Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

10.01.2017 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS] [PERSON] та її малолітньої дочки [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що йому згідно договору дарування від 22.10.2001 р. належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована його донька - [PERSON] та малолітня онука - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2009 р.. Позивач і його представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про підтримку позову, про розгляд справи у їх відсутності, та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 82 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа - виконком Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, про те, що заперечує проти визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, стосовно [PERSON] залишила вирішення позову на розсуд суду. Суд, за згодою позивача та його представника, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи - докази: копії: договору дарування від 22.10.2001 р.; довідку з місця проживання; акту з місця проживання від 10.01.2017 р. довідку від 18.01.2017 р. АДП ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області; довідку відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради від 08.02.2017 р. (а.с. 4, 5, 6, 14, 16), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно договору дарування квартири від 22.10.2001 року, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є дочкою позивача, а малолітня [PERSON], [INFO] його онукою. Відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 2009 р., а малолітня [PERSON] була лише зареєстрована. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Тобто малолітня [PERSON] повинна бути зареєстрованою за адресою її батьків, а оскільки вона не є власником спірної житлової площі, то в разі зняття з реєстрації її матері, теж підлягає зняттю з реєстрації зі спірної житлової площі. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачами відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, вони вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною йому власністю та підстав для визнання відповідачів, членів сім'ї позивача, такими, що втратили право користування житлом, так як вони понад рік відсутні в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved