Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

10.02.2020 року ПАТ «МТБ БАНК» (далі по тексту - позивач) звернулося до Приморського районного суду міста Одеса з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - відповідачі) про стягнення заборгованості. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеса від 20.02.2020 року відкрито провадження по справі № 522/2217/20 за позовом ПАТ «МТБ Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованостіза правилами загального позовного провадження. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 25 грудня 2018 року між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №01293R44 про надання [PERSON] у розмірі, встановленому даним Кредитним Договором, грошових коштів у вигляді строкового кредиту на строк з 26.12.2018 року по 24.12.2019 року включно в сумі 57 000,00 грн., а [PERSON] зобов`язаний на умовах, встановлених кредитним договором, прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути банку кредит, сплатити за користування кредитом 11,0% річних, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов кредитного договору. У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 26.12.2018 року був укладений договір поруки №03547r44, відповідно до умов якого поручитель- [PERSON] зобов`язався перед банком відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 25.12.2018 року №01293R44. Позивач стверджує, що банк повністю виконав взяті на себе за кредитним договором від 25.12.2018 року №01293R44 зобов`язання щодо надання [PERSON] кредити, що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . При цьому, зі свого боку [PERSON] систематично порушував графік погашення кредиту, а також строки сплати відсотків за користування кредитом. На теперішній час заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 25.12.2018 року №01293R44 складає: основний борг - 40 946,18 грн.; заборгованість за відсотками - 5 239,44 грн.; заборгованість за комісією - 18 624, 98 грн.; пеня - 4 758,36 грн.; штраф - 5 285,94 грн., що разом становить - 74 854,90 грн. Станом на 16.01.2020 року заборгованість [PERSON] на користь ПАТ «МТБ Банк» неоплачена. Крім того, позивач зазначає, що з метою врегулювання спору звертався з претензією в письмовій формі вих.№01-13/44, 01-12/44 від 29.05.2019 року про наявність заборгованості внаслідок невиконання грошового зобов`язання, яку необхідно сплатити в найкоротші строки, однак відповідачі, на час звернення з цим позовом, не задовольнили обґрунтовані вимоги позивача щодо сплати боргу Невиконання відповідачами зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ «МТБ Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідачем [PERSON] 27.07.2021 року був поданий відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а провадження по справі закрити, посилаючись на те, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за договором №01293R44 від 25.12.2018 року у сумі 74 854,90 грн., а саме не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками, комісією, пенею та штрафом, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не гуртуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами договору, позивач не надав, а надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитом не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом розміру грошових вимог позивача до відповідача. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредити та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Таким чином відповідач зазначає, що доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача , який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Також, відповідач зазначає, що суд має право зменшити розмір неустойки за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків. Також, відповідач стверджує, що нарахування комісії у розмірі 18 624,98 є незаконним, оскільки несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати авансові платежі, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Разом з цим, відповідач вказує, що ПАТ «МТБ Банк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів, в той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15, який має враховуватися судами, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення, а тому неустойка у вигляді штрафів фіксована частина та процентна складова стягненню з відповідача не підлягає. Також, відповідач вказує, що позивна заява позивача не відповідає вимогам ЦПК України, зокрема п.п.6, 10 ст. 175 ЦПК України, а матеріали справи не містять доказів - поштових квитанцій направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості, а тому досудові вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, не надають права банку для звернення до суду за достроковим стягненням всієї суми заборгованості за кредитом. Таким чином відповідач вважає, що позовна заява про стягнення кредитної заборгованості подана ПАТ «МТБ Банк» до відповідачів є поданою з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною. В своїх поясненнях, наданих до суду 07.10.2021 року, представник позивача зазначає, що відзив відповідача [PERSON] підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з тим, що відповідачем було подано відзив на позовну заяву з пропуском строків, а питання щодо поновлення строку на подання відзиву відповідачем не порушувалося. Представники сторін подали заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В своїй заяві представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, представник відповідача в своїй заяві позовні вимоги не визнав. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 25 грудня 2018 року між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №01293R44 про надання [PERSON] у розмірі, встановленому даним Кредитним Договором, грошових коштів у вигляді строкового кредиту на строк з 26.12.2018 року по 24.12.2019 року включно в сумі 57 000,00 грн., а [PERSON] зобов`язаний на умовах, встановлених кредитним договором, прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути банку кредит, сплатити за користування кредитом 11,0% річних, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов кредитного договору. У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 26.12.2018 року був укладений договір поруки №03547r44, відповідно до умов якого поручитель- [PERSON] зобов`язався перед банком відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 25.12.2018 року №01293R44. За договором поруки №03547r44 від 26.12.2018 року поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання цим боржником своїх зобов`язань за договором. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Якщо договором поруки не встановлено іншого, то поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. ПАТ «МТБ Банк» повністю виконав взяті на себе за кредитним договором від 25.12.2018 року №01293R44 зобов`язання щодо надання [PERSON] кредити, що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] . При цьому, зі свого боку [PERSON] порушував графік погашення кредиту, а також строки сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 2.4 Кредитного Договору Позичальник зобов`язується повернути Банку Кредит не пізніше кінцевого терміну, 24 грудня 2019 року, відповідно до Графіку погашення Кредиту, якої є невід`ємною частиною Кредитного договору (додаток№1). У разі непогашення заборгованості за Кредитом у передбачені Графіком погашення Кредиту терміни, така заборгованість вважається простроченою. Відповідно до п. 2.5 Кредитного Договору нарахування Банком процентів за користування Кредитом здійснюється, починаючи з дати виникнення фактичної заборгованості на рахунку, зазначеному п. 2.1 Кредитного договору, до дати певного погашення Кредиту. Проценті сплачуються Позичальником щомісяця, з 26 числа, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця і в день фактичного повного погашення Кредиту. При несплаті процентів у зазначені терміни та строки, вони вважаються простроченими. Відповідно до п. 2.6 Кредитного Договору Позичальник в строки, встановлені у п. 2.5 Кредитного Договору для сплати процентів, сплачує Банку на рахунок № [NUMBER] Банку, МФО 328168 щомісячну комісію за розрахункове-касове обслуговування в розмірі 2,6% від суми наданого Кредиту, яка нараховується один раз на місяць 25-го числа кожного місяця, та/або при повному погашенні кредиту в період з 1 по 24 число місяця При несплаті комісійної винагороди у зазначені терміни та строки, вона вважається простроченою. Відповідно до п.п. 3.2.6 п. 3.2 Кредитного Договору Банк має право стягнути з Позичальника прострочені платежі по сплаті Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, при порушенні Позичальником строків та термінів, передбачених Кредитним Договором. Відповідно до п.п. 3.3.2 п. 3.3 Кредитного Договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за Кредитним Договором. Відповідно до п. 5.2 Кредитного Договору при порушенні Позичальником будь-яких термінів та стоків повернення Кредиту, в тому числі, при порушенні термінів передбачених Графіком погашення Кредиту, який є невід`ємною частиною Кредитного Договору (додаток1), несвоєчасної сплати процентів за користування Кредитом та комісій Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Розмір пені за порушення строків/терміні сплати відповідного платежу, за період, за який сплачується пеня, не може бути більшою за 15 відсотків суми відповідного простроченого платежу. За кожний випадок порушення Позичальником на строк більше ніж 60 календарних днів зобов`язань по поверненню Кредиту, сплаті процентів та комісій за користування Кредитом Банк має право нарахувати (а Позичальник має сплатити на першу вимогу Банку) штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 25.12.2018 року №01293R44 складає: основний борг - 40 946,18 грн.; заборгованість за відсотками - 5 239,44 грн.; заборгованість за комісією - 18 624, 98 грн.; пеня - 4 758,36 грн.; штраф - 5 285,94 грн., що разом становить - 74 854,90 грн. Станом на 16.01.2020 року заборгованість [PERSON] на користь ПАТ «МТБ Банк» неоплачена. ПАТ «МТБ Банк» звертався до [PERSON] з претензією в письмовій формі вих.№01-13/44, 01-12/44 від 29.05.2019 року про наявність заборгованості внаслідок невиконання грошового зобов`язання, яку необхідно сплатити в найкоротші строки. Таким чином, в добровільному порядку відповідачі виниклу та непогашену заборгованість відповідно до кредитного договору №01293R44 від 25.12.2018 року не погасили. Невиконання відповідачами своїх зобов`язань по вищезазначеному кредитному договору зумовило звернення ПАТ «МТБ Банк» до суду із відповідним позовом. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до умов Кредитного Договору Банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі, встановленому даним Кредитним Договором, у вигляді строкового кредиту на строк з 26.12.2018 року по 24.12.2019 року включно в сумі 57 000,00 грн. Відповідачу направлялися листивід 29.05.2019 року за вих.№01-13/44, 01-12/44 з вимогою про погашення простроченої заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків, виплати нарахованої пені. Проте на даний час вимогу Банку не виконано. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] в порушення умов кредитного договору №01293R44 від 25 грудня 2018 року про надання [PERSON] у розмірі, встановленому даним Кредитним Договором, грошових коштів у вигляді строкового кредиту на строк з 26.12.2018 року по 24.12.2019 року включно в сумі 57 000,00 грн. та [PERSON] в порушення умов договору поруки №03547r44від 26.12.2018 року, а також зазначених вище норм чинного законодавства належним чином не виконали зобов`язання перед ПАТ «МТБ Банк» щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим станом на 16.01.2020 року у відповідачів виникла заборгованість на Загальну суму 74 854,90 грн. (сімдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят чотири гривні 90 копійки), з яких: основний борг - 40 946,18 грн.; заборгованість за відсотками - 5 239,44 грн.; заборгованість за комісією - 18 624, 98 грн.; пеня - 4 758,36 грн.; штраф - 5 285,94 грн. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ПАТ «МТБ Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved