Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

08.02.2016 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору № LGL1SK0484 від 04.08.2004 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000 грн. на термін з 04.08.2004 року по 03.08.2006 року зі сплатою 6,00 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 05.01.2016 рік заборгованість складає 11230,97 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 15 лютого 2016 року, 23 березня 2016 року та 28 березня 2016 року не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. 28.03.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № LGL1SK0484 від 04.08.2004 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000 грн. на термін з 04.08.2004 року по 03.08.2006 року зі сплатою 6,00 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 05.01.2016 рік заборгованість складає 11230,97 грн. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України,яка передбачає,що стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати,то судові витрати у сумі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved