Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

10.06.2020 позивач [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд розірвати їх шлюб, зареєстрований 07.08.2010 виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області, відповідний актовий запис за №04. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 07.08.2010 позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою, в якому в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки у нього конфлікти з її батьками, відповідачка його не допускає до збудованого ним будинку і спільне проживання стало неможливим. Останнім часом практично не спілкуються, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їх шлюб існує формально, кожен з них живе своїм особистим життям, а тому вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливим, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 19.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 28.09.2020 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала. 28.09.2020 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позов визнає. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 07.08.2010 виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 04, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2020. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 5). У шлюбі сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 24.01.2017 виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області) (а.с. 6). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження його шлюбу з відповідачкою є неможливим і суперечить його інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, наявність в них малолітньої дитини, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, натомість наполягали на розірванні шлюбу, про що подали відповідні заяви, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840, 80 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved