Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

09 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], територіальної громади в особі Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживає за адресою: [INFO], і має даний будинок на праві приватної власності. У вказаному житловому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], але з 2004 року вона фактично там не проживає, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник відповідача Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-21/1532 від 05.12.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Жовтневій, 68, в смт. Нові Санжари Полтавської області знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, власниками яких є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з розміром частки власності по 1/3 кожний (а.с. 15). Згідно довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області № 3152 від 18.08.2016 року у смт. Нові Санжари Полтавської області по вул. Центральній, 68, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З акту обстеження місця проживання позивачки [PERSON], складеного депутатом Новосанжарської селищної ради в присутності свідків, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована, але не проживає з 2004 року в житловому будинку, розташованому за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Центральна, 68, Полтавської області (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: смт. Нові Санжари, вул. Центральна, 68, Полтавської області, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Outcome: approved