Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

07.11.2019 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює юристом в ТОВ «Травелінг» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 36). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому вимоги позову визнав частково, просив встановити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, посилаючись на те, що йому за рішенням Гайсинського районного суду в справі № 129/3110/19 від 10.12.2019 р. присуджено сплачувати аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому розмір стягуваних аліментів буде перевищувати половину його заробітку, що порушуватиме права відповідача. Крім того заперечив щодо стягнення з нього витрат в розмірі 2000 грн. за надання правничої допомоги, мотивуючи це тим, що позивачем не зазначено причини і проведення конкретних дій, які становили б вказану суму витрат; крім того, заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи їх безпідставно завищеними. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , добровільно не виконує свого законного обов`язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча має стабільний дохід, отримує заробітну плату, працює на посаді юриста в ТОВ «Травелінг» і має стабільний дохід, який за період з 1.05.2019 р. по 31.10.2019 р. склав 26324,44 грн., відповідно до рішення Гайсинського районного суду в справі№ 129/3110/19 від 10.12.2019 р. з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходів на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку,інших утриманців не має, що свідчить про можливість надавати кошти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оскільки, відповідач має можливість надавати кошти на утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON] , [INFO] , але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, то з метою їх захисту з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття сина [PERSON] - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, відповідає, насамперед, інтересам неповнолітньої дитини, а також позивачки та відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, з огляду на принципи справедливості та верховенства права, оскільки розмір гонорару в сумі 2000 грн. за підготовку позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підтверджений лише квитанцією до прибуткового касового ордера № 30 від 30.10.2019 р. без обгрунтування такого розміру гонорару зазначенням кількістю витраченого часу, співмірності послуг категорії складності справи, об`єму наданих послуг, є очевидно завищеним за підготовку позовної заяви в цій категорії справ, а тому суд визнає за необхідне на підставі ч.5 ст. 137 ЦПК України за клопотанням відповідача зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 600 грн., вважаючи такий розмір витрат на професійну правничу допомогу в цій справі розумним і справедливим, за таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу адвоката в цій справі в сумі 500 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В решті позовних вимог відмовити через їх недоведеність.

Outcome: approved