overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

08.02.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2014 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2021 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить слухати у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON] В судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову визнає. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 22 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 289. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила їй шлюбне прізвище [PERSON] залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

08.02.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різність поглядів на життя, несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 лютого 2021 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Сторони до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та визнали відповідно, про строк на примирення не клопотали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 14 лютого 2015 року між позивачем та відповідачкою зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено актовий запис № 37, та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

08.02.2021 року позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 03 лютого 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 03 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Кіровській селищній раді міста Дзержинська Донецької області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2012 року Кіровською селищною радою міста Дзержинська Донецької області. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

08.02.2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила надати їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті [PERSON] , котрий являвся її дідом, вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, оскільки не знала, що померлий слав на її користь заповіт. Про існування вказаного заповіту їй стало відомо лише у січні 2021 року, коли серед речей покійного знайшла заповіт та ї ім`я та на ім`я її баби [PERSON] . Після звернення до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у його видачі, так як пропущено шестимісячний термін для звернення з заявою про прийняття спадщини. А тому враховуючи викладені обставини, виникла необхідність зі зверненням до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхнього представника, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 15). За життя померлим було складено заповіт, згідно з яким усе майно, яке буде належати йому на день смерті, він заповів [PERSON] , 1976 року народження, та [PERSON] , 1929 року народження (а. с. 13). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 1,32 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Кам`яномайданської сільської ради Новоград-Волинського району, Житомирської області, кадастровий номер 1824081701:02:000:0218 (а.с. 14). Після звернення позивача 27.01.2021 року до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Люлевича А.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у його видачі їй було відмовлено, так як пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини (а. с. 16,17). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про визначення додаткового строку для прийняття спадщини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

08.02.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.04.2018 року, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, її представник позов підтримала. Відповідач пояснив суду, що фактично не проживає з позивачем з лютого 2020 року та згодний розівати шлюб в органах РАЦСу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2021 року закрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.04.2018 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

08.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 11430 грн. 17 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-13). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2017 року становить 11430 грн. 17 коп., та складається з: 1440,56 грн. - заборгованості за кредитом, 8969,13 грн. - заборгованості за відсотками та 1020,48 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

08.04.14 заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - трудової книжки та довідки про укладення шлюбу для виникнення у неї права на отримання пенсії, пояснюючи тим, що неправильний переклад її імені з російської мови ускладнює УПФУ встановити належність їй цієї трудової книжки та довідки про укладення шлюбу. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Представник Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Розглянувши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року в с. Василівці Василівського району Запорізької області народилась [PERSON] (російською зазначено «[PERSON]»), що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 03 лютого 1969 року. В дипломі № [NUMBER] від 08.06.1987 року про закінчення середнього професійно-технічного училища № 14 м. Запоріжжя, ім'я заявниці зазначено українською мовою - «[PERSON]», а російською - «[PERSON]». Згідно до довідки про укладення шлюбу № 48, виданої 11.01.2014 року, 09.12.1987 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], який зареєстрований у відділі ЗАГС адміністрації міста Мурманська за актовим записом № 4374. У даній довідці ім'я заявниці зазначене російською мовою - «[PERSON]». Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище «[PERSON]». Як вбачається із копії трудової книжки серії [NUMBER], ім'я заявниці зазначено російською мовою «[PERSON]», дата народження - [INFO] року. Згідно до копії паспорта серії [NUMBER], виданого 13.02.2014 року, який належить заявниці, її ім'я зазначено українською мовою - «[PERSON]», російською - «[PERSON]». Отже з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із помилкою при перекладі імені заявниці з російської мови на українську, в зазначених документах відрізняється написання її імені. Таким чином суд дійшов до висновку, що трудова книжка серії [NUMBER] та довідка про укладення шлюбу № 48, видана 11.01.2014 року, дійсно належать [PERSON] і встановлення цього факту судом є необхідним для виникнення у неї відповідних прав на отримання пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

08.04.2010 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1111,10 грн. що утворилась станом на 01.01.2010 року, також просить стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом. У судовому засіданні представник Комунального підприємства «Житло» (далі КП «Житло») підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснивши, що відповідає є співвласником квартири [ADDRESS], але проживає в квартирі один, так як друга співвласниця його мати з 2001 року в квартирі не зареєстрована і не проживає, а тому просить стягнути заборгованість, яка утворилась за період з 01.06.2007 року по 01.01.2010 року з відповідача, який користується вказаною квартирою, але не сплачує за житлово-комунальні послуги хоча отримує останні в повному обсязі та належним чином Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про слухання справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що із довідки КП «Житло» ( а.с. 5) видно, що будинок № 23 по вул. Дзержинського в м. Первомайськ знаходиться на його балансі, а із ксерокопії свідоцтва на право власності на житло ( а.с. 18) та довідки КП «Житло» ( а.с. 3) видно, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON], але в квартирі зареєстрований лише останній. Із виписки із особового рахунку ( а.с.4), розрахунку ( а.с.22) та розкладок вартості послуг ( а.с.23-25) видно, що заборгованість по оплаті за період з 01.06.2007 року по 01.01.2010 року складає 1111,10 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права і обовязки виникають з таких дій осіб, які породжують цивільні права та обовязки, а тому хоча відповідачем і не укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій але він користується послугами, які надає позивач, а оскільки відповідач не відмовився від отримання житлово-комунальних послуг, і фактично їх споживав, то це свідчить про наявність між сторонами відповідних прав та обовязків, а тому згідно ст. ст. 64, 66-68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків відповідач повинен своєчасно вносити плату за користування житлом, яка обчислюється, виходячи із загальної площі квартири. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень і доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні 29.04.2010 року відповідач заперечував проти позову, посилаючись на неповне та неналежне отримання послуг, але доказ цього відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надав, в зв»язку з чим суд знаходить доведеними позовні вимоги і підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

08.04.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але умови договору прийняті відповідачем не виконуються і станом на 31.10.2014 року він заборгував перед позивачем 18759,24 грн., з яких: 8500,23 грн.- заборгованість за кредитом; 7462,06 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1427,46 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 869,49 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений про нього належним чином, не повідомив позивача або суд про зміну місця проживання. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язовувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved