Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

09 вересня 2019 року представник позивача - адвокат Безух М.І. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа на боці позивача неповнолітній [PERSON] (законний представник [PERSON] ) про усунення перешкод у здійсненні права користування та володіння житловим будинком, шляхом визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 грудня 2012 року належить 9/10 часток житлового будинку [ADDRESS] . Інша 1/10 частка житлового будинку належить її неповнолітньому сину [PERSON] на підставі договору дарування від 15 жовтня 2013 року. За вказаною вище адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , який приходиться старшим сином позивача, однак з жовтня 2017 року останній не мешкає у будинку, оскільки виїхав за кордом до Польщі. Позивач та законний представник неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте матеріали справи містять заяву від представника - адвоката Безуха М.І. про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином. Відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва на нерухоме майно від 21 грудня 2012 року та копії договору дарування від 15 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Романченко В.В., реєстровий номер 4061, [PERSON]. належить 9/10 часток житлового будинку [ADDRESS] , а інша 1/10 частка житлового будинку належить її неповнолітньому сину [PERSON] . Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно довідки Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за № 14154 від 30 серпня 2019 року до складу родини позивача [PERSON] входять сини: повнолітній [PERSON] та неповнолітній [PERSON] З довідки Вуличного комітету № 17 м. Бердянськ від 09 жовтня 2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2017 року. В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення , яке вони мають право займати, визначається його власники. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено що відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, але з жовтня 2017 року за наведеною адресою не мешкає, витрати по сплаті комунальних витрат не несе, майно не утримує, не надає декларації про доходи. Тобто не мешкає понад один рік. У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. Приймаючи до уваги наведене, оскільки відповідач не проживає у житловому будинку з 2017 року і по теперішній час, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved