overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

07 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 червня 2002 року Єфремівською сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 4, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з листопада 2017 року, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 165434, виданим Єфремівською сільською радою Первомайського району Харківської області, актовий запис № 4 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ 273235 (а.с.8). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

07 грудня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, посилаючись на те, що 14 березня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, інших утриманців не має, аліментів нікому не платить, має змогу платити аліменти, однак в добровільному порядку відмовляється це робити, а тому позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, а розгляд справи слід провести в порядку ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що сторони з 14 березня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO],які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та довідкою Дунаєвецької міської ради №326 від 07.12.2017 року. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до \~ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Також в порядку, визначеному ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1\~ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України\~допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

07 грудня 2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На обгрунтування своїх вимог зазначила, що 20 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Городненській сільській раді Болградського району Одеської області, актовий запис №18. \~ \~ \~ \~ \~ \~Від\~ шлюбу у сторін є\~ донька Діана, [INFO],\~ яка проживає з відповідачем, між ними існує спір про місце проживання дитини. Шлюбні відносини сторони припинили\~ у серпні 2016 року,\~ через\~ те, що відповідач систематично зловживав алкоголем, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. \~ Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, просила суд розірвати їх шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, у якій просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач\~ \~\~ у судове засідання не з'явився, \~\~про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток. Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши матеріали справи,\~ суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а\~\~ відповідач не прийняв\~ мір для збереження\~\~ сім ї.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~ \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

07 грудня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 03 червня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 2 років тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 03 червня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 03 червня 2006 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 345. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - «Харченко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

07 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 28 серпня 2004 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис №1841. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд позово задовольнити, виходячи з доводів, якими обгрунтовується позовна заява. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 серпня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис №1841 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

07 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що йому на підставі договору дарування від 10 жовтня 2014 року належить будинок №3 по вул. Садовій, в с. Малиничі Хмельницького району. У зазначеному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON]. Відповідач у даному будинку не проживає та ніколи не проживав, фактичне місце проживання його не відоме. З огляду на викладене, позивач, зазначивши, що відповідач в будинку не проживає понад один рік без поважних причин, просить визнати його таким, що втратив право на користування квартирою. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що власником будинку №3 по вул. Садовій, в с. Малиничі Хмельницького району є [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються копією договору дарування від 10 жовтня 2014 року, копією довідки №1185 від 21.11.2018 року про склад сімї. У зазначеному будинку з серпня 2007 року зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 15 січня 2019 року [PERSON] в будинку №3 по вул. Садовій, в с. Малиничі Хмельницького району Хмельницькому не проживає з серпня 2007 року. В силу\~ч.1\~ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ч.2 ст. 405 ЦК України, відповідач втратив право на користування цим житлом оскільки відсутній без поважних причин понад один рік, а іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

07 грудня 2018 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони бажають укласти шлюб і заявник чекає від нього дитину, але не досягла шлюбного віку. [PERSON] у судове засідання не з'явилась та подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, свою заяву підтримала, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився та подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заяву [PERSON] підтримав, просить її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], орган опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явились, причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка народилась [INFO] року ([NUMBER] виданий 31.10.2017 року органом №6814), перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO], та є вагітною (довідка Старокостянтинівської ЦРЛ №956 від 19.11.2018 р.). [PERSON] та [PERSON] виявили бажання укласти шлюб, і перешкод для надання права на шлюб судом не виявлено. За таких обставин заява підлягає задоволенню, оскільки надання права на шлюб відповідає інтересам заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

07 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2011 року, який було зареєстровано Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 277. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2011 року (а.с.6), від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

07 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що є власницею житлового будинку на [ADDRESS], в якому у 2011 році був зареєстрований її колишній зять [PERSON], і який в 2016 році до розлучення з її дочкою виїхав на постійне проживання до своїх батьків в с. Сватово Красноперекопського району АР Крим. З моменту виїзду і до цього часу відповідач в будинку не проживає, а через його реєстрацію у цьому будинку вона не може оформити субсидію і сплачує додаткові кошти за комунальні послуги. Враховуючи наведене, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинку на [ADDRESS]. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснила, що відповідач не проживає у належному їй будинку з 2016 року. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце підготовчого судового засідання шляхом розміщення судового оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно на підготовче судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. В силу ст. 81 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями на [ADDRESS] району Волинської області, а згідно будинкової книги (а.с. а.с. 8-9), вона зареєстрована та проживає у ньому. За цією ж адресою 18 січня 2011 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] Даний факт підтверджується копією аркушів з вищезгаданої будинкової книги. В силу ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, [PERSON], як член сім'ї власника житлового будинку [PERSON], будучи відсутнім за місцем реєстрації більше одного року, тобто понад установлені ст. 71 ЖК УРСР та ст. 405 ЦК України строки, втратив право користування жилим приміщенням, що на [ADDRESS] району Волинської області. В судовому засіданні доведено відсутність [PERSON] протягом шести місяців за місцем його реєстрації, тобто в будинку [PERSON], Підстав збереження за відповідачем жилого приміщення, що згідно ст. 163 ЖК УРСР передбачені п.п.1, 5 ч.3 і ч.4 ст.71 цього ж Кодексу, судом не знайдено. Не відомо суду і про будь-яку домовленість між сторонами, що надає право користуватись житловим приміщенням позивача [PERSON] за відсутності у ньому останнього. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача понесених позивачем судових витрат, оскільки вона таких вимог не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

07 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 27 квітня 2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З вересня 2018 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 квітня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №213. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.04.2012 року, зроблений актовий запис № 213 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. З вересня 2018 року сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved