Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

10.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення надмірно отриманої суми допомоги на дітей одиноким матерям. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебуває на обліку в департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям. Зазначена допомога надавалася на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Допомогу призначено з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року в розмірі 3352,00 грн. щомісячно. Розпорядженням від 22.06.2018 року допомогу перераховано у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму з 01.07.2018 року по 31.08.2018 року та встановлено у розмірі 3503,00 грн. 23.06.2018 року на адресу департаменту надійшов лист КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» з якого встановлено, що з 20.06.2018 року до вказаного закладу тимчасово влаштовані малолітні [PERSON] , [PERSON] . На підставі виявленого факту отримання відповідачкою неналежної їй допомоги на дітей одиноким матерям рішеннями департаменту встановлено виникнення переплати допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідачці 08.07.2019 року та 09.12.2019 року на адресу реєстрації та на адресу фактичного місця мешкання було направлено письмове повідомлення про необхідність добровільно повернути надмірно виплачені кошти, проте погашення заборгованості у розмірі 3503,00 грн. у добровільному порядку сплачено не було. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки незаконно отриману суму допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 3503,00 грн., та судові витрати у справі. Представник позивача, Василів О.С. , яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась шляхом направлення рекомендованою поштою судової повістки за адресою її проживання, проте до суду не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] перебуває на обліку у департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям. 05.03.2018 року відповідачка звернулась до департаменту із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. На вказане звернення відповідачці призначено допомогу на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року в розмірі 3352,00 грн. щомісячно. Розпорядженням від 22.06.2018 року допомогу перераховано у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму з 01.07.2018 року по 31.08.2018 року в розмірі 3503,00 грн. Згідно листа КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» від 20.06.2018 року №989 встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за направленням Служби у справах дітей по Центральному району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради від 20.06.2018 року тимчасово влаштовані до вказаного закладу (а.с.11). Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської ради від 27.06.2018 року виплати допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) призупинені по о/ р[NUMBER] з 01.08.2018 року для з`ясування обставин (а.с.12). 08.07.2019 року та 09.12.2019 року на адресу реєстрації та адресу фактичного місця мешкання [PERSON] департаментом надсилались письмові повідомлення про відшкодування надмірно виплачених коштів (а.с.13,14). Згідно заяви відповідачки від 15.01.2020 року вбачається, що погашення заборгованості в добровільному порядку здійснено не буде. Відповідно до п. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішення про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому законом порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до ст.18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється, зокрема у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав. Згідно статті 22 цього Закону одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. За положеннями ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності з ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню в якості безпідставно набутого майна: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб існування, якщо їх виплата проведена юридичною або фізичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п.36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751,виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. За змістом п. 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Оскільки судом встановлено, що права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям відповідачка [PERSON] за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року не мала, у зв`язку із перебуванням малолітніх дітей на повному державному утриманні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача надмірно отриману суму допомоги за вказаний період у розмірі 3503,00 грн., у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved