Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

09 грудня 2016 року до Куйбишевського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 09 жовтня 2009 року померла її бабуся [PERSON]. За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно позивачу. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, однак оформити своє право на неї не має можливості, оскільки місто Словяносербськ Луганської області має статус тимчасово окупованої території та органи державної влади на зазначеній території не працюють. Тому позивач в порядку статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на вищевказане спірне майно, яке залишилося після смерті її бабусі [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 09 жовтня 2009 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових вкладів, житлового будинку, розташованого в с. Метьолкіно Луганської області та ? частки земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] сільської ради Більмацького (Куйбишевського) району Запорізької області. За життя спадкодавець склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 13 березня 2006 року. яким заповідала все належне їй майно позивачу. У встановлений законодавством шестимісячний термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори м. Словяносербськ Луганської області, де після смерті бабусі, було відкрито спадкову справу і видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом №№488417,488418 від 26 листопада 2010 року області, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), на грошові вклади та житловий будинок, розташований в с. Метьолкіно Луганської області. Що ж до оформлення свідоцтва про право на спадщину на ? частки земельної ділянки загальної площею 7,9002 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Більмацького (Куйбишевського) району Запорізької області, то нотаріусом було повідомлено, що позивачу необхідно надати до нотаріальної контори документи щодо державної реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі та ін. На сьогодні звернутися до державного нотаріуса у місті Словяносербськ Луганської області, де була відкрита спадкова справа, позивач не має можливості, оскільки м. Словяносербськ знаходиться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отже, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку нотаріусом нотаріальної контори м. Словяносербськ Луганської області не може бути видано з причини припинення його діяльності. З питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач за консультацією зверталася до приватного нотаріуса м. Дніпро, де мешкає позивач, але їй там повідомили, що у звязку з тим, що місцем відкриття спадщини було м. Словяносербськ, яке на даний час не підконтрольне Україні, і тому, що саме у м. м. Словяносербськузалишилася спадкова справа, яка була відкрита за заявою позивача, переоформлення спадщини на земельні ділянки у нотаріальному порядку без спадкової справи не є можливим. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі на тих підставах, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій визнав обставини та позовні вимоги позивача і просив справу розглянути без його участі. Враховуючи вище викладене, відповідно до ч.2 \~ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 \~ст.197 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку до судового засідання усіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON], 13 березня 2006 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області відповідно до якого все своє майно заповідала [PERSON]В(а.с.19). 09 жовтня 2009 року [PERSON]М померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №206331, виданого Веселогірською сільською радою Слов Словяносербськ ого району Луганської області(а.с.7) Внаслідок смерті спадкодавця у відповідності до\~ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне їй майно. Після смерті [PERSON]М державним нотаріусом міста Словяносербськ Луганської області заведено спадкову справу і видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 488417, № 488418 від 26 листопада 2010 року області, що підтверджується заявою про прийняття спадщини та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Належність померлій ? частки земельної ділянки від загальної площі 7,9002 га, розташованій на території [PERSON] сільської ради Більмацького (Куйбишевського) району Запорізької області підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП №031135 від 21 травня 2008 року(а.с.10). Згідно\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, м. СловяносербськЛуганської області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України.\~Стаття 4 цього ж закону\~передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно\~статті 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до\~ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК Україниспадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зі змісту ст. 1223 ЦК України, вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Виходячи з зазначеної ситуації, доказового та законодавчого обґрунтування позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлої [PERSON] і за законом має право на успадкування вищезазначеного спадкового майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved