overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 25 листопада 1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і прожила з ним разом до 2013 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду і до кінця навчання дитини у Вищому навчальному закладі [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без своєї участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без своєї участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував . Вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі до 07 серпня 2003 року (свідоцтво про розірвання шлюбу, а.с.2), мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження, а.с.3). Син проживає з матір'ю (довідка №02-08/476, а.с.5) є студентом 2 курсу Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка (а.с.6). Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 14.06.2002 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №271. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаних дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, беручи до уваги позицію позивача, відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2014 року шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 26.09.2014 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 16). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 08.10.2014 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з даним позовом. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Відповідач працездатний та працює, інших утриманців не має, але добровільно не надає допомогу на утримання дітей. Просить постановити рішення про стягнення аліментів у розмірі 13 частини. Відповідач допитаний відповідно до ст.132 ЦПК України, позовні вимоги визнав повністю. Суду пояснив, що має тимчасові заробітки та не заперечував щодо розгляду справи в суді у його відсутність. В судове засідання позивач не з'явилася, але надіслала письмову заяву та підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просить справу розглядати у її відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що відповідач [PERSON] є батьком дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 15 листопада 2008 року та Серії [NUMBER] видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 24 листопада 2009 року. (а.с. 2-3). Згідно довідки Нововасилівської сільської ради від 6 жовтня 2014 року [PERSON], разом з дітьми проживає в [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з сім'єю не проживає, працездатний, має тимчасові заробітки, інших утриманців не має та бажає надавати матеріальну допомогу дітям. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 243,60 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2006 році, мають одну неповнолітню дочку [PERSON], 2007 року народження, яка живе з позивачкою. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому останні шість місяців припинили шлюбні стосунки. В суді позивачка доводи позову підтримує, судовий збір з відповідача просить не стягувати. Відповідач з позовом згідний. Сторони не примирились в наданий їм судом строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства в серпні 2014 року. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтв про шлюб та народження дочки. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти мешкають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у добровільному порядку матеріально допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст. 183 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду, кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо особи відповідача, які б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання дитини або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, а тому дійшов висновку, що останній може щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

08 жовтня 2014 року [PERSON], з врахуванням доповнених позовних вимог від 10 листопада 2014 року,звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації за частку у спільному майні,зокрема просить стягнути на його користь з відповідача грошову компенсацію вартості належної йому ? частини квартири [ADDRESS] в розмірі 51600грн з припиненням за ним права власності на зазначену частину квартири. Позивач подав суду заяву про слухання справи у його відсутність,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 10 листопада 2014 року відповідачка у справі [PERSON] подала суду заяву про визнання позову,слухання справи у її відсутність,з визнанням за нею права власності на ? частину квартири,яка належала позивачу,взамін на стягнуту з неї грошову компенсацію за ? частину квартири. Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливе припинення за позивачем права власності на належну йому ? частину спірної квартири зі стягненням за неї грошової компенсації в розмірі 51600грн,з визнанням за відповідачкою права власності на зазначену ? частину квартири взамін стягнутої з неї на користь позивача грошової компенсації в розмірі 51600грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

08 жовтня 2014 року заявник звернулась до суду та просить надати їй право на шлюб з [PERSON] Зазначила в заяві , що вона народилась [INFO] . З [PERSON] проживає у цивільному шлюбі. На даний час [PERSON] вагітна , строк вагітності становить 20 тижнів. Батьком майбутньої дитини є [PERSON] Узнавши про вагітність заявника, [PERSON] запропонував вийти за нього заміж та створити сім'ю. [PERSON] та [PERSON]. підтримали заяву та просять її задовольнити. Заслухавши учасників судового засідання , розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих заявником доказів , суд вважає , що заява підлягає задоволенню. Відповідно до статті 22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно статті 23 Сімейного Кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено , що заявник народилась [INFO] ( арк.с. 4) . На час розгляду справи заявник є вагітною , строк вагітності становить 20 тижнів (арк.с.5). [PERSON] стверджує , що саме він є батьком майбутньої дитини та просить суд дозволити укласти шлюб з заявником. Дослідивши в сукупності надані докази суд приходить до висновку , що між заявником та [PERSON] склались взаємовідношення , що притаманні подружжям , а тому вважає що надання права на шлюб буде відповідати інтересам заявника .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

08 жовтня 2014 року заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою встановлення факту родинних відносин, в якій зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка проживала на час смерті в м. Чортків Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на земельні ділянки розташовані на території Росохацької сільської ради які видані на ім'я [PERSON]. Заявник вказує, що є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день смерті але не може оформити спадщину з тих підстав, що в свідоцтві про її народження прізвище матері вказана як - [PERSON], а в свідоцтві про смерть вказана як - [PERSON]. Просить суд встановити їй факт родинних відносин, а саме: що померла [INFO] року [PERSON] була матір'ю [PERSON], [INFO], а вона її дочкою. Встановлення даного факту родинних відносин необхідно для реалізації спадкових прав. Заявник [PERSON] заяву підтримує, просить її задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявника, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до переконання, що заява підставна і підлягає до задоволення на наступних підставах. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року в с. Росохач Чортківського району в графі мати вказано [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] одружилася з [PERSON], після укладення шлюбу отримала прізвище - [PERSON], актовий запис № 4. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року в с. Росохач Чортківського району. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року в м. Чортків актовий запис № 11. Свідки [PERSON], [PERSON]. ствердили суду що знають заявницю та її померлу матір, вказали суду що заявниця [PERSON] була дочкою померлої [PERSON]. Таким чином зазначені докази в сукупності стверджують родинні відносини [PERSON] як матері [PERSON], а тому заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

08 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 13 вересня 2003 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. З січня 2014 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій в позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти розірвання. Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 13 вересня 2003 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.09.2003 року (а.с.4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилося двоє дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.12.2004 року) (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

08 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 31.07.1999 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з матір'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні характери, різні погляди на життя. Більше трьох років фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені, позивач переїхав до Києва. Оскільки сім'я розпалася з причин взаємного непорозуміння, сумісне господарство не ведеться, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Позивач просить суд не надавати строк для примирення сторін, оскільки між ними було достатньо часу для прийняття рішення про розірвання шлюбу та примирення сторін є неможливим. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дітей немає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.1999 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Донецька Донецької області, актовий запис за № 437, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.19). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Майнових суперечок немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

08 жовтня 2014 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 серпня 2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося внаслідок непорозумінь у родині. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Тому вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, посилаючись на те, що відповідач дозволяє втручатись у їх сімейне життя своїй матері, а з її думкою не рахується та її не поважає. Наданий їм строк на примирення не дав позитивних результатів. Крім того, вона повідомила, що бажає і надалі іменуватись шлюбним прізвищем «[PERSON]». Відповідач позов визнав, так як під час наданого їм строку на примирення йому стало відомо, що позивач допускала подружню зраду. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №32 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом тривалого часу - з липня 2014 року сторони не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Сторонам судом надавався строк на примирення, однак сторони не примирились та погодились, що примирення та збереження сім'ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved