Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

09.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», про захист прав споживача природного газу. В обгрунтування своїх вимог послалася на те, що вона є споживачем послуг з розподілу природного газу на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного з оператором газорозподільних систем ПАТ Криворіжгаз (найменування Оператора ГРМ), на основі Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2006 р №938. Від відповідача нею отримано розрахунок фактично розподіленого об`єму природного газу за період з жовтня 2018 по квітень 2019 року у якому зазначено, що об`єм спожитого нею газу 1517м3, який визначений за фактичними показниками її лічильника №07004992, був приведений до стандартних умов і становить вже 1638,18м3. Оплату відповідно до вказаного розрахунку вона має здійснити саме за приведений до стандартних умов об`єм газу. Позивач вважає, що така ситуація стала наслідком порушення з боку Відповідача, який відповідно до договору розподілу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), відповідає за передачу даних про об`єм (обсяг) розподілу та споживання природного газу постачальнику та з яким у неї укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою КМУ ВІД 05.07. 2006 р. № 938 (далі - договір постачання). Зокрема, Відповідачем було передано значення об`єму природного газу, приведеного до стандартних умов, яке не може використовуватися постачальником при визначенні об`єму споживання природного газу та виставленні ним рахунку споживачу. Вказані дії відповідача на думку позивача не відповідають порядку розрахунку обєму газу для побутових споживачів, відповідно з Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, Методикою приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затв. наказом Мінпаливенеро від 26.02.04 № 116та постановою НКРЕКП від 23.11.2018 № 1502, якими передбачено можливість використання за розрахункову одиницю поставленого природного газу метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов передбачена лише у відносинах постачання природного газу з непобутовим споживачем і не передбачена для відносин із побутовим споживачем. Крім того, такі дії відповідача не відповідають умовам договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між позивачем таоператором газорозподільних систем ПАТ Криворіжгаз на основі Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2006 р №938. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до нього з письмовою претензією на яку отримала відповідь, якою поставлені нею питання не вирішенні. Тому позивач просить суд зобов`язати Відповідача: негайно припинити дії, які порушують її права як побутового споживача по договору розподілу, а саме припинити при здійсненні обліку природного газу, використаного нею як побутовим споживачем приводити об`єми природного газу до стандартних умов; зобов`язати негайно відновити здійснення обліку природного газу, використаного нею як побутовим споживачем за фактичними показами лічильника; здійснити контрольне зняття показань лічильника газу та сформувати об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань та відповідно здійснити перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до фактичних показань лічильника про що також повідомити постачальника. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції послався на те, що приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов врегульовано розділом XV Кодексу газорозподільних систем, про що зазначено в абзаці другому пункту 3 глави 1 Розділу IX Кодексу. На АТ «Криворіжгаз» покладено обов`язок при комерційному обліку газу, в тому числі, здійснювати дві окремі процедури: 1) приведення газу до стандартних умов; 2) розрахунок спожитий обсяг енергії природного газу, про що має бути повідомлено споживача в платіжному документі. Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу (абзац 1 пункту 2 глави 1 Розділу IX Кодексу). За змістом пункту 6 частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до закону. На виконання зазначених вимог Кодексу та Закону, Регулятором 30.09.2015 року прийнято Постанову №2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» та в пункті 5.3 вказаного Договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. Пунктом 6 глави 1 Розділу XV Кодексу, в свою чергу, визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (к) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року №116. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за №346/8945 (надалі - Методика №116). Нормами Кодексу та Типового договору, які затверджені Регулятором, а не АТ «Криворіжгаз», встановлено обов`язок Оператора проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, що і зроблено позивачем в жовтні 2018 року. Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2019 року по справі № 640/20477/18 адміністративний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз» задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 №1502 «Щодо заборони ПАТ «Криворіжгаз» проводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами». Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2019 року - без змін. У судовому засіданні позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Щербачов А.П. проти позовних вимог заперечував, просив врахувати відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», та [PERSON] укладено договір № 0330218469 від 15.09.2015 року про надання населенню послуг з газопостачання, на основі Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2006 р №938, відповідно до якого позивач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 17-22). Як вбачається з рахунку № [NUMBER] про нарахування оплати за газопостачання за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, об`єм спожитого газу за адресою: [ADDRESS] , який визначений за фактичними показниками лічильника в розмірі 1517 м.3, був приведений до стандартних умов та становить 1638,18 м.3 (а.с. 5). 21.02.2019 року [PERSON] звернулася до відповідача з письмовою претензією, в якій просила Відповідача негайно припинити дії, які порушують її права як споживача по договору розподілу, а саме: припинити при здійсненні обліку природного газу, використаного нею як побутовим споживачем приводити об`єми природного газу до стандартних умов; відновити здійснення обліку природного газу, використаного нею як побутовим споживачем за фактичними показами лічильника; в термін до листопада 2019 р. здійснити контрольне зняття показань лічильника газу та зформувати об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань; здійснити їй перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до фактичних показань лічильника ( а.с. 7). Листом від 04.03.2019 року позивача було проінформовано, що відносини між споживачем та постачальником регулюються Кодексом газорозподільних систем, та роз`яснено порядок приводення об`єму використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов ( а.с. 12) Сфера розподілу, постачання та споживання природного газу між газорозподільними підприємствами та споживачами їх послуг здійснюється на підставі наступних законодавчих актів: Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( далі НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року№ 2496, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. Підпунктом 33 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. Відповідно до підпункту 35 пункту 1 статті 1 даного Закону розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Підпунктом 17 пункту 1 статті 1 даного Закону передбачено, що оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до пункту 2 статті 37 даного Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Відповідно до пункту першого ст. 13 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 5.2. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затверженого постановою НКРЕКП від 30.05.2015 року № 2500, визначено обов`язки споживача, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальника згідно з умовами цього Договору. Відповідно п. 22 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями. Пунктом 1 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, встановлено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. При цьому пункт 3 глави 1 розділу IX цього Кодексу встановлює, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу. Аналогічні умови обліку природного газу та визначення фізичних обсягів споживання (розподілу) природного газу відображені і в розділі 5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1384/27829 (далі - Типовий договір), умови якого згідно п. 1.2 Типового договору розподілу природного газу однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу. Згідно абзацу першого пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором газорозподільних систем, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Пунктом 6 частини першої статті 17 Закону №1504-VIII, для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до закону. На виконання зазначених вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та Закону №1504-VIII НКРЕКП 30.09.2015 року прийнято постанову №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до пункту 1.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. Згідно пункту 37 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Відповідно до пункту 4 розділу 1 Глави І Кодексу газорозподільних систем споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Розділ V Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, містить порядок обліку природного газу, що передається Споживачу. Пункт 5.1 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, визначає, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРС та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРС. Згідно пунктом 5.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРС та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та цим Договором. Пунктом 5.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі. Згідно положень Кодексу газорозподільних систем для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов визначається згідно відповідних Методик, розроблених Міністерством палива та енергетики України. З огляду на наведене вище, нарахування за спожитий природний газ за вказаною Позивачем адресою здійснюються відповідно до положень Правил постачання на підставі об`єму спожитого по об`єкту споживача природного газу, що визначено за даними Оператора ГРМ відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем з урахуванням розроблених Міністерством палива та енергетики України Методик та на підставі умов договору з розподілу природного газу. Наказом Міністерства палива та енергетики України №1166 від 26.02.2004 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.03.2004р. за № 346/8945) затверджено Методику приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу. Згідно з ч. 1 Методики, Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу призначена для приведення об`єму природного газу (далі - газ), який вимірюється побутовими лічильниками газу (далі - лічильники) в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу. Розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці. Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (к) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945. Посилання позивача на те, що при здійснення розрахунку за природний газ, відповідач порушив вимоги договору та закону, судом не береться до уваги, оскільки приведення об`єму природного газу до стандартних умов при здійсненні обліку та розрахунків за природний газ, використаний споживачами прямо передбачено Кодексом газорозподільчих систем та Типовим договором. В той же час, щодо посилання позивача про те, що на даний час між сторонами продовжують існувати договірні відносини на підставі договору№ 0330218469 від 15.09.2015 року про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного на основі Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2006 р №938, судом враховуються наступні обставини. Згідно ч.1 ст. 630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 13.07.2016 року «Про визнання такими, що втратили чинність деяких Постанови Кабінету Міністрів України», Постанова КМУ від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження правил надання населенню послуг з газопостачання» та Постанова КМУ від 05.07.2006 року № 938 «Про затвердження Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання та внесення змін до Постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 втратили чинність. А тому суд вважає, що чинність втратив і договір № 0330218469 від 15.09.2015 року про надання населенню послуг з газопостачання укладений між сторонами, на основі Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2006 р №938. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.03.2015 року № 2496, затверджені «Правила постачання природного газу» ( далі Правила). Відповідно до зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам (п.2). Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобовязаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обовязками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обовязками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його обєкт (п.4). Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. В пункті 1.3 вказаного Типового договору зазначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимогстатей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, обєкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обовязками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Пунктом 11.8 вищезазначеного Типового договору, усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку за місцезнаходженням одержувача. Відповідачем не надано доказів надіслання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим позивачу та доказів отримання такої заяви позивачем згідно до вимог п.11.8 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за спірний період позивач проводила оплату послуг газопостачання (а.с. 6), а сплата споживачем рахунків (квитанцій) за поставлений природній газ відповідно до Типового договору є фактом згоди про приєднання до умов цього Договору. Крім того, з аналізу вищезазначених норм права вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Виходячи з вищевказаних обставин, суд не вбачає порушень з боку відповідача в частині приведення до стандартних умов об`єму використаного природного газу позивачу, як побутовому споживачу, в зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач положеннями статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, в задоволенні позову їй відмовлено, він компенсується за рахунок держави в порядку, передбаченому положеннями статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed