Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

09 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Зуєвецької сільської ради Миргородського району про визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Просила визначити їй, спадкоємцю за законом після померлого [INFO] [PERSON] , додатковий двомісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про відмову від спадщини. В обгрунтування заяви зазначала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який постійно проживав в с. Зуївці Миргородського району. Своїм нотаріально посвідченим заповітом від 24 липня 2018 року, заповідав на випадок своєї смерті її двоюрідному брату [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку згідно свідоцтва про право власності, на нерухоме майно серії [NUMBER] , що видане реєстраційною службою Миргородського МРУЮ Полтавської області 08.08.2014 та земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 396201, що виданий відділом Держкомзему в м. Миргороді Полтавської області 09.11.2012 року. Заповіт був складений з її згоди і в її присутності. Вона є громадянкою республіки Молдова та має посвідку на постійне проживання в Україні і зареєстрована в будинку померлого батька за адресом: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що після смерті батька вона, як працюючий пенсіонер, вимушена була повернутись в республіку Молдова і тим, що з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України, коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211), 16 березня 2020 року до Постанови Кабінету Міністрів України «Про, запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», від 11.03,2020 № 211 внесено зміни і, зокрема, з 18 березня 2020 року до 22 травня 2020 року заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні та перевезення, пасажирів залізничним транспортом в усіх видах, внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому), абз. 2 п. 2; Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою зало бігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20.05.2020 № 392 заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою, тобто до 22 червня 2020 року, діяльність нотаріусів дозволена з 11 травня 2020 року (Постанова КМУ № 343 від 04.05.2020), регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжнародному сполученні, а також залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення відновлено з 01 червня 2020 року. В серпні місяці було прийнято рішення Кабінету Міністрів України про заборону перетину кордону України іноземним громадянам з червоної зони, було припинено міжнародне сполучення між Україною та Молдовою, внаслідок чого вона змогла прибути в Україну тільки 17 вересня 2020 року, про що свідчить штамп про перетин кордону в пункті Могилів Подільський. Прибувши з червоної зони вона знаходилась на самоізоляшії до 02 жовтня 2020 року. Саме через ці причини в установлений ст. 1270 ЦК України строк з 17 березня 2020 року до 16 вересня 2020 року, заяву нотаріусу про відмову прийняття спадщини не подала. 09 жовтня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. із заявою про відмову від спадщини за заповітом її батькам і їй постановою від 09 жовтня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви про відмову від спадщини у зв`язку з пропуском строку подання заяви. Однак, вказаний строк для подачі заяви про відмову від спадщини був пропущений нею з вищезазначених поважних причин. Зазначені обставини - припинення пасажирських перевезень, заборона роботи нотаріусів та моє перебування за кордоном України в період закінчення строку, загалом були для неї об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій по відмові від спадщини за заповітом її батька. В зв`язку з вищевикладеним змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідно до ухвали судді від 13 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини, закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала (а.с. 19). Представник відповідача Зуєвецької сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, в раніше поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не має (а.с. 25). Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом на підставі наданих доказів, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2020 (а.с.8) Відповідно до заповіту від 24 липня 2018 року [PERSON] заповідав на випадок своєї смерті [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку згідно свідоцтва про право власності, на нерухоме майно серії [NUMBER] , що видане реєстраційною службою Миргородського МРУЮ Полтавської області 08.08.2014 та земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 396201, що виданий відділом Держкомзему в м. Миргороді Полтавської області 09.11.2012 року (а.с. 9-14). Позивач [PERSON] , [INFO] , відповідно до паспорта Республіки Молдова є громадянкою республіки Молдова (а.с. 5). Відповідно до посвідки на постійне проживання в Україні виданої 20 серпня 2014 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечною Н.П. від 09 жовтня 2020 року відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про відмову від спадщини у зв`язку з пропуском строку подання заяви (а.с. 15). Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Положеннями ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Судом встановлено, що позивач [PERSON] повинна була подати заяву про відмову від прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, тобто день смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Шість місяців закінчується 16 грудня 2020 року. Позивач [PERSON] звернулася із заявою про відмову від прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу 09 жовтня 2020 року, та пропустила шестимісячний строк для подання такої заяви. Позивачем обраний неправильний спосіб захисту порушеного права, оскільки законодавством не передбачено надання додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Крім того, з доданих матеріалів до позову випливає, що спадкоємцем після смерті [PERSON] крім позивача [PERSON] є [PERSON] згідно заповіту від 24.07.2018 , тому відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачем по справі повинен бути інший спадкоємець. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідно до ст. 1273 ЦК України позивачем пропущено шестимісячний строк для подання заяви про відмову від спадщини, та законодавством не передбачено надання додаткового строку для подання такої заяви, тому в задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] необхідно відмовити . Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed