Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 08.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29.10.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, актовий запис №626, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, однією сім`єю вони не проживають, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , 1995 року народження та неповнолітнього сина [PERSON] , 2004 року народження, який проживає і надалі буде проживати з нею. Вважає примирення неможливим. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 29.10.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.10.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, актовий запис №626. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Судом встановлено, що на даний час між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини, однією сім`єю вони не проживають, мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя. Неповнолітній син на момент ухвалення рішення проживає із матір`ю. Спорів щодо місця проживання та виховання дитини сторони не мають. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, враховуючи, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved