overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що з відповідачем уклала шлюб 17.04.2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, синів - Артема, [INFO], та Нікіту, [INFO], У звязку з тим, що у сім'ї виникли критичні непорозуміння у питаннях, що стосуються поведінці у родині, позивач з відповідачем стали останім часом часто сваритися. [PERSON] вже близько семи місяців проживає окремо, зараз він проживає у своєї матері за адресою: м. Кам'янка-Дніпровська, Запорізької області, вул. Набережна, 186. Надалі зберігати шлюб позивач не бажає. [PERSON] взагалі не бажає вживати будь-яких дій для матеріального забезпечення сім'ї, він не надає належної уваги дітям, не бажає працювати, щоб заробити грощі для родини. Позивач вважає, що збереження шлюбу недоцільно, на примирення не згодна - оскільки вважає що всі заходи які булиб можливі для збереження сім'ї, вже вичерпано. При розірванні шлюбу Позивач просить змінити шлюбне прізвище «Булатович» на дошлюбне «Ізбенко». В судове засідання сторони не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 17.04.2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної РАЦС Кам'янсько-Дніпровського районого управління юстиції Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.04.2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, синів - Артема, [INFO], та Нікіту, [INFO], про що свідчать повторно видані свідоцтва про народження від 06.03.2015 року серія І-ЖС №274891, та серія І-ЖС №274892. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

08.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Вона відмовилася від надання судом строку на примирення та повідомила про бажання залишити своє шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2010 року і мають двох спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

08.07.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.04.2003 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалося з тих причин, що останні роки вони не можуть, як сім'я, проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.6), сторони уклали шлюб 04.04.2003 року, який зареєстрований Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №16. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

08.07.2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 19.08.2011 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦСу заяви про розірвання шлюбу. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON]М.Б. носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач повторно не зявився без поважних причин, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 157039, виданого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 19.08.2011 року (а.с.3), сторони уклали шлюб 19.08.2011 року, який зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №482. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦСу заяви про розірвання шлюбу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідачки в судове засідання суд розцінює, як небажання зберегти сімю. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України позивачка має права на вибір прізвища після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище «Аль-Ісаві» на дівоче «Соломон». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

08.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10 серпня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час подружнього життя у сторін народився син [PERSON] Позивачка та відповідач прожили у спільному шлюбі майже два роки, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. З листопада 2014 року сторони проживають окремо. Сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, постійно почали виникати сварки. Нормальна моральна атмосфера в сім'ї не підтримувалась, стало неможливе підтримання сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, дружби, взаємодопомоги. Малолітній син, що був народжений за час шлюбу буде проживати з позивачкою, а питання майна, набутого в період шлюбу, будуть вирішуватись поки що в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів-кожного з подружжя. В позові позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просила розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивачки, ідентифікаційний номер (а.с.4,5) - свідоцтво про шлюб (а.с.6) - свідоцтво про народження дитини (а.с.7) - довідка про склад сім»ї позивачки (а.с.8) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

08.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві зазначає, що 17.04.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с. 3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 274891, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області 06.03.2015 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 274892, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області 06.03.2015 року (а.с. 4,5). Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач ніде не працює, але є працездатною, здоровою людиною. На даний час діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивачка зазначає, що випробовує великі матеріальні труднощі повязані з матеріальною стороною виховання синів, оскільки допомоги при народженні дітей, яку вона отримує на дає можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвитку творчих і пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвитку обдарувань. Однак відповідач ухиляється від утримання синів, їхнього виховання, не піклується про здоровя дітей, фізичний та духовний розвиток. Відповідач добровільно не утримує своїх дітей. Враховуючи той факт, що вирішити мирним шляхом питання участі відповідача у матеріальному забезпеченні дітей не представляється можливим, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та прав синів. Просить стягнути аліменти на неповнолітніх дітей. До судового засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До судового засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

08.07.2015 року позивач поштою звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно та на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги їй не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав частково, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти лише на утримання дітей. Відповідач позов визнав частково, вважає що на утримання дітей він повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частина від його заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають разом з позивачем (а.с.4-9). Згідно до положень ст.ст.180, 181 ч.3, 84 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років Суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати виплату позивачу аліментів тільки на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів), оскільки він не має інших утриманців та має можливість виконувати такі зобов'язання. Судові втирати по справі необхідно покласти нв відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

08.07.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO] Вказує, що відповідач матеріально дочці не допомагає, коштів на її утримання не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначає, що відповідач має мінливий і нерегулярний заробіток, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 05.08.2014р. розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки; копією свідоцтва про народження дитини у сторін; копією рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами; копією паспорта позивачки; довідкою про склад сім'ї позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дочки сторін, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є працездатним, однак має нерегулярний, мінливий дохід, не має на утриманні інших осіб, у нього задовільний стан здоров'я, а також те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, думку позивачки, а тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - в розмірі по 700 грн. щомісячно на утримання дитини (дочки [PERSON]) до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд вважає, що у відповідності до вимог ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в користь держави судові витрати по сплаті судового збору, а в користь позивачки - понесені нею витрати за надання правової допомоги адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

08.07.2016 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалася на те, що їх спільна дитина [PERSON], яка проживає із позивачем знаходиться на диспансерному обліку та лікуванні у КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня №5» ДОР з неврологічним захворюванням та остіогенезом, є інвалідом з дитинства, потребує додаткових витрат у сумі 2163,33 гривень. Проте відповідач відмовляється добровільно приймати участь у додаткових витратах на лікування дитини. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, жодних доказів як підставу своїх заперечень не наддав. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 11.07.2015 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, батько дитини [PERSON].(а.с. 4). Відповідно до виписок із медичної карти від 30.03.2015, 27.11.2015, 25.03.2016, виписки з історії хвороби від 20.01.2014 дитина [PERSON], [INFO], має діагноз остеогенез, неврологічне захворювання, є інвалідом з дитинства. (а.с. 5,6,7,8, 11). Згідно із ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Матеріалами справи встановлено, що позивачем додатково витрачено на дитину - на придбання ліків 3564,66 грн (а.с. 15-17) та 762 грн на медичне обстеження. (а.с. 12-14). З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача 2163,33 грн додаткових витрат на дитину. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved