Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

07 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.01.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було постановлено вирок, яким визнано відповідача винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК). Вказаним вироком було встановлено, що відповідач вчинив кримінальне правопорушення, яким заподіяв позивачеві шкоду, викравши його майно. У зв'язку з тим, що добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовляється, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації заподіяної матеріальної шкоди в сумі 14 590,29 грн. (а.с.а.с. 1 - 4). У судовому засіданні представниця позивача підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, пояснивши, що 15.01.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №203/4686/17 було постановлено вирок, яким визнано відповідача винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК. Вказаним вироком було встановлено, що відповідач викрав майно позивача - кабель вартістю 540,28 грн. Останній добровільно відшкодувати шкоду відмовляється. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 25 жовтня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач 03.11.2017 року, близько 0300 год., знаходячись біля будинку [ADDRESS], реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник у міський колектор, де заздалегідь приготовленими предметами, а саме канцелярським ножем перерізав кабель зв'язку типу ТПП 100*2*0,4 довжиною 7 метрів та кабель зв'язку ТПП 50x2x0,5 довжиною 5 метрів, які належать позивачеві. Після цього відповідач з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вартість викраденого майна склала 540,28 грн. Викладене встановлено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2018 року, який набрав законної сили (а.с.а.с. 6, 7). У результаті протиправних дій відповідача позивачеві було заподіяно шкоду в сумі 14 590,29 грн., яка включає у себе вартість викраденого, вартість відновлювальних робіт та вартість ненаданих послуг (а.с.а.с. 5, 15 - 25). Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення вказаних вище протиправних дій та факт їх вчинення саме відповідачем встановлено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2018 року, отже не потребує додаткового доведення позивачем. Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з частинами 1 - 3 статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Приймаючи до уваги положення приведених вище норм, співвідношуючи їх із встановленими фактами, ураховуючи розмір заподіяної позивачеві шкоди, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити у повному обсязі. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

Outcome: approved