overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

09.11.2015 року позивач подала в суд позов, в якому просила усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що спірна квартира належить їй на праві особистої приватної власності в порядку розподілу спільного майна подружжя. На спірній житловій площі залишається зареєстрованим відповідач, який з липня 2014 року на займаній житловій площі не проживає, особистих речей не зберігає, участі в утриманні майна не приймає. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився,\~діяв через представника, яка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідач продовжує користуватись житлом. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві особистої приватної власності [PERSON] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року, яке набрало чинності. В квартирі зареєстрований відповідач, який з липня 2014 року на займаній житловій площі не проживає, без поважних причин. Дана обставина підтверджується показаннями свідків, які були допитані в судовому засіданні. Зокрема свідок [PERSON] пояснив, що проживає з літа 2015 року разом з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. За весь цей час відповідач до квартири не приходив, особистих речей в квартирі не зберігає. З листа № 66/138 від 19.11.2015 року, наданого відділом поліції в Орджонікідзевському районі м. Харкова вбачається, що [PERSON] зі скаргами на перешкоджання у доступі до спірного житла не звертався. Також не звертався [PERSON] з 2011 року за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 18», яка за територіальністю обслуговує осіб, які зареєстровані в [INFO], про що свідчать дані, які містяться в амбулаторній картці. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Реєстрація відповідача на житловій площі позивача порушує права останньої на вільне розпорядження своїм майном та призводить до додаткових витрат на утримання майна. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач відсутній в займаному приміщенні понад один рік без поважних причин і, як наслідок, втратив право користування квартирою № 60 в будинку № 81 по вул. І. Каркача у м. Харкові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

09.11.2015 року позивач подала у суд позов, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 15.11.1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає. Діти знаходяться на утриманні позивача. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 15.11.1997 року. Під час перебування у шлюбі у сторін, 17 травня 2000 року та 28 вересня 2001 року, відповідно народилися діти [PERSON] та [PERSON]. В свідоцтві про народження дітей, в графі «батько» вказаний [PERSON]. Неповнолітні діти мешкають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоровя відповідача, який не є інвалідом, є працездатною особою, не має інших аліментних зобовязань та приймає до уваги те що розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний Бюджет України на 2015 рік», який з 01.01.2015 року для дитини віком від 6 років до 18 років складає з 1 вересня 2015 року - 1455 гривень на місяць та приходить до висновку, що оскільки обовязок по утриманню дітей лежить в рівній мірі на обох батьках, 1/3 аліментних платежів щомісяця, буде достатнім розміром коштів, який в певній мірі забезпечить необхідні потреби на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

09.11.2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 21325 грн. 65 коп., а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 червня 2013 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконує. Станом на 31.08.2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 21352 грн. 65 коп. В судове засідання представник ПАТ «КБ «Приватбанк» не зявився, в поданій заяві просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не зявився відповідач [PERSON]М, який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомив. Враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 04.06.2013 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та отримання кредитної картки, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобовязання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. 2 Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору, станом на 31.08.2015 року складає 21352 грн. 65 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

09.11.2015р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 18.08.2006 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Фактично шлюб носить формальний характер. Відповідач згоден на розлучення, але в органи РАЦС для його розірвання зявлятися не бажає, тому позивач змушена була звернутися до суду з цим позовом. Сторони з травня 2010 р. фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

09.11.2015 р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 19.06.2010 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з травня 2015 року. Позивачка просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

09.11.2015 р. ТОВ «Зелена Говерла» звернулося до суду з позовом (а.с. 1-3), який уточнювався (а.с. 91-92), в якому просить стягнути з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 256733,11 грн., витрати за проведення оцінки майна 2361,60 грн., витрати з оплати судового збору, посилаючись на те, що під час ДТП 12.07.2014 р. [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху, завдав матеріальної шкоди пошкодженням належного їм автомобіля, вартість ремонту якого визначена товарознавчим дослідженням. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву (а.с. 103-104, 107), в якій підтримав позовні вимоги у повному обсягу та просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судові засідання 22.02.2015 р., 23.03.2016 р., 20.04.2016 р., 31.05.2016 р. відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 75, 79-82, 88, 96). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав. \~\~12.07.2014 \~р. о 07.45 год. \~[PERSON], керуючи \~автомобілем \~[NUMBER] на 235 км автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Рено державний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, автомобілі отримали механічні ушкодження, чим [PERSON] порушив п. п. 2.3 «б», 10.1, 34.1.1 \~Правил дорожнього руху і здійснив правопорушення, \~передбачене ст. 124 \~КпАП України. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 18.09.2014 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні 12.07.2014 \~р. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 9). Вказані обставини підтверджуються і постановою про закриття кримінального провадження (а.с. 10-11). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. Висновки експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля на а.с. 12-16 об., 37- 41 об. свідчать про вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власнику транспортних засобів, в розмірі 256733,11 грн. За таких обставин і у відповідності до положень ст. ст. 16, 22 1166, 1187 ЦК України позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсягу. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3886,43 грн. (а.с. 89).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

09.11.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.08.1997, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №534. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили у травні 2010 року. На даний час сторони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Судом встановлено, що з 22.08.1997 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі а.с.5. Від даного шлюбу дітей не мають. На теперішній час шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача,позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

09.11.2016 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON]. «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 16.09.1995 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей [PERSON], яка досягла повноліття та [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у них не склалось, через протилежні погляди на шлюб та сімю, відсутність порозуміння, різні погляди на життя, права та обовязки подружжя. З цих причин постійно виникають сварки, які призвели до втрати поваги один до одного. Шлюбно-сімені відносини припинили понад три роки тому, на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено та подальшого сенсу їх підтримувати немає, збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 765. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], яка досягла повноліття та [PERSON] [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

09.11.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.12.1991 року, який був зареєстрований Тернівським райвідділом ЗАГС м. Кривого Рогу, актовий запис №884. Від даного шлюбу мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні, а саме доньки Камалія, [INFO] та Юлія, [INFO]. Шлюбні відносини остаточно припинили восени 2015 року з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 27.12.1991 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.6. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок Камалію, [INFO] та Юлію, [INFO], а.с. 7,8. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дітей і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

09.11.2016р. [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014р.. Від спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], 20.03.2015р. нар.. Після народження дитини вони припинили спільне проживання і вона перейшла проживати до своїх батьків в с. Рудники Снятинського району, де проживає по даний час. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оскільки він постійної роботи не має, його дохід є необлікований, а тому аліменти на утримання дитини повинен сплачувати у твердій грошовій сумі. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно до його повноліття, а також на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, збільшив позовні вимоги та просив стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

09.11.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.06.1999р., одруження було зареєстровано у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадського стану Донецької області, актовий запис № 570. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та , [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з листопада 2015р. Причиною розпаду сім'ї стали розбіжності і погляди на сімейне життя, втрата взаємоповаги один до одного. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна та не має. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], місце мешкання дітей визначити разом з їх матір'ю [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ч.1 ст.24 СК України, ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи інтереси дітей, суд вважає за необхідне залишити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на вихованні їх матері - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved