overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

08.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 10,11 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 01.03.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 65 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

08.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі з 24.01.2015 року, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції актовий запис №29. 05.07.2016 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого в актовому записі про народження вказаний відповідач (свідоцтво про народження серії І-ФП №229492 від 28.05.2015 р., актовий запис №220 від 28.05.2015 року). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою адміністрації Центрального району Миколаївської ради №2270 від 27.10.2016 року. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини та бере участь у її вихованні, однак для життєвої впевненості позивачка вирішила звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача, суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.11.2016 року і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

08.11.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 21 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №330. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день подружні стосунки з відповідачем припинились, зрозуміла, що в них різні характери та погляди на життя, внаслідок чого в сім»ї виникають свари та скандали. Захист її здоров»я честі та гідності вимагає негайного розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.02.2015 року серії І-ТП №121363. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 28.05.2015 р. н., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №242051. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Доводи позивача відповідачем не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який вона просить не стягнути з відповідача на її користь, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

08.11.2016 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, оскільки в них різні погляди на сім'ю, вони є зовсім іншими людьми, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть, між ними досягнуто згоди про утримання та участь у вихованні дітей, про що укладено нотаріально посвідчені договори. Заявники просять шлюб розірвати. В судовому засіданні заявники підтримали свою заяву і просили заяву задовольнити. Вислухавши заявників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 19 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №178. Від спільного життя подружжя має двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя заявників не склалося через різні погляди на сімейне життя, різні інтереси, про що вони зазначили в судовому засіданні. 21 жовтня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір про сплату аліментів на дітей, за яким визначено обов'язок батька сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 50% від загального доходу щомісяця. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №1788 (а.с.12-13-копія договору). Також 21 жовтня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір про участь у вихованні і утриманні дітей, за яким визначено місце проживання дітей з матір'ю. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №1789 (а.с.14-копія договору). Суд, вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на викладене вище, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. 109 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

08.11.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.06.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені 05 червня 2015 року через відсутність порозуміння. Його особистим інтересам суперечить надходження з відповідачкою в юридичному шлюбі. Позивач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, через оголошення на сайті Краматорського міського суду Донецької області. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 06.06.2014 року зареєстрували шлюб. (а.с.3). Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

08.11.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO], померла його мати [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина. За життя його матір'ю заповіт не складався. Заявник є єдиним спадкоємцем який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Інших спадкоємців або осіб які б претендували на спадщину немає. Вирішуючи питання про прийняття спадщини, він як спадкоємець після смерті матері звернувся до державного нотаріуса Зеленодольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса від 14 вересня 2016 року заявнику було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через неможливість ним надання документів, що підтверджують його з матір'ю родинний зв'язок. Відповідно до Свідоцтва про смерть ім'я матері заявника зазначено «[PERSON]» тоді як в його Свідоцтві про народження ім'я матері зазначено «[PERSON]». Встановити факт родинного зв'язку у позасудовому порядку заявник не має можливості, тому заявник змушений звернутись до суду. Представник заявника до судового засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, просив заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст. 234, 256, 258 ЦПК України. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого вказана [PERSON] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2015 року (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина. Судом встановлено, що існують розбіжності в написанні імені «Кожевнікової» а саме: у свідоцтві про народження заявника вона вказана як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], підтверджується: копіями спільних фото, з яких встановлено що вони підтримували тісний родинний зв'язок (а.с. 9-10); довідкою виконкому Зеленодольської міської ради № 947 від 26.09.2016 року відповідно до якої зазначено, що в період з 07.06.1979 року по 11.06.1979 року та з 16.07.1979 року по 10.12.1979 року він з матір'ю проживали як родина за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Звернувшись до державного нотаріуса Зеленодольської державної нотаріальної контори Продченко Н.Л. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, заявнику було відмовлено та роз'яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно підтвердити родинні відносини заявника зі спадкодавцем - [PERSON] (його матір'ю), що підтверджується постановою від 14.09.2016 року (а.с. 7). На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним факт, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO], тому суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

08.11.2016 року заявник звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження в якій просить її задовольнити, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON], [INFO], при зверненні до Первомайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй необхідно буде довести факт родинних відносин з померлою. Оскільки у свідоцтві про народження матір'ю заявниці, російською мовою, записана « [PERSON]», а не «[PERSON]», бо в матері на той час не було паспорта. А коли видавали паспорт, то запис зробили відповідно до свідоцтва про народження матері « [PERSON]», українською мовою « [PERSON]». Заявниця з 1978 року проживала з матір'ю, але довести це документально не має можливості це і стало причиною звернення до суду. В судове засідання заявник не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву в якій на позовних вимогах наполягає, просить суд розглянути справу без його участі. Заінтересована особа до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, з наступних підстав: так, з свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] вбачається, що [INFO] дійсно померла гр. [PERSON] (а.с.5), яка згідно до копії свідоцтва про народження заявниці [NUMBER] від 01.08.1962 року доводилась матір'ю заявниці ( а.с. 10). Згідно ксерокопії свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 21.07.2016 року заявниця перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки № 296/02-31 від 20.07.2016 року підтверджено що померла була зареєстрована та мешкала разом з заявницею ( а.с.6), та заповіт не складала, згідно довідки № № 296/02-31 від 20.07.2016 року виданої Виконавчим комітетом Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.7). З досліджених судом матеріалів справи достовірно встановлено, що місце, дата народження, а також ім'я та по батькові спадкодавиці співпадають, тому заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Позов обгрунтований і законний тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

08.11.2016 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~ - Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай)\~ в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що батько позивача [PERSON] помер 14.11.2000\~ року і після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площа якої складає 2,73 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Дубищенської сільської ради\~ Чуднівського району Житомирської області, батько позивача був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), але на момент смерті не оформив своє право та не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак йому\~ було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Позивач\~ у судове засідання не з'явився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Дубищенська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Дубищенська сільська рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської\~ ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

08.11.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 01.03.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина Даніїла, [INFO]. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала розбіжність у поглядах на сімейне життя, його планування, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище Кумпан, [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 11, 12 заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~01.03.2008 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 65 ( а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище Кумпан, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - Кумпан. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

08.11.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 05.10.1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час проживають окремо, спільного побуту вони не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 10,11 -\~\~заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~05.10.1991 року, про що Довгинцівським відділом ЗАГС м. Кривий Ріг, зроблено актовий запис № 661 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про укладання шлюбу). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved