Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

07.10.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню та просить суд визнати виконавчий напис №557, який вчинено 20.05.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що є недійсним і не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 02 жовтня 2014 року отримав постанову головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Диких О.О. про відкриття виконавчого провадження № 44369496 про примусове виконання виконавчого напису № 557 від 20.05.2014 р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] що належить [PERSON] на праві власності, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеної квартири задовольнити вимоги ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» у розмірі 47 982,71 грн. Позивач вказує на те, що умовами кредитного договору та договору іпотеки не передбачено звернення стягнення на предмет застави шляхом видання виконавчого напису нотаріусом, а відтак зазначений напис не відповідає вимогам законодавства, оскільки виконавчий напис виданий у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Крім того позивач зазначає, що виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю просив задовольнити. Представник відповідача, третя особа та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 15 грудня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 980/П/2005-840 про надання кредиту у сумі 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) доларів США 00 центів та Договір іпотеки. Відповідно до Договору іпотеки від 15.12.2014 р. [PERSON] передав ВАТ Комерційний банк «НАДРА» у заставу квартиру зальною площею 89,8 кв. м за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності з метою забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань, що витікає із кредитного договору. За згодою сторін вартість предмету іпотеки складає 925 000 грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладання договору складає 183 200 доларів США (стаття 1 Договору іпотеки). 20.05.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 557 з метою звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] що належить на праві власності [PERSON], та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеної квартири задовольнити вимоги ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» у розмірі 47 982,71 грн. 18.08.2014 р. постановою головного державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Диких О.О. відкрито виконавче провадження № 44369496 про примусове виконання виконавчого напису № 557 від 20.05.2014 р.(а.с. 6). Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Порядку), відповідно до п. 1 якого такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Статтею 35 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно із п. 2.2, 2.3 зазначеного вказаного Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Проте, судом не встановлено факту направлення відповідачем позивачу повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень, що свідчить порушення вищезазначених норм та відсутність даних про безспірність заборгованості. Вказане свідчить про те, що вчинення оспорюваного виконавчого напису суперечило чинному законодавству, наслідком чого має бути визнання його таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, вимога позивача про визнання виконавчого напису недійсним не підлягає задоволенню, оскільки такого способу захисту цивільних прав та інтересів як визнання виконавчого напису недійсним не передбачено ні спеціальним законом, ні цивільним законодавством. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплачена позивачем згідно квитанції від 07.10.2014 року (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial