Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

07 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до своїх батьків [PERSON] та [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на власне утримання, на період навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального розміру встановленого законом, з кожного із батьків, починаючи з моменту подання позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року. В обґрунтуванні позову посилається на те, що він є сином відповідачів у справі. Він проживає окремо від батьків фактично з народження, а проживає разом з бабусею. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року його батьків було позбавлено відносно нього батьківських прав. 05 червня 2019 року він досяг повноліття. На даний час він навчається на другому курсі денного відділення Світловодського політехнічного коледжу за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» на денній формі навчання. У зв`язку із тим що позивач ніде не працює та буде продовжувати навчання до 30 червня 2022 року, він потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що батьки матеріальної допомоги не надають, хоча мають таку можливість, оскільки батько офіційно працює на заводі «ЗБВ» в м.Світловодськ, а мати працює неофіційно. Тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою від 07 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, відповідачам роз`яснено право та встановлено термін для подання відзиву. Відповідачі своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, не скористалися, відзиву не подали. Позивач в судове засідання не з`явився. 19 грудня 2019 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 19 грудня 2019 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 19 грудня 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, в зв`язку з неявкою сторін у справі. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 липня 2001 року. (а.с.7) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном над ним його бабу, [PERSON] .(а.с.8-9) [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Павлівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області №1223 від 18 вересня 2019 року. (а.с. 6) [PERSON] , [INFO] , навчається на другому курсі денного відділення Світловодського політехнічного коледжу ЦНТУ за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» на бюджетній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою з місця навчання за №53 від 03 вересня 2019 року. (а.с. 5) Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , має повних 18 років, продовжує навчання, ніде не працює, проживає разом з бабусею та потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідачі подали до суду заяви, в яких вони вимоги позивача визнають повністю, а тому суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру встановленого законом, починаючи з моменту подання позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2022 року. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з кожного з відповідачів, за розгляд справи, мають бути стягнуті 384 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved