Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

08.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2019 року, постановленому в цивільній справі № 161/553/19 з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 05.04.2019 року. На виконання цього рішення видано відповідний виконавчий лист, який пред`явлено до органів Державної виконавчої служби. Разом з тим, починаючи з 17.02.2021 року [PERSON] фактично проживає разом з ним та з цього часу перебуває на його повному утриманні. Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 16.06.2021 року місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] визначено разом зі своїм батьком ( [PERSON] ) При цьому, станом на 30.06.2021 року у нього існує борг по сплаті аліментів у розмірі 3800 грн. Враховуючи наведене, просить суд: припинити стягнення з нього аліментів, присуджених згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2019 року в цивільній справі № 161/553/19, починаючи з 01.07.2021 року; звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в загальній сумі за період з 01.03.2021 року по 30.06.2021 року; відкликати з ВПВР УЗПВР у Волинській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції виконавчий лист про стягнення з нього на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . До початку судового засідання від позивача надійшла до суду заява з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги він підтримує та просить їх задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв, клопотань чи відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходило. Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2019 року в цивільній справі № 161/553/19, із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , вирішено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини (а.с. 6-8). Вищевказане судове рішення набрало законної сили 05.04.2019 року та на його виконання було видано виконавчий лист, який в подальшому пред`явлений до Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 9). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Таким чином, обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини покладається на того із батьків, хто проживає окремо від дитини. Як вбачається із листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 29017/50/04-21 від 07.07.2021 року, під час проведення перевірки за фактом звернення [PERSON] , органом національної поліції було встановлено, що малолітній [PERSON] , 2011 р.н., починаючи з лютого 2021 року та по даний час проживає разом зі своїм батьком (а.с. 12). Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] » від 16.06.2021 року № 499-6, місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено з його батьком [PERSON] (а.с.14). Із наведеного слідує, що позивач, виходячи зі змісту положень СК України, вважається тим із батьків, з ким проживає дитина. Однак, як встановлено судом, стягнення аліментів (нарахування заборгованості) згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2019 року в цивільній справі № 161/553/19 на даний час триває. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи ту обставину, що місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено разом із його батьком [PERSON] , стягнення аліментів, які присудженні до стягнення з останнього на підставі судового рішення в цивільній справі № 161/553/19, підлягає припиненню. Разом з тим, як вбачається із довідки-розрахунку № 243, виданого 02.07.2021року Першим ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у [PERSON] в рамках ВП № 58940602, відкритого на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2019 року, станом на 01.07.2021 року існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 3800 грн. Вищевказаний розмір заборгованості виник за період з березня по червень 2021 року включно, тобто у період, коли син позивача проживав разом із ним. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На переконання суду, зміна місця проживання [PERSON] , [INFO] разом з одним із батьків, у даному випадку зі своєю матір`ю - [PERSON] , на місце проживання разом з іншим, у розумінні вищевказаного положення СК України, має істотне значення, яке тягне собою можливість звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла у нього в рамках ВП № 58940602 за період, протягом якого його син проживав разом з ним. При цьому, суд вважає безпідставною заявлену позивачем позовну вимогу про відкликання з органу Державної виконавчої служби виконавчого листа, на підставі якого з нього проводиться стягнення, виходячи з наступного. Так, припинення стягнення аліментів за виконавчим документом, на підставі якого проводилися періодичні стягнення, є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не для відкликання виконавчого листа, на підставі якого таке було відкритим. У свою чергу, припинення стягнення за судовим рішенням, яке не є скасованим чи визнаним не чинним, за умови відсутності заборгованості, яка виникла при його примусовому виконанні, свідчить про виконання покладеного обов`язку в повному обсязі. Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Отже, у зв`язку із припиненням стягнення із [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2019 року в цивільній справі № 161/553/19, з урахуванням встановлених в ході розгляду даної справи обставин (відсутності заборгованості по аліментах), вважається виконаним у повному обсязі, що може бути підставою для закриття ВП № 58940602, однак жодним чином не слугує підставою для відкликання виконавчого листа. Поряд з тим, слід наголосити, що закінчення виконавчого провадження, у даному випадку, є прерогативою працівників органів Державної виконавчої служби, на виконання яких перебуває відповідний виконавчий документ. За наведених обставин, позовна вимога [PERSON] про відкликання з органу Державної виконавчої служби виконавчого листа задоволенню не підлягає. Підсумовуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. На підставі ст. ст. 180, 181, 197 СК України,

Outcome: partial