Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

09.11.2020 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою у якій вказав, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані та мешкають, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. За період з 01.10.2014 року по 30.09.2020 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на суму 57355,65 грн., яку відповідачі добровільно сплачувати не бажають. Просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 коп. Ухвалою від 12.11.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визначала частково та пояснила, що за вказаний в позовній заяві період дійсно мається заборгованість за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, але просить застосувати строк позовної давності, про що надала письмову заяву, не заперечує проти стягнення заборгованості в межах строку позовної давності, а саме за останні три роки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.11 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має\~виконуватися\~належним\~чином відповідно\~до\~умов\~договору та\~вимог\~цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р.,\~який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з\~01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.32\~Закону\~України «Про\~житлово-комунальні послуги» №1875-IV\~від 24.06.2004р., плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно\~до умов\~договору в\~порядку,\~визначеному Кабінетом\~Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~2189-VIII від 09.11.2017р. (введений в дію з 01.05.2019р.), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з ч.3 ст.9 цього Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 21\~липня\~2005р.\~№\~630 (далі Правила №630), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.20, 21 Правил №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку\~\~води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно з п.30 Правил №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У вказаній квартирі зареєстровані та мешкають відповідачі [PERSON] з 31.08.1983р. по теперішній час, [PERSON] з 11.12.2003р. по теперішній час. Розрахунок за\~послуги централізованого\~опалення та\~гарячого водопостачання між\~споживачами [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та \~обслуговуючою компанією\~ Концерном\~«МТМ» обліковується\~за особовим рахунком № [NUMBER] . З наданої позивачем виписки з особового рахунку № [NUMBER] , вбачається, що споживачами оплата за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період 01.10.2014р. по 01.10.2020р. здійснювалась нерегулярно та не в повному обсязі, в зв`язку з чим за вказаний період утворилась заборгованості в сумі 57355,65 грн. Оцінивши обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач має права вимагати в судовому порядку. При цьому, суд виходить з того, що вказана квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не звертались, факт отримання вказаних послуг не спростовано, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі за них оплату здійснювали не в повному обсязі та нерегулярно. Оскільки відповідачі зобов`язання своєчасно оплачувати надані послуги не виконували, вони мають заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) за період з 01.10.2014р. по 01.10.2020р. в сумі 57355,65 грн. В той же час суд враховує, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково, не заперечувала факту надання позивачем відповідних послуг, свого обов`язку щодо їх оплати та факту наявності заборгованості, однак заявила про застосування строку позовної давності до заявлених вимог. Так, суд виходить з того, що згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. Розглядаючи дану справу, суд встановив, що плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідно до п.18 Правил вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто діюче законодавство передбачає щомісячне погашення, у зв`язку з чим позовна давність за вимогами про стягнення плати за послуги повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Отже, у зв`язку з порушенням відповідачами свого обов`язку по сплаті щомісячних платежів, позивач мав право заявити вимоги про їх стягнення в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту настання строку сплати чергового щомісячного платежу, тобто в даному випадку з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, щодо кожного чергового щомісячного платежу. Так, позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.10.2014 року. Плата за жовтень 2014 року повинна була внесена відповідачами до 20.11.2014 року, через несплату 3-річний строк позовної давності почався з 21.11.2014 року і скінчився відповідно 21.11.2017 року. Аналогічно за іншими подальшими щомісячними платежами. Оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду 09.11.2020 року, то він має право вимагати стягнення заборгованості, яка виникла за період з 01.10.2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.04.2014 року по 30.09.2017 року заявлені поза 3-річним строком позовної давності. Поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено і судом не встановлено, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Стягненню з відповідачів підлягає заборгованість в межах 3-річного строку позовної давності, тобто за період з 01.10.2017 року по 30.09.2020 року в розмірі 37\~945,85грн. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1390,68 грн. (з розрахунку: 37\~945,85 грн. х 100% : 57355,65 грн. = 66,16 %; 66,16% х 2102 грн. : 100 % = 1390,68 грн.) Повний текст рішення складено 23.12.2020р.

Outcome: partial