Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

10.05.2018 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення\~аліментів на\~дитину»(вхідний № 2297/18-вх), на обґрунтування якого позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач з сім`єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча і має таку змогу .Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відносини між нею та відповідачем цілком припинені і відповідач не цікавиться проблемами родини, не виплачує допомогу на дітей у добровільному порядку. Вона має потребу в додаткових коштах на утримання дітей, а відповідач є працездатний, що дає можливість суду застосувати до нього стягнення аліментів не в твердій сумі, а у відсотках, що передбачено Законом. Згідно свідоцтв про народження дітей вона та відповідач є батьками дітей у відношенні яких необхідно грошове утримання - аліменти. Просила стягнути відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину починаючи з дня звернення до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 1 - 3). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак скористалась правом, наданим їй частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника за ордером - адвоката Крецул Л. М. (а. с. 49 50, 51, 52, 53). Представник позивача [PERSON] адвокат Крецул Л. М., що діє за ордером на надання правової допомоги від 27.03.2019 року (серії ПТ № 084362), виданим на підставі договору про надання правової допомоги № 6, укладеного 27.03.2019 року між нею та [PERSON] ), а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1285, виданого 27.07.2012 року Головою Полтавської обласної кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури, у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану під вхідним № 6071/19-вх від 30.08.2019 року, в якій просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача (а. с. 49 50, 51, 52, 53, 94). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № 6959/19-вх від 01.10.2019 року, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Також, 26.03.3019 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву з яких вбачається, що вимоги позивача щодо стягнення щомісячно з нього аліментів на користь на утримання їх спільних дітей; сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] до досягнення найстаршою дитиною повноліття в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, вважає, що зазначена вимога не може бути задоволена, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України виходячи з наступного. Стосовно тверджень позивача, що він жодного утримання на дітей не надаю слід вказати наступне [PERSON] до розірвання шлюбу з позивачем, починаючи з квітня 2018 року, кожного місяця, він робив грошові перекази на ім`я [PERSON] (копії квитанцій додаються). Окрім цього, він продовжує надавати його дітям матеріальну допомогу, забезпечує їх усіма необхідними речами: одяг, взуття, іграшки, але звісно, ніяких розписок з колишньої дружини він не брав. Його донька відвідує дошкільний підрозділ Липкуватівського навчально - виховного комплексу, в якому вона забезпечена пільгами, як дитина учасника бойових дій. Позивач не нехтує можливістю користуватися даними пільгами задля оплати комунальних послуг, що становить ні багато, ні мало 75%. Тож, вона має припущення, що його колишня дружина і аліменти буде використовувати не тільки на утримання дітей, а ще й задля власних забаганок. Усі заяви позивача та викладені нею доводи стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає, не відповідає обставинам справи, а відповідно й вимога позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідні діти, яких він любе і буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде рішення суду на мою користь чи ні. Твердження позивача стосовно того, що він не цікавиться дітьми та проблемами родини, не відповідає дійсності, оскільки діти перебувають з ним лише тоді, коли позивач сама дозволяє їм знаходитися разом з ним. Він завжди бажає якомога більше часу проводити разом з дітьми, але позивач усіма зусиллями намагається цьому перешкодити. Останнім часом діти стали емоційно віддалятися від нього. З цього приводу, він був змушений звернутися до Нововодолазької РДА відділу з справ сім`ї, тільки після втручання робітників відділу, і спілкуванням з директором НВК, він зміг без перешкод спілкуватися з дітьми на території НВК. Крім того, на сьогоднішній день, він знаходиться також в дуже важкому моральному та матеріальному становищі, допомагає своїм непрацездатним батькам, які є пенсіонерами та інвалідами. На теперішній час, він займає посаду військовослужбовця у військовій частині [NUMBER] . Його заробітки витрачаються на сплату комунальних послуг будинку його батьків, з якими він проживає, на їжу та предмети першої необхідності, на медикаменти та систематичне лікування для підтримання життєвої дієздатності батьків-пенсіонерів. Впевнено може стверджувати, що його батьки повністю знаходяться під його опікою, та матеріально залежні від нього. Максимальний розмір аліментів, які він може надавати позивачеві становить 1/4 частини усіх видів моїх доходів щомісячно. Тому просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. При прийнятті рішення, взяти до уваги викладені обставини, додані до заперечення документи та його позицію стосовно стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів моїх доходів щомісячно. Крім того, 02.10.2019 року за вхідним № 6985/19-вх від позивача [PERSON] та її представника адвоката Крецул Л. М. надійшло клопотання, з якого вбачається, що свідоцтво про\~народження відповідача\~в матеріалах\~справи відсутнє.\~Отже відомості\~про батьків\~відповідача матеріали\~справи не\~містять.\~Також в\~матеріалах справи\~відсутній акт\~депутата,\~який би\~свідчив,\~що відповідач\~проживає разом\~з батьками\~та батьки\~знаходяться на\~його утриманні,\~з вказівкою\~розміру пенсії\~батька та\~матері,\~та заробітної\~плати матері,\~адже вона\~працює в\~дитячому садку.\~Також в\~матеріалах справи\~відсутні відомості\~що відповідач\~має двох\~повнолітніх братів,\~а саме:\~рідний брат\~відповідача -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~працює на\~Салтівському м`ясокомбінаті.\~рідний брат\~відповідача -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~працює в\~ЛАК охоронцем.\~Вказані особи\~проживають у\~квартирі розташованій\~у [ADDRESS] .\~І під\~час визначення\~розміру на\~утримання батьків\~відповідача,\~потрібно б\~було досліджувати\~можливість утримувати\~своїх батьків\~братами відповідача.\~Відповідач,\~вказує що\~сплачує комунальні\~послуги за\~квартиру,\~в якій\~проживає позивач\~з дітьми.\~Але акт\~депутата,\~про те,\~що позивач\~проживає саме\~в цій\~квартирі матеріали\~справи не\~містять.\~Адже ці\~відомості не\~відповідають дійсності.\~Так як\~позивач з\~дітьми з\~серпня 2018\~року проживає\~у [ADDRESS] .\~В матеріалах\~справи відсутні\~докази що\~відповідач сплачує\~за комунальні\~послуги за\~квартиру в\~якій живуть\~його батьки.\~Їх і\~не може\~бути,\~бо батько\~має 100%\~пільги,\~щодо сплати\~за комунальні\~послуги.\~Стосовно того\~твердження,\~що донька\~ [PERSON] ,\~в дитячому\~садку користується\~пільгами,\~як дитина\~учасника бойових\~дій.\~Дійсно такими\~пільгами дитина\~користується щодо\~оплати за\~харчування.\~Але дані\~кошти не\~стягуються з\~відповідача,\~і ніяким\~чином відповідач\~їх не\~відшкодовує державі.\~Стосовно того\~твердження що\~відповідач захворів\~і потребує\~лікування з\~2018\~року,\~то матеріали\~справи не\~містять відомостей\~про тимчасову\~непрацездатність відповідача\~починаючи з\~травня 2018\~року.\~На підставі\~викладеного просять\~суд задовольнити\~позовні вимоги\~в повному\~обсязі,\~справу слухати\~за наявними\~в справі\~матеріалами(а. с. 106 - 107). Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання сторонами особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Крім того, згідно приписів частини 1 та 2 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи, справи, що виникають з трудових правовідносин, а також будь-які інші справи, віднесені до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї норми права, а саме: 1)тих, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2)щодо спадкування; 3)щодо приватизації державного житлового фонду; 4)щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5)в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6)інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини. При цьому частина 6 статті 19 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України визначає, що малозначними справами є: -справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; -справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на предмет позову та ураховуючи відповіді на питання, які слід вирішити при визначенні порядку розгляду справи, в ухвалі суду, постановленій 12.03.2019 року у складі судді Мащенко С. В., визначено, що цю справу слід розглянути у порядку спрощеного позовного провадження, про що не заперечували сторони, так як в наданій в ухвалі час не надали заперечень проти обраного порядку. Отже, відповідно до приписів частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними в главі 10 вказаного кодексу України. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Відповідно до свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] ), виданого 02.12.2011 року Бірківською селищною радою Нововодолазького району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.12.2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 02.12.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 8. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєні прізвища [PERSON] (а. с. 9). Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), виданого 01.02.2012 року Бірківською селищною радою Нововодолазького району Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 01.02.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 3, та його батьками зазначені громадяни України: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), виданого 25.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народилась [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 35, та її батьками зазначені громадяни України: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Таким чином, на підставі зазначених документів судом встановлений факт походження дітей від сторін по справі. Відповідно до акту від 03.05.2018 року, складеного комісією у складі: депутата Бірківської селищної ради Желєзнової Ю. О., сусідів [PERSON] і [PERSON] , останні підтвердили, що [PERSON] проживає за адресом: [ADDRESS] разом з власником квартири [PERSON] , 1989 року народження. Крім того, з ними проживають діти [PERSON] син [PERSON] та донька [PERSON] , які знаходяться на її утриманні і саме вона забезпечує їх всім необхідним (а. с. 8). Відповідно до квитанцій № 7/0015, № 3/0010/ № 3/0014/ № 5/009/ № 4/0013, № 7/0014, № 1/0014, № 0/0018; № 6/0012, № 1/009; № 9/0012, на яких відсутня дата, [PERSON] в рахунок аліментів були перераховані поштові перекази: 1000,00 гривень; 2000,00 гривень; 1960,00 гривень; 2000,00 гривень; 2000,00 гривень; 2000,00 гривень; 1960,00 гривень; 1400,00 гривень; 2000,00 гривень; 1966,00 гривень; 2000,00 гривень (а. с. 33 35). Згідно квитанції від 21.05.2018 року за адресом: [ADDRESS] за квітень 2018 року сплачено за користування електроенергією 2033,96 гривень (а. с. 36). Згідно квитанції від 01.06.2018 року за адресом: [ADDRESS] за користування електроенергією сплачено 2050,25 гривень (а. с. 36). Згідно довідки Липкуватівського навчально виховного комплексу Нововодолазької районної ради Харківської області від 04.04.2018 року № 05, [PERSON] , 20.02.2015 року дійсно відвідує підрозділ Липкуватівського навчально виховного комплексу Нововодолазької районної ради Харківської області та належить до дітей пільгового контингенту, як дитина учасник бойових дій (а. с. 37). Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого 28.08.2013 року, [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 38). Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого 15.08.2013 року УПСЗН Нововодолазької районної державної адміністрації, [PERSON] є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів інвалідів війни (а. с. 39). Згідно архівної довідки № 3131-ПТ-1258 від 01.10.1997 року, відповідно до документів військової частини № [NUMBER] за 1986 рік, [PERSON] тимчасово виконував охорону 30 км зони району ліквідації наслідку аварії на Чорнобильської АЕС (а. с. 40). Як убачається з експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС країни № 5295-5946 від 22.07.2013 року, [PERSON] має діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ста, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з ХПМК, лікварно венозною дисциркуляцією, вестибулоатактичними та астенічними синдромами, вегето судинними пароксизмами симпато адреналового типу. Хронічна ІХС: кардіосклероз атеросклеропатичний СН-І (а. с. 41). Відповідно до довідки від 03.04.2018 року [PERSON] знаходиться на «Д» наглядом у сімейного лікаря АЗПСМ села Липкуватівка з діагнозом хвороба серця (а. с. 42). Згідно службової характеристики [PERSON] , який є командиром 2-го відділення 3-го стрілецького взводу, 1-ї стрілецької роти військової частини [NUMBER] Східного ОТО з 01.07.2016 року, за своїми професійними, діловими та моральними якостями займаній посаді відповідає та гідний для подальшого проходження служби на посаді командира 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (а. с. 43). Відповідно до довідки № 114 від 18.07.2018 року, виданої військовою частиною № [NUMBER] , [PERSON] , який працює у військовій частині [NUMBER] на посаді військовослужбовця з січня 2018 року по червень 2018 року отримав з урахуванням утримань всього 75040,63 гривень (а. с. 44). Згідно посвідчення серія [NUMBER] , виданого 15.12.2016 року ГЦ Національної гвардії України, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а. с. 47). Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Під час вирішення спірних правовідносин суд враховує, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1989 року й ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XІІ від 27.02.1991 року, Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року Законом № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями) та Сімейного кодексу України № 2947-ІІІ від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями). Так, відповідно до положень частини 1 статті 1 та частини 1 статті 2 Сімейного кодексу України зміст майнових прав та обов`язків батьків і дітей, а також регулювання майнових відносин між батьками та дітьми визначається зазначеним кодексом. Положеннями частини 1 статті 180 цього ж нормативно-правового акту передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тотожне за своїм правовим змістом роз`яснення міститься також й у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Крім того, суд приймає до уваги, що зазначений обов`язок безпосередньо закріплений нормами Конституції України та відповідно кореспондується з правом будь-якої дитини на отримання аліментів від своїх батьків до досягнення повноліття (стаття 51 Конституції України). У свою чергу, положення Конвенції про права дитини передбачають, що дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень частини 2 статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України). Норми права, які містяться у частині 2 статті 182 зазначеного кодифікованого закону України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на положення частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд враховує, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 Сімейного кодексу України). За досліджених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує по відношенню до своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківські обов`язки, передбачені сімейним законодавством, та ухиляється від належної участі по їх утриманню у грошовій чи будь-якій іншій формі. Приймаючи до уваги викладені обставини, з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дітей й відповідача, сімейного положення останнього, суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей, необхідно встановити у частковому відношенні, тобто в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) їх батька [PERSON] , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде з урахуванням приписів статті 182 Сімейного кодексу України необхідним та достатнім для його гармонійного розвитку. Одночасно з цим суд вважає за необхідне визначити, що аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] слід присудити щомісяця, від дня пред`явлення цього позову й до досягнення дітьми повноліття. На підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів на дитину», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, частиною 6 цієї ж норми процесуального права визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 вказаного вище нормативно-правового акту, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. На підставі приписів частини 1, абзацу 1 підпункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менш 0,4 розміру та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. На підставі приписів пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» вона як позивач у справі про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору. Отже, ухвалюючи рішення та задовольняючи позов [PERSON] , суд доходить й до висновку про те, що з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір у сумі 768,40 гривень. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved