overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

09.07.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин і неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю, а також на ухилення відповідача від матеріального утримання своїх дітей. У підготовчому засіданні позивач повідомила про відсутність наміру відмовлятися від позову та наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2006 року, при цьому мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з позовної заяви, натепер подружжя проживає окремо, при цьому спільне господарство не ведеться; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, шлюб підлягає розірванню. Як убачається з позову, спільні діти сторін залишилися проживати з позивачем, при цьому відповідач не надає позивачеві систематичної матеріальної допомоги на їх утримання. Згідно зі статтею 180 Кодексу батьки зобовязані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. В звязку з визнанням відповідачем розміру аліментів, який просить стягнути з нього позивач на двох дітей, предявлений позов підлягає задоволенню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

09.07.2018 року[PERSON]. звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 23.01.1982 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2001 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (повідомлення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 23.01.1982 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом запису актів громадянського стану м.Бєльці Республіки Молдова, актовий запис №56. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2001 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

09.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15\~листопада 1997\~року,\~ Камянець-Подільським\~міським відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану,\~актовий запис\~ №\~743.\~ \~ Ухвалою суду від 19.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 02 серпня 2018 року проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. В обґрунтування вимог [PERSON] вказує, що 15 листопада 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має, проте розірвати його через органи ДРАЦС не має можливості, так як відповідач не бажає зявлятися туди. Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. За час окремого проживання чоловік певних висновків не зробив, продовжує проживати своїм життям. Сімя існує формально. Спору про поділ майна не має. Позов просить задовольнити, справу розглянути у її відсутності з участю представника. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 22.06.2018 року, в судовому засіданні підтримав вимоги своєї довірительки і просить суд позов [PERSON] задовільнити, так як шлюб носить формальний характер. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності відповідача. Представник позивача [PERSON] проти заочного розгляду справи не заперечує. Заслухавши представника позивача [PERSON] [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 1997 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач не бажає. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, так як втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. За час окремого проживання стали чужими людьми. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Майнового спору на даний час не має.\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

09.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 31 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Камянця-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 675. Ухвалою суду від 30.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому засіданні зясовано, що в матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує. Відповідач [PERSON] до початку підготовчого засідання подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності, строк для примирення просить не надавати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 3\~статті 200\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~за результатами\~підготовчого провадження\~ \~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Жити разом не можуть, оскільки мають різні погляди на життя. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. Відновлювати шлюбні стосунки не має наміру, так як перебування в шлюбі з відповідачем, суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям. Позивач\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як вважає, що сумісне життя суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина. Відповідач [PERSON] також наполягає на розлученні, просить строк для примирення не надавати. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям Давидчик-Переуда є недоцільним. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

09.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~аліментів на\~її користь\~на утримання\~дочки [PERSON],\~[INFO]\~ \~на час\~навчання в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 11.07.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 01.08.2018 року по справі проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], яка досягла повноліття. Оскільки дочка навчається на денній формі навчання Камянець-Подільського національного університету ім. І.Огієнка, працювати не має можливості, тому потребує матеріальної допомоги. На скільки їй відомо, [PERSON] працездатний і має можливість допомогти дочці матеріально. Позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON]\~не заперечує,\~проти заочного\~розгляду справи.\~ \~ Заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-БВ № 295650 від 06.07.1999 року, актовий запис № 423. Шлюб між подружжям [PERSON] розірвано в грудні 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.02.2011 року, актовий запис № 164. Після розлучення сторони проживають окремо. З довідки Камянець-Подільського національного університету імені [PERSON], № 2401 від 02.07.2018 року вбачається, що [PERSON], є студенткою ІІІ-го курсу, фізико математичного факультету. Форма навчання денна. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, хоча працездатний і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років,за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 1\~статті 184\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~якщо платник\~аліментів має\~нерегулярний,\~мінливий дохід,\~частину доходу\~одержує в\~натурі,\~а також\~за наявності\~інших обставин,\~що мають\~істотне значення,\~суд за\~заявою платника\~або одержувача\~може визначити\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. \~ \~ \~ \~ Аліменти\~підлягають \~стягненню згідно\~ст.\~ст.\~180,\~182,\~184,\~191\~СК України\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~1500\~грн.\~щомісячно.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

09.07.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з названою заявою. Посилалася на те, що вона народилася 14 листопада 1939 року в хуторі Вербовка Київського району Ростовської області, про що їй видане 18 листопада 1939 року Усть-Мечетинською сільською радою Київського району Ростовської області свідоцтво про народження №Р 5007598. У вказаному свідоцтві про народження її імя мовою оригіналу вказано як «Лида». У всіх інших документах її прізвище вказано мовою оригіналу як «Лидия». Заявник у звязку з похилим віком переїхала мешкати до доньки та звернулась до ЗГІРФО у Волноваському районі Донецької області для оформлення дозволу на проживання, але їй відмовлено у прийнятті свідоцтва про народження, оскільки існують розбіжності в написанні її імені. У звязку з усіма розбіжностями в написанні імені, просила встановити факт належності їй свідоцтва про народження №Р 5007598, виданого 18 листопада 1939 року Усть-Мечетинською сільською радою Київського району Ростовської області. У судове засідання заявник, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 на підставі п.6 суд може встановити факти належності особі документів (у тому числу трудової книжки), які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що заявник народилася 14 листопада 1939 року в хуторі Вербовка Київського району Ростовської області, про що їй видане 18 листопада 1939 року Усть-Мечетинською сільською радою Київського району Ростовської області свідоцтво про народження №Р 5007598. Її прізвище, імя та по батькові мовою оригіналу вказано як «Емелина Лида Алексеевна» (а.с.7). У всіх інших правовстановлючих документах, зокрема свідоцтві про шлюб серії ІІ-ШК №032591, пенсійному посвідченні №020703, паспорті громадянина [PERSON] Федерації №753754096 імя заявника вказано як «Лидия» (а.с.4-6, 8). Свідки [PERSON] та [PERSON] у своїх письмових поясненнях підтвердили розбіжність в написанні імені заявника в правовстановлюючих документах та факт належності їй свідоцтва про народження. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності [PERSON], [INFO], свідоцтва про народження №Р 5007598, виданого 18 листопада 1939 року Усть-Мечетинською сільською радою Київського району Ростовської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

09.07.2018 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві посилається на те, що 21.01.2018 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина. Зібравши усі документи вона звернувся до державного нотаріуса з метою оформити спадщину, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що у документах є розбіжності у прізвищі та по-батькові її батька. У звязку з цим вона змушена звернутися до суду із заявою у якій просить встановити факт родинних відносин її та її батька. Заявник у судове засідання не зявилася, надала заяву у якій просить розглядати справу без її участі. Вимоги заяви підтримує, просить встановити вказаний факт. Заінтересована особа Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надіслали листа до суду з проханням провести судовий розгляд справи у відсутності їхнього представника, не заперечують проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що 21.01.2018 року помер [PERSON]. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва на тій підставі, що у документах які підтверджують родинний зв'язок виявлено розбіжність, а саме: у свідоцтві про смерть померлого зазначено як [PERSON], а у свідоцтві про народження значиться як [PERSON] (а.с. 5, 6, 7, 8). Довідкою про склад сімї від 07.08.2007 року встановлено, [PERSON], [INFO], є батьком заявника [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки для встановлення вказаних у заяві фактів законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, то вимоги заяви мають бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

09.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2005 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 21.01.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.01.2005 року, актовий запис №4 (а.с. 4). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з січня 2018 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

09.07.2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Шельвівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народилось троє дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.09.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Шельвівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народилось троє дітей, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 4-7). Подружнє життя сторін не склалося. Відповідач позов визнав, не заперечує щодо задоволення позову, що підтверджується його письмовою заявою від 06.08.2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю у підготовчому судовому засіданні. Враховуюч, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved