Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 грудня 2015 року померла її мати - [PERSON]. Батько - [PERSON] помер 13 червня 1995 року. Після смерті матері залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, який [PERSON] заповіла їй згідно із заповітом від 05 березня 1997 року, посвідченого Зубильненською сільською радою Локачинського району, та зареєстрованого в реєстрі за № 20. Від прийняття спадщини за заповітом позивач відмовилась і прийняла спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом їй було відмовлено нотаріальною конторою у зв'язку із неподачею правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Іншим спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її дочка - [PERSON], яка відмовилися від спадкування житлового будинку. Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 22 у с. Зубильне Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилась. 27 грудня 2016 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. У заяві від 27 жовтня 2016 року відповідач просить проводити розгляд справи без її участі, зазначає, що на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, не претендує. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 99/2016 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04 грудня 2015 року померла мати позивача - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 176966 від 05 грудня 2015 року (а.с.8). Батько позивача - [PERSON] помер 13 червня 1995 року (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 267588 від 14 червня 1995 року, а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, що підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2016 рік (а.с.14). Згідно із заповітом від 25 березня 1997 року, що посвідчений Зубильненською сільською радою, та зареєстрований в реєстрі за № 20, спадкодавець [PERSON] все своє майно, в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Зубильне Локачинського району, заповіла позивачу (а.с.11). 31 травня 2016 року позивач у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом. Згідно із договором від 29 червня 2016 року про поділ спадкового майна до видачі свідоцтв про право на спадщину, [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав померлій [PERSON] переходить до [PERSON], земельні ділянки успадковуються ними порівну, по 1/2 частці кожній, а грошові заощадження переходять до [PERSON], що стверджується матеріалами спадкової справи. Відповідач [PERSON] своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] і вказана заява не є відкликаною. Сторони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частки кожна на земельні ділянки, належні спадкодавцю. Родинні відносини позивача і спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтва про народження позивача та про одруження останньої з [PERSON] (а.с.10), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження її дошлюбного прізвища (а.с.12). Із постанови нотаріуса від 21 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останньою не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна [PERSON] (а.с.18). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 22 в с. Зубильне Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначене майно.

Outcome: approved