Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

09.01.2019 [PERSON] звернувся до Братського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] . У позовній заяві просив зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON] , [INFO] . Визначити наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON] : дві доби донька проживає у матері - [PERSON] , дві доби - у батька - [PERSON] .. У літній час кожен із батьків за домовленістю між собою мають право на спільний відпочинок з донькою за межами населеного пункту, в якому вони проживають. В дні побачення та проживання з позивачем доньки зобов`язати відповідача надавати йому інформацію про місцезнаходження доньки та не чинити йому перешкод у тому, щоб позивач міг забрати дитину з будь-якого місцезнаходження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2017 та мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Подружжя спільно проживало за місцем мешкання позивача та його матері у [ADDRESS] . У вересні 2018 року відповідач [PERSON] почала навчання за денною формою в м.Миколаєві. Після від`їзду до м.Миколаєва [PERSON] дитина продовжувала проживати з батьком, проте через декілька днів відповідач попросила [PERSON] відвезти дитину до її матері в [ADDRESS] . Позивач виконав прохання дружини. Через день він приїхав забрати дитину, проте мати відповідача, [PERSON] повідомила йому, що дитину не віддасть, та вони подають на розірвання шлюбу. Дружина підтвердила слова своєї матері. В зв`язку з зазначеним позивач звернувся до органу опіки та піклування, де спільно з відповідачем вони домовилися, що дитина перебуває по два дні з кожним з батьків. Близько місяця [PERSON] виконувала домовленість, проте згодом знов почала перешкоджати у спілкуванні з дитиною, звернулась до органу опіки і піклування з заявою про зменшення періодичності зустрічей дитини з батьком. Проте і нову домовленість щодо участі у вихованні дитини позивача відповідач не виконує, та всіляко чинить перепони у спілкуванні дитини з батьком, що стало приводом для позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та прав дитини на спілкування. Розпорядженням від 12.02.2019 в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області справа передана до Арбузинського районного суду Миколаївської області в порядку, визначеному ст.31 ЦПК України. Ухвалою від 05.03.2019 провадження у справі за позовом [PERSON] відкрите, справа призначена до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження на 26.03.2019. За клопотанням представника позивача, у зв`язку з його неявкою з поважних причин, підготовче судове засідання відкладене до 11.04.2019. За клопотанням відповідача, у зв`язку з її неявкою з поважних причин, підготовче судове засідання вдруге відкладене до 26.04.2019. 26.04.2019 провадження у справі зупинене до перегляду в апеляційному порядку ухвали суду про відкриття провадження від 05.03.2019, справа направлена до Миколаївського апеляційного суду. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07.05.2019 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу від 03.05.2019 залишено без змін. Після отримання справи з суду апеляційної інстанції, ухвалою від 13.05.2019 провадження у справі поновлено, у справі призначене підготовче судове засідання на 12.06.2019. За клопотанням представника позивача, в зв`язку з необхідністю зміни позовних вимог та вжиття заходів до врегулювання спору у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 27.06.2019. В підготовчому судовому засіданні 27.06.2019 позивач звернувся з заявою про уточнення позовних вимог, в якій посилаючись на наявність підстав, зазначених в раніше поданому позові, змінив позовні вимоги, а саме: просив зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON] . Визначити наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON] : особисте спілкування з донькою за місцем проживання позивача кожну середу з 16 до 20 години, та з п`ятниці з 17 години по неділю 11 години кожного тижня. Зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди на необмежене спілкування з донькою [PERSON] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. У літній час кожен із батьків за домовленістю між собою мають право на спільний відпочинок з донькою за межами населеного пункту, в якому вони проживають. В дні побачення та проживання з позивачем доньки зобов`язати відповідача надавати йому інформацію про місцезнаходження доньки та не чинити йому перешкод у тому, щоб позивач міг забрати дитину з будь-якого місцезнаходження. Крім того, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору позивачем зазначено додатково Орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області. Ухвалою від 27.06.2019 змінені позовні вимоги [PERSON] прийнято до розгляду, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням зміни позовних вимог до 15.07.2019. Відзив відповідачем у встановлений строк поданий не був. Ухвалою 15.07.2019 зобов`язано Орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. Після отримання 30.08.2019 висновку органу опіки і піклування щодо розв`язання спору, ухвалою від 04.09.2019 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.09.2019. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги, викладені в його позовній заяві підтримав в повному обсязі та пояснив, що з дитиною не спілкується з грудня 2018 року, оскільки дитину йому [PERSON] та її мати не дають. Близько 10-15 разів він приїжджав до дитини за місцем її проживання з матір`ю, проте йому не дозволили навіть побачити доньку, в зв`язку з чим він неодноразово звертався і до органів поліції. При цьому позивач стверджував, що здатен забезпечити належний догляд за дворічною дитиною, оскільки від народження і майже до 11 місяців дитина жила з ним і позивач неодноразово за нею доглядав. Спору щодо місця проживання дитини між ним та відповідачем [PERSON] немає, дитина проживатиме з матір`ю. Представник позивача [PERSON] підтримала позицію [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково. Пояснила, що дійсно вони з позивачем перебували у шлюбі та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Підтвердила, що не даватиме дитину позивачу до ухвалення судом рішення у даній справі, так як відсутні гарантії того, що він в обумовлений час дитину поверне. Підтвердила наявність між сторонами конфлікту з приводу способу участі батька у вихованні дитини. Погодилась, що доцільним є спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] кожної середи з 16-ї до 20-ї години, проте у вихідні дні вона теж має право спілкуватись з донькою, тому погоджується на спілкування позивача з дитиною через тиждень з вечора п`ятниці до 11-ї години у неділю. Щодо вільного спілкування батька з донькою засобами зв`язку в будь-який час не заперечує. У літній час погоджується надати позивачу час для спілкування протягом одного тижня. Також відповідач не заперечувала надавати позивачу інформацію щодо місця перебування дитини в час, коли батько має її забирати до себе. Крім того, відповідач не заперечувала, що батько здатен забезпечити доньці належний догляд, що відповідає її потребам. Представник відповідача [PERSON] позицію [PERSON] підтримала. Представники Служби у справах дітей та Органу опіки і піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, від представника органу опіки і піклування надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного висновку. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК України (ст. 80 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2017 року та мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08.08.2019. Донька [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . На теперішній час існують певні перешкоди в спілкуванні позивача, батька, з малолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] , що визнано сторонами, та підтверджено наданими доказами. Неодноразово спір щодо участі [PERSON] у вихованні доньки був предметом розгляду органу опіки і піклування, проте вирішити спір сторонам не вдалося. Згідно висновку органу опіки і піклування Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 28.08.2019 №01-22/1299 щодо розв`язання даного спору, наданого на виконання ухвали суду, орган опіки і піклування наголосив батькам звернути увагу на вік своєї дитини, яка не досягла ще дворічного віку та постійні сварки між батьками та іншими родичами можуть психологічно травмувати дитину. Також вважав за доцільне встановити наступний спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] [INFO] - шляхом надання систематичних побачень з дитиною кожну середу з 16 до 20 години, а також у вихідні дні субота та неділя з 09 до 18 години, за домовленістю сторін. Враховуючи вік дитини якій на момент розгляду справи не виповнилось ще двох років та за рівнем свого розвитку вона не здатна усвідомлювати суть спору, дитина в судове засідання не запрошувалась. Відповідно до ч.ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України від 26.04.2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, іншими родичами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 1 Закону України від 26.04.2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. 11.07.2017 Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. У справі «Хант проти України» (рішення від 07.12.2006) вказано, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Національне законодавство України, зокрема, ст. 155 СК України також передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Беручи до уваги встановлене в судових засіданнях, а також, враховуючи місце та час спілкування батька з дитиною, вік дитини, взаємовідносини батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема той факт, що відповідачка не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог, про що вона зазначила у судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, визначивши спосіб участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з неповнолітньою донькою, у порядку, який буде максимально сприятливий для дитини та жодним чином не порушить права та інтереси [PERSON] , зобов`язавши останню усунути перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні позивача з дитиною у визначений судом спосіб та порядок для можливості забезпечення дитини батьківською увагою.

Outcome: partial