Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

08 червня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13.07.2007 року відповідач отримав у позивача кредит у сумі 20 000,00 доларів США строком до 12 липня 2012 року зі сплатою 14,00 % річних. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за укладеним договором виникла заборгованість станом на 27.05.2015 року на загальну суму 34 405,81 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом - 15 005,00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 321 459,62 грн., заборгованості по відсотках - 14 859,92 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 318 351,50 грн., пеня за несвоєчасну сплату суми основного боргу - 4 315,19 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 92 446,47 грн., штраф за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 225,70 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 4 835,28 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13.07.2007 року на загальну суму 34 405,81 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 737 092,87 грн. Позивач у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив застосувати строк позовної давності, відмовити в задоволенні позову в частині стягнення неустойки, нарахованої до дня подання позову, зменшити суму нарахованої неустойки до рівня десяти процентів від суми основного зобов'язання. Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 липня 2007 року між позивачем, Кредитодавцем, та [PERSON], Позичальником, укладений кредитний договір № 24225-45.1/7-2, згідно п. 1.1 якого Кредитодавець надає Позичальнику споживчий кредит у сумі 20 000,00 доларів США строком з 13 липня 2007 року по 12 липня 2012 року. При цьому Позичальник був ознайомлений з умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати процентів за його користування, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 3-4). 16 липня 2007 року відповідач отримав кредит у сумі 20 000,00 доларів США за укладеним договором (а.с. 6). 19.03.2015 року постановою Правління Національного банку України № 190 Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних у зв'язку з чим рішенням № 61 від 19.03.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 20.03.2015 року розпочату процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації (а.с. 8-11). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволений частково, для стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13.07.2007 року у сумі 25 139,43 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 200 939,46 грн., з яких заборгованість за кредитом 15 005,00 доларів США, що еквіваленто 119 934,97 грн., заборгованість по відсотках - 9 652,02 доларів США, що еквіваленто 77 148,60 грн., пеня - 245,46 доларів США, що еквіваленто 1 961,96 грн., штраф - 236,95 доларів США, що еквіваленто 1 893,94 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.07.2007 року, а саме на квартиру [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві приватної власності шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Банк «Київська Русь» права на продажу від свого імені будь-якій особі - покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з усіма повноваженнями, необхідними для здійснення продажу предмету іпотеки, в решті вимог позову відмовлено (а.с. 44-45). Несвоєчасне виконання обов'язків за кредитним договором № 24225-45.1/7-2 від 13.07.2007 року призвело до виникнення заборгованості станом на 27.05.2015 року на загальну суму 34 405,81 доларів США, що складається з: - заборгованості за кредитом - 15 005,00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 321 459,62 грн.; - заборгованості по відсотках - 14 859,92 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 318 351,50 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату суми основного боргу - 4 315,19 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 92 446,47 грн.; - штраф за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 225,70 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 4 835,28 грн., що підтверджується розрахунком та не оспорюється відповідачем (а.с. 5). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним договором, суду не представлено. Згідно п. 2.4 кредитного договору № 24225-45.1/7-2 від 13.07.2007 року, Позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитодавцю відсотки за користування кредитом щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем, за який вони нараховані, а також разом з повним погашенням кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами в місяці, в якому здійснюється погашення. Пунктом 2.10 укладеного договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, передбачених п.п. 2.1, 2.2 цього Договору сплатити Банку пеню в розмірі відсотків річних, обчислених за подвійною обліковою ставкою Національного банку України, яка діяла в період прострочення, нараховану на суму простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Пунктом 2.11 договору на Позичальника покладений обов'язок у випадку порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, зазначених в п. 2.4 договору, сплачувати Банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний випадок прострочення (а.с. 3). Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав. Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору № 24225-45.1/7-2 від 13.07.2007 року, що спричинило його істотне порушення. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. П. 1 ч. 2 ст.258 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як визначено правилами ст. 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. У відповідності до положень ст. 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ст. 266 Цивільного кодексу України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем розрахована пеня за несвоєчасну сплату суми основного боргу по кредиту у сумі 4 315,19 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 92 446,47 грн., за період з червня 2014 року по травень 2015 року, з позовом до суду позивач звернувся 08 червня 2015 року, тобто позивач просить стягнути з відповідача пеню в межах строку позовної давності. Ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд не знаходить підстав для зменшення пені, оскільки загальний розмір неустойки (пені та штрафу) є меншим за розмір заборгованості за кредитом, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, відповідачем сплачена заборгованість лише на чверть від загальної суми отриманого кредиту, а також внаслідок невиконання відповідачем обов'язків за кредитним договором позивач віднесений до категорії неплатоспроможних у зв'язку з чим розпочату процедуру виведення позивача із ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості, визначений позивачем на загальну суму 34 405,81 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2015 року становить 737 092,87 грн., є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 3 654,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved