Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

07 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 734 кв.м в межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для обслуговування житлового будинку. Спадкоємицею після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області від 19.03.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача - Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Новосанжарською селищною радою Новосанжарського району Полтавської області 22.10.1998 року, перебувала земельна ділянка площею 734 кв.м в межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для обслуговування житлового будинку (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області 13.08.2014 року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.02.1957 року [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с. 4). Повідомленням приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області № 02-14/5-2015 від 20.05.2015 року вказано, що після померлого [INFO] року [PERSON], який проживав в [ADDRESS], 03.02.2015 року заведена спадкова справа № 5/2015. У спадковій справі в наявності є заява дружини [PERSON] про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 18). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved