Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

07.11.2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В позові позивач посилався на те, що вона є студенткою другого курсу факультету Запорізького національного університету денної форми навчання, через що не може влаштуватися на роботу і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатна, працює без оформлення трудових відносин, отримує регулярний дохід та має можливість сплачувати аліменти на її утримання, стягнень з відповідача не провадиться, неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків відповідач не має, посилаючись на ст.ст. 199, 200 СК України прохав стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви до завершення нею навчання до 30.06.2021 року, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць, розглядати справу у її відсутність. 27.11.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження і справу та призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 14.12.2018 року. 17.12.2018 року до суду по електронній пошті звернувся відповідач з заявою про те, що вона не може з`явитися в судове засідання, так як мешкає у іншій країні, протягом півтори року вона сплатила позивачу 750 доларів США, вона безробітна, має грудну дитину, допомоги від держави не отримує, знаходиться на утриманні у чоловіка, прохає надати їй копію позову на електрону пошту. 18.12.2018 року до суду по електронній пошті звернувся відповідач з повідомленням про те, що вона не працює, доходів ні в Україні ні в Турецькій Республіці не має, перебуває на утриманні у свого чоловіка, у позивача є молодша сестра півторарічного віку, позивачем протягом півтора року було отримано 750 доларів США, максимальну суму, яку вона згодна надавати позивачу 1000 грн. на будь-який офіційний рахунок банку України, має бажання подати на поділ майна з колишнім чоловіком. 11.01.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , явку якого та явку позивача визнано обов`язковою у судове засідання для надання особистих пояснень, розгляд справи відкладено на 22.02.2019 року. 16.01.2019 року до суду по електронній пошті звернувся відповідач з повідомленням про те, що вона сьогодні відправила позивачу 50 доларів США в рахунок сплати аліментів за грудень місяць, прохає суд це врахувати, кошти відправив її чоловік, її дитина хворіє, прохає суд справу розглянути без її участі, так як у неї не має можливості приїхати на Україну. 22.02.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області явку третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , та явку позивача визнано обов`язковою у судове засідання для надання особистих пояснень, розгляд справи відкладено на 19.03.2019 року. 19.03.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області явку третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , та явку позивача визнано обов`язковою у судове засідання для надання особистих пояснень, розгляд справи відкладено на 07.05.2019 року. 22.03.2019 року до суду по електронній пошті звернувся відповідач з повідомленням про те, що вона надіслала позивачу 50 доларів США в рахунок сплати аліментів за січень місяць, прохає суд ці суми врахувати за грудень та січень, батько та мати зобов`язані порівну сплачувати аліменти, [PERSON] також повинен надавати дитині таку ж суму грошей. 26.04.2019 року до суду по електронній пошті звернувся відповідач з повідомленням про те, що вчора її чоловік надіслав 100 доларів США в рахунок сплати аліментів за лютий, березень, вона не відмовляється допомагати доньці, але вона повинна розуміти, що їй допомагає її чоловік, вона не працює і не має доходів. 07.05.2019 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату. 07.05.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області явку третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , та явку позивача визнано обов`язковою у судове засідання для надання особистих пояснень, розгляд справи відкладено на 03.06.2019 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що проживає в гуртожитку, точне місце перебування матері їй невідоме, останній раз бачила матір три роки тому, матір надавала допомогу нерегулярно, з того періоду як матір поїхала, то перераховувала їй 3-4 рази по 50 доларів США, за проживання в гуртожитку вона сплачує 220 грн. щомісячно, отримує стипендію близько 550 грн., в зв`язку з навчанням несе витрати щомісяця на проїзд з дому до місця навчання на білети в сумі 428 грн., на продукти харчування витрачає близько 1000 грн., засоби особистої гігієни - 300 грн., придбання одягу - 500 грн., послуги інтернету - 100 грн., канцелярські товари - 40 грн., проїзд муніципальним транспортом - 40 грн., відвідування театрів, кінотеатрів - 300 грн., земельної ділянки, майнового паю, депозитів, кредитів, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я задовільний, транспортних засобів не має, її батько працює, дохід його невідомий, їй відомо, що батько мешкає у власному будинку, земельної ділянки, майнового паю, депозитів, кредитів, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний, має в користуванні автомобіль марки «Форд» 2009 року випуску, їй відомо, що відповідач мешкає у м. Стамбул Турецької Республіки, одружена, має доньку півсторічного віку, земельної ділянки, майнового паю, депозитів, кредитів, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я задовільний, транспортних засобів не має, чоловік її матері колишній військовий, зі слів матері - їздить по відрядженням, матір знаходиться на утриманні чоловіка, розмір частки стягнення з доходів вона визначила з власних міркувань, які ґрунтуються на розповідях матері про майновий стан сім`ї матері. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, прохав його задовольнити, так як вважав, що підстави позову знайшли своє підтвердження під час перевірки їх дослідженими судом доказами. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. З 01.09.2018 року позивач навчається на денній формі навчання Запорізького національного університету, строк закінчення навчання 30.06.2021 року, що підтверджується копією довідки. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка носить несистематичний характер, що підтверджується сторонами. Позивач мешкає в гуртожитку в м. Запоріжжя , є студенткою 2 курсу Запорізького національного університету денної форми навчання, отримує стипендію 550 грн., не працює, земельної ділянки, майнового паю, депозитів, кредитів, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я задовільний, транспортних засобів не має, що підтверджується поясненнями позивача. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] , мешкає у власному будинку, працює, дохід невідомий, земельної ділянки, майнового паю, депозитів, кредитів, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний, має в користуванні автомобіль марки «Форд» 2009 року випуску. Відповідач мешкає у м. Стамбул Турецької Республіки, одружена, має на утриманні доньку віком 2 роки, не працює, земельної ділянки, майнового паю, депозитів, кредитів, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я задовільний, чоловік працює, що підтверджується поясненнями сторін. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Главою 16 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 182, 199 СК України. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня донька продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Судом встановлено, що до суду звернулася повнолітня донька, яка продовжує навчання, відповідно до ч.1 ст.199 СК України, з позовом до матері про стягнення аліментів на її утримання в зв`язку з продовженням навчання, яка потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який має змогу надавати матеріальну допомогу, не надає її. Так суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач і які передбачені ч.3 ст.188 СК України, а саме, що повнолітня донька продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги підтверджується позовом та поясненнями позивача та частковим визнанням позову відповідачем, довідкою про продовження навчання та закінчення строку навчання, наданими позивачем та дослідженими під час встановлення обставин та перевірки доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими. Суд також доходить висновку, що обставина, на яку посилається позивач та яка передбачена ч.1 ст.199 СК України, а саме, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу підтверджується поясненнями сторін та частковим визнанням позову відповідачем. Однак суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково в межах визнаних відповідачем, а саме в межах твердої грошової суми 1000 грн. На думку суду відповідач таку допомогу надавав та надає позивачу добровільно, про що свідчать перерахування коштів позивачу, що свідчить про його платоспроможність, тоді як стягувати у 1/4 частці доходів відповідача неможливо із-за відсутності відомостей про доходи відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів-у межах суми платежу за один місяць. Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. А тому позов підлягає задоволенню частково як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, встановленими судом під час перевірки їх достовірними, належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено частково, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 768,40 грн. та стягує їх з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial