Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

08 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування вимоги зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається, у тому числі, з 1/3 (однієї третьої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Заявниця у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не може, оскільки з поданих документів неможливо безспірно встановити її родинний зв`язок зі спадкодавцем. Так, маючи від народження прізвище « [PERSON] », заявниця 05 жовтня 1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище - [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] заявниці повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] », хоча жодної подібної вимоги вона не висувала, оскільки бажала і надалі мати прізвище « [PERSON] ». 25 липня 1982 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] . Після укладення шлюбу їй присвоєне прізвище « [PERSON] ». Наведені суперечності у документах позбавляють заявницю можливості оформити право на спадщину у нотаріальному порядку, тому вона звернулася до суду із цією заявою. У судовому засіданні представник заявниці, адвокат Кравченко О.В. вимогу підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, до початку судового розгляду надіслав до суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, ухвалити рішення на розсуд суду. 14 грудня 2020 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій призначив справу до розгляду на 11 лютого 2021 року. До заяви представник заявниці додав клопотання про витребування копії спадкової справи після померлої [PERSON] . Указане клопотання суд задовольнив. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд установив таке. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22.04.2020, актовий запис № 557. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради 14.02.2007, [PERSON] належить 1/3 (одна третя) частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності на зазначене майно зареєстроване орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 10.04.2007, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14176836. Згідно із матеріалами спадкової справи № 73/2020, надісланої на адресу суду Третьою запорізькою державною нотаріальною конторою, спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським районним бюро ЗАГС м. Запоріжжя 21.10.1957, матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] . 05 жовтня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 24.12.2013 за № 00013229305. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище - [PERSON]. Відповідно до витягу Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію розірвання шлюбу, примірник якого міститься у спадковій справі № 73/2020, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що зроблений актовий запис № 230 від 10.04.1982. Після розірвання шлюбу [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 25.07.1982, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] . Після укладення шлюбу їй присвоєне прізвище « [PERSON] ». Відповідно обмінного ордеру № 3017, виданого бюро обміну жилої площі Виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів 13.08.1985, право на зайняття квартири [ADDRESS] отримав [PERSON] . Разом з ним правом на жилу площу наділені, зокрема, дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] , а також зять - [PERSON] . Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом приписів ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Заявниця стверджує, що є дочкою [PERSON] , проте довести цей факт у позасудовому порядку вона не може. Причиною такої неможливості є невідповідність прізвища заявниці у витязі про розірвання шлюбу та у свідоцтві про укладення шлюбу від 25.07.1982. Згідно зі ст. 43 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що був чинний на час розірвання шлюбу, один з подружжя, що змінив своє прізвище при одруженні на інше, має право і після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем, або на його вимогу при реєстрації розірвання шлюбу органами реєстрації актів громадянського стану йому присвоюється дошлюбне прізвище. Утім, жодної подібної вимоги заявниця під час розірвання шлюбу не висувала. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані [PERSON] докази беззаперечно підтверджують обставини, на які вона посилалася у заяві. Попри різні прізвища у заявниці у витязі про розірвання шлюбу та у свідоцтві про укладення шлюбу від 25.07.1982, протиріччя в інших письмових доказах суд не встановив. Суд також ураховує короткий (три з половиною місяці) проміжок часу між розірванням шлюбу з [PERSON] і укладенням шлюбу з [PERSON] , який свідчить про небажання заявниці повертати дошлюбне прізвище після розірвання першого шлюбу. Окрім того, суд бере до уваги обмінний ордер від 13.08.1985, де вказані родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] . Будь-яких сумнівів у допустимості та достовірності зазначеного доказу суд не має. Отже, досліджені у судовому засіданні докази беззаперечно підтверджують, що заявниця, [PERSON] , є дочкою спадкодавця, [PERSON] . За таких обставин, з метою реалізації права заявниці на спадкування, з урахуванням неможливості встановлення факту родинних відносин у позасудовому порядку, суд доходить висновку, що вимога заявниці підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією. Доказів понесення інших судових витрат учасники справи не надали. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оскільки чинним законодавством не передбачені підстави і порядок відшкодування судових витрат для подібної категорії справ, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved