Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

07 липня 2020 року Позивач звернувся до суду. В обґрунтування позову посилався на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н від 09.04.2009 року. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У подальшому кредитний ліміт збільшувався до 29000,00, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.3.2, п.3.3. Договору на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Позивач надав відповідачу кредит, однак, відповідач неналежно виконувала умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї станом на 15.04.2020 року наявна заборгованість в сумі 396157,59 грн, з яких : 3447,84 - заборгованість за тілом кредита, 391781,00 грн- заборгованість за нарахованими відсотками, 928,75 грн. - нарахована пеня. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 139389,59 грн. з якої: 3447,84 - заборгованість за тілом кредита; 135941,75 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом за період з 09.04.2009 року по 02.12.2018 року. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 139389,59 грн та судові витрати. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 12.08.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подала, в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 та частиною 1 статті 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору Як вбачається з матеріалів справи, Позивач має Банківську ліцензію за №22 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про Банки і Банківську діяльність» та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності та Статут ПАТ КБ «Приват Банк». 09.04.2009 року відповідач звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою б/н про видачу кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту 500 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та отримала кредитну картку за № [NUMBER] , що підтверджується її підписом під заявою (ас.22). Зі змісту Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду підписаної відповідачем вбачається, що сторони узгодили розмір процентів за користування кредитними коштами 2,5% на місяць (30% річних) на залишок заборгованості (ас.23). Відповідно до розрахунку, наданого банком, [PERSON] станом на 15.04.2020 року має заборгованість в сумі 396157,59 грн, з яких : 3447,84 - заборгованість за тілом кредита, 391781,00 грн- заборгованість за нарахованими відсотками, 928,75 грн. - нарахована пеня. (а.с.6-11). АТ КБ «ПриватБанк» заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості станом на 15.04.2020 року в розмірі 139389,59 грн. з якої: 3447,84 - заборгованість за тілом кредита; 135941,75 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом за період з 09.04.2009 року по 02.12.2018 року. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом розрахунку заборгованості та Виписки з особового рахунку [PERSON] (а.с.12-19) вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, а також періодично сплачувала суми на погашення кредиту, починаючи з моменту укладання кредитного договору. Останній платіж в сумі 200 гривень [PERSON] здійснила 02.03.2020 року Виписки по рахунках/карткам ПАТ КБ «ПриватБанк» є належними та допустимими доказами, що слідує з Постанови Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 р. у справі № 908/4154/13 щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. п. 5.1, 5.4, 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2006 р. інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Тому суд вважає обґрунтованою та доведеною належними і допустимими доказами суму заборгованості за наданим кредитом у розмірі 3447,84 грн. Згідно зі статтею 1054 ЦК України до кредитного договору застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незміною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений в договорі розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду по справі №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18 від 28 березня 2018 року зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду від 09.04.2009 року, яка містить базову відсоткову ставку за користування кредитними коштами - 2,5% на місяць (30 % на рік), наявний підпис позичальника [PERSON] . Так, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки: з 10.04.2009 року по 29.08.2014 року включно - 30% річних, з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року включно - 34,80% річних, з 01.04.2015 року по 02.03.20 року включно - 43,20% річних . При цьому використання позивачем відсоткової ставки в розмірі більшому, ніж 30,00% на рік без погодження з позичальником [PERSON] не відповідає вимогам закону та не узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 05.03.2018 року по справі №192/156/17-ц, від 16.01.2018 року по справі №128/4810/15-ц, від 30.01.2018 року по справі №128/4810/15-ц, від 18.04.2018 року по справі №234/10860/16-ц та від 11.07.2018 року у справі №356/1261/16-ц. Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується, що [PERSON] отримала три картки: № [NUMBER] - основна картка зі строком дії до 01/13, а також наступні картки: № [NUMBER] зі строком дії до 05/16 , № [NUMBER] , зі строком дії до 07/20 року ( ас.21). За змістом пунктів 2.3-2.9, 2.16, 3.3 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 (у редакції, що діяла станом на 25.02.2013 року - дату видачі картки № [NUMBER] зі строком дії до 05/16 , та картки № [NUMBER] дата видачі 26.10.2017 року зі строком дії до 07/20 року), Електронний платіжний засіб, за допомогою якого можна ініціювати переказ з рахунку користувача, має дозволяти ідентифікувати користувача. Ідентифікація користувача може здійснюватися за реквізитами електронного платіжного засобу, нанесеними на нього в графічному та електронному вигляді. Банк має право передати електронний платіжний засіб у власність користувача або надати йому в користування в порядку, визначеному договором про використання електронного платіжного засобу (далі - договір). Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з його умовами, тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці в банку та на офіційному сайті в мережі Інтернет, а також надати на його вимогу в паперовій або електронній формі. Договір укладається в письмовій формі. Умови договору мають бути викладені державною мовою. Укладення договору іншою мовою здійснюється за домовленістю банку та користувача відповідно до законодавства України. Один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати користувачу під підпис. Банк зобов`язаний під час видачі електронного платіжного засобу надати користувачу примірник договору, правил користування електронним платіжним засобом та тарифів банку на обслуговування електронного платіжного засобу. Банк зобов`язаний зазначити в договорі такі умови: 1)тип електронного платіжного засобу; 2)види платіжних операцій, які користувач має право здійснювати з використанням електронного платіжного засобу,правила та максимальний строк їх виконання; 3)порядок обслуговування рахунку (за дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною схемою,розміри гарантійного забезпечення та/або не знижувального залишку коштів на рахунку, порядок кредитування користувача,порядок установлення курсу продажу,обміну або конвертації іноземної валюти тощо); 4)тарифи банку на обслуговування операцій з використанням електронного платіжного засобу на момент укладення договору, порядок повідомлення користувача про їх зміну та отримання згоди користувача; 5)інформацію про ліміти та/або обмеження за операціями з використанням електронного платіжного засобу або платіжних додатків,реалізованих в електронному платіжному засобі (за наявності); 6)право користувача на одержання виписок про рух коштів за його рахунком, періодичність та порядок їх отримання; 7)порядок забезпечення емітентом та користувачем заходів безпеки під час користування електронним платіжним засобом; 8)порядок розгляду спорів; 9)право банку зупиняти платіжні операції,які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення відповідно до вимог законодавства України; 10)право банку на час встановлення правомірності переказу зупиняти зарахування коштів на рахунок користувача у разі надходження від банку-ініціатора повідомлення про неналежний переказ коштів; 11)відповідальність емітента та користувача тощо. Умови договору не мають містити вимогу про безумовну відповідальність користувача електронного платіжного засобу за неналежний переказ, за винятком, якщо доведено,що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати електронного платіжного засобу користувача,розголошення ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію. Банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб,передбачений договором. Банк зобов`язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов`язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору. Емітент зобов`язаний повідомити користувача про закінчення терміну дії його електронного платіжного засобу, не пізніше ніж за десять календарних днів до закінчення терміну його дії в спосіб,передбачений договором. Емітент зобов`язаний повідомити користувача про те, що він має право закрити рахунок та про комісійну винагороду, яка може стягуватися емітентом за обслуговування цього рахунку, якщо в користувача немає більше діючих електронних платіжних засобів, емітованих до цього рахунку. Емітент визначає у внутрішньо банківських правилах та в договорах порядок кредитування користувачів у межах обраної кредитної платіжної схеми відповідно до вимог законодавства України. Банк зобов`язаний після виконання взаємних зобов`язань або вразі розірвання чи закінчення терміну дії договору на вимогу користувача видати йому безкоштовно довідку про повернення електронного платіжного засобу,крім випадків передавання його користувачу у власність,кредиту та процентів за користування ним. Банк має право не видавати користувачу довідку, якщо з ним був укладений додатковий договір, один примірник якого надано користувачу, у якому викладені умови припинення дії основного договору (кредитного договору) та виконання взаємних зобов`язань щодо підтвердження повернення користувачем кредиту і процентів за користування ним, електронного платіжного засобу, якщо він не передавався користувачу у власність. Таким чином, у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання. При цьому, письмового договору між банком та [PERSON] про встановлення кредитного ліміту на платіжні картки № [NUMBER] зі строком дії до 05/16 , та картку № [NUMBER] дата видачі 26.10.2017 року зі строком дії до 07/20 року (заяви на видачу кредиту, підписаної відповідачем) матеріали справи не містять. Відтак, обставини щодо перевипуску кредитної платіжної картки № [NUMBER] , із видачею інших двох кредитних карток не встановлені, а тому суд вважає, що кінцевий строк кредитування у справі становить до 01/13 року, що відповідає строку дії картки № [NUMBER] Отже, з урахуванням відсоткової ставки, яка зазначена в заяві позичальника та підписана [PERSON] , а саме 2,5% на місяць, що становить 30% на рік, розрахунок відсотків за зазначеній період здійснюється за формулою: тіло кредиту х процентну ставку х кількість днів : 365 днів : 100. 3447,84 грн. х 30,0 х 1393 днів (період з 09.04.2009 року по 31.01.2013 року) : 365 днів : 100 = 3947,54 грн. Відтак стягненню на користь банка підлягає заборгованість за відсотками в розмірі 3947,54 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 3447,84 гривень та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 3947,54 гривень, а разом 7395,38 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов частково, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 111,40 гривень на користь позивача.

Outcome: partial