Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошової суми. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 01 червня 1996 року по 02 листопада 2000 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилися доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Молодша донька [PERSON] мешкає разом з позивачем. З 14 січня 2014 року по 28 січня 2014 року [PERSON] знаходилася на лікуванні у відділенні нейрохірургії дитячого віку Дніпропетровської обласної дитячої клінічної лікарні. За період лікування було придбано лікарських препаратів на суму 1685 грн., включаючи корсет вартістю 300 грн. (що підтверджується чеками, окрім корсету, оскільки чек не видавався). Витрачену суму листом доведено до відома відповідача, однак останній не відреагував жодним чином. 28 лютого 2014 року консиліумом лікарів донці встановлено інвалідність дитинства. Позивач не працює та є опікуном [PERSON] Управління праці та соціального захисту призначило позивачу та [PERSON] соціальну допомогу в сумі 1370 грн. на місяць. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 1685 грн. на придбання лікарських препаратів за період перебування доньки в лікарні. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 01 червня 1996 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01 червня 1996 року /а.с.5/. 02 листопада 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07 листопада 2000 року /а.с.5/. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.6/. З 14 січня 2014 року по 28 січня 2014 року [PERSON] знаходилася на лікуванні у відділенні нейрохірургії дитячого віку КЗ «Дніпропетровської обласної дитячої клінічної лікарні» Дніпропетровської обласної ради, що підтверджується випискою з історії хвороби та консиліумом /а.с.9,14/. [PERSON] мешкає з позивачем та є інвалідом дитинства, а [PERSON] є її опікуном, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] /а.с.15/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, брати участь у додаткових витратах зобов'язані обидва з батьків, незалежно від того з ким з них проживає дитина, оскільки Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав й обов'язків батьків. Згідно з наданими копіями чеків /а.с.10-11/, на придбання лікарських препаратів за період перебування в лікарні [PERSON] позивачем було витрачено 1 385,27 грн. Враховуючи викладене та відсутність чеку (доказів) на придбання корсету, виходячи з принципу рівності обов'язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 1/2 понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини в сумі 692 грн. 64 коп. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає частковому задоволенню. При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 692 грн. 64 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial