Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

09.09.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд: - розірвати шлюб між нею і відповідачем, що зареєстрований 01.02.1992 року в Ржищівській селищній раді народних депутатів Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 01 лютого 1992 року зроблено відповідний актовий запис за № 02; - стягнути з [PERSON], (09262, Київська область, Кагарлицький район, с. Зелений Яр, вул.. Молодіжна, 188 а), на її користь судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. 09.09.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 12.09.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 22.09.2016 року. 22.09.2016 року слухання справи було відкладено на 05.10.2016 року в зв»язку з неявкою відповідача [PERSON] В судовому засіданні, яке відбулося 05.10.2016 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила, а саме, виключила з переліку позовних вимог необхідність стягувати понесені нею судові витрати при подачі позовної заяви, в решті позов підтримала, також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Коваленко». Зазначила, що з відповідачем не проживає з 1995 року, проживши з ним лише 3 роки, після чого не підтримує з ним відносин взагалі. Від спільного шлюбу мають одну дитину, - сина [PERSON], [INFO], проте, на даний час він є повнолітній, та проживає окремо. Син підтримує відносини з батьком, - з відповідачем, якому повідомляв про слухання справи, проте, відповідач категорично не бажає з»являтися до суду. Вона після повноліття сина неодноразово намагалася розлучитися з відповідачем через органи РАЦС, проте, відповідач не з»являється до суду, не пояснюючи причини неявки. Вважає, що факт її перебування в шлюбі суперечить її інтересам. В судове засідання, яке відбулося 05.10.2016 року, відповідач [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, а саме, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] отримав повістку 27.09.2016 року про слухання справи на 05.10.2016 року. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов уточнила, зокрема, відмовилася від стягнення судових витрат з відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом в судовому засіданні було винесено процесуальну ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так, в судовому засіданні позивачка [PERSON] не заперечувала проти винесення заочного рішення, відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Фактичі обставини справи, встановлені в довому засіданні, та застосування до них норм права. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, так як відповідач пролживає за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Зелений Яр, вул.. Молодіжна, 188 а. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. 01 лютого 1992 року позивачка по справі, - [PERSON] (на той час дошлюбне прізвище, -[PERSON]) [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, -[PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІV ОК № 355923, яке видане 1 лютого 1992 року Ржищівською селищною радою Київській області, в якому зазначено, що громадянин [PERSON], який народився 19 березня 1971 року, уродженець [INFO], та громадянка [PERSON], яка народилася 27 травня 1973 року в м. Ржищів Кагарлицького району Київської області, уклала шлюб 01 лютого 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 01 лютого 1992 року зроблено запис за № 2. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: Чоловіка [PERSON]. Дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають одну дитину, - сина [PERSON], [INFO], проте, на даний час він є повнолітнім та проживає окремо від батьків. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, близько 21 року, а саме, - з 1995 року, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, стосунків взагалі не підтримують близько 21 року. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді, причому, шлюб припинив фактично своє існування з початку 1995 року. Примирення між сторонами неможливе. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, а тому, на думку суду, шлюб має лише формальний характер. Що стосується прізвища, то суд керувався положенням ст. 113 СК України. Так, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно, в судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що має бажання мати прізвище після розірвання шлюбу, - «Коваленко». Судові витрати. Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов уточнила, та просила не стягувати з відповідача [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати, тому судові витрати суд залишає за позивачкою [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved