Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

09.04.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій вказав, що в [ADDRESS] проживали її батьки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та їм на праві власності, по 1/2 частці кожному, належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] [INFO] [PERSON] (мати) померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на день смерті 1/2 частку домоволодіння. [PERSON] (батько) вступив в управління спадковим майном (1/2 часткою житлового будинку та господарських будівель), проте не оформив спадщину та [INFO] помер. Ще за життя 18.02.2011 року батько посвідчив на ім'я позивачки та [PERSON] (сестра позивачки, відповідачка) заповіт, яким заповів їм в рівних частках все належне йому на день смерті майно. [PERSON] (відповідачка) спадщину після смерті батька не прийняла та приймати не бажає, а тому позивачка є єдиним спадкоємцем. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину за заповітом, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, термін на подання якої було продовжено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2015 року. Позивачка бажає оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку їй відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на ім'я померлого батька [PERSON] 29.04.2015 року від представника позивачки через канцелярію суду надійшло уточнення позовних вимог (доповнення), в яких зазначено, що станом на 01.07.1990 частки домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], становили: 1/3 за [PERSON] (позивачка), 1/3 за [PERSON] (батько позивачки) та 1/3 за [PERSON] (мати позивачки). Після смерті [PERSON] (мати позивачки) в управління її 1/3 часткою спадкового домоволодіння вступив її чоловік [PERSON] (батько позивачки), оскільки на день її смерті вони проживали разом у спадковому домоволодінні, вели спільне господарство, а також він проводив похорон померлої. Після смерті [PERSON] (батько позивачки) в управління 2/3 належними йому частками спадкового домоволодіння вступила позивачка, оскільки прийняла спадщину за заповітом. У зв'язку з вищевказаним, [PERSON] (позивачка) просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], зокрема на належну їй 1/3 частку в майні господарського двору та на 2/3 частки в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON], який в свою чергу успадкував за законом 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після померлої дружини [PERSON] (мати позивачки). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій просила позов задоволити та розгляд справи провести без її участі. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у доповненні до позовної заяви просив позов задовольнити та справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову та просить справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду направила письмову заяву, в якій просила позов задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки, станом на 01.07.1990 року в господарстві за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані та постійно проживали [PERSON] (батько позивачки), [INFO], який був головою двору, [PERSON] (мати позивачки), [INFO], та [PERSON] (позивачка), [INFO], що підтверджується випискою із погосподарської книги Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 207 від 26.02.2015 року (а.с. 7). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] (батько позивачки), [PERSON] (мати позивачки) та [PERSON] (позивачка) належить по 1/3 частці майна господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] (батько позивачки) та [PERSON] (мати позивачки) з 18.02.1964 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки її батьками є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с. 19). Позивачка 23.04.1987 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 20). [INFO] [PERSON] (мати позивачки) померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 26 (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (мати позивачки), для отримання спадщини було необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] (мати позивачки) в управління належною їй 1/3 часткою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, вступив її чоловік [PERSON] (батько позивачки), оскільки він проживав разом з спадкодавцем та вів з нею спільне господарство, проводив похорон померлої (довідки Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 367 від 06.04.2015 року та № 419 від 23.04.2015 року, а.с. 8, 71). Згідно відповідей державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 133/01-16 від 15.04.2015 року (а.с. 35) та приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. № 01-16/176 від 15.04.2015 року (а.с. 36) спадкова справа після смерті [PERSON] (мати позивачки) не заводилась. [INFO] [PERSON] (батько позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20.02.2011 року (а.с. 12). Згідно довідки Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 420 від 23.04.2015 року [PERSON] (батько позивачки) на день смерті був зареєстрований та проживав один у спадковому домоволодінні (а.с. 72). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Ще за життя [PERSON] (батько позивачки) посвідчив на ім'я своїх доньок: [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідачка) заповіт, яким заповів їм в рівних частках все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 18.02.2008 року (а.с. 13). [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (батько позивачки), оскільки вона 24.03.2015 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39), термін на подання якої їй було продовжено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2015 року (а.с. 16). [PERSON] (відповідачка) спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (батько) не прийняла, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, за продовженням строку для прийняття спадщини до суду не зверталась та відмовилась від прийняття належної їй частки спадщини, що підтверджується її письмовою заявою, завіреною віце-консулом Генерального консульства України в [PERSON] № 7272 від 13.11.2014 року (а.с. 14) та письмовою заявою від 17.04.2015 року про визнання позову направленою на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області (а.с. 59). Згідно копії спадкової справи № 16/2015 від 24.03.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області, після смерті [PERSON] (батько позивачки) (а.с. 37-52), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (батько позивачки), яка бажала прийняти та прийняла спадщину. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, зокрема: на належну їй 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON], який в свою чергу успадкував за законом 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після померлої дружини [PERSON] (мати позивачки). Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 68/02-31 від 08.04.2015 року (а.с. 21). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved