Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

07 квітня 2020 року до суду поштою надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначено, що на підставі договору б/н від 25 жовтня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з правом пролонгації. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 11 березня 2020 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 11663 грн. 85 коп., з яких: 4681 грн. 97 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1846 грн. 12 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, 4104 грн. 15 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 531 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь банку вказану суму. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 14 квітня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 60). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а. с. 65, 66, 70, 71). Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви [PERSON] від 25 жовтня 2010 року останній отримав у ПАТ «КБ «ПриватБанк», нині АТ КБ «ПРИВАТБАНК», кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою базової процентної ставки за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, зі сплатою щомісячних платежів до 25 числа наступного місяця, штрафу при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань: 500 грн. + 5% від ціни позову, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка розраховується за формулою: пеня = пеня 1 (базова процентна ставка по договору / 30, нараховується за кожний день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн.) (а. с. 5-50). Своїм підписом у вказаній вище заяві відповідач погодився з тим, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також він підтвердив, що ознайомився з умовами та правилами надання банківський послуг, тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1, 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці. Позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. .+ 5% від ціни позову. У разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Банк свої зобов`язання по договору виконав, надавши відповідачу кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. У той же час, останній, скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 11 березня 2020 року в нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 11663 грн. 85 коп., з яких: 4681 грн. 97 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1846 грн. 12 коп. - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України, 4104 грн. 15 коп. - пеня за прострочене зобов`язання, 1031 грн. 61 коп. - штраф, з яких: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 531 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 5-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягнути 10632 грн. 24 коп. заборгованості по кредитному договору, яка складається з наступного: 4681 грн. 97 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1846 грн. 12 коп. - заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України, 4104 грн. 15 коп. - пеня за прострочене зобов`язання. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафів у сумі 1031 грн. 61 коп., то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1031 грн. 61 коп. необхідно відмовити. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (91,16%) слід також стягнути 1916 грн. 18 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial