Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

09.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психіатричного здоров`я» Миколаївської обласної ради, в якій представник заявника вказує, що в зв`язку з наявністю у хворої [PERSON] , [INFO] , психічного розладу, який супроводжується агресивними намірами та реалізуються у конкретних вчинках, що створює загрозу здоров`ю та життю оточуючих людей, існує необхідність примусового госпіталізації хворої до 3-го відділення КНП «МОЦПЗ» МОР. В заяві представник КНП «МОЦПЗ» МОР зазначає, що перенесла ЧМТ 10 років тому, лікувалась у невропатолога амбулаторно з посттравматичною енцефалопатією. Була доставлена в супроводі сина 07.04.2021 року на прийомний покій ЦПЗ в стані збудження психомоторного, поводила себе агресивно та неадекватно. Направлена на лікування в відділення № 3, де поводила себе неадекватно та агресивно. Вночі спала короткий проміжок часу. Була оглянута комісією ЛКК 08.04.2021 року у зв`язку з відмовою від лікування, була виписана, але по маячним мотивам не хотіла покидати відділення, проявляла супротив персоналу, не реагувала на прохання сина іти до дому (бо мала вилікувати усіх пацієнтів у відділенні), була викликана поліція, що зафіксувала на відео поведінку пацієнтки. Знаходячись дома з сином, знову стала поводитись не адекватно, агресивно по відношенню до сина, погрожувала йому, вимагала повернути її до лікарні щоб виконати її місію. Була повторно доставлена у супроводі сина в ЦПЗ 08.04.2021 року у 20-00 годин, оглянути черговим лікарем, направлена на лікування до 3-го відділення КНП «МОЦПЗ» МОР. Після перенесеної хвороби Covid-19 змінилась в поведінці, стала вести себе неадекватно, стала агресивною, вичурною та злобною до оточуючих. Сон відсутній декілька діб. Хвора відчуває, що вона «цілительниця» та створена, щоб лікувати людей, відмічає, що має контакт з космосом та богом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Черенкову Н.П . На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 12.04.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 12.04.2021 року прийнято до розгляду вказану заяву та відкрито окреме провадження у справі. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON], який представляє інтереси Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психіатричного здоров`я» Миколаївської обласної ради підтримав заяву, просив задовольнити, вказував на небезпеку, яку становить [PERSON] , для себе, оскільки відмовляється приймати ліки та проходити курс лікування. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] , підтримав заяву, просив задовольнити, вказував що [PERSON] , становить небезпеку для себе, оскільки хворіє та відмовляється приймати ліки, потребує станціонарного лікування. В судовому засіданні прокурор Качаун А.О. заяву підтримав, вважає за можливе задовольнити, терміном на 21 день, для проведенння огляду, діагностики та лікування. В судовому засіданні [PERSON] проти задоволення заяви заперечила, вказала, що у неї неприязні стосунки з сином, свою поведінку вона імітувала, бажає лікуватися на денному стаціонарі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно висновку ЛКК від 09.04.2021 року [PERSON] , [INFO] , була госпіталізована до 3-го відділення КНП «МОЦПЗ» МОР 08.04.2021 року о 20-00 годин. Доставлена в супроводі сина на прийомний покій ЦПЗ в стані психомоторного збудження, поводила себе агресивно, неадекватно, кричала, стрибала на місці, виказуючи маячні ідеї відношення на адресу сина та невістки, намагалась битись з персоналом, інструкції не виконувала, виказувала маячні ідеї величі та впливу, галюцінювала, розмовляла з не існуючими людьми. Згідно рапортів співробітників: завжди здавалась дивною. Перенесла Covid-19, тест повторний негативний. В телефонному режимі відмовилась від лікування ковідної пневмонії та моніторингу свого стану по маячним мотивам заявила, що вона зцілить себе сама без лікування, бо в неї з`явилися над здібності та дар зцілення, що було явною загрозою для власного здоров`я та оточуючих. Зі слів сина: змінилась в поведінці, стала вести себе неадекватно, стала агресивною, злобною, напруженою, не спала вночі, стала заявляти, що вона свята, має повний зв`язок з космосом та отримує з нього інформацію, постійно конфліктує з ним через розлучення з першою сім`єю, всіх обвинувачує в своїх проблемах, підозріла, конфліктує з персоналом на роботі. Подібний стан вже був в 1996-1999 роках після емоційного зриву, була збуджена, поводила себе неадекватно. У відділенні поводила себе неадекватно, збуджена, на зауваження не реагує, не виконує інструкції персоналу, виявляє супротив огляду лікаря терапевта, вимагає як до «зірки світового масштабу», активно виказує маячні ідеї величі та впливу, активно галюцінує, стає посеред палати здіймає руки до неба та каже, що отримує інформацію з космосу. Мислення прискорене, маячне, паралогічне, в`язке, деталізоване. Емоційно лабільна, ажитована, злобна, напружена. Когнітивне знижена, концентрація уваги знижена, інтелектуально мнестичні функції знижені виражені, до свого стану критика абсолютно відсутня. Діагноз: Органічний маячний шизофреноподібний розлад, агресивна поведінка. Зважаючи на важкість психічного стану хворої, агресивної прояви в її поведінці, які не піддаються вербальній корекції, загрозу для свого здоров`я та здоров`я оточуючих їй необхідне лікування виключно в умовах психіатричного стаціонару. У зв`язку з тим, що хвора не усвідомлює свій стан, може становити загрозу, як для себе, так і для оточуючих, відмовляється від лікування, комісія ЛКК вважає про необхідне подати прохання про необхідність госпіталізації без згоди хворої. Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: - вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або - неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з ст. 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи наявність висновку ЛКК від 09.04.2021 року КНП «МОЦПЗ» МОР, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved