Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

08.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ними повноліття. Вказує, що в 2012 році уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина, який знаходиться на утриманні позивача. На прохання надавати допомогу на утримання дитини добровільно, відповідач відмовився, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований та має стабільний дохід. В зв`язку з наведеним просить суд стягувати з [PERSON] щомісячно на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження від 30.07.2013 серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмеьницькій області (а.с.7-9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що жодних заперечень проти розміру аліментів, які просить позивач, відповідач суду не надав, в поданій суду заяві вказує, що погоджується з поданим позовом . Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.182 та ст.183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід зазначити у розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судовий збір, у зв`язку із визнанням позову, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved