Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

08.08.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.10.2013 року в сумі 12798,08грн., та стягнення судових витрат в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 1600грн., посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує зобов'язання за вказаним кредитним договором. Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з'явилася, не надала суду заперечень або пояснень щодо предмету позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на постановлення рішення суду заочно. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів, наданих суду позивачем, 11.10.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 300,00грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши Заяву разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою між ним та Банком, що, згідно Договору, підтверджується його підписом у заяві (а.с.5). При укладанні Договору, сторони керувались ч.1ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 599 ЦК України регламентовано, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.526,527,530 цього ж кодексу - що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На твердження позивача, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Представник позивача стверджує у позові, що [PERSON] не виконує добровільно своїх зобов'язань за договором зі своєчасного повернення коштів, внаслідок чого в неї станом на 31.05.2017року виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 12798,08грн., з яких: 693,68 грн. - заборгованість за кредитом; 8518,78грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. - штраф (фіксована частина); 585,62грн. - штраф (процентна складова), відповідно до умов договору, надавши суду докази на підтвердження своїх доводів. Відповідач не надав суду доказів щодо виконання ним умов договору в повному обсязі - повернення кредитних коштів, також не надав будь-яких пояснень щодо виконання своїх зобов'язань перед позивачем. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України регламентується недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання; відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору, зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1ст.1054 ЦК України), а відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими виходячи з наданих ним ніким не спростованих доказів, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved