Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

07 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом, з урахуванням заяви від 08.07.2015 про уточнення позовних вимог, до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їх малолітньої дитини - малолітньої дочки [PERSON], [INFO], про що записано в свідоцтві про її народження. Відповідач з часу припинення спільного проживання з позивачем [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачу одній важко утримувати дитину. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, працює, але місце роботи не відомо, а тому може сплачувати аліменти на дитину. Оскільки позивачу одній важко матеріально утримувати дитину, а відповідач матеріально її не утримує, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, на утримання малолітньої дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що він згоден сплачувати аліменти, але у меншому розмірі ніж просить позивач, зокрема, у твердій грошовій сумі 400 грн. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого: [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає і знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме, копію свідоцтва про народження дитини, довідкою про склад сім'ї позивача, а також наданими у судовому засіданні поясненнями сторін. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач не має постійної роботи та має нерегулярний мінливий дохід. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров'я або за іншими обставинами відсутні. Отже, відповідач як батько дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) з відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: partial