Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

08.01.2019 відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 15.09.2010 по 17.07.2018 перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу і по теперішній час діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], він одноосібно займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням, створює для дітей належні соціально-побутові умови проживання, забезпечує збереження психічного і фізичного здоров'я, розумового та духовного розвитку. Відповідачка з січня 2017 року проживає за іншою адресою по [ADDRESS], участі у вихованні дітей не приймає, не відвідує їх у дитячому садку, не цікавиться їх життям і розвитком, матеріальної допомоги не надає. Крім того, відповідачка веде аморальний спосіб життя, допускає появу перед дітьми в нетеврезому стані, застосування ненормативної лексики, що негативно впливає на психічний стан дітей. На переконання позивача, визначення місця проживання дітей разом з ним буде якнайкраще відповідати їх інтересам, слугуватиме запорукою гармонійного та повноцінного виховання та розвитку дітей. В зв'язку з тим, що між ним та відповідачкою не вдається досягнути згоди щодо місця проживання їх малолітніх дітей просить визначити місце проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, зазначених у позові. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні пояснив, що органом опіки та піклування наданий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітніх: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання батька, виходячи з якнайкращих інтересів дітей. Зазначив, що мати дітей, [PERSON], проживає за відмінною від місця проживання дітей адресою, самоухилилася від їх виховання, порушувалися питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, . Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Частинами 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2010 по 17.07.2018. Мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] відповідно, виданими повторно 09.10.2018 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої головою квартального комітету «Східний» від 12.12.2018 [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з січня 2017 року не проживає за вказаною адресою. Судом встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, до адміністративної відповідальності не притягувався, працює протоієреєм храму Жон-Мироносиць Охтирського Церковного Благочиння, Сумської Єпархії, Української Православної Церкви, має регулярний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, вказане підтверджується довідкою № 1481 від 14.12.2018 про проходження профілактичного психіатричного огляду, меддовідкою лікаря-нарколога № 1201 від 18.12.2018, довідкою Охтирського ВП ГУНП в Сумській області № 19981 від 14.12.2018, довідкою про доходи [PERSON] за період з 01.07.2018 по 18.12.2018, характеристикою з місця його роботи. Згідно довідки, наданої дошкільним навчальним закладом (ясла садок) «Теремок» від 12.12.2018 № 166 [PERSON], 2013 року народження, [PERSON], 2011 року народження та [PERSON], 2014 року народження відвідують дошкільний навчальний заклад «Теремок» та за весь час перебування дітей у садочку ними опікується їх батько [PERSON]. Мама дітей в дошкільний заклад не приходить, не цікавиться дітьми, не відвідує ранки, в яких беруть участь її діти. Як вбачається з висновків про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 25.09.2018 № 9 та № 10 [PERSON] та [PERSON] мають порушення мовлення та їм рекомендована психолого-педагогічна допомога у вигляді навчання з вчителем-логопедом. Згідно довідки комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр Охтирської міської ради Сумської області» № 01-13/28 від 21.12.2018 [PERSON] з 26.09.2018 систематично приводив дітей на заняття два рази на тиждень в Інклюзивно-ресурсний центр, з 06.11.2018 по 11.12.2018 заняття не проводилися у зв'язку із звільненням спеціаліста. Станом на 21.12.2018 [PERSON] та [PERSON] заняття не відвідують. Також, діти навчаються в Охтирській дитячій музичній школі ім. П.С. Білинника, [PERSON] на оркестровому відділенні по класу скрипки та на хореографічному відділенні, а [PERSON] на хореографічному відділенні, приводить та забирає дітей їх батько [PERSON]. Позивачем, з метою забезпечення медичного обслуговування дітей, укладено угоду про первинну медичну допомогу, що підтверджується відповідними деклараціями № 0000-Р516-К9К6, № 0000-34РХ-2374 та № 0000-4Е77-06Е0 від 26.06.2018. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи наведене вбачається, що позивач належним чином виконує свої батьківські обов'язки, приймає активну участь у житті своїх малолітніх дітей, займається їх всебічним розвитком, сприяє формуванню у дітей почуття власної гідності, поваги до інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Натомість відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, не проявляє материнської турботи про своїх дітей, не цікавиться їх життям і розвитком, тобто проявляє байдужість до долі своїх дітей. Щодо [PERSON] були складені протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 178 та ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння остання вчиняла сварки з позивачем, висловлювалася нецензурною лайкою. З даного приводу з [PERSON] проведено профілактичні бесіди про недопущення подібної поведінки. Відповідно до висновку Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 11.06.2017 за фактом звернення до Охтирського ВП [PERSON] із заявою з приводу погроз його дружини [PERSON] розправитися з власним життям проведено перевірку, в ході якої встановлено, що [PERSON] протягом півроку не проживає з [PERSON] по [ADDRESS] та остання постійно шантажує тим, що покінчить зі своїм власним життям. Опитати [PERSON] не вдалося, так як остання відсутня за місцем свого мешкання та місце її знаходження невідоме. Також згідно рапорту помічника чергового Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Лозового В.В. 10.09.2017 отримано заяву від [PERSON] та зареєстровано ЄО за № 6278 від 10.09.2017, в ході опрацювання якої встановлено, що 10.09.2017 о 15:04 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 10.09.2017 о 15:03 год. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] порізала собі вени, швидку заявник викликав самостійно. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради наданий висновок від 08.02.2019 №01-22/451, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за місцем проживання їх батька [PERSON] з тих підстав, що сторони до 17.07.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом зі своїми малолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS], з січня 2017 року [PERSON] проживає у своєї бабусі за іншою адресою, по [ADDRESS], а [PERSON] разом з дітьми залишився проживати за попередньою адресою, де для дітей створено належні умови проживання, діти забезпечені необхідним одягом, іграшками, предметами першої необхідності. [PERSON] працює, має постійний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має задовільний стан здоров'я, постійно турбується про стан здоров'я своїх дітей, виконує рекомендації щодо їх належного виховання та розвитку. З огляду на викладене, з метою захисту інтересів малолітніх дітей, подальшого забезпечення належних умов її виховання та всебічного розвитку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved