Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

08 листопада 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації, мотивуючи вимоги тим, що після смерті їхніх батьків вони отримали в спадщину частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських споруд. Таким чином, вони стали співвласниками Ѕ частини вищевказаного будинку та Ѕ частини присадибної земельної ділянки і відповідних господарських споруд, розташованих на ній. Окрім належної їм на праві приватної власності частини будинку, співвласниками іншої Ѕ частини будинку за зазначеною адресою є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до технічної документації на будинок за позивачами, значиться земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд пл. 0,05 га та для ведення особистого господарства пл. 0,1323 га в [ADDRESS] . Однак, користуватися своєю частиною земельної ділянки в повному обсязі вони не мають можливості із-за спору з відповідачами у визначених межах. Дане спірне питання позивачі намагалися вирішити з відповідачами шляхом домовленості, але їхня пропозиція залишилася поза увагою. На підставі викладеного просили визначити порядок користування [PERSON] та [PERSON] земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , згідно з їхньою часткою у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Визначити за [PERSON] та [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає їх частки у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] (відповідно до висновку експертизи), а також стягнути з відповідачів солідарно на їх користь понесені ними судові витрати по сплаті судового збору та експертизи. 18 грудня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 12 березня 2019 року продовжений строк підготовчого провадження, на 30 днів. Ухвалою від 27 березня 2019 року по справі призначена судова земельно-технічна експертиза, провадження зупинено. Ухвалою від 24 липня 2019 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 15 серпня 2019 року по справі призначена судово земельно-технічна експертиза, провадження зупинено. Ухвалою від 01 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили визначити порядок користування земельною ділянкою по другому або четвертому варіанті експертизи та стягнути з відповідачів солідарно судові витрати та витрати за експертизу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, своїм правом на подачу відзиву не скористався та доказів в обґрунтування заперечень проти позову суду не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] , [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , отримали по 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] /а.с.16,22/. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.04.2015 року, за позивачами зареєстрована спільна часткова власність по 1/12 частині на житловий будинок по [ADDRESS] /а.с.18,23/. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , інвентарний номер 2509, ј частина будинку належить [PERSON] , ј частина [PERSON] , 1/6 частина [PERSON] , 1/6 частина [PERSON] /а.с.26-31/. На ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2979 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. За ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічні положення містяться в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2007 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». За результатами проведення судової земельно-технічної експертизи наданий висновок № 9376 судової земельної-технічної експертизи від 25.09.2019 року /а.с.115-167/. При ознайомленні з висновками експертизи позивачі просили суд закріпити варіант поділу земельної ділянки №2 або №4. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач - [PERSON] заперечуючи проти позову та вирішення даного спору з урахуванням варіанту №4 та №2 проведеної експертизи, жодних доказів в обґрунтування своїх заперечень не надав, свою позицію не обґрунтував. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов в частині визначення порядку користування земельною ділянкою підлягає задоволенню з урахуванням Варіанту № 4 судової земельно-технічної експертизи № 9376 від 25.09.2019 року, зображеного на схемі в додатку № 4 до експертизи. Щодо позовних вимог в частині визнання за позивачами права на приватизацію земельної ділянки, то суд, зважаючи наявність іншого шляху вирішення даного питання в передбачений законом спосіб, вважає за необхідне позовні вимоги залишити без задоволення. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. При розподілі судових витрат суд враховує, що за результатом розгляду справи вирішилось питання визначення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 0,2979 га як для позивачів, так і для відповідачів. Таким чином, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів витрати за проведення експертизи в сумі 7572,65 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 057,20 грн. (з кожного по 528,60 грн.) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial