду про застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення основної суми заборгованості за період з 16 квітня 2009р. по 18 жовтня 2010р. в загальній сумі 9 770,94 доларів США. Тому просив застосувати позовну давність відносно основної суми боргу, відносно пені зменшити розмір на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку, причини нявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 18 березня 2011 року між ТОВ « ОТП Факторинг Україна » ( покупець ) та ПАТ « ОТП Банк » ( продавець ) було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, згідно з умовами якого ПАТ « ОТП Банк » у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079,1082,1084 ЦК України відступило, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна » прийняло право вимоги, зокрема за кредитним договором №СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року ( позичальник [PERSON] ). В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ЗАТ « ОТП Банк » та [PERSON] було укладено кредитний договір №СL-OAF/417/2007 ( а.с. 31-32 ). Відповідно до умов кредитного договору та Частини №2 до договору [PERSON] отримав кредит у сумі 61 139,40 доларів США на придбання авто та зобов'язався сплачувати плату за користування кредитом 11,99% річних + FIDR, але у будь - якому разі повернути суму кредиту у строк до 25.10.2013 року ( а.с. 31-32, 33- 37 ). Умовами кредитного договору передбачено, що сума кредиту та процентів щомісяця погашається рівними частинами на протязі всього строку дії кредитного договору. Щомісячне погашення кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту. Пунктом 3.1.1 Частини №2 кредитного договору №СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору. ПАТ « ОТП Банк » 12.08.2013р. направив [PERSON] рекомендованим листом досудову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом ( а.с.41), яку відповідач особисто отримав 15.08.2013 р. ( а.с. 41, зворотній бік ), однак вимога банку залишилася без виконання. З розрахунку заборгованості по кредитному договору №СL-OAF/417/2007 від 25.10.2007 року вбачається, що станом на 11.03.2013р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 48 708,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 567 646,17 грн. ( за курсом НБУ 11,654 грн. за долар станом на 13.06.2014р.) та 242 725,14 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 2 828 718,78 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 46 597,93 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 543 052,27 грн., суми заборгованості по відсоткам в розмірі 2 110,34 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 24 593,90 грн., заборгованості по штрафним санкціям ( пені ) в розмірі 242 725,14 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2 828 718,78 грн.( а.с.5, 99 ). Згідно вказаного розрахунку вбачається, що останній платіж відповідачем [PERSON] був здійснений 01.11.2012 року. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ЗАТ « ОТП Банк » та гр. [PERSON] було укладено договір поруки №SR-OAF/417/2007, згідно умов якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором , в повному обсязі таких зобов'язань ( а.с. 38-40). Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Згідно п. 3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. З відповіді Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області вбачається, що [PERSON], [INFO] 05.10.2010 року вибула на прізвище [PERSON] ( а.с. 44 ). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, враховуючи те, що останній платіж відповідачем [PERSON] було здійснено 01.11.2012 року, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна » звернувся до суду з даним позовом 09.10.2013 року, тому позивачем не пропущено строк позовної давності і не має підстав для застосування строків позовної давності, приймаючи до уваги розмір простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам, а також враховуючи матеріальний стан відповідача [PERSON], наявність мирової фінансової кризи, суд вважає необхідним зменшити розмір пені, і вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ТОВ « ОТП Факторинг Україна », згідно до ст. 1050 ЦК України та умов укладених між сторонами договору заборгованість по кредитному договору у розмірі 48 708,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 567 646,17 грн. та пеню за прострочення зобов'язань, яку суд вважає за можливе зменшити у відповідності до вимог ст. 551 ЦК України до розміру 5000 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.06.2014р. складає 58 270 грн. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь ТОВ « ОТП Факторинг Україна » понесені судові витрати по1720 грн. 50 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial