Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

09.06.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323480703:03:001:0157 площею 0,1105 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельної ділянки з кадастровим номером 5323480700:00:001:0446 площею 0,2345 га, що розташована за межами населених пунктів на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства. Зазначила, що зазначені земельні ділянки є 1/2 частиною земельної ділянки площею 0,69 га, з них 0,22 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,47 га для ведення особистого селянського господарства, що належали відповідачу [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 619691 від 21.07.2003 року. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.05.2009 року вищезазначений державний акт було скасований, а зазначені земельні ділянки площею 0,1105 га та площею 0,2345 га вона отримала у власність, як частину спільного майна подружжя, що було набути в період шлюбу. В 2018 році ФОП [PERSON] на зазначені земельні ділянки були виготовлені технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та в березні 2019 року була проведена державна реєстрація земельних ділянок. Вказала, що в подальшому вона звернулась до державного реєстратора Руденківської сільської ради Плахотнік І.І. з метою проведення реєстрації права власності на зазначені вище земельні ділянки, яка роз`яснила, що внести відомостей до ДРРП про право власності на земельні ділянки не можливо, оскільки державна реєстрація земельних ділянок здійснена згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.05.2009 року без їх поділу, в зв`язку з чим державний кадастровий реєстратор, що проводив державну реєстрацію земельних ділянок, не має можливості надати інформацію про поділ земельних ділянок, в зв`язку з чим їй було рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.06.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Представник відповідача - Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав заяву № 89 від 16.07.2020 року про розгляд справи без його участі. Позов визнає в повному обсязі. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 619691 від 21.07.2003 року вбачається, що у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,69 га, що розташована на території с. Пологи-Низ Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства (а.с. 7). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.05.2009 року (справа № 2-542/2009) вищезазначений державний акт було скасований, за позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,69 га, тобто по 0,345 га за кожним (а.с. 6). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5310220662019 від 26.03.2019 року вбачається, що [PERSON] відповідно до зареєстрованої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої в 2019 році ФОП [PERSON] , має на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 5323480703:03:001:0157 площею 0,1105 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 8-10, 18, 20, 22). Згідно довідки Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 04-05/-29 від 25.03.2020 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1105 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5310421092019 від 01.04.2019 року вбачається, що [PERSON] відповідно до зареєстрованої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої в 2019 році ФОП [PERSON] , має на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 5323480700:00:001:0446 площею 0,2345 га, що розташована за межами населених пунктів на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с. 11-13, 19, 21, 23). Згідно довідки Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 04-05/-35 від 10.04.2020 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2345 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 17). Згідно ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 373 Цивільного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться, у тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved