Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

09 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул.Таврійська будинок № 22 смт.Степногірськ Василівський район Запорізька область та земельної ділянки загальною площею 6,7094 га, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. При житті [PERSON] не оформив право власності на вищевказаний житловий будинок, тому на даний час відсутні правовстановлюючі документи на будинок. За життя [PERSON] був складений та 15.05.2014 року посвідчений Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області заповіт, відповідно до якого [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право - заповів [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Степногірської селищної ради Василівської ради Запорізької області [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав в смт.Степногірськ по вул.Таврійська, 22 і разом з ним на день смерті ніхто не був зареєстрований. Крім того, відповідно до відповіді, наданої державним архівом Запорізької області, [PERSON] був власником житлового будинку №22, який розташований по вул.Таврійська в смт.Степногірськ Василівського району Запорізької області, але при житті не отримав свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок. 16 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 12 вересня 2014 року [PERSON] та ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на частину спадкового майна, а саме: на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю. 28 вересня 2016 року ним, [PERSON] була отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на будинок та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Таврійська, 22, смт. Степногірськ, Василівський район, Запорізька область. Таким чином, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронямих законом інтересів з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 12.09.2014 року, на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: вул. Таврійська, буд.№ 22, смт. Степногірськ, Василівський район, Запорізька область. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте подали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. На задоволенні заявлених позовних вимог наполягають та просять позов задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області не з`явився, про день та час розгляду справи було повідомлено судом своєчасно та належним чином, проте до початку розгляду справи суду надано заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність уопвоваженого представника відповідача. Проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, з вирішенням позовних вимог на розсуд суду, самостійних вимог щодо предмету спору не заявили. Дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року помер [PERSON], про що 15 вересня 2014 року виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області складений відповідний актовий запис за №30, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №299449 від 15 вересня 2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). Той факт, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON], що знаходиться в матеріалах справи, в якому в графі батько записаний [PERSON] (а.с.8). Як вбачається зі складеного [PERSON] заповіту, копія якого знаходиться в матеріалах справи та, який зареєстрований в реєстрі за №134 та посвідчений 15 травня 2014 року секретарем Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право заповів [PERSON], який народився 10 березня 1962 року в с.Роздол Михайлівського району Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.10). Даний заповіт не змінений та не скасований, про що свідчать відомості Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.11.2016 року (а.с.33). Згідно довідки Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області від 10.10.2016 року № 1674, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований з 12 грудня 1977 року по день смерті за адресою: вул.Таврійська, 22, смт.Степногірськ Василівський район Запорізька область. На день смерті спадкодавця 12 вересня 2014 року за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 квітня 2015 року державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №185, позивач [PERSON] отримав спадщину, яка складається з земельної ділянки загальною площею 6,7094 Га, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Кадастровий номер земельної ділянки 2320955700:01:003:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №073047, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №175, виданого Степногірською селищною радою Василівського району запорізької області 27 грудня 2001 року (а.с.11). Відповідно до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів від 17.10.1990 року №196 про реєстрацію житлового фонду, вирішено оформити право власності на житлові будинки, що знаходяться в селищі Степногірськ у відповідності до подворових списків та видати громадянам свідоцтва про право власності (а.с.15). Згідно архівного витягу, наданого Державним архівом Запорізької області № 01-32/Л-2327 від 13.10.2016 року вбачається список житлових будинків по Степногірській селищній раді в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, що є додатком № 1 до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів від 17.10.1990 року №196, та з якого вбачається належність житлового будинку № 22 по вул.Таврійська саме [PERSON] (а.с.14). Характеристика житлового будинку №22 по вул.Таврійській в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, господарських будівель і споруд підтверджується технічним паспортом, виготовленим РКП Василівське БТІ станом на 05.10.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.20-23). Згідно витягу з звіту про незалежну оцінку майна, складеного приватним підприємцем [PERSON] ринкова вартість житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: вул. Таврійська, 22 в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області станом на 11.10.2016 року, становить 67590,00 грн. (а.с.23). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №45741572 від 10.11.2016 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою, вбачається, що реєстратором: Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 27.05.2014 року зареєстровано заповіт [PERSON], який посвідчений 15 травня 2014 року Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області та на теперішній час є чинним (а.с.33). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №45741563 від 10 листопада 2016 року, після смерті [PERSON], який помер 12 вересня 2014 року, заведена спадкова справа Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області № 207/2014 (номер у спадковому реєстрі № 57308585), копія якої міститься в матеріалах даної цивільної справи (а.с.32, 34-37). Згідно матеріалів спадкової справи № 207/2014, розпочатої 16 вересня 2014 року до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, після смерті [PERSON], який помер 12 вересня 2014 року, із заявою звернувся 16 вересня 2014 року [PERSON], позивач по справі (а.с.34). Постановою державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області за №912/02-31 від 28.09.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12 вересня 2014 року з тих підстав, що відповідно до п.4.15, п.4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Спадкоємцем документ, що посвідчує право власності на будинок та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок № 22, який знаходиться за адресою: вул.Таврійська смт.Степногірськ Василівський район, Запорізька область, не надані. (а.с.19). Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON] позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: вул.Таврійська, 22, смт. Степногірськ, Василівський район, Запорізька область, фактично прийняв спадщину, первинна реєстрація вказаного обєкту нерухомого майна за померлим [PERSON] своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на житловий будинок № 22 по вул.Таврійська в смт.Степногірськ Василівського району Запорізької області, відсутні. Тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 12 вересня 2014 року на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: вул. Таврійська, 22, смт. Степногірськ, Василівський район, Запорізька область, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved