Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

07 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на їх сина [PERSON],, [INFO], в сумі 500 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 квітня 2014 року та до його повноліття. Позивач також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в сумі 500 грн. щомісяця, до досягнення їх дитиною трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що їх шлюб з відповідачем зареєстрований 23 березня 2013 року. З січня 2014 року сторони проживають окремо, шлюб між ними не розірвано. Відповідач з сином бачиться рідко, хоча перешкод йому в цьому не чиниться, участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. Утримувати дитину відповідач перестав після того, як вони стали жити окремо. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що лише вона займається утриманням та вихованням сина, проте її доходів недостатньо для забезпечення потреб дитини та її розвитку. Вона перебуває в декретній відпустці і не має змоги самостійно забезпечити необхідний рівень життя дитини та свій. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2013 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб, виданого 23 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. (а.с. 7). Шлюб між сторонами не розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 500 грн. щомісяця, оскільки її коштів не вистачає для повноцінного розвитку дитини. Відповідач з січня 2014 року не приймає участі в вихованні та утриманні дитини. Відповідач погоджується сплачувати аліменти у вказаному розмірі. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на їх сина. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує посилання відповідача на стан його здоров'я. Також суд враховує стан здоров'я дитини та необхідність нести витрати на її харчування, матеріальний стан відповідача та те, що він має змогу надавати кошти на утримання дитини. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, що на його утриманні перебувають інші особи чи стосовно свого скрутного майнового стану. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх сина в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 07 квітня 2014 року. Також позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі 500 грн. щомісяця, до досягнення їх сином трьох років. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Згідно ст. 75 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач на даний момент перебуває у декретній відпустці, не працює, не має постійного доходу, не має змоги самостійно забезпечити необхідний рівень прожиття. За таких обставин, з урахуванням того, що підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача коштів на утримання їх дитини, стану його здоров'я, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 07 квітня 2014 року та до досягнення дитиною трирічного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved