Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

09.04.2014 року ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» в особі Філії «Житомирське регіональне управління Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, третя особа [PERSON], про звільнення майна з-під арешту. 05.06.2014 року позивачем надано заяву про заміну неналежної сторони - відповідача, відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, на належного - [PERSON], а третю особу - [PERSON] замінити на відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськраойнного управління юстиції. Свій позов обґрунтовує тим, що відділом ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. У постанові зазначено накласти арешт на усе майно боржника. Вказане формулювання включаю в себе й квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У свою чергу, раніше, між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки вказаної квартири. На даний час Банк не може реалізувати предмет іпотеки, оскільки відділом ДВС накладено арешт на усе майно [PERSON] Тому позивач змушений звернутися із вказаним позовом до суду. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи у її відсутності не надійшло. Позивач не заперечував щодо проведення судового засідання без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Представник третьої особи заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що арешт на вказану квартиру не накладався. Суд, заслухавши представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. 05.04.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. 21.11.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. За вказаною постановою було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Стягувачем за виконавчим листом є ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 8). Згідно заочного рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.09.2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, накладення арешту на спірну квартиру порушує права позивача як іпотекодержателя. Посилання третьої особи на те, що вони не накладали арешт саме не квартиру спростовується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, з якого випливає, що арешт на вказану квартиру накладено (а.с. 10). На підставі вищевикладеного суд виріши позовні вимоги Банку задовольнити та звільнити з-під арешту належну [PERSON] квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved