Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

07 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на ту ообставину, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 14.12.2006 року, посвідченого 14.12.2006 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 14730 і 19.12.2006 року зареєстрованому в електронному реєстрі прав на нерухоме майно на праві приватної власногсті належить житловий будинок, що розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Новокожевная, 12. В травні 2014 року до позивачки з проханням щодо тимчасової реєстрації звернулася її донька, відповідачка по справі. Позивачка дала згоду і 11.06.2014 року відділом реєстрації і міграції фізичних осіб Артемівського РВ ЛМУМВС України в Луганській області [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. З моменту реєстрації за вказаною адресою відповідачка в належному позивачці житловому будинку не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, її речі в будинку відсутні, про що свідчить акт про непроживання, долучений до позовної заяви. Реєстрація відповідача в будинку позивача порушує її права як власника, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом, 30.10.2015 року надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14 грудня 2006 року, посвідченого 14.12.2006 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 14730 і 19.12.2006 року зареєстрованому в електронному реєстрі прав на нерухоме майно на праві приватної власності [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Новокожевная, 12 Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають в житловому будинку за адресою: м. Луганськ, вул. Новокожевна, 12 в будинку зареєстрована [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач надіслав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він не заперечує проти позову про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та просив розглянути справу без його участі. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач подав письмову заяву, яка приєднана до справи, в якій безумовно визнає позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю про що подав відповідну заяву, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - за адресою: м. Луганськ, вул. Новокожевная, буд. 12. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved