overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 30.05.2009 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 199. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він на даний час з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, справу слухати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], 30 травня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 199. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 99. Від спільного проживання 23 травня 2010 року у них народилася донька [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. При цьому, просила залишити їй прізвище «Акимова». Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також зясовано той факт, що відповідач має намір залишити прізвище Акимова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивач звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказала, що з 06 жовтня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через різність характерів, що виливалось в постійні сварки та взаємне непорозуміння. Разом з відповідачем прийшли до висновку щодо розірвання шлюбу. Спільне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та спору відносно проживання дитини сторони не мають. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити в повному обсязі, строк на примирення як право суду не надавати. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву в якій визнав та підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі, не застосовувати право суду щодо надання строку на примирення та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2007 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що був зроблений актовий запис за №2279. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо шлюбне життя у сторін не склалося, виникали постійні сварки та взаємне непорозуміння. Спільне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та спору відносно проживання дитини сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 31.10.2009 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №176. Від цього шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судове засідання не зявилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2009 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №176. У сторін від спільного життя є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на навчання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і по час припинення сином навчання. Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка свій позов підтримала, відповідач позов визнав, третя особа просив позов задоволити. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони перебували в шлюбі , який було розірвано 11 листопада 1998 року . Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою і знаходиться на її утриманні. На даний момент їх син навчається в Сумському національному аграрному університеті, на денній формі навчання, що підтверджується довідкою (а.с.6). Термін закінчення навчання у навчальному закладі 30.06.1917 року. [PERSON], як і раніше буде знаходитися на утриманні позивачки, так як у зв'язку з навчанням самостійного заробітку чи іншого доходу не має. Позивачка сама матеріально забезпечувати сина не має можливості, відповідач добровільно допомогу не надає. Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, згідно з якими, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу Сумського національного аграрного університету з напряму підготовки «Процеси, машини та обладнання АПВ» інженерно-технологічного факультету, у звязку з навчанням не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач зобовязаний на період навчання надавати йому матеріальну допомогу, так як має задовільний стан здоровя, має можливість і погоджується надавати матеріальну допомогу. Обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти, судом не встановлено. Позивачка має право на звернення до суду, оскільки син знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач відмовляється добровільно виконувати свій обовязок, то порушене право сина на отримання матеріальної допомоги від батька підлягає захисту шляхом задоволення позову матері у судовому порядку. В разі припинення навчання право на утримання припиняється. В силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

08 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 жовтня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Введенською сільською радою Саратського району Одеської області за актовим записом №4. Від подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Відносини сторін по справі останнім часом стали псуватись, виникали непорозуміння, які негативно позначилися на їх взаємовідносинах. Примирення у ситуації, яка склалася, позивачка вважає неможливим. За таких обставин, вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.17). Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про шлюб (а.с.7) видно, що 21 жовтня 2007 року Введенською сільською радою Саратського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №4. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «[PERSON]». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, відповідач втратив почуття поваги до позивачки, відносини між сторонами зіпсувалися, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а в першу чергу інтересам дитини, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

08 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 92, спільних дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на непорозуміння, конфлікти, втрату почуття любові та поваги, а головне, що відповідач знявся з реєстрації за місцем проживання забрав свої речі і переїхав проживати в інше місце, не повідомивши її куди, [PERSON] звернулась в суд з вищеозначеним позовом і просить розірвати шлюб без надання строку для примирення, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », яке вона не змінювала при реєстрації шлюбу. В судове засідання позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного вирішення справи. Разом з тим повідомила, що на даний час не вагітна, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області 22.01.2019 року і 02.08.2019року, в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини, відповідач переїхав проживати в інше, не відоме позивачу, місце, спільних дітей не мають, [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, тому приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідачу, який до реєстрації шлюбу носив прізвище [PERSON] , а після реєстрації шлюбу змінив на прізвище дружини [PERSON] , також залишити прізвище « [PERSON] » На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

08 жовтня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 30 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області (далі - ВДРАЦС РС Сніжнянського МУЮ), актовий запис № 186. Спільних дітей від шлюбу не мають, однак спільної згоди для розірвання шлюбу сторонами не досягнуто. Відповідач не бажає розривати шлюб в добровільному порядку. Стосунки сторін розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, [PERSON] просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 30 серпня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у ВДРАЦС РС Сніжнянського МУЮ, актовий запис № 186, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим 30 серпня 2013 року ВДРАЦС РС Сніжнянського МУЮ. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

08 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду, свої вимоги мотивує тим, що з 1975 року розпочав свою трудову діяльність працівником господарського складу Лебединського смешторгу, де йому було видано трудову книжку, на титульному листі якої імя заявника російською мовою вказано Ахлександр. На даний час [PERSON] має намір звернутися до пенсійного фонду з метою отримати пенсію. Із метою підтвердження того факту, що саме йому [PERSON] господарським складом Лебединського смешторгу було вперше видано трудову книжку звернувся до суду. Виправити цю помилку в позасудовому порядку неможливо, оскільки підприємство, на якому працювала заявник на даний час ліквідовано.\~У зв'язку з цим, просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу трудової книжки, виданої на імя [PERSON]. На підтвердження заяви надав суду наступні документи: копію паспорту, копію трудової книжка та вкладиша до трудової книжки. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі, просить встановити факт належності йому трудової книжки. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] за умови наявності в матеріалах справи доказів, на які посилається заявник та підтвердження їх документами. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Із копії паспорта вбачається, що [PERSON] народився [INFO] (а.с.5). Із копії трудової книжки вбачається, що вона вперше була видана на імя ( російською мовою) [PERSON], [INFO] (а.с.9). Однак, в додатку українською мовою було вірно зазначено імя заявника [PERSON], [INFO] (а.с.11). Крім того, із вкладишу та відміток, занесених до трудової книжки вбачається, що імя власника [PERSON] (а.с.9, 15). Так ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення таких фактів, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити факт, що трудова книжка видана 12 жовтня 1975 року Лебединським смешторгом на імя [PERSON] в дійсності належить [PERSON]. Крім того, суд вважає за необхідне встановити факт того, що трудова книжка [PERSON] була видана 12 жовтня 1975 року Лебединським смешторгом.

Outcome: approved