Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

09 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 31 березня 2005 року померла її двоюрідна баба - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,81 га, розташовану на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії І-СМ №022536. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Однак, останній помер 11 червня 2002 року, тобто до часу відкриття спадщини після [PERSON] Зазначає, що поховала останню, розпорядилася речами, зберігала документи і таким чином фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак, вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,81 га, розташовану на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії І-СМ №022536, виданим 20 березня 2002 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1002, в порядку спадкування за законом після двоюрідної баби, [PERSON], яка померла 31 березня 2005 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 30). Представник відповідача Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 26). Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив (а. с. 23). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що 31 березня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №005341 (а. с. 7). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2016 року встановлено юридичний факт того, що померла 31 березня 2005 року [PERSON] є двоюрідною бабою позивачки [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ №022536, виданого Коршачинською сільською радою 20 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 березня 2002 року №68, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №1002, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,81 га в межах згідно з планом, розташована на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 6). У відповідності до заповіту, посвідченого 07 серпня 1989 року секретарем виконавчого комітету Коршачинської сільської ради Білопільського району, зареєстрованого в реєстрі за №43, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 8). Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-БП №145642 [PERSON] помер 11 червня 2002 року (а. с. 29). Відповідно до довідки Коршачинської сільської ради від 23 березня 2016 року [PERSON], [INFO] до 26 серпня 2003 року була зареєстрована та проживала [INFO]. Заповіт від імені померлої посвідчено виконкомом Коршачинської сільської ради 07 серпня 1989 року та зареєстровано в реєстрі за №43 (а. с. 11). Рішенням Білопільського районного суду від 10 жовтня 2016 року, яка набрало законної сили 21 жовтня 2016 року, [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після двоюрідної баби, [PERSON], яка померла 31 березня 2005 року (а. с. 9-10). З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2016 року після [PERSON], яка померла 31 березня 2005 року, заведено спадкову справу за заявою позивачки (а. с. 32). Наведене вище свідчить про те, що за законом [PERSON] має право на спадщину після смерті двоюрідної баби [PERSON] і у відповідності до ст. 1269 ЦК України прийняла її шляхом подання заяви нотаріусу. Проте, позивачка не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку так як державний акт на неї втрачений, що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 14, 31). Таким чином, право позивачки на спадщину після [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved