Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

09 червня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому позивач просить визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . У встановлений законом строк сестра померлого - мати позивача [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. була заведена спадкова справа. Але пізніше в процесі підготовки документів на видачу свідоцтва про право на спадщину з`ясувалося, що померлий [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 15 листопада 2002 року на її користь. Позивач зазначає, що про наявність заповіту на її ім`я вона не знала. Заводячи спадкову справу за заявою [PERSON] нотаріус не повідомила про наявність заповіту на ім`я позивача. Лише в березні 2020 року після спливу строку на прийняття спадщини нотаріус повідомила про наявність заповіту. 15 квітня 2020 року позивач звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В., але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона та померлий зареєстровані та мешкали за різними адресами, а встановлений законом строк для прийняття спадщини сплив 07 березня 2020 року. Після смерті [PERSON] залишилися 19/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] та відповідна частина земельної ділянки, що знаходиться під зазначеним будинком. Позивач вважає, що її необізнаність стосовно існування заповіту на її ім`я є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Осіб, які б могли претендувати на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] не має, оскільки дітей він не мав,, а його жінка [PERSON] померла разом із дядьком в один день. За вказаних обставин позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. належним чином завірену копію спадкової справи №65002237, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, поовні вимоги підтримала у повному обсязіта просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася надала суду заяву про слухання справи у її відсутність позов визнала у повному обсязі та просила його задовольнити. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області, актовий запис №13066. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 19/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] та відповідної частини земельної ділянки, що знаходиться під зазначеним будинком, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; копією рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2019 року. Дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №13067. [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого, 05 листопада 2019 року звернулася до приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , на підставі заяви було заведено спадкову справу №42/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №58188249 від 05.11.2019. Постановою приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. від 08 квітня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] , що залишилася після смерті [INFO] її брата [PERSON] з тих підстав, що за наданими документами було встановлено, що вищевказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Документи про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку відсутні. Позивач зазначає, що в процесі підготовки документів на видачу свідоцтва про право на спадщину з`ясувалося, що померлий [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 15 листопада 2002 року на її користь. Постановою приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. від 15 квітня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено в прийняття заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки за наданими документами та за матеріалами спадкової справи №42/2019 було встановлено, що [PERSON] та померлий [PERSON] були зареєстровані та мешкали за різними адресами на день смерті [PERSON] [INFO] . Встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини сплив 07 березня 2020 року. В обгрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначила, що про наявність заповіту на її ім`я вона не знала. Заводячи спадкову справу за заявою [PERSON] нотаріус не повідомила про наявність заповіту на ім`я позивача. Лише в березні 2020 року після спливу строку на прийняття спадщини нотаріус повідомила про наявність заповіту. Суду також в якості доказів надано копію свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] та копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копія паспорта [PERSON] з відміткою про шлюб із [PERSON] ; Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2019 року. 14 серпня 2020 року надійшла витребувана від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. належним чином завірена копія спадкової справи №65002237, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На а.с.8 (оборот) мається заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 15 листопада 2012 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б таке не знаходилося і взагалі все те, на що він по закону матиме право на день своєї смерті він заповів [PERSON] , а в разі смерті або неприйняття нею спадщини заповідає [PERSON] . З урахуванням викладеного, [PERSON] просить задовольнити її вимоги щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який був нею пропущений з поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст.1269, частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до судової практики, а саме Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2019 року по справі №761/42165/17-ц та Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню та позивачу необхідно визначити додатковий строк терміном на два місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки погоджується з доводами позивача про те, що строк пропущений ними з поважних причин.

Outcome: approved