Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

07 вересня 2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі укладеного між сторонами кредитного договору № HMTWG40000003343 від 12 лютого 2008 року (далі по тексту кредитний договір) Банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 195000 грн. Позивачем, у звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, заявлена вимога стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23 серпня 2016 року становить 175991,17 грн. і складається із заборгованості по кредиту в сумі 24059,63 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 38158,09 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 113773,45 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку. В звязку з відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача він викликаний в суд через оголошення у газеті «Подільські вісті» № 11 від 31 січня 2017 року, а тому, згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, вважається повідомленою про час та місце розгляду справи. Справа розглянута заочно, на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України, дія якої, згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, поширюється і на правовідносини, повязані з кредитом, передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), в разі прострочення повернення чергової частини позики. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. 12 лютого 2008 року між кредитодавцем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПриватБанк, Банк), та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № HMTWG40000003343. На виконання умов договору Банком було надано [PERSON] кредит в сумі 195000 грн. на придбання у власність квартири [ADDRESS] копр. А в смт Теофіполь Хмельницької області. [PERSON], відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 2.4 кредитного договору, зобовязаний був щомісячно до 12 числа кожного місяця, що починається з наступного після укладення цього договору, вносити на погашення заборгованості ануїтетні платежі в сумі 2498,18 грн., які включають частину заборгованості по тілу кредиту та відсотки за користування кредитом в розмірі 15 % річних. Згідно п. 6.2 Кредитного договору, в разі порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.4 договору, він сплачує кредитору відсотки за користування кредитом в подвійному розмірі від зазначеного в п. 1.1 договору, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Сторони передбачили у п. 6.4 кредитного договору, що при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту та сплаті відсотків за його користування, в тому числі підвищених, банк має право нарахувати, а позичальник сплатити банку пеню в розмірі 0,15 від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, наданим позивачем, позичальник [PERSON] вносив кошти на погашення заборгованості по кредиту, але лише до 26 серпня 2008 року, про що свідчить зменшення сальдо поточної заборгованості за кредитом (Графа 3 «Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)»), наявність показників в графах 10 «Сплачено процентів» та 13 «Сума погашеної пені», отримані банком кошти розподілялися у визначеному пунктом 2.6 кредитного договору порядку, а саме, спочатку витрати/збитки банку, далі пеня, прострочені нараховані відсотки, прострочена заборгованість по кредиту, строкова заборгованість по кредиту. На підставі рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2009 року № 2-31/09 було звернено стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, в забезпечення вимог за кредитним договором, внаслідок чого була погашена нарахована заборгованість по процентах та частково, до 24059,63 грн., зменшена сума боргу по тілу кредиту, що також підтверджується і наданим банком розрахунком заборгованості. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02 березня 2011 року було стягнуто з [PERSON] на користь ПриватБанку 38825,49 грн. заборгованості по кредиту за договором № HMTWG40000003343 від 12 лютого 2008 року. Заборгованість станом на 16 лютого 2011 року, яку стягнуто за рішенням суду від 02 березня 2011 року, складалася із заборгованості по кредиту в сумі 24059,63 грн., заборгованості за відсотками в сумі 10750,17 грн. та заборгованості по пені в сумі 4015,69 грн. За таких обставин повторно не може бути стягнено заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по відсотках в сумі 10750,17 грн. Сторонами не надано відомостей про внесення позичальником коштів на виконання умов договору після вищезазначеного рішення Апеляційного суду, тому, виходячи з вимог ст. 599 ЦК України про припинення зобовязання виконанням, проведеним належним чином, стягненню підлягає лише різниця між нарахованими та стягнутими відсотками, яка становить 27407,92 грн. (38158,09 грн. (позовна вимога стягнення заборгованості по процентах) 10750,17 грн. (стягнуто за рішенням від 02 березня 2011 року)). З розрахунку заборгованості та тексту позовної заяви вбачається, що сума пені, нарахованої за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, становить 113773,45 грн., з яких банк просить стягнути 27782,28 грн., тому позовна вимога про стягнення суми пені підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки повторність стягнення у даному випадку відсутня. Проценти підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог 61,32 %.

Outcome: partial