Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

08 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок 16 вересня 2019 року позивачка придбала у відповідачів [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу. На момент укладення договору купівлі - продажу житлового будинку в ньому були зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пообіцяли знятися з реєстрації на протязі одного місяці після укладення договору. Про те, цього не зробили до даного часу. В добровільному порядку відповідачі знятись з реєстрації не бажають, де вони проживають позивачці невідомо. Вони самі визначили собі інше місце проживання і спірним житловим будинком не користуються більше року без поважних причин. Небажання відповідачів в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку порушує право позивачки на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Позивач просила усунути перешкоди в користуванні, належним їй на праві власності, житловим будинком [ADDRESS] , шляхом визнання відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування належним їй житловим будинком. В суді представник позивача - адвокат Нестеренко М.М. позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов, заяв та клопотань від них не надходило. Відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.09.2019 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2019 року (а.с.6,7). В будинку [ADDRESS] станом на час звернення до суду зареєстровані відповідачі: [PERSON] ,1987 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., та [PERSON] ,1984 р.н., що підтверджується довідкою Брусилівської селищної ради №319від 28.01.2021 року ( а.с.8). Допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони є сусідами [PERSON] , яка проживає в будинку [ADDRESS] , який приблизно 2 роки назад купила у [PERSON] . Після продажу будинку [PERSON] виїхала і вони її більше не бачили. Відповідачі в вищевказаному будинку з моменту придбання його [PERSON] не проживають. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не є власниками житлового будинку [ADDRESS] , не проживають в ньому більше року та витрат з утримання будинку не несуть. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст. 321 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Враховуючи, що відповідачі без поважних причин не проживають за місцем реєстрації більше одного року, не є власниками будинку [ADDRESS] , то вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим будинком. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., з кожного відпровідача по 302,67грн. На підставі ст.ст. 319, 321, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved