Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

07 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача [PERSON] Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. 05.02.2018 року судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено. 13.04.2018 року відповідачем [PERSON] подана заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 15.05.2018 року заочне рішення від 05.02.2018 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає, в зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути аліменти за рішенням суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала на те, що відповідач не ухиляється від спілкування з дитиною, по мірі можливості надає матеріальну допомогу, на даний час у відповідача є інша сім'я, він офіційно не працює, тому згоден на виплату аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2012 року по 09 лютого 2016 року, шлюб розірвано відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.02.2016 року, справа № 214/9112/15-ц, 2/214/85/16. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] Позивач, 20 серпня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] Як встановлено судом, станом на теперішній час сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором та ставить позивача в скрутне матеріальне становище, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати малолітню дитину. Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. Відповідно до положень частини 1 статі 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, однак відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти визначення такого розміру аліментів відповідач заперечує, однак при цьому не надає жодного доказу в підтвердження того, що у нього є інша сім'я, що він не працює та не має змоги сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі. Відповідно до вимог закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений законом не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, суд не знаходить підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved