Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

07 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення, що визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2005 року на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця, встановивши спосіб стягнення аліментів шляхом їх визначення у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Обґрунтувала позивач свій позов тим, що розмір аліментів, який визначений рішенням суду і який має сплачувати відповідач є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання та розвитку доньки. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, розмір якої близький до мінімальної, проте має неофіційний дохід та сплачує кредит за квартиру, яку придбав у 2013 році. Позивач не працює, її сімейне становище змінилося, адже вона має на утриманні також малолітню доньку Кароліну, [INFO], яку виховує сама, а тому є підстави для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення шляхом їх збільшення з 500 - 600 грн., які на даний час сплачує відповідач, до 1200 грн. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві на позов відповідач вказав, що він працює водієм, його дохід є близьким до мінімального, а тому він не має змоги сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Крім того, відповідач вказав, що він 24 січня 2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка перебуває на його утриманні. Також, на його утриманні знаходиться донька дружини [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідач посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни матеріального та сімейного стану, погіршення стану здоровя, тобто відсутні підстави для зміни розміру аліментів. Аліменти він сплачує своєчасно та у повному обсязі, заборгованості не має. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 10 вересня 2009 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 753 (а/с 6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 7). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.08.2005 (а/с 9). Позивач зазначила, що відповідач сплачує їй аліменти у розмірі близько 600 грн. на місяць, такий розмір аліментів є недостатнім і не забезпечує належне матеріальне утримання та розвиток дитини, а тому є підстави для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця. Судом також встановлено, що 24 січня 2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.31) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідач у грудні 2013 року придбав квартиру, яка знаходиться в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (а/с 13-15). Відповідач вказав, що на його утриманні перебуває дружина та донька дружини [PERSON], [INFO], його дохід є невеликим, а тому він не має змоги сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів\~ґрунтуються на тому, що коштів, сплачуваних відповідачем за рішенням суду, недостатньо для повноцінного задоволення потреб дитини, оскільки фактично є меншим гарантованого\~СК України\~мінімуму в 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується розрахунком державного виконавця (а.с.12). Враховуючи, що відповідач працює, має постійний заробіток, сплачує аліменти у розмірі, що є меншим гарантованого\~СК України\~мінімуму в 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а сімейний стан позивача змінився, на її утриманні також перебуває інша малолітня дитина, яку позивач забезпечує сама, що дає суду підстави для часткового задоволення позову, встановивши спосіб стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] шляхом їх визначення у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення з дня предявлення позову до суду, оскільки рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial