Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

08 квітня 2019 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Національного Банку України, Товарної біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слінькової Ірини Геннадіївни, у якому просила визнати недійсним повторний аукціон з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України - житлового будинку (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м., житловою площею 679, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , результати якого оформлені Протоколом № 1 Проведення повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України від 07 грудня 2018 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м., житловою площею 679,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 16 січня 2019 року Національним банком України та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г., зареєстрованим в реєстрі за № 94, визнати незаконним та скасувати запис про право власності № 30612782 від 07 березня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г, визнати незаконним та скасувати запис про право власності № 30612470 від 07 березня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г. Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] як учасником аукціону та Товарною біржею «Універсальна товарно-сировинна біржа» як організатором аукціону 03 грудня 2018 року укладений договір № 89/128 про визначення умов участі в аукціоні з продажу державного майна - лоту № 1: житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м, житловою - 679, 6 кв.м. (інвентарний номер - 110200000121/0000). Початкова вартість продажу лота № 152 288 850, 00 грн. Цього ж дня, [PERSON] та [PERSON] видали довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., зареєстровану в реєстрі за № 1624, якою уповноважили [PERSON] , представляти їхні інтереси, зокрема, на товарній біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа» з питань придбання (купівлі) на аукціоні на їхнє ім`я, по 1/3 частині кожному, нерухомого майна, а саме житлового будинку (літ. «А») загальною площею 1 514, 6 кв.м, житловою - 679, 6 кв.м., що розташований за адресою - [ADDRESS] . Обов`язками учасника аукціону, відповідно до договору є перерахування гарантійного внеску у розмірі 10 % від початкової/стартової ціни лота, на який подається заява, на рахунок організатора аукціону та взяття участі у торгах особисто або через свого представника.Зазначені обов`язки позивач виконала - перерахувала суму в розмірі 5 228 885 грн. 03 грудня 2018 року на відповідний рахунок організатора аукціону та взяла участь в аукціоні особисто.За результатами повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України, проведеного 07 грудня 2018 року, складений протокол № 1, погоджений Першим заступником начальника регіонального відділення ФДМУ по м. Києву, затверджений Директором Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України. За даними протоколу, повторний аукціон з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України, проводився за наявності одного учасника.За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № 1 Проведення повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України від 07 грудня 2018 року, Національним банком України як продавцем, з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як покупцями, з іншого боку, 16 січня 2019 року укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна. За цим договором відчужується наступне нерухоме майно: житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м., житловою площею 679, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .Наразі відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказаний житловий перебуває у спільній частковій власності наступних осіб та у наступних частках: [PERSON] - 34/100; [PERSON] - 65/100; Держава Україна в особі Національного банку України - 1/100.Позивач вважає, що результати аукціону, оформлені протоколом № 1 від 07 грудня 2018 року, а також укладений на підставі цього протоколу договір купівлі-продажу нерухомого майна від 16 січня 2019 року не відповідають вимогам законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними, а записи про реєстрацію часток у праві власності на вказаний об`єкт внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно за відсутності для цього правових підстав та підлягають скасуванню. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою від 12 квітня 2019 року по справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до слухання по суті. 10 травня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що позовні вимоги позивача є безпідставними, недоведеними і такими, що спростовуються фактичними обставинами проведення повторного аукціону та укладення договору. Позивачем не зазначено в чому саме відбулося порушення її прав чи законних інтересів. Викладені у позовній заяві аргументи не підкріплено жодним належним та допустимим доказом. 14 травня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив представника відповідача Національного банку України, за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання недійсним повторного аукціону з продажу державного майна та договору купівлі-продажу нерухомого майна, а отже є всі підстави стверджувати, що похідні позовні вимоги про скасування записів про державну реєстрацію прав також є безпідставними, і відповідно не підлягають задоволенню. 23 травня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив від представника відповідача Товарної біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа», за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання недійсним повторного аукціону з продажу державного майна та договору купівлі-продажу нерухомого майна, а отже є всі підстави стверджувати, що похідні позовні вимоги про скасування записів про державну реєстрацію прав також є безпідставними, і відповідно не підлягають задоволенню. 27 травня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що вимоги викладені в позовній заяві є безпідставними, та такими, що мають бути залишені без задоволення, з наступних підстав. З позовної заяви не зрозуміло в чому саме полягає заінтересованість позивача та чим саме порушені його права як покупця. Також позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу , який би вказував на те, в чому конкретно полягає його зацікавленість в оскаржені правочину. Разом з тим, матеріали справи містять безліч доказів, які підтверджують факт того, що права позивача жодним чином не порушені. 28 травня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слінькової Ірини Геннадіївни, за змістом якого остання заперечувала проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що її роль як державного реєстратора полягала лише у розгляді відповідних заяв [PERSON] та [PERSON] про держану реєстрацію їх речових прав на предмет цивільно-правового договору і прийнятті відповідного рішення, у зв`язку з чим зазначення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слінькової Ірини Геннадіївни у якості співвідповідача та пред`явлення до неї позовної заяви є безпідставним, тому в задоволенні позову слід відмовити. В судому засіданні, яке відбулося 27 травня 2019 року, представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог. 11 червня 2019 року на заяву про збільшення позовних вимог надійшов відзив представника відповідача Національного банку України, за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити в повному обсязі. 11 липня 2019 року на заяву про збільшення позовних вимог надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 11 липня 2019 року заяву позивача про збільшення позовних вимог було повернуто позивачу. Ухвалою суду від 11 липня 2019 року, було задоволено заяву представника відповідача Національного банку України, та залучено до участі в справі в якості третьої особи - Фонд державного майна в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву. 15 серпня 2019 року від Фонду державного майна в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву надійшли пояснення на позовну заяву, зі змісту яких вбачається, що третя особа при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. В судовому засіданні, яке відбулося 10 вересня 2019 року, представником позивача було надано відповідь на відзиви відповідачів на позовну заяву, зі змісту якої вбачається що позивач, не погоджується з доводами, які викладені у відзивах, так як вони не спростовують обґрунтованості та правомірності заявлених вимог та містять невірну правову оцінку обставин справи. 26 вересня 2019 року від представника відповідача Національного банку України, надійшли заперечення на відповідь на відзив, зі змісту яких представник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на те, що позивачем не наведено жодних правових підстав чи фактичних обставин, що можуть служити підставою для задоволення позову. 27 вересня 2019 року від позивача надійшли додаткові пояснення на позовну заяву. 01 жовтня 2019 року від відповідача [PERSON] , надійшли заперечення на відповідь на відзив, зі змісту яких вбачається, що у відповіді на відзиви викладено пояснення, які не спростовують аргументів та обставин, що були наведені відповідачами у відповідних відзивах. Зі змісту відповіді на відзив можна зробити висновок про те, що позивач не намагається спростувати твердження відповідачів, лише надає деяким із них власну суб`єктивну оцінку, яка не має відношення до фактичних обставин справи, що ґрунтуються на належних та допустимих доказах. 23 жовтня 2019 року від позивача надійшли додаткові пояснення на позовну заяву. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Національного банку України у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача Національного банку України, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 03 грудня 2018 року між позивачем та Товарною біржею «Універсальна товарно-сировинна біржа» укладений договір № 89/128 про визначення умов участі в аукціоні з продажу державного майна - лоту № 1: житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м, житловою - 679, 6 кв.м., інвентарний номер - 110200000121/0000 (а.с. 16). Також, 03 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] видали довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М., зареєстровану в реєстрі за № 1624, якою уповноважили [PERSON] , представляти їхні інтереси, зокрема, на товарній біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа» з питань придбання (купівлі) на аукціоні на їхнє ім`я, по 1/3 частині кожному, нерухомого майна, а саме житлового будинку (літ. «А») загальною площею 1 514, 6 кв.м, житловою - 679, 6 кв.м., що розташований за адресою - [ADDRESS] . Цього ж дня, а саме 03 грудня 2018 року позивач, від свого імені, а також від імені [PERSON] та [PERSON] подала товарній біржі «Універсальна товарно-сировинна біржа», заповнену та підписану заяву про участь в аукціоні (а.с.-19). Разом із заявою про участь в аукціоні [PERSON] подала документи, на підтвердження сплати реєстраційного та гарантійного внеску в розмірі 5 228 885 грн., що підтверджується квитанцією № 2047926 від 03 грудня 2018 року (а.с.21). Поряд із цим 07 грудня 2018 року відбувся повторний аукціон з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України, за результатами якого переможцями визнано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які одержали право на придбання житлового будинку за ціною продажу без податку на додану вартість 52 288 850 грн., що підтверджується протоколом від 07 грудня 2019 № 1 Проведення повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України, погодженим першим заступником начальника Регіонального відділення ФДМУ по м. Києву 17 грудня 2018 року та директором забезпечення діяльності Національного банку України 18 грудня 2018 року (а.с. 22). За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом № 1 Проведення повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України від 0 грудня 2018 року, Національним банком України як продавцем, з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як покупцями, з іншого боку, 16 січня 2019 року укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 24). Відповідно до п.п. 1.1.1 Договору, за цим договором відчужується наступне нерухоме майно: житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м., житловою площею 679, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.1.1 Договору, за цим договором Продавець зобов`язується передати майно у приватну власність покупцям, а покупці зобов`язуються прийняти майно та сплатити за нього обумовлені грошові суми, у наступних частках кожний: [PERSON] - 1/100 частка у праві власності; [PERSON] - 65/100 часток у праві власності; [PERSON] - 34/100 часток у праві власності. Однак, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м., житловою площею 679, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - перебуває у спільній частковій власності наступних осіб та у наступних частках: [PERSON] - 34/100; [PERSON] - 65/100; Держава Україна в особі Національного банку України - 1/100 (а.с. - 31). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, а саме з договору № 89/128 про визначення умов участі в аукціоні з продажу державного майна від 03 грудня 2018 року, єдиним учасником аукціону виступала [PERSON] . Заява про участь в аукціоні від 03 грудня 2018 року не містить реєстраційних номерів облікової картки платника податків та інших даних щодо [PERSON] та [PERSON] , як не містить і підписів вказаних осіб та їх прізвищ, імен, по-батькові тощо. Водночас, відповідно до п. 26 Порядку, юридична або фізична особа, що виявила намір зареєструватися як учасник аукціону, подає його організаторові:заяву про участь в аукціоні згідно з додатком 4;документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків;документ банку, яким підтверджується відкриття рахунка, з якого були перераховані реєстраційний та гарантійний внески;копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (копію паспорта - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органові державної податкової служби і мають відмітку в паспорті) (для громадян України). Отже, [PERSON] та [PERSON] не виконані вимоги п. 26 Порядку, що вказує на неможливість їх участі в аукціоні. Окремо слід наголосити, що відповідно до умов договору № 89/1218 про визначення умов участі в аукціоні з продажу державного майна від 03 грудня 2018 року, а саме п.п. 2.1.1 організатор аукціону зобов`язується надати учаснику аукціону консультаційну допомогу стосовно порядку оформлення заяви, документів, що додаються до заяви, термінів їх подання, порядку сплати реєстраційного та гарантійного внесків, вимог законодавства щодо проведення торгів. Зазначені вище особи приймали участь в аукціоні на підставі довіреності від 03 грудня 2018 року посвідченою приватним нотаріусом Київського міського округу Оніщук О.М. (зареєстрована в реєстрі за № 1624), то в такому випадку Товарною біржою «Універсальна товарно-сировинна біржа» необхідно було запропонувати позивачу укласти відповідний договір від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] , та виконати умови порядку відчуження об`єктів державної власності та правил проведення аукціону. Однак, [PERSON] та [PERSON] відповідні договори з організатором аукціону про погодження умов участі в аукціоні з продажу державного майна, що обліковується на балансі НБУ, не укладались, гарантійні та реєстраційні внески не сплачувались, заяви про участь в аукціоні не подавались. За таких обставин, законні підстави для визнання, відповідно до п. 33, 26 Порядку, [PERSON] та [PERSON] учасниками та переможцями повторного аукціону, результати якого оформлені протоколом № 1 від 07 грудня 2018 року, відсутні. Результати аукціону не відповідають фактичним обставинам його проведення та не узгоджуються з даними документів, якими таке проведення було оформлене відповідно до вимог Порядку. В свою чергу, відповідно до ст. 202 ЦПК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правова природа процедури реалізації майна на аукціоні з продажу державного майна полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно від держави в особі уповноваженого органу до покупця - учасника аукціону. Ураховуючи особливості, передбачені Порядком щодо проведення аукціону, аукціон є правочином. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як визначено ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставами недійсності аукціону є недодержання вимог Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 року № 803 закону в момент його проведення (у даному випадку - безпосередньо за результатами торгів). Як визначено п. п. 2, 3, 4 Порядку, відчуження державного майна здійснюється шляхом передачі права власності на майно юридичним чи фізичним особам виключно за процедурами та у спосіб, що передбачені цим Порядком, покупець - юридична або фізична особа, що стала переможцем аукціону, проведеному у спосіб, визначений Порядком. Як встановлено п. 45 Порядку, протокол, затверджений та погоджений відповідно до вимог пункту 33 цього Порядку, є підставою для укладення протягом 30 календарних днів з дати його затвердження договору купівлі-продажу між переможцем аукціону та суб`єктом господарювання. Однак, з огляду на недійсність результатів повторного аукціону з продажу державного майна, що обліковується на балансі Національного банку України, оформлених протоколом № 1 від 07 грудня 2018 року, договір купівлі-продажу, укладений на його підставі - також не відповідає вимогам закону, а отже, відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним. Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі - продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі -продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Як вбачається з договору № 89/128 про визначення умов участі в аукціоні з продажу державного майна, заяви про участь в аукціоні від 03.12.2018 року та протоколу № 1 від 07 грудня 2018 року, об`єкт продажу - житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м, житловою - 679, 6 кв.м. (інвентарний номер - 110200000121/0000) є неподільним та виставлявся на аукціон без визначення часток. Стаття 355 ЦК України встановлює, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 355 ЦК України, спільна власність вважається частковою; якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Ураховуючи те, що об`єкт продажу виставлений Національним банком України на аукціон без визначення часток та в протоколі № 1 за результатами аукціону не визначені частки осіб, зазначених як переможці аукціону, - житловий буд. міг бути придбаний за результатами аукціону лише у спільну сумісну власність. Таким чином, положення п. 1.1 Договору, якими визначені частки у праві власності на згаданий об`єкт нерухомості, не засновані на результатах повторного аукціону, оформлених Протоколом № 1 від 07 грудня 2019 року, та не узгоджуються з дійсними обставинам підготовки, організації та проведення торгів з продажу об`єкту. Вказане свідчить про порушення при відчуженні нерухомого майна Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 червня 2007 року № 803 та вимог ст. 355 ЦК України, що відповідно до ч. 1 ст. 203, ст. 1 ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання договору купівлі-продажу вказаного майна недійсним. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м., житловою площею 679, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - перебуває у спільній частковій власності наступних осіб та у наступних частках: [PERSON] - 34/100; [PERSON] - 65/100; Держава Україна в особі Національного банку України - 1/100. Вказані права [PERSON] та [PERSON] спільної часткової власності на даний об`єкт зареєстровані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліньковою І.Г. 07 березня 2019 року (запис № 30612782 від 07 березня 2019 року, запис № 30612470 від 07 березня 2019 року). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав, Національним банком України за відсутності передбачених законом підстав передано у власність іншим особам 99/100 об`єкту нерухомого майна, який є неподільним. Окрім цього, норма ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України прописує, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п. п. 3.1. Наказу № 55 від 18.06.2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів - часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Слід зазначити, що будь-яких заяв до нотаріусу позивачем про поділ об`єкту не надавалось, договори про поділ вказаного об`єкту не укладались та нотаріально не посвідчувались. А отже частки у спільній частковій власності в натурі не виділялись. Єдиний документ в якому є посилання на поділ об`єкту між учасниками це Довіреність від 03 грудня 2018 року посвідчена приватним нотаріусом Київського міського округу Оніщуком О.М. (зареєстрована в реєстрі за № 1624) за умовами якої є придбання (купівлі) на аукціоні на ім`я довірителів, по 1/3 частці кожному, нерухомого майна, а саме житлового будинку (літ. «А»), загальною площею -1514,4 кв.м., житловою площею - 679,6 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому на аукціоні з продажу згаданого об`єкту було відчужено 100 відсотків неподільного об`єкту нерухомості. Як визначено ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що державним реєстратором є зокрема нотаріус. Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові трава на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єкти цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Отже, правові підстави для вчинення записів про реєстрацію за відповідачами часток у праві власності на об`єкт продажу - відсутні. Водночас відповідно до ч. 5 ст. 12 згаданого Закону, відомості Державного реєстру прав зважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Відомості про право спільної часткової власності на житловий буд. (літ. «А») загальною площею 1514, 6 кв.м., житловою площею 679, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є недостовірними з огляду на вищевикладене вище, що обумовлює наявність позовної вимоги про їх скасування. Згідно положень ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені зокрема до суду. При цьому вимога про визнання незаконними та скасування записів про право власності у даному спорі має вирішуватись в порядку цивільного судочинства з огляду на таке. Велика Палата Верховного Суду, розглянувши справу № 755/10947/17 (провадження № 14-35цс18) в постанові від 30.01.2019 року дійшла наступних висновків:«Спірні правовідносини пов`язані із реєстрацією майнових прав, що виникли на підставі договірних відносин між позивачем та третьою особою у справі, яка не заявляє самостійних вимог, безпосередньо впливають на цивільні права вказаних суб`єктів щодо нерухомого майна, а вимоги до приватного нотаріуса витікають (є похідними) саме із цивільних правовідносин та пов`язані з їх реалізацією». В постанові від 21 листопада 2018 року по справі № 444/1786/15 (провадження № 14-355цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила про наступне.«Згідно з частинами першою, четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України). У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло внаслідок та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень». У даному спорі підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про скасування записів про право власності на частки відповідачів у нерухомому майні є оспорювання цивільного речового права відповідачів, що виникло внаслідок та після реалізації рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Слінькової І.Г. від 07 березня 2019 року. В постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 644/7422/16-ц (провадження № 14-363цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшов наступних висновків: «Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень». Як відзначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 листопада 2018 року по справі № - 9 5986/17-ц,«якщо позивачем оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором». За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а відтак поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved