overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

09.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.06.2014 року виконкомом Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння, поваги та кохання. Проживають окремо, спільного господарства вже тривалий час не ведуть. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач до початку судового засідання подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб. 09.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.06.2014 року виконкомом Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 1, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5). Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дитини не мають. Позивач просить залишити сина [PERSON] на проживання з нею. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

09.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 24.09.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 16.10.2019 року по справі проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в листопаді 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають, проте розірвати його через органи ДРАЦС не має можливості, так як не спілкуються. Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на вирішення сімейних питань. Фіктично створити сім`ю не змогли, так як разом майже не проживали. Шлюб існує формально і зберегти його вже не має сенсу. Подала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.11.2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Відповідач уникає спілкування з дружиною, тому розірвати його через органи ДРАЦ не можливо. У зв`язку з чим, [PERSON] була вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, так як вважає, що сім`ю створити не змогли, оскільки мають різні погляди на життя. Почуття поваги та любові себе вичерпали. Шлюб існує формально. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як кожен із них живе своїм життям. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На відшкодуванні судових витрат позивачка не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

09.09.2019 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Монатко Денис Сергійович, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилається на те, що з 06.10.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Починаючи з 2016 року позивач відбув до Польщі на заробітки з метою матеріального забезпечення своєї сім`ї. Він з відповідачкою починають жити окремо один від одного власним життям. Спільне життя не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Монатко Д.С., підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що сім`я розпалась і подружжя не бажає її зберігати. За рішенням суду з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина на користь позивачки. Відповідачка [PERSON] не заперечувала в судовому засіданні, що з 2016 року не підтримують шлюбні відносини і проживають окремо. Стали чужими людьми і не бажають жити однією сім`єю. Вона не перешкоджає батькові спілкуватися з неповнолітнім сином. На утримання дитини з позивача стягуються аліменти на її користь . Вона не вважає себе винною у розпаді сім`ї. Не працює, доглядає за дитиною, просить витрати у вигляді судового збору покласти на позивача. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 06.10.2012 року. Шлюб зареєстрований Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №429. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідачка не заперечувала в судовому засіданні, що з 2016 року не підтримують шлюбні відносини і проживають окремо. Не бажають зберігати сім`ю. Вона не перешкоджає батькові спілкуватися з малолітнім сином і приймати участь у його вихованні. Не працює, зайнята доглядом за дитиною, тому просить витрати у вигляді судового збору покласти на позивача. Не вважає себе винною у розпаді сім`ї. Суд вважає за можливе розірвати шлюб, витрати у вигляді судового збору 768,40 грн., покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

09.09.2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») подало до суду позов, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 23.12.2014 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18.08.2019 року має заборгованість у розмірі 84310,01 грн, з яких: 0,00 грн - тіло кредиту; 8772,21 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - нараховано відсотків за користування кредитом; 67946,85 грн - нараховано пені за прострочене зобов`язання, 3100,00 грн - пені за несвоєчасність сплати боргу, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500.00 грн - штраф (фіксована частина), 3990,95 грн -штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 27.10.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення, в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього заборгованості в межах кредитного ліміту. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

09.09.2019 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові позивач посилався на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2016 року, в якому зареєстрований, але не проживає онук продавця [PERSON] : відповідач у справі, останній вибув на інше постійне місце проживання і не користується житловими приміщеннями з часу купівлі-продажу будинку, останній не є членом сім`ї позивача, на вимогу позивача останній не знявся з реєстрації, реєстрація відповідача у його будинку створює для нього перешкоди у отриманні субсидії, посилаючись на ст.ст. 64, 72 ЖК УРСР, ст.41 Конституції України прохав визнати [PERSON] втратившим право користування житловими приміщеннями будинку [ADDRESS] з дня його вибуття. 21.10.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у відкрите судове засідання на 27.11.2019 року. 27.11.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 13.12.2019 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що він придбав житловий будинок у бабусі відповідача, в якому був зареєстрований відповідач, за проханням бабусі після продажу будинку він вивіз відповідача на вокзал, після цього він його не бачив, останні 4-5 років власниця будинку не жила в ньому, в ньому мешкав її онук: відповідач у справі, він звертався до колишньої власниці з проханням зняття з реєстрації відповідача, але цього не було зроблено, йому невідоме місце перебування відповідача, прохав позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню, так як підстави позову, передбачені законом та встановлені судом під час їх перевірки доказами, які він вважає достовірними, належними та допустимими. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

09.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 травня 2005 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №785. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 травня 2005 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №785. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони фактично припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 26 травня 2005 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №785, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 вересня 2019 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сім`я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

09.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, шляхом визнання за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що спірне майно придбане в період шлюбу з відповідачем за спільні кошти подружжя, а тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідачем відзив не подавався. Позивач в судове засідання не з`явилвся, її представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач до суду не з`явився, про час ті місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Фіксація судового засідання не здійснювалась. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З 24.04.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Як убачається з копії договору купівлі-продажу квартири та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 20.08.2010 року, тобто в період шлюбу з позивачем, відповідач придбав у власність квартиру [ADDRESS] . Право власності на вказане майно зареєстровано за відповідачем. Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За приписом частини першої статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, статтями 60, 70 Кодексу встановлена презумпція права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, яке придбано в період шлюбу, а також рівність часток подружжя. Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд приходить до висновку, що пред`явлений позов повністю ґрунтується на законі, а зазначені в ньому доводи позивача відповідачем не спростовані, що є підставою для його задоволення. У відповідності до вимог ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1098 грн. 54 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

09.09.2019\~року позивач\~ [PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб між\~нею та\~відповідачем [PERSON] ,\~зареєстрований 20\~грудня 2008\~року у\~Відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~місті Харкову\~№ 1\~Харківського міського\~управління юстиції, про що є актовий запис № 2797. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2018 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2008 року, про що є актовий запис № 2797 у Відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по місті\~Харкову №\~1\~Харківського міського\~управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2018 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

09.09.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 жовтня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2603. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 жовтня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2603. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони фактично припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача. відповідача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 05 жовтня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2603, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 жовтня 2013 року (а.с. 3). Від спільного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сім`я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дітей, що мають істотне значення. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved