overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання її дочки [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном, вказуючи, що вона хворіє на психічні захворювання, являється інвалідом, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та не може забезпечити свою життєдіяльність без сторонньої допомоги і догляду. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на визнанні [PERSON] недієздатною. Представник органу опіки та піклування Погребищенської міської ради Вінницької області - Чоловський М. Ф. в судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та її матеріалів, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. В судовому засіданні, зокрема, висновком судово-психіатричної експертизи № 16, беззаперечно доведено, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості, в наслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с. 28-30). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. ч.1 ст. 241 ЦПК України передбачає, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлює над нею опіку. Оскільки [PERSON] внаслідок хвороби - хронічного психічного захворювання у виді помірної розумової відсталості не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, то з метою захисту її майнових та соціальних інтересів необхідно визнати її недієздатною, встановити над нею опіку, призначивши опікуном [PERSON] На підставі ст.39, ч. 1 ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 19 жовтня 1996 року Виконавчим комітетом Великознам'янської сільської ради Кам'янсько - Дніпровського району Запорізької області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припиненні з грудня 2011 року, з причини, що за час спільного проживання систематично виникали конфлікти із-за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, права та обов'язки, внаслідок чого втратили почуття кохання та поваги один до одного, що є перешкодою для подальшого проживання разом. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Позивачка не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19 жовтня 1996 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с 4). Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Майнового спору немає .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку останнього на утримання дітей, посилаючись на те, що від спільного шлюбу з відповідачем вона має доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Позивачка також зазначила, що відповідач допомогу в утриманні дітей їй не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 11.03.2004 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3-5) Діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. (а.с. 6) У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьомусудом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дітей. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що [PERSON] її чоловік, який з 1986 року страждає на шизофренію. В наслідок вказаного розладу здоров'я, [PERSON] перебуває на обліках у лікаря психіатра, та як інвалід другої групи і всі обов'язки по догляду за ним - здійснювала його дружина [PERSON] Заявниця вважає, що її чоловік за своїми розумовими здібностями не в змозі захищати свої права та здійснювати обов'язки як громадянин України. В зв'язку з чим, заявниця просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. Справу розглянуто відповідно до ст.169 ЦПК України у відсутності заявниці [PERSON] та представників зацікавлених осіб, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. [PERSON] просить заяву задовольнити. Зацікавлені особи проти задоволення заяви не заперечують. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 18.08.1973 року, [PERSON], [INFO] являється дружиною [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно копії довідки серії МСЕ - ДНА - 01 №551782, виданої 09.01.2007 року - [PERSON], [INFO] має другу групу інвалідності (а.с.6). З копії виписки із амбулаторної картки [PERSON], [INFO] видно, що останній має діагноз: шизофренія параноїдної форми (а.с.7) Як вбачається з копії висновку лікарської комісії медичного закладу №10/4, що [PERSON], 1952 р.н. є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу (а.с.9). Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді шизофренії параноїдної форми та по своєму психічному стану в даний час не може розуміти свої дії та керувати ними, це вбачається з Акту судово-психіатричного експерта №7 від 20.01.2015 року (а.с.28-30). Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Отже, суд вважає за необхідне призначити недієздатному [PERSON] опікуна - його дружину, [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO], є батьком її малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що встановлення цього факту необхідно для призначення дитині пенсії по втраті годувальника. У судовому засіданні [PERSON] заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримала і наполягала на задоволенні. Заінтересовані особи надіслали суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, при цьому не висловили заперечень з приводу задоволення заяви [PERSON] Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник і [PERSON] з 2009 року проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Коли заявник народила дочку [PERSON], [PERSON] визнав себе її батьком, брав участь у вихованні дитини та її матеріальному утриманні. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Заявник є матір'ю [PERSON], яка народилася [INFO]. Під час реєстрації народження батько дитини записано за вказівкою матері, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Матеріалами справи та показаннями допитаних судом свідків, які повністю узгоджуються між собою, підтверджується, що з серпня 2009 року заявник проживала однією сім'єю із [PERSON], який помер [INFO], та вела з ним спільне господарство. Після народження дочки [PERSON], [PERSON] визнавав себе її батьком, брав участь у вихованні дитини та її матеріальному утриманні. В силу положень частини першої статті 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Враховуючи те, що заявник не перебувала в шлюбі з [PERSON] та доведення факту його батьківства у відношенні до [PERSON], [INFO], суд вважає можливим встановити даний факт, що має юридичне значення, зокрема, для соціального захисту дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 76, посилаючись на те, що тривалий час сторони не підтримують сімейних та шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подружжя має сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем [PERSON] Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище - «[PERSON]». [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], 30.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 76 /а.с. 3/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 34 /а.с. 7/. Той факт, що дитина проживає разом із [PERSON], сторонами не заперечувався. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

09.12.2014 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Бердянський район електричних мереж» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією у сумі 2276,34грн., а також про стягнення з відповідача судового збору 243,60 грн. Представник позивача Помазан О.С. ( за довіреністю) у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином ( а.с.29). Причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не подав. Згідно зі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.09.2014р. працівниками Бердянського району електричних мереж було виявлено порушення відповідачем правил користування електричною енергією, відповідач здійснив самовільне підключення до електромережі, що не є власністю споживача, про що складено акт за №00135150. У вказаному акті встановлено, що відповідач здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку, без оформлення особового рахунку та дозволу ВАТ «Запоріжжяобленерго». Порушення виконано відкрито, підключення виконано на опорі ПЛ-0,4кв і зафіксовано за допомогою цифрового фотоапарату. Сума збитків в результаті самовільного підключена до електромережі, відповідно до наданого розрахунку складає 2276,34 грн. Розрахунки збитків здійснені відповідно до Методики визначення розміру і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до ЗУ «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення ,- самовільне підключення до електромережі тягне за собою встановлену законодавством України цивільну відповідальність. На підставі п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача необхідно стягнути загальну суму збитків у розмірі 2276,34 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути компенсацію судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

09.12.2014 року до Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №90. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу змінити на дошлюбне - [PERSON]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася в листопаді 2014 року по вині відповідача, який залишив сім'ю і виїхав жити в інше місце. З того часу відповідач вихованням дітей та забезпеченням умов їхнього життя не займається. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін та місце проживання дітей відсутній. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 04.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №90 (а.с.12). Сім'я розпалася в листопаді 2014 року по вині відповідача, який залишив сім'ю і виїхав жити в інше місце. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін та місце проживання дітей відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Частина 1 ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

09.12.2014 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона наполягає на розірванні шлюбу між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом РАЦСУ Погребищенського районного управління юстиції 30.07.2010 року, актовий запис № 37 В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи у його відсутності про, не заперечував щодо розірвання шлюбу, про що до суду подав відповідну заяву. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

09.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та про стягнення аліментів на утримання дружини на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з 07.11.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в який просить справу розглянути у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 07.11.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №53. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] [NUMBER] (а.с.6). Позивач від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими свідоцтвами про народження (а.с. 7,8). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що діти проживають разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає (а.с. 11). Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, необхідно стягнути з відповідача на позивача аліменти на її утримання щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів доходу, до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів необхідно задовольнити повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved