Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

09 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах, мають сина, [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні. Син навчається на ІІІ курсі денного відділення політехнічного коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Відповідач працює, тому має можливість надавати допомогу. Ухвалою суду від 24.01.2020 року відкрито спрощене провадження у справі (а.с.23). Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 1/6 частини своїх доходів. Пояснив, що перебуває в іншому шлюбі, утримує дружину, яка отримує мінимальну заробітну плату, та її неповнолітню дитину, утримує непрацездатну матір, не має власного житла, тому вимушений орендувати його, має низку кредитних зобов`язань. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.33). Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Шлюб, укладений між сторонами, розірвано (а.с.14). [PERSON] навчається на ІІІ курсі денного відділення політехнічного коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.с.12). [PERSON] перебуває на утриманні позивачки, що визнається відповідачем. Згідно з ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.200 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання, тому, на думку суду, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює водієм навантажувача в кар`єрі на ПАТ «Полтавський гірничо- збагачувальний комбінат» та отримує заробітну плату за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 року в розмірі від 18000 до 23000 грн (без вирахування обов`язкових платежів та аліментів) (а.с.53). Крім цього, в судовому засіданні відповідач пояснив, що також має 1/3 частину права на земельну частку (пай) та отримує щорічно 2500 грн орендної плати. Таким чином, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач перебуває в іншому шлюбі з [PERSON] , яка в свою чергу має неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (а.с.61, 62). Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дружина отримує мінімальну заробітну плату в розмірі близько 3000 грн, аліментів на утримання дитини не отримує. Відповідач орендує однокімнатну квартиру та сплачує орендну плату в розмірі 3500 грн щомісячно (а.с.56). Відповідач має низку кредитних зобов`язань перед банківськими установами на загальну суму близько 90000 грн (а.с.57-60). Зазначені обставини, на думку суду, повинні бути враховані при визначені розміру аліментів. Крім цього, відповідач визнав позов в розмірі 1/6 частини доходів. В свою чергу, суд відхиляє посилання відповідача на утримання своєї непрацездатної матері, оскільки відповідачем не надано доказів про її утримання, а надано лише копія пенсійного посвідчення та довідка, що матір проживає одна та потребує лікування (а.с.54, 55). Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, балансу інтересів сторін, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 5/24 від усіх доходів відповідача, що складає середнє значення між вимогами позивача та визнаною відповідачем часткою. Враховуючи те, що позивач відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати в сумі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial