Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 червня 2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Впродовж спільного життя відносини погіршувались на ґрунті різного ставлення до проблем, що виникали у сім'ї. Відповідачка віддала перевагу своїй роботі. Сімейні відносини поступово втрачали для відповідачки значення. Потреба дружини у професійній самореалізації витіснила з її життя сім'ю. На ґрунті партнерських відносин на роботі у неї склались особисті відносини з іншим чоловіком. У липні 2014 року відповідачка повідомила, що у неї склалось особисте життя поза сім'єю в наслідок чого сторони припинили подружні відносини. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки він не відображає дійсних відносин між ними, обмежує його особисту свободу, що суперечить його інтересам. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити (а.с. 17). Відповідач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розірвати шлюб (а.с. 16). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2007 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 175 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 19 червня 2008 року, актовий запис № 1681 (а.с. 10). Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з липня 2014 року та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved