Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

10.01.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення з неї аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку (доходів). В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 26.11.2018 висновком МСЕК йому встановлено другу інвалідності безстроково, у зв`язку з чим він вважається таким, що втратив працездатність. Відповідач [PERSON] є його рідною дочкою, яка в супереч покладеного на вимогами сімейного законодавства обов`язку утримувати свого непрацездатного ухиляється, жодної матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду для стягнення аліментів з відповідача на своє утримання в примусовому порядку. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення яким стягувати з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку (доходів). Представник відповідача адвокат Федоренко В.С. в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала в повному обсязі. Крім того, представником відповідача був поданий відзив, в якому вона зазначає, що позивачем не доведено факт того, що він потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує пенсію, а додана до позовної заяви довідка МСЕК лише свідчить про встановлення групи інвалідності і ніяким чином не підтверджує скрутне матеріальне становище позивача. Представник позивача адвокат Лушпенко Д.С. в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідь на відзив не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним батьком відповідача [PERSON] (а.с.41). Висновком МСЕК від 26.11.2018 [PERSON] безстроково встановлена друга інвалідності (а.с.3-4). Згідно ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Як видно з довідки Тернівського відділу обслуговування громадян у м. Кривий Ріг (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивач [PERSON] отримує пенсію за віком розмір якої за період з квітня 2020 року по вересень 2020 складає 11050 грн. (а.с.98). Крім того, згідно довідки УПСЗ виконкому Тернівської районної у місті ради, позивач [PERSON] отримує доплати на продукти харчування, як особа віднесена до ІІ категорії, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, розмір яких за період з серпня 2020 року по січень 2021 року складає 1427,60 грн. (а.с.104). Згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум у для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року становить 1638 грн., з 1 липня 1712 грн., з 1 грудня 2020 1769 грн. Таким чином, місячний розмір доходу позивача [PERSON] з урахуванням пенсійних виплат та доплат перевищує розмір встановленого законом прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Таким чином, суд вважає недоведеним позивачем факту того, що він потребує матеріальної допомоги, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження цього. Водночас, суд враховує матеріальний стан відповідача [PERSON] , яка тимчасово не працює, оскільки згідно інформації з трудової книжки, 16.07.2020 з посади продавця продовольчих товарів у ФОП [PERSON] за угодою сторін (а.с.79). Таким чином, враховуюче вищевказані обставини, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Оскільки, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору та враховуючи, що в позовних вимогах відмовлено, суд вважає необхідним, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed