Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

08.01.2009 року позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку у розмірі 12\~980,75 дол. США, що відповідно до офіційного курсу долару складає 95\~535 грн. 23 коп., судові витрати у розмірі 955 грн. 35 коп., та ІТЗ судового процесу в сумі 30грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] відповідно до умов укладеного кредитного договору №143 МТ від 21.03.2008р. отримала кредит в розмірі 20\~000 доларів США на строк до 20.03.2008р. в обмін на зобовязання кредитора повернути кредит, відсотки за користування кредитом та інші обовязкові платежі, відповідно до умов кредитного договору. У порушення умов кредитного договору відповідач своїх зобовязань по кредитному договору не виконав. У звязку з чим станом на 08.12.2008р. виникла заборгованість по кредиту, яка складає 12\~980,75 доларів США, що відповідно до офіційного курсу долару складає 95\~535,22 грн., а саме: по кредиту 12\~170,52 доларів США, що відповідно до офіційного курсу долару складає 89\~575,03 грн.; по відсоткам 686,06 дол.США, що відповідно до офіційного курсу долару складає 5\~049,40 грн.; по пені 123,75 дол.США, що відповідно до офіційного курсу долару складає 910,80 грн. В забезпечення вимог позивача, що випливають з кредитного договору 21.03.2008р. укладено два договори поруки з [PERSON] №143 МТР та [PERSON] № 143 МТР/1. Відповідно до умов вказаних договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором за виконання боржником зобовязань по кредитному договору №143 МТР від 21.03.2008р. в обсязі основного боргу, відсотків, штрафів, пені як солідарні боржники. Згідно статуту Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у зв»зку із зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк». У судовому засіданні представник позивача Бенсман О.О. надала заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що з моменту подачі позовної заяви, тобто з 23.12.2008р. по 30.09.2009р. заборгованість відповідачів перед ПриватБанком збільшилась та просила стягнути з боржників солідарно на користь позивача кредитну заборгованість по кредитному договору № 143МТ від 21.03.2008р., яка станом на 30.09.2009р. складає 18454,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 147817,02 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/373 від 29.09.2009р., а саме: по кредиту 12170,52 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 97485,86 грн.; по відсоткам 3746,72 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 30011,22 грн.; по пені 2536,82 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 20319,92 грн., а також судові витрати у розмірі 793,59 грн., та ІТЗ судового процесу у розмірі 30 грн. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] вважає, що кредитний договір є нікчемним внаслідок того, що суперечить нормам ЦК Україну та ЗУ «Про порушення прав споживачів», тому просив суд перерахувати суму заборгованості, враховуючи наслідки недійсності правочину. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була ознайомлена та згідна з умовами кредитного договору, у звязку з чим поставила свій підпис, позовні вимоги позивача визнає частково на суму отриманого кредиту в розмірі 20000 доларів США. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується [PERSON], була ознайомлена та згідна з умовами кредитного договору, про що свідчить її підпис у кредитному договорі. Позовних вимог щодо недійсності кредитного договору [PERSON] не заявляла. Згідно з умовами кредитного договору № 143 МТ від 21.03.2008 року, укладеного між «ПриватБанк» в особі керівника відділу групи А Южного головного регіонального управління «ПриватБанк» та [PERSON], Банк надав Позичальнику кредит у сумі 20\~000 доларів США на строк до 20.03.2009р. з оплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21% річних. Відповідно до умов п.2.2.3 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом у відповідності до графіку погашення кредиту та відсотків. Відповідно до умов п. 4.1 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати відсотки за користування кредитом із розрахунку 21 % річних. Згідно п. 4.3 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань по сплаті кредиту, останній зобовязаний сплатити кредитору відсотки за користування кредитом у розмірі 32% річних, від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту. У відповідності до п.6.1 кредитного договору, відповідач, у випадку порушення будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту, винагороди та комісії, зобовязаний сплатити кредитору, за кожен випадок порушень пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Згідно п. 6.4 кредитного договору нарахування неустойки здійснюється впродовж 3 років з дня коли відповідне зобовязання мало бути виконане відповідачем. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у сумі 20000 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 13 від 21.03.2008р. Відповідно до договору поруки № 143МТР від 21.03.2008р. [PERSON] взяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором № 143 МТ від 21.03.2008 року. Відповідно до договору поруки № 143 МТР/1 [PERSON] взяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором № 143 МТ від 21.03.2008 року. Відповідно до п.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п.4 договору поруки у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 143 МТ від 21.03.2008р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 30.09.2009р. виникла заборгованість, що складається із заборгованості за кредитом в сумі по кредиту 12170,52 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 97485,86 грн.; по відсоткам 3746,72 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 30011,22 грн.; по пені 2536,82 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 20319,92 грн. Загальна сума заборгованості складає 18454,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 147817,02 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/373 від 29.09.2009р. Відповідно до письмового обґрунтування розрахунку заборгованості за кредитним договором №143 МТ від 21.03.2008р., клієнт [PERSON] за період користування кредитом погасила заборгованість по кредиту всього у розмірі 7829,48 доларів США. Прострочка за кредитом виникла з 21.08.2008р. В період з 21.03.2008р. по 30.09.2009р. позивачем на неповернену суму кредиту були нараховані відсотки з розрахунку згідно до п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору, в розмірі 5485,03 доларів США, за зазначений період всього було погашено 1738,31 доларів США, таким чином заборгованість по нарахованим процентам 3746,72 доларів США. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору на неповернену суму кредиту та нарахованих процентів у період з 21.03.2008р. по 30.09.2009р. була нарахована пеня в розмірі 2633,70 доларів США, за зазначений період всього було погашено 96,88 доларів США, таким чином заборгованість по пені склала 2536,82 доларів США. [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань згідно до договору повністю як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Під терміном «домовленість» слід розуміти погоджене волевиявлення двох чи більше осіб. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що [PERSON] добровільно уклала кредитний договір з позивачем, була ознайомлена та згодна з його умовами, про що свідчить її підпис у вказаному договорі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит (у сумі рівної сумі кредиту), у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. У відповідності до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник зобовязаний передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Відповідно до ч. 3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням боржником зобовязання. Відповідно до ст. 553 ЦК України та згідно пунктів 1,2 зазначених договорів поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за договором в обсязі основного боргу, відсотків, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій. Згідно до ст. 554 ЦК України та п.4 договорів поруки у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Вимоги представника [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], щодо визнання кредитного договору нікчемним, суд не бере до уваги, тому що вони не є обґрунтованими, суперечать зібраним по справі доказам та носить характер фактичного оскарження дійсності кредитного договору, що не є предметом спору даної цивільної справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. За таких підстав суд вважає за необхідне позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved