Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

08.02.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного Договору № 3812 від 03.10.2012 року надав [PERSON] кредит у розмірі 29000,00 гривень зі сплатою 11,0% річних за користування кредитом строком на 36 місяців з кінцевим терміном повернення 02 жовтня 2015 року. Як поручитель за виконання [PERSON] договірних зобовязань виступили [PERSON] згідно договору поруки № 3812/1 від 03.10.2012 року та [PERSON], згідно договору поруки № 3812/2 від 03.10.2012 року. Однак, відповідач [PERSON] порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на момент звернення до суду позивачем вбачається що за договором виникла заборгованість на загальну суму 18355 гривень 60 копійок, з яких заборгованість за кредитом 10342 грн.41 коп. тіло кредиту; заборгованість за нарахованими відсотками 1245 грн. 90 коп.; інфляційне збільшення заборгованості 5830 грн. 56 коп.; 3% річних від прострочених сум заборгованості 936 грн. 73 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Суд, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 03.10.2012 року між публічним акціонерним товариством «Держаний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений договір № 3812 відповідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 29000,00 (двадцять девять тисяч) гривень 00 копійок зі сплатою 11,0 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 02 жовтня 2015 року. Згідно умов договору, позичальник зобов'язався повернути кредит рівними частинами щомісячно у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за договором виникла заборгованість на загальну суму 18355 грн. 60 коп., з яких: заборгованість за кредитом тіло кредиту 10342 грн.41 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками 1245 грн. 90 коп.; інфляційне збільшення заборгованості 5830 грн. 56 коп.; 3% річних від прострочених сум заборгованості 936 грн. 73 коп., що підтверджено розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Стаття 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 03.10.2018 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 3821/1 та договір поруки № 3812/2 з [PERSON], які виступили поручителями за виконання [PERSON] договірних зобовязань перед АТ «Ощадбанк». Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач як позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем [PERSON]. В.А. умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп.. На підставі викладеного і

Outcome: approved