Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

08.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 09.04.2019 року уточнив та просить: - встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на Українській товарній біржі, реєстраційний № 93546, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; майновий пай члена РАБК «Ново-Некрасівський» с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 18143 (вісімнадцять тисяч сто сорок три) гривні, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , виданого 11.03.2001 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; майнового паю члена РАБК «Ново-Некрасівський» с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 18143 (вісімнадцять тисяч сто сорок три) гривень. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги являється дружина спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем за законом першої черги являється син спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що звернення до нотаріуса не було здійснено своєчасно та відсутній факт прийняття позивачем спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що 26.07.2000 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , укладено договір № 93546купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений Українською товарною біржею, згідно якого [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] продала, а [PERSON] , [PERSON] , купили житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Рішення Новонекрасівської сільської ради № 44-У11 «Про виконання ЗУ «Про засудження комуністичного і націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні і заборона пропаганди їх символіки», вулиця «Леніна» перейменовано на вулицю «Грама Сергія». Згідно довідки № 728 від 06.05.2019 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , на підставі договору № 93546купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Українською товарною біржею. Укладений між сторонами договір зареєстровано Українською товарною біржею 26.07.2000 року за № 93546. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивачі відкрито володіють та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлені можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на Українській товарній біржі, реєстраційний № 93546, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] . Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить майновий пай члена РАБК «Ново-Некрасівський» с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 18143 (вісімнадцять тисяч сто сорок три) гривень, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , виданого 11.03.2001 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; майновий пай члена РАБК «Ново-Некрасівський» с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 18143 (вісімнадцять тисяч сто сорок три) гривень. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55434085 від 12.03.2019 року, наданою приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] стала його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхомпостійно проживання разом із спадкодавцем, що підтверджено матеріалами справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.06.2009 року виконкомом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; майновий пай члена РАБК «Ново-Некрасівський» с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 18143 (вісімнадцять тисяч сто сорок три) гривень. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55434128 від 12.03.2019 року, наданою приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] став її син [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, після [PERSON] , померлої [INFO] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 306/02-14 від 02.04.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що звернення до нотаріуса не було здійснено своєчасно та відсутній факт прийняття позивачем спадщини. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved