Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

09 грудня 2015року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» про визнання дій незаконними, зміну формулювання причин звільнення, стягнення невиплачених сум при звільненні та середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до постанови Правління [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» від 04 червня 2015 року № П-107/1 розпочато процедуру закриття (ліквідації) Івано-Франківської обласної дирекції вказаного банку, що серед іншого включає скорочення штату та чисельності працівників. На виконання даної постанови 19 червня 2015 року був виданий наказ № 1016/-10-к про скорочення посади начальника управління операційної підтримки Івано-Франківської обласної дирекції, яку позивач займала починаючи з 2007 року. 03 липня 2015 року комісією під головуванням старшого менеджера по роботі з персоналом Хмельницького та Львівського регіону управління по обслуговуванню ключових клієнтів [PERSON] було доведено (зачитано в голос) зміст наказу № 1016/-10-к. Відповідно до штатного розпису, затвердженого постановою Правління [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» від 04 червня 2015 року № П-107/1, у банку введено посаду регіонального менеджера з питань адміністративного обслуговування та координації з місцем роботи у місті Івано-Франківську та з 01 травня 2015 року посаду начальника управління адміністративного обслуговування у місті Львові. На вказану посаду без створення відповідної комісії для визначення рівня знань, практичних навиків та рівня кваліфікації на вказану посаду у місті Івано-Франківську переведено працівника, який весь час займав посаду керуючого справами (завгосп) у обласній дирекції. Позивачем 16 червня 2015 року на електронну адресу директора Львівської обласної дирекції направлено своє резюме для переведення на посаду начальника управління адміністративного обслуговування у місті Львові, а 19 серпня 2015 року направлено листа з аналогічною пропозицією. 28 серпня 2015 року за результатами співбесіди, що проходила у форматі відеоконференції, позивачу відмовлено у задоволенні поданих нею заяв. 03 вересня 2015 року позивач направила на адресу директора Департаменту персоналу електронного листа про необхідність 04 вересня 2015 року провести її належне звільнення та видачу трудової книжки, проте головним експертом з правових питань Департаменту персоналу направлено відповідь з відмовою у звільненні в порядку скорочення. 04 вересня 2015 року позивачем у черговий раз направлено до Департаменту персоналу листа про необхідність її звільнення в порядку скорочення, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. 07 вересня 2015 року був оголошений наказ роботодавця про зміну істотних умов праці, згідно якого позивача переведено на двогодинний робочий день з погодинною оплатою праці та понижено посадовий оклад. 10 листопада 2015 року [PERSON] була звільнена із займаної посади в порядку пункту 6 статті 36 Кодексу законів про працю України на підставі наказу № 3047к. [PERSON] даного наказу позивачу було виплачено вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку і грошову компенсацію, що складалася з щорічної відпустки за період з 12 жовтня 2014 року по 11 жовтня 2015 року та з щорічної доплати за особливий характер праці з 12 жовтня 2014 року по 11 жовтня 2015 року. Також між позивачем та відповідачем була укладена Угода про виконання роботи на 2014 рік, яка, в свою чергу, позивачем була виконана у повному обсязі з загальним показником виконаних цілей «перевищує очікування», тобто на 112,87% та була затверджена виконавчим директором Івано-Франківської обласної дирекції банку 09 квітня 2015 року. Проте, незважаючи на повне виконання Угоди про виконання роботи на 2014 рік, роботодавець повинен був виплатити премію за 2014 рік у розмірі 23\~370,00 грн. та премію за 10 місяців 2015 року у розмірі 19\~475,00 грн., але премії [PERSON] так і не були виплачені роботодавцем. Крім того, 06 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір №014/0030/74/20309, згідно якого банком були надані кредитні кошти у розмірі 270\~180,00 грн. для придбання квартири [ADDRESS] з кінцевою датою погашення 06 квітня 2031 року та сплатою річної відсоткової ставки на рівні 11,8%. Такі умисні дії відповідача призвели до втрати нормальних життєвих звязків позивача, глибоких душевних страждань, занепокоєння за професійне майбутнє і вимагають від неї значних зусиль для організації свого життя. Позивач зазнала психологічного стресу, поновлення її законних прав вимагає додаткових, раніше непередбачуваних зусиль і матеріальних витрат на правову допомогу, було принижено її професійну честь, ділову репутацію та людську гідність. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 250\~000,00 грн. За таких обставин позивач просить визнати незаконними дії [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» щодо звільнення у звязку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці, змінити підставу та формулювання причин звільнення зі «звільнена у звязку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці пункт 6 статті 36 Кодексу законів про працю України» на «звільнена у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників пункт 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України», зобовязати внести відповідний запис до наказу від 10 листопада 2015 року № 3047к та трудової книжки про звільнення [PERSON], стягнути невиплачену суму винагороди за виконання угоди про виконання роботи за 2014 рік та за 10 місяців 2015 року у загальному розмірі 42\~845,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 10 листопада 2015 року по день фактичного розрахунку, а також моральну шкоду у розмірі 250\~000,00 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали на підставах, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що при звільненні позивача були дотримані вимоги трудового законодавства, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] трудової книжки, [PERSON] 12 жовтня 2004 року призначена на посаду провідного економіста у відділ обліку банківських операцій Івано-Франківської обласної дирекції АППБ «Аваль», 01 лютого 2005 року переведена на посаду головного економіста з податкового обліку відділу обліку банківських операцій, 22 березня 2006 року переведена на посаду економіста 1 категорії відділу обліку банківських операцій, 01 лютого 2007 року переведена на посаду головного економіста (податковий облік) відділу внутрішньобанківських операцій, 01 листопада 2007 року переведена на посаду начальника операційного управління, 01 вересня .2012 року переведена на посаду начальника управління операційної підтримки Івано-Франківської обласної дирекції, 10 листопада 2015 року звільнена з роботи у звязку із відмовою від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці пункт 6 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 8-9). [PERSON] наказу № 3047к від 10 листопада 2015 року [PERSON], начальника управління операційної підтримки Івано-Франківської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль», звільнено з роботи 10 листопада 2015 року у звязку з відмовою від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці пункт 6 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 10, 95). Відповідно до довідки про доходи, заробітна плата [PERSON] за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року становить 69\~189,12 грн. (а.с. 11). Між позивачем та відповідачем укладена Угода про виконання роботи на 2014 рік (а.с. 12-21). 06 квітня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», Кредитором, та [PERSON], Позичальником, укладений кредитний договір № 014/0030/74/20309, згідно якого Кредитор надає Позичальнику кредит у розмірі 270\~180,00 грн. для придбання квартири [ADDRESS] з остаточною датою погашення 06 квітня 2031 року та сплатою річної відсоткової ставки на рівні 11,8 % (а.с. 22-26). 06 квітня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», Іпотекодержателем, та [PERSON], Іпотекодавцем, укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] (а.с. 27-29). Позивач надіслала 16 червня 2015 року на електронну адресу директора Львівської обласної дирекції резюме (а.с. 30). Розпорядженням Правління Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» № 142/1рП від 22 серпня 2012 року затверджено додаткову угоду щодо збереження діючих відсоткових ставок за іпотечними та авто кредитами в національній валюті для працівників Центрального офісу, регіональних та обласних дирекцій Банку, які підлягають скороченню (а.с. 31). Позивач звернулася з листом до начальника управління операційної підтримки Івано-Франківської обласної дирекції Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», на що була отримана відповідь (а.с. 32-35). [PERSON] з протоколу № 17 засідання профспілкового комітету ППО Львівської ОД АТ «[PERSON] Аваль» від 25 серпня 2015 року, відмовлено у наданні згоди на звільнення [PERSON] за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України як особи, яка має імунітет до скорочення та запропоновано вжити додаткових заходів щодо пропонування вакантних посад для працевлаштування (а.с. 36, 90-91, 204-205). Постановою Правління Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» №П-107/1 від 04 червня 2015 року вирішено закрити (ліквідувати) Івано-Франківську та Волинську обласні дирекції Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (а.с.59-64). Відповідно до Протоколу № 2 засідання лічильної комісії звітно-виборної профспілкової конференції про підбиття підсумків голосування від 28 липня 2014 року [PERSON] було обрано заступником голови профспілкового комітету (а.с. 65-67, 197-199). [PERSON] Протоколу № 1 засідання лічильної комісії звітно-виборних зборів ППО ІФ ОД АТ «[PERSON] Аваль» від 13 липня 2015 року, обрано головою лічильної комісії [PERSON], секретарем - Мандрик В.М. (а.с. 68, 200). Первинна профспілкова організація працівників Івано-Франківської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» була ліквідована, що підтверджується протоколом №2 засідання лічильної комісії звітно-виборної профспілкової конференції про підбиття підсумків голосування від 13 липня 2015 року (а.с. 69-71, 201-203). 19 червня 2015 року [PERSON] акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» виданий наказ № 1016/-10-к «Про попередження про наступне звільнення за скороченням штату та чисельності працівників» (а.с. 72, 129). З наказом № 1016/-10-к від 19 червня 2015 року позивач була ознайомлена 03 липня 2015 року, проте відмовилась ставити дату та підпис про ознайомлення, також були запропоновані інші вакансії роботи у Банку (а.с. 72-76, 130-134). Позивачу пропонувалися вакансії 15 липня 2015 року, 22 липня 2015 року, 24 липня 2015 року, 17 серпня 2015 року, 03 вересня 2015 року, 10 листопада 2015 року (а.с. 76-88, 134-146). Наказом від 01 липня 2015 року № 1165-1-к [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» [PERSON] керуючого справами управління справами Івано-Франківської обласної дирекції [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» переведено за його згодою в управління адміністративного обслуговування Львівської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» на посаду регіонального менеджера з питань адміністративного обслуговування та координації з 01 липня 2015 року (а.с. 89). Наказом № 2440к від 07 вересня 2015 року в порядку встановленому частиною 3 статті 32 Кодексу законів про працю України змінено істотні умови праці начальнику управління операційної підтримки Івано-Франківської обласної дирекції Банку [PERSON] (а.с. 92, 147). 07 вересня 2015 року складений акт про відмову працівника [PERSON] від ознайомлення з наказом № 2440к від 07 вересня 2015 року (а.с. 92, 148). Директором Департаменту операційного сервісу затверджена посадова інструкція начальника управління операційної підтримки (а.с. 93-94, 149-150). [PERSON] Положення про систему управління винагородою працівників [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», дане положення є нормативним документом АТ «[PERSON] Аваль», що визначає основні правила щодо зарплати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат працівників Банку. Положення створено з метою впровадження політики Банку щодо ефективної системи управління винагородою відповідно до законодавства України, міжнародної практики і «Корпоративної директиви з управління винагородою АТ «[PERSON] Аваль», затвердженої Протоколом засідання Спостережної ради № СР-12/1 від 03 грудня 2014 року. [PERSON] пункту 1.3 «Терміни» даного Положення, змінна частина винагороди це гарантована частина винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість, за особливі умови праці. З пункту 2 «Основні принципи винагороди» Положення вбачається, що змінні виплати не є гарантованими, постійними та обовязковими та передбачають винагороду за особливі досягнення, успіхи та за особливі умови праці (а.с. 101-108). [PERSON] протоколу засідання Спостережної ради від 03 червня 2015 року, затверджено заборону нарахування та виплати змінної винагороди у АТ «[PERSON] Аваль», у тому числі, річної премії за результатами роботи, премії на утримання 2014 та відстрочених премій, за 2014 рік (а.с. 109). Статут [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», затверджено загальними зборами акціонерів [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» протокол № 3б-49 від 12 квітня 2012 року та погоджено Національним банком України 25 травня 2012 року (а.с. 110-121). З [PERSON] з протоколу зустрічі від 28 серпня 2015 року Львівської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» вбачається, що у [PERSON] відсутні знання та досвід в напрямку адміністративно-господарського забезпечення потреб структурних підрозділів для здійснення організації та контролю по виконанню завдань та функції підрозділів управління адміністративного обслуговування Львівської обласної дирекції. Таким чином, кандидатура [PERSON] не відповідає кваліфікаційним вимогам, які передбачені функціональними обовязками начальника управління адміністративного обслуговування та не може бути призначено на дану посаду (а.с. 122, 151-156). [PERSON] нагороджувалася у номінації Найкраща організація операційної роботи за напрямком: «Касова робота», отримала особливу подяку за гарну роботу у 2007 році, отримала сертифікат найвищої оцінки за особистий внесок в роботу банку, брала участь у номінації «Людина року» (а.с. 163-166). Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-другої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Пункт 6 статті 36 Кодексу законів про працю України передбачає, що однією з підстав припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці. [PERSON] пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Вимогами статті 252 Кодексу законів про працю України та статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлені гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів, до яких зокрема належать те, що працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок). Звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі у зв'язку із станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена можливість звільнення з роботи чи служби). Судом встановлено, що позивач з 28 липня 2014 року була членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації Івано-Франківської обласної дирекції [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», що не оспорюється позивачем. За таких обставин на позивача поширюються гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів, передбачені статтею 252 Кодексу законів про працю України та статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зокрема, позивач не може бути звільнена з ініціативи власника або уповноваженого ним органу протягом року після закінчення строку, на який обирався склад профспілкового органу. Звільнення позивача відбулося за пунктом 6 статті 36 Кодексу законів про працю України, що не належить до підстав звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. З огляду на викладене, суд вважає, що звільнення позивача за пунктом 6 статті 36 Кодексу законів про працю України здійснено з дотриманням вимог законодавства про працю, тому позовні вимоги про визнання незаконними дій [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» щодо звільнення у звязку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці, зміну підстави та формулювання причин звільнення зі «звільнена у звязку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці пункт 6 статті 36 Кодексу законів про працю України» на «звільнена у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників пункт 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України», зобовязання внести відповідний запис до наказу від 10 листопада 2015 року № 3047к, трудової книжки про звільнення [PERSON] як необґрунтовані та безпідставні не підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення невиплаченої суми винагороди за виконання угоди про виконання роботи за 2014 рік та за 10 місяців 2015 року у загальному розмірі 42\~845,00 грн., то у задоволенні вказаної вимоги суд вважає за необхідне відмовити, оскільки згідно Положення про систему управління винагородою працівників [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», змінні виплати, до яких належать гарантована частина винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість, за особливі умови праці, не є гарантованими, постійними та обовязковими і визначаються за результатами роботи [PERSON] в цілому, Банку, підрозділу Банку, при цьому [PERSON] закінчив 2014 рік зі збитками і на засіданні Спостережної ради 03 червня 2015 року було затверджено заборону нарахування та виплати змінної винагороди у АТ «[PERSON] Аваль», у тому числі, річної премії за результатами роботи, премії на утримання 2014 та відстрочених премій за 2014 рік (а.с. 101-109). Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 10 листопада 2015 року по день фактичного розрахунку, моральної шкоди у розмірі 250\~000,00 грн., оскільки дані вимоги випливають з вимоги про зміну підстави та формулювання причин звільнення. У відповідності з положеннями статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» про визнання дій незаконними, зміну формулювання причин звільнення, стягнення невиплачених сум при звільненні та середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнена від сплати судових витрат, їх необхідно віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 2, 36, 41, 237-1, 252 Кодексу законів про працю України, статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,

Outcome: dismissed