Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

10.02.2015 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до Головного управління Держкомзему у Чернігівській області, [PERSON] про зобов'язання скасувати запис, визнання недійсним державного акту, визнання недійсним свідоцтва(а.с.4-6), мотивуючи свої вимоги наступним. 02.08.2007 р. між нею та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого остання передала у власність їй житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 700 кв.м за адресою: [ADDRESS]. Державна реєстрація права власності на вказаний будинок була проведена тільки 01.11.2007 р., після смерті [PERSON], яка померла [INFO] При звернення до Чернігівської міської ради з приводу отримання в приватну власність земельної ділянки, на якій розташовано вказаний будинок, виявилось, що 28.08.2007 р. винесено рішення про передачу у власність [PERSON] даної земельної ділянки. Їй було відмовлено у видачі державного акту, оскільки державний акт серії ЯГ № 879658 був виданий [PERSON] 06.11.2007 р., тобто після її смерті. 17.11.1992 р. покійна [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON], яка після смерті матері, незважаючи на те, що ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, вступила в спадщину, їй було видано свідоцтво про право на спадщину. Посилаючись на ст. 144 Конституції України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 16, 378, 393, 1301 ЦК України, ст.ст. 118, 120, 125-126, 155 ЗК України, просила: - зобов'язати Управління Держземагенства у Чернігівській області скасувати запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] за земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]; - визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 3879658 від 06.11.2007 р. на ім'я [PERSON] недійсним; - визнати свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] недійсним. В ході розгляду справи було: - уточнено, що вказані в позові треті особи є третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів, та що відповідачем є не Головне управління Держкомзему у Чернігівській області, а Головне управління Держземагенства у Чернігівській області; - залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов(а.с.4-6) підтримала за вимогами, в ньому викладеними. Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів [PERSON] вважає, що позов задоволенню не підлягає. Представник відповідача - Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, відповідачка [PERSON], представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Чернігівської міської ради, Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області, Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились. Представник відповідача - Головного управління Держземагенства у Чернігівській області надав письмові заперечення від 24.03.2015 р. Представники третіх осіб надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність; представник Державної інспекції сільського господарства в Чернігівський області також - письмові заперечення(а.с.54-56). Суд розглядає справу у їх відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.08.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого [PERSON] передала у власність позивачці житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 700 кв.м, за адресою: [ADDRESS](а.с.10,11). [INFO] [PERSON] померла(а.с.12). Вказаний договір довічного утримання зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.11.2007 р. (а.с.10,11). На підставі рішення Чернігівської міської ради від 28.08.2007 р. на ім'я [PERSON] був виданий державний акт серії ЯГ № 879658 від 06.11.2007 р. про право власності на земельну ділянку площею 0,0765 га, що розташована в [ADDRESS](а.с.16). Відповідно до копії спадкової справи до майна померлої [PERSON], заведеної в Другій Чернігівській державній нотаріальній конторі, зокрема, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори 13.12.2007 р. з заявою і 12.02.2008 р. з додатковою заявою про прийняття спадщини після померлої її матері [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2011 р. [PERSON] отримала спадщину у вигляді земельної ділянки площею 0,0765 га, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.40-52). Згідно копії актового запису про смерть № 2300 від 12.09.2014 р. відповідачка [PERSON] померла 23.08.2011 р.(а.с.81). Відповідно до копії спадкової справи до майна померлої [PERSON], заведеної в Другій Чернігівській державній нотаріальній конторі, зокрема, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори 25.01.2012 р. з заявою про прийняття спадщини після померлої його дружини [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.2012 р.(а.с.97) третя особа [PERSON] отримав спадщину у вигляді земельної ділянки площею 0,0765 га, що знаходиться в [ADDRESS](а.с.83-99). Згідно ч. 3 і ч. 4 ст. 334 ЦК України (в редакції станом на 01.11.2007 р.) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до частин 1-3 ст. 120 ЗК України (в редакції станом на 01.11.2007 р.) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування; якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування; у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Згідно ст. 377 ЦК України (в редакції станом на 01.11.2007 р.) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування; якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 і ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відсутні правові підстави для задоволення позову, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступного. Відповідачем по справі замість [PERSON], яка померла, повинен бути [PERSON], оскільки він отримав вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.03.2012 р. відносно спірної земельної ділянки(а.с.97). Згідно вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України заміна первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача проводиться судом виключно за клопотанням позивача, про що суду заявлено не було. Крім того, не заявлено ніякої позовної вимоги щодо вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.2012 р.(а.с.97). У зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачці понесені нею судові витрати(а.с.25). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: dismissed