Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

10.05.2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 09.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.01.2017 року відповідач має заборгованість 11425,24 грн., яка складається з: 296,48 грн. заборгованість за кредитом; 7308,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 520,25 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 11425,24 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшло клопотання в якому він просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі 05.07.2017р. та 25.07.2017р. не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.04.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.01.2017 року відповідач має заборгованість 11425,24 грн., яка складається з: 296,48 грн. заборгованість за кредитом; 7308,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 520,25 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 09.04.2013 року. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовна заява Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 11425 гривень 24 копійки. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 610 - 612, 624, 625, 629, 1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved