Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

08 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за навчання [PERSON] в сумі 5731,82 гривень, три відсотки річних в сумі 76,32 грн., та інфляційні нарахування в розмірі 366,84 грн., окрмім цього представник Позивача просить стягнути з Відповідача також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2011 року між Національним університетом «Києво-Могилянська академія» та [PERSON] було укладено договір про надання освітньої послуги № 36 ПВ. За умовами договору Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача надати освітні послуги за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Право», очної форми навчання, на платній основі - [PERSON]. Вартість навчання, згідно з п. 3.2. вказаного договору, становить 31000 гривень за один рік навчання. Згідно з наказом ректора Національного університету «Києво-Могилянська академія» № 1026-с від 30 грудня 2013 року [PERSON] було відраховано з університету з 31 грудня 2013 року. Під час навчання відповідач виконував свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за [PERSON] у встановлений термін не вносив, внаслідок чого виникла заборгованість за перший семестр 2013-2014 року сума якої з урахуванням 3% річних та індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України становить 6 174,98 гривень. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась. Вивчивши матеріали справи, суд вирішив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 31 липня 2011 року між Національним університетом «Києво-Могилянська академія» та [PERSON] було укладено договір про надання освітньої послуги № 36 ПВ. За умовами договору Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача надати освітні послуги за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Право», очної форми навчання, на платній основі - [PERSON]. Вартість навчання, згідно з п. 3.2. вказаного договору, становить 31000 гривень за один рік навчання. Відповідно до п 3.5 Договору відповідач зобов'язалась здійснювати оплату навчання у розмірі 50% вартості навчання за навчальний рік у строк до 01 серпня перед початком кожного навчального року і наступну половину вартості навчання оплачувати до 20грудня поточного навчального року. В порушення умов договору Відповідач здійснила оплату першого навчального семестру 2013-2014 навчального року не в повному обсязі, сплативши 6750 грн., у зв'язку з чим заборгованість з урахуванням перерахованих коштів за попередні роки на 250. грн. більше необхідної суми склала 5731,82 гривень. Згідно з наказом ректора Національного університету «Києво-Могилянська академія» № 1026-с від 30 грудня 2013 року [PERSON] була відрахована з університету з 31 грудня 2013 року. Розрахунок загальної суми заборгованості Відповідача наданий суду і відповідає вимогам. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за навчання, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 31 липня 2011 року між Національним університетом «Києво-Могилянська академія» та [PERSON] був укладений договір про навчання, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що Відповідач здійснював оплату за навчання згідно умов договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved