Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

09.12.2013 р. ДП «УДГІ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення грошових коштів (а.с.2-6), мотивуючи свої вимоги наступним. 29.11.2002 р. між ДП «УДГІ» та [PERSON] було укладено договір на позику № 8, згідно якого останній отримав безпроцентну позику на часткову оплату придбання житла в сумі 100000 грн. терміном на 18 років з 29.11.2002 р. та зобов'язався повернути позику в термін згідно затвердженого графіка її погашення. Відповідачем прострочено повернення визначених договором частин позики за період з травня до листопада 2013 р., на день подання позову у відповідача утворилась заборгованість на загальну суму 3083,28 грн., нарахована до стягнення пеня - 194,99 грн., 3% річних - 24,57 грн., пеня в розмірі 1,5% від суми позики, пред'явлено до стягнення штраф - 1057,50 грн. Посилаючись на ст.ст. 525-526, 549, 611, 625, 629, 651, 1046, 1049-1050 ЦК України, просили розірвати договір позики № 8, укладений 29.11.2002 р. між ДП «УДГІ» та [PERSON]; стягнути з відповідача на рахунок позивача(ЄДРПОУ 01432032 п/р 26005283701 у ПАТ «Інтеграл-банк» м. Київ МФО 320735) грошові кошти в сумі 71776,98 грн., у т.ч. неповернуту частину позики в сумі 70499,91 грн., пеню в сумі 194,99 грн., 3 % річних в сумі 24,57 грн., штраф в сумі 1057,50 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Гапон В.П. позов(а.с.2-6) підтримав за вимогами, в ньому викладеними, та пояснив, що відповідача звільнено 30.04.2013 р.; у відповідача заборгованості за договором на час звільнення не було, він погашав борг за договором частками згідно графіку; оригінал договору і графік не завірені печаткою позивача; станом на 25.11.2013 р. заборгованість становить в сумі 71776,98 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав згідно письмових заперечень та пояснив, що договір позики укладав; борг визнає, але згідно з п. 3.3. договору він має право сплатити борг протягом 5 років після звільнення, навіть повністю всю суму боргу в останній день цього п'ятирічного строку. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала. Свідок [PERSON] показав, що працює заступником директора з наукової роботи ДП «УДГІ»; договір він підписував; відповідач повинен був і після звільнення погашати борг щомісячно, але вже протягом 5-ть років після звільнення. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2002 р. між ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» та [PERSON] було укладено договір на позику № 8, згідно якого останній отримав безпроцентну позику на часткову оплату придбання житла в сумі 100000 грн. терміном на 18 років з 29.11.2002 р.; згідно пункту 3 розділу 3 договору у разі звільнення з інституту відповідач повинен сплатити непогашену суму позики на протязі п'яти років з дня звільнення(а.с.7-9). Відповідач звільнився з роботи у позивача 30.04.2013 р.(а.с.31) і з травня 2013 р. не сплачує позику. Відповідно до вимог ст.ст. 1046-1047 ЦК України між сторонами був укладений договір позики грошових коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розмір грошових сум, розрахованих позивачем, відповідачем не оспорюються, а саме: неповернута частина позики в сумі 70499,91 грн., пеня в сумі 194,99 грн.(згідно ст. 549 ЦК України і пункту 2 розділу 3 договору), 3 % річних в сумі 24,57 грн. (згідно ст. 625 ЦК України), 1057,50 грн.(згідно пункту 2 розділу 4 договору)(а.с.16-17). Позов є доведеним, а заперечення відповідача не ґрунтуються на законі. Оскільки відповідач після свого звільнення взагалі перестав повертати позику, тому необхідно розірвати договір на позику № 8 від 29.11.2002 р., укладений між ДП «УДГІ» та [PERSON]; стягнути з відповідача(ІПН [NUMBER]) на користь позивача (ЄДРПОУ 01432032 п/р 26005283701 у ПАТ «Інтеграл-банк» м. Київ МФО 320735) грошові кошти в сумі 71776,98 грн. та судові витрати в розмірі 717,77 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved