Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

08.10.2015 року [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] та [PERSON] до суду з позовною заявою до ПП «Дар Ланів» про визнання недійсними\~договорів оренди землі та витребування земельних ділянок, в якій посилаючись на відсутність згоди [PERSON] та [PERSON] на укладення договорів оренди землі від 20.01.2015 року з ПП «Дар Ланів» Казанківського району, та на підробку їхнього підпису під зазначеними договорами, просив визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20.01.2015 року між [PERSON] та ПП «Дар Ланів» Казанківського району Миколаївської області, зареєстрований реєстраційною службою Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області 24.04.2015 року за №625092848236, витребувати у ПП «Дар Ланів» Казанківського району Миколаївської області та повернути [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,1295 га, розташовану на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, визнати недійсними договори оренди землі, укладені 20.01.2015 року між [PERSON] та ПП «Дар Ланів» Казанківського району Миколаївської області, зареєстровані реєстраційною службою Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області 21.04.2015 року за №622444348236 та за №622449248236, витребувати у ПП «[PERSON]» Казанківського району Миколаївської області та повернути [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,153 га та площею 1,53 га, розташовану на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав і пояснив, що існують договори оренди землі укладені 20.01.2015 року між [PERSON], [PERSON] та ПП «Дар Ланів» строком на 5 років. Посилаючись на те, що підприємством належним чином виконуються всі умови договору, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу приписів ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені першою-третьою, п'ятою, шостою частинами ст.203 ЦК України. В силу п.1 ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Матеріалами справи встановлено, що громадянка [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності індексний №40571402 від 14.07.2015 року, є власником земельної ділянки площею 9,1295 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитробілівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Згідно договору оренди землі від 20.01.2015 року, зареєстрованого 20 квітня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, власник земельної ділянки [PERSON] передала її в оренду ПП «Дар Ланів» строком на 5 років. В судовому засіданні доведено, що вищевказаний договір оренди землі власник земельної ділянки [PERSON], як сторона в договорі, не підписувала і не знайомилася з умовами договору щодо обєкту оренди, строку його дії, розміру орендної плати та порядку її виплати, інших істотних умов, зазначених в тексті договору. Як вбачається з висновків, проведеної у справі судово-почеркознавчої експертизи від 21.03.2016 року №1665, підпис від імені «Орендодавця» [PERSON] у договорі оренди землі від 20 січня 2015 року, укладеного між «Орендодавцем» [PERSON] та «Орендарем» ПП «Дар Ланів» про передачу в оренду земельної ділянки площею 9,13 га кадастровий номер 4823681700:02:000:0015, виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності індексний №40570256 та №40573441 від 14.07.2015 року громадянка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,153 га та площею 1,5331 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитробілівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Згідно договорів оренди землі від 20.01.2015 року, зареєстрованих 20 квітня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, власник земельних ділянок [PERSON] передала їх в оренду ПП «Дар Ланів» строком на 5 років. В судовому засіданні доведено, що вищевказані договори оренди землі власник земельних ділянок [PERSON], як сторона в договорі, не підписувала і не знайомилася з умовами договорів щодо обєкту оренди, строку його дії, розміру орендної плати та порядку її виплати, інших істотних умов, зазначених в тексті договору. Як вбачається з висновків, проведеної у справі судово-почеркознавчої експертизи від 21.03.2016 року №1665, підпис від імені «Орендодавця» [PERSON] у договорі оренди землі від 20 січня 2015 року, укладеного між «Орендодавцем» [PERSON] та «Орендарем» ПП «Дар Ланів» про передачу в оренду земельної ділянки площею 1,53 га кадастровий номер 4823681700:02:000:0043 та договору оренди землі від 20 січня 2015 року, укладеного між «Орендодавцем» [PERSON] та «Орендарем» ПП «Дар Ланів» про передачу в оренду земельної ділянки площею 8,15 га кадастровий номер 4823681700:02:000:0016, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису [PERSON]. За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2\~ст.207 ЦК України). Виняток з цього правила стосується фізичних осіб, які через хворобу або фізичні вади не можуть підписатись власноручно. В такому випадку за дорученням такої особи та в її присутності текст правочину підписує інша особа. При цьому, підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, має бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Отже, підписи від імені позивачів [PERSON] та [PERSON] на спірних договорах вчинено іншою особою без дотримання положень ст.207 ЦК України, а також за відсутності належної довіреності, наданої за правилами статей\~244, 245 ЦК України. Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме обовязкову наявність в договорі певних істотних умов та обовязкову державну реєстрацію цих договорів, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в договорі оренди землі свідчить про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом. Отримання позивачами [PERSON] та [PERSON] орендної плати за землю, як до оформлення спірного договору, так і після цього, не може бути достатнім доказом того, що позивач погодився укласти договір оренди саме на тих умовах, які зазначені в спірному договорі, в тому числі щодо строку дії цього договору. За таких обставин, суд вважає доведеним, що під час укладання спірних договорів, текст договору було підписано від імені позивачів сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії. А тому, не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою\~ст.15 Закону України «Про оренду землі» для визнання спірного договору недійсним. При вчиненні спірних правочинів волевиявлення власників земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], як учасника правочину, не було вільним і не відповідало їх внутрішній волі, що вказує на недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.3 ст.203 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст.216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину,\~а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Судом встановлено і це не заперечувалось сторонами, що спірні земельні ділянки\~позивачам відповідач\~\~не повернув і продовжує її використовувати. Таким чином, законні права позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, передбачені ч. 1 ст.319 ЦК України, були порушені і потребують захисту згідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України, тому суд задовольняє вимоги позивачів про визнання спірних договорів оренди землі недійсними та витребування земельних ділянок. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] суд стягує понесені останніми та документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 5948 грн. 80 коп. (1948 грн. 80 коп. - судовий збір та 4000 грн. - оплата витрат повязаних з проведенням судової почеркознавчої експертизи).

Outcome: approved