Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

07.09.2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, заявник є спадкоємцем за законом. До складу спадкового майна входить Ѕ житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 13.10.1988 року. При видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок в ньому була допущена помилка, а саме прізвище власника записано як « [PERSON] », хоча згідно свідоцтва про смерть її прізвище « [PERSON] ». Встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житловий будинок його матері, заявнику потрібно для оформлення спадщини. Просив виправити помилку та встановити факт належності документу [PERSON] . Заявник та його представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надали відзив на позовну заяву в якому повідомили, що дійсно за адресою [ADDRESS] проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . Їй на праві приватної власності належала частина (1/2) житлового будинку за адресою [ADDRESS] . При оформлені правовстановлюючих документів на Ѕ житлового будинку посадовими особами була допущена помилка щодо правильності написання прізвища даної особи. Претензій щодо предмету позову не мають та не заперечують проти його задоволення, просили про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2020 року, [INFO] померла [PERSON] ; відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13.10.1989 року Ѕ частини житлового будинку належить [PERSON] , що є явною помилкою. Родинні відносини з заявником підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.06.2020 року, де матір`ю заявника вказано [PERSON] . Довідкою державного нотаріуса Гетьман І.М. від 01.09.2020 року № 392 підтверджено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом померлої [INFO] матері [PERSON] Ѕ частка у спадщині, мано з якого складається спадщина: Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] /а.п. 23/. З виписки з по господарської книги №2 Курянівської сільської ради за 1986-1991 роки Ѕ житлового будинку за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] /а.п. 9/. Рішенням Курянівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 28.12.1993 року № 82 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку /а.п. 10/. Відповідно до технічного паспорту на Ѕ житлового будинку від 15.07.2020 року, який розташований за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] /а.п. 13-18/. З довідки Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 06.08.2020 року №297 вбачається, що Ѕ житлового будинку, який належав голові колгоспного двору [PERSON] присвоєно юридичну адресу: [ADDRESS] , мала у користуванні земельну ділянку загальною площею 0,39га, а для обслуговування житлових і господарських будівель площею 0,25га /а.п. 20/. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.09.2020 року №61486754 підтверджено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №66339212 /а.п. 24/. З інформації Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 30.12.2020 року №241 вбачається, що за даними по господарських книг за 1986-2001 роки за адресою: [ADDRESS] , співвласника Ѕ частини житлового будинку є громадянка [PERSON] (дата народження: [INFO] , померла [INFO] ) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 26.06.2020 року серія [NUMBER] ) є однією і тією ж особою. За даною адресою: [ADDRESS] , на реєстраційному обліку перебувала та проживала до дня смерті [PERSON] . З дня смерті та по даний час на реєстраційному обліку ніхто не перебував і фактично не проживав за вказаною адресою. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~\~\~\~ Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 13.10.1988 року, де прізвище власника вказано як « [PERSON] », допущено помилку у написанні прізвища власника житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення спадщини, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved