Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

08.08.2014 року Деснянська районна у місті Чернігові рада (далі - позивач), діючи як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина, та стягнення з неї на користь третьої особи, як опікуна дитини, аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Прокурор прокуратури м. Чернігова вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідач і третя особа не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Про причини своєї неявки не повідомили, у зв'язку з цим суд, за згодою представника позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Батька дитини записано за вказівкою матері, згідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 4, 8). Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 18.01.2012 року позивача було визнано винною в скоєнні злочинів передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 311 Кримінального кодексу України і засуджено до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. У зв'язку з цим, рішенням виконкому Деснянської районної у місті Чернігові ради від 27.02.2012 року № 38 опікуном дитини призначено третю особу, яка є прабабусею дитини по лінії матері (а. с. 5 - 7, 11). Після повернення з місць позбавлення волі (18.04.2014 року) відповідач до позивача із заявою про повернення дитини не зверталася. Вона рідко з'являється за місцем свого проживання, не займається вихованням дитини, не здійснює її утриманням. Відповідач страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання стимуляторів (синдром залежності). Зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема: довідкою дошкільного навчального закладу № 62 про те, що відповідач не займається вихованням сина, не цікавиться його успіхами в навчанні, не приводить і не забирає дитину з навчального закладу (а. с. 15); довідкою Чернігівського обласного наркологічного диспансеру про те, що відповідач перебуває з 12.11.2011 року на обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання стимуляторів (а. с. 16); актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 07.08.2014 року (а. с. 18), які в сукупності узгоджуються між собою. Орган опіки та піклування надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] (а. с. 19, 20). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього [PERSON] є повністю доведеним, та враховуючи при цьому правову позицію органу опіки та піклування, суд доходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина. Відповідно до статті 180 Кодексу батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання сина, з неї на користь третьої особи, як опікуна дитини, слід стягнути аліменти в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved