Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 січня 2020 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між нею та відповідачем 18.08.2016 був укладений спадковий договір, згідно якого позивач передала у власність відповідачу квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язувалася доглядати за позивачем до її смерті, надавати їй побутові послуги. \~ \~ \~ \~Позивач вказує, що [PERSON] після укладення договору не вповній мірі виконувала свої зобов`язання за договором, наразі майже припинила спілкуватися з позивачем, а також припинила забезпечувати належними лікувальними засобами, потреба у яких зважаючи на пенсійний вік та хронічні захворювання для позивача є необхідними, особистими справами та станом здоров`я не цікавиться. Перешкод щодо виконання своїх обов`язків [PERSON] по відношенню до позивача не створено, скарг або зауважень з цього приводу від останньої жодного разу не надходило. Оскільки відповідачкою безпідставно не виконуються умови спадкового договору, позивач була вимушена звернутися до суду із даним позовом, у якому наполягає на розірванні спадкового договору у судовому порядку. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах про розірвання спадкового договору наполягає. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Третя особа подала заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог враховуючи таке. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 18.08.2016 року між [PERSON] (Відчужувачем) та [PERSON] (Набувачем) був укладений спадковий договір, який був посвідчений 18.08.2016 року приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Спановським М.П., зареєстрований в реєстрі за № 1106. Відповідно до п. 9-10 вказаного договору, [PERSON] взяла на себе зобов`язання надавати [PERSON] побутові послуги та забезпечувати її належними лікувальними засобами в разі хвороби, а у випадку смерті останньої, за умови належного виконання зазначених обов`язків, відповідач набуває право власності на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] /а.с. 9/. Відповідно до ч. 1 ст. 1302 ЦК України встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно з ч. 2 ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved