Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

10.06.2015 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що будинок по вул. Набережній, 36 в с. Катеринка Первомайського району належав [PERSON]. Їй також належали земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства. 06.08.2000 р. [PERSON] померла, після чого спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину у виді житлового будинку по вул. Набережній, 36 в с. Катеринка та земельну ділянку площею 0,06 га та право на земельну частку (пай); спадщину на земельну ділянку не було оформлено через відсутність оригіналу державного акту. 22.12.2007 р. [PERSON] померла. Спадщину отримав позивач ? частку житлового будинку по вул. Набережній, 36 в с. Катеринка Первомайського району, [PERSON] ? частку зазначеного житлового будинку, [PERSON] 1/2 частку зазначеного житлового будинку. Інше майно у спадщину не отримували. [PERSON] та [PERSON] продали позивачу свої частки зазначеного будинку. Оскільки зазначені вище земельні ділянки розташовані за однією адресою, власником житлового будинку є позивач, останній вважає, що за ним має бути визнано право власності на дві земельні ділянки, а саме: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов визнає повністю. Від третьої особи Управління Держземагенства у м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області до суду надійшов лист № 9-14-0.6-2283/0/2-15 від 23.06.2015 р. про розгляд справи без участі представника Управління, постановивши рішення згідно з вимогами закону на розсуд суду. Заслухавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІV-МК № 032582 [PERSON], на підставі рішення ІІІ сесії ХХІІ скликання Камяномостівської сільської Ради народних депутатів 28.04.1995 р., передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га в межах згідно з планом на території с. Катеринка Камяномостівської сільської Ради для ведення особистого підсобного господарства; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 344. Згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІV-МК № 032580 [PERSON], на підставі рішення ІІІ сесії ХХІІ скликання Камяномостівської сільської Ради народних депутатів 28.04.1995 р., передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га в межах згідно з планом на території с. Катеринка Камяномостівської сільської Ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 343. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 05.03.2001 р. за законом [PERSON] отримала у спадщину майно, яке належало [PERSON], а саме: житловий будинок, що знаходиться в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області по вул. Набережній, 36 на земельній ділянці розміром 0,25 га в межах згідно з планом на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Камяномостівською сільською радою 03.07.1996 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 343; земельну ділянку розміром 0,06 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території с. Катеринка Камяномостівської сільської ради наданої для ведення особистого підсобного господарства, що належало спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Камяномостівською сільською радою 03.07.1996 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 344; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області розміром 5,3 в умовних кадастрових гектарах належного спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0087070, виданого Первомайською районною державною адміністрацією 15.10.1996 р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.10.1996 р. за № 2902. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2008 р., [PERSON] успадкував ? частку житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, що розташовані в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області по вул. Набережній, 36. Згідно з договором купівлі-продажу від 19.01.2009 р. [PERSON] придбав у [PERSON] ? частину, а у [PERSON] ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями, що розташовані в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області по вул. Набережній, 36. Згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, індексний номер документа 39989990 від 02.07.2015 р., житловий будинок за адресою: с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області, вул. Набережна, 36, перебуває у власності [PERSON]. Відповідно до звіту про оцінку майна від 20.05.2015 р., вартість зазначеної земельної ділянки становить 16\~125 грн. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вирішуючи питання про захист права власності на майно, суд виходить з того, що правовий режим майна визначається з урахуванням законодавства, чинного на момент\~набуття права на відповідне майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 78 Земельного кодексу України\~право\~\~власності\~\~на\~\~землю\~\~ це\~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час набуття права власності на зазначене нерухоме майно) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 2\~ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, яка діяла на час набуття права власності на зазначене нерухоме майно), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного в ній проживання. Згідно зі ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до підпункту ґ п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Згідно з п. 7 «Перехідних положень»\~ЗК 2001 року\~громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають право на ці ділянки. Відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІV-МК № 032580 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га в межах згідно з планом на території с. Катеринка Камяномостівської сільської Ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 343, на якій розташовано житловий будинок 36 по вул. Набережна в с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області. Державним актом на право власності на землю серії ІV-МК № 032582 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства, таким чином, право власності на зазначену земельну ділянку не може перейти у звязку з переходом права власності на житловий будинок. Ураховуючи зазначене, вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,06 га, передану для ведення особистого підсобного господарства, у звязку з переходом права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: с. Катеринка Первомайського району Миколаївської області, вул. Набережна, 36, задоволенню не підлягають. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial