Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

07.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 25 квітня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №621. Сімейне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, зловживання відповідачем алкоголем та часті образи з боку останнього. Шлюб між сторонами фактично розпався оскільки позивач та відповідач разом не проживають вже протягом 3-х років, спільних дітей у останніх немає. Таким чином, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим остання звернулась до суду з даним позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання призначене на 04.12.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду та на якому міститься підпис останнього про вручення судової повістки. (а.с. 14) В судове засідання призначене на 08.12.2017р. відповідач не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить телефонограма, яка міститься в матеріалах справи. (а.с. 19) Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 25 квітня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №621 та підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №011776, яке видане 25 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved