Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

09 березня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], від імені та в інтересах якої діє [PERSON] до обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради Донецької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. 31.08.2012 року помер батько позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на: 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0118, площею 6,32 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької області (оцінка 1/2 частини 46914 грн); 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0119, площею 0,1400 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької області (оцінка 1/2 частини 538,49 грн);1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0120, площею 0,0600 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької області (оцінка 1/2 частини 180,68 грн); 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарською виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0121, площею 0,7100 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької області (оцінка 1/2 частини 1840,01 грн). Дані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН №043072, виданого Краснолиманською міською радою 11.10.2004 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 647. Спадкоємицею після смерті [PERSON] залишилася його дружина (мати позивача), [PERSON], та сама позивач. [PERSON] та [PERSON] постійно були зареєстровані та проживали разом зі [PERSON] за адресою вул. Центральна, 59 с. Ямполівка, Лиманського району, Донецької області. [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті 23.06.2013 року, а позивач до теперішнього часу. [PERSON] спадщину прийняла, але за життя її не оформила. 04.02.2015 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вказаних земельних ділянок після смерті її батька [PERSON] 23.03.1999 року приватним нотаріусом Краснолиманського нотаріального округу Донецької області за реєстром №486 [PERSON] було посвідчено заповіт від імені [PERSON] Даним заповітом [PERSON] зробила розпорядження про те, що все своє майно вона заповідає на користь [PERSON]. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері, [PERSON], яка прийняла спадщину в установленому законом порядку. Інших спадкоємців, які реалізували своє право на спадщину, не існує. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто на вищезазначені земельні ділянки, які [PERSON] прийнявши після смерті [PERSON], не оформила у встановленому законом порядку, і померла 23.06.2013 року, [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з чим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2017 року. Підставою для відмови стала відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на земельні ділянки на ім'я померлої [PERSON] З огляду на це, [PERSON] вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права. Для участі в судовому засіданні [PERSON] не прибула; до матеріалів справи долучила заяву про розгляд справи у її відсутності за участю свого представника [PERSON], просила позов задовольнити(а.с.46). Представник позивача [PERSON] не прибула для участі в судовому засіданні, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі(а.с.56). Відповідача [PERSON] міську раду, яка представляє обєднану територіальну громаду, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак представник відповідача для участі в судовому засіданні не прибув, натомість відповідачем надана письмова заява про розгляд справи без участі такого представника, заперечень проти позову відповідачем не висунуто (а.с. 53-54). З огляду на це та відповідно до ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження ЭВ № 165570, виданого 12.01.1949 року [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON](а.с. 13). На імя батька позивача [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 7,230 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на землях колишньої [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької області. Право власності на вказане майно належали [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН №043072, виданого Краснолиманською міською радою 11.10.2004 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 647(а.с.15). 31.08.2012 року [PERSON] помер у с. Ямполівка Краснолиманського району, Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 641293, виданим 01.09.2012 року виконкомом Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області(а.с.29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так [PERSON] та [PERSON]Ф, постійно були зареєстровані та проживали разом зі [PERSON] за адресою вул. Центральна,59, с.Ямполівка, Лиманського району, Донецької області. [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті 23.06.2013 року, а позивач до теперішнього часу, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання осіб [PERSON] міської ради від 28.02.2017 року(а.с. 45). 04.02.2015 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 1.М. за реєстрами №2139, №2140 та 11.02.2017 року за реєстром № 321, 22.02.2017 року за реєстром № 440, [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вказаних земельних ділянок після смерті її батька [PERSON]М.(а.с. 31,34,37,40). 23.03.1999 року приватним нотаріусом Краснолиманського нотаріального округу Донецької області за реєстром №486 [PERSON] було посвідчено заповіт від імені [PERSON] Даним заповітом [PERSON] зробила розпорядження про те, що все своє майно вона заповідає на користь [PERSON](а.с.14). Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері, [PERSON] яка прийняла спадщину в установленому законом порядку (ст. 1268. 1269.1270 ЦК України). Інших спадкоємців, які реалізували своє право на спадщину, не існує(а.с.55). Представник позивача [PERSON] у лютому 2017року зверталась до [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті матері позивача [PERSON], а саме: ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0118, площею 6,32 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької області; 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0119, площею 0,1400 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької області;1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0120, площею 0,0600 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада), Лиманського району, Донецької; 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарською виробництва, кадастровий номер 1423085400:08:000:0121, площею 0,7100 га, розташовану на території [PERSON] міської ради (колишня Тернівська сільська рада). Лиманського району, Донецької області. Державний нотаріус своєю постановою від 11.02.2017 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя померлої [PERSON]І.(а. с. 44). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем чи представником позивача в судовому чи адміністративному порядку оскаржена не була. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право власності померлої [PERSON] не є таким, що нерозривно пов`язане з її особою, а отже, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON]Ф згідно зі ст. 1265 ЦК України віднесена до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті її матері [PERSON] Інших спадкоємців за законом, які б реалізували своє право на спадщину, немає, осіб, які б у порядку ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Позивач [PERSON] через відсутність належного оформлення права власності на нерухоме майно померлою [PERSON] позбавлена можливості отримати право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже її право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Outcome: approved