Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

08.05.2015 р. позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Альфа-Банк», в якому просив визнати Кредитний договір від 12.09.2014 року № 500959548, укладений між ним та ПАТ «Альфа-Банк» недійсним, припинити правовідносини між позивачем та відповідачем за Кредитним договором від 12.09.2014 року № 500959548. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування вимог [PERSON] посилався на те, що 12.09.2014 року він звернувся до Відділення «Салтівське» ПАТ «Альфа-Банк» для отримання фінансової послуги - грошових коштів у кредит, з метою погашення заборгованості перед вказаним банком за кредитними договорами №401575540 від 16.01.2014 року у сумі 12171,53 грн. та № 500483614 від 13.05.2014 року у сумі 21315,35 грн. Загальна сума кредиту становить 33486,88 грн. 12.09.2014 року позивачем був укладений кредитний договір №500959548 з ПАТ «Альфа-Банк», в особі представника Відділення «Салтівське» за довіреністю [PERSON] Підписуючи кредитний договір від 12.09.2014 року №500959548, позивачу не було надано засвідченої належним чином копії довіреності [PERSON], дані такої довіреності не внесені до преамбули кредитного договору та до реквізитів розділу 9 договору. У п.3 вказаного кредитного договору міститься посилання на Розділ №2 «Загальних умов кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затверджених розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» № 1577 від 10 червня 2014 року. Проте з цими Умовами та «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затвердженими постановою правління НБУ від 10.05.2007 року №168, позивач ознайомлений не був та свій підпис про ознайомлення з ними не ставив. Вважає, що банком порушено його права, як споживача фінансових послуг. В судовому засіданні при повторному розгляду справи після скасування раніше постановлених судових рішень, позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, представник відповідача повторно не з'явився та від нього не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2014 р. [PERSON] звернувся до Відділення «Салтовське» Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» для отримання фінансової послуги - грошових коштів у кредит, з метою погашення заборгованості перед вказаним банком за кредитними договорами № 401575540 від 16.01.2014 р. у сумі 12 171,53 грн. та № 500483614 від 13.05.2014 р. у сумі 21315,35 грн. Загальна сума кредиту становить 33 486,88 гривень. 12.09.2014 р. [PERSON] був підписаний кредитний договір № 500959548 з ПАТ «Альфа-Банк» в особі представника Відділення «Салтовське» за довіреністю [PERSON]. За змістом статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 634 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 218, ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним; якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), визнання його судом недійсним не вимагається. В матеріалах справи наявні анкета-заява на отримання кредиту (а. с. 66), кредитний договір від 12 вересня 2014 року (а. с. 67-70) та додаток № 1 до вказаного кредитного договору з графіком погашенням платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а. с. 71-72), на яких містяться підписи позивача та представника банку з відтиском печатки. Крім того, згідно з довіреністю від 16 жовтня 2013 року та додатку № 1 до вказаної довіреності (а. с. 59-65) [PERSON] була уповноважена ПАТ «Альфа-Банк» на укладення та/або підписання від імені банку кредитних договорів на суму, що не перевищує 212 000 грн., додаткових угод та додатків до зазначених договорів. Згідно наданого розрахунку позивач здійснював часткові виплати за спірним кредитним договором (а. с. 73 - 75). Таким чином, спірний кредитний договір був підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; у матеріалах справи відсутні докази, що позивач на момент укладення договору заявляв додаткові вимоги щодо умов спірного договору, в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, про що вказано у додатках до кредитного договору «Загальна вартість кредиту» та «Графік погашення кредиту», які підписані позивачем. Ці обставини свідчать, що при укладанні Договору були додержані загальні вимоги, які є необхідними для чинності правочину згідно вимог ст. 203 ЦК України, волевиявлення позивача при укладанні Договору було вільним і відповідало його внутрішній волі, а Договор було укладено відповідно вимог чинного законодавства України. Позивач, підписавши вказаний договір, погодився з його умовами та отримав у кредит від відповідача обумовлену у договорі суму коштів. Отже, з огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed