Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

07.11.2017 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та визначити аліменти у новому розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 01.03.2031 року. В позовній заяві посилається на те, що дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Дитина підросла та потребує додаткових витрат, аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина не вистачає. В даний час прожитковий мінімум на дітей відповідного віку збільшився, та є значно більший ніж встановлений розмір аліментів, в звязку з чим змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримає та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, однак надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який передбачений бюджетом України на поточній рік з урахуванням його змін, посилаючись на стан свого здоровя та необхідність систематичного лікування онкозахворювання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Балтського районного суду Одеської області від 07.06.2016 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 349067 виданого 21.03.2013 року Відділом ДРАЦС у м. Одесі РС Одеського міського управління юстиції. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 15.07.2015 року по цивільній справі № 493/1333/15-ц, задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Згідно наданих відповідачем платіжних доручень, [PERSON] щомісячно перераховував на рахунок позивача аліменти у розмірі 700,00 грн. Як вбачається з довідки Перелітського ДНЗ «Чебурашка» від 12.12.2017 року, [PERSON] приймає активну участь у вихованні сина, купує дитині взуття та одяг, розрахувався за харчування в ДНЗ. Згідно довідки КУ «Одеського обласного онкологічного диспансеру», [PERSON] потребує лікування у інфекціоніста з приводу Гепатита С і нагляду та лікування у хіміотерапевта КУ «Одеського обласного онкологічного диспансеру» Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що за умовами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Таким чином, при визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище\~ позивача та відповідача; стан здоровя відповідача, який потребує лікування та обстеження, а також те, що відповідач приймає активну участь у вихованні та утриманні дитини; величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір \~в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial