Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

09.10.2020р. до суду звернулася [PERSON] із цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становила 1/3 частки. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . За життя батько склав заповіт, згідно якого заповів усе своє майно їй. Будучи єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті батька, вона не має можливості оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки не визначено частку померлого у спільному сумісному майні, через що вимушена звернутися до суду. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі - [PERSON]. , [PERSON]. , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подавши письмові заяви, де просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.03.2020р. Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності з відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.07.1999р. виконкомом Калинівської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження (наказу) від 26.06.1999р. № 420, право на яке зареєстроване в ДКП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 20.08.2019р. приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламовим О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2082, яким заповів усе своє майно своїй доньці [PERSON] . Позивач будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, що підтверджується матеріалами цивільної справи, позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вищевказану частину нерухомого майна в нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, у зв`язку з відсутністю визначеної частки померлого у спільній сумісній власності. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Вимогами ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст.ст. 370, 372 ЦК України, частки кожного співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними. Суд вважає, що частка померлого в праві власності на квартиру, як співвласника спільної сумісної власності становить 1/4 частки. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved