Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

09.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради, третя особа: Перша Павлоградська державна контора Дніпропетровської області, в якому просить: визнати, що частка [PERSON], яка померла 29 серпня 2017 року, в праві спільної сумісної власності на індивідуальний садибний будинок № 163 по вулиці Шевченка в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області становила 1/3; визнати за собою право власності на 1/3 частку індивідуального (садибного) житлового будинку № 163 по вул. Шевченка села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями. Позов обґрунтовано тим, що 29 серпня 2017 року померла дружина позивача [PERSON], [INFO]. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Після смерті дружини відкрилася спадщина, яка, в тому числі складається з частини майнових прав на індивідуальний (садибний) будинок № 163 по вул. Шевченка села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. Вказаний будинок належав [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з її сестрами [PERSON] і [PERSON]. Право власності на будинок виникло на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2013 року у цивільній справі № 185/8658/13-ц та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.11.2013 року. 29.08.2018 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачу були видані свідоцтва про право власності на спадщину на частину майна померлої [PERSON], а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.08.2018 року, зареєстроване у реєстрі за № 2-394, на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер 1223584500:01:002:0177, та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.08.2018 року, зареєстроване у реєстрі за № 2-395, на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер 1223584500:01:002:0907. Постановою нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 18.10.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину індивідуального (садибного) житлового будинку № 163 по вулиці Шевченка села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, по причині того, що будинок № 163 по вулиці Шевченка села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області є об?єктом спільної сумісної власності, без зазначення частки, яка належала померлій, а нотаріус не вправі виділяти частку спадкового майна зі спільної сумісної власності. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву без його участі. Відповідачі в\~судове засідання\~не з?явились,\~подали до\~суду заяви\~про розгляд\~справи за\~їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти задоволення позовних вимог, представник відповідача [PERSON] сільської ради при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на рішення суду. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 серпня 1956 року в м. Павлоград Дніпропетровської області померла [PERSON], у віці 61 рік, про що Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 1093 (а.с.24). Позивач є чоловіком померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 04 вересня 1976 року Ленінським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська (а.с.25). Після смерті спадкодавця, позивач звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON], на підставі чого була заведена спадкова справа № 1128/2017 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-395, на 1/3 частки земельної ділянки, що розташована на території Межиріцької сільської ради, Павлоградського району, Дніпропетровської області, загальною площею 4,365 га (а.с.26) та свідоцтво на про право на спадщину за законом від 29.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-395, на 1/3 частки земельної ділянки, що розташована на території Межиріцької сільської ради, Павлоградського району, Дніпропетровської області (а.с.27). При цьому, згідно постанови державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку № 163 по вулиці Шевченка в селі Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області, у звязку з тим, що в правовстановлюючих документах, а саме в рішенні суду та [PERSON] з Державного реєстру про реєстрацію права власності не зазначена частка померлої, а значиться, що це спільна сумісна власність (а.с.28). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом від 17.11.2003 року, після смерті [PERSON], на житловий будинок № 163 з господарськими будівлями, розташованими по вулиці Шевченко в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.13-14). Відповідно до положень ст.1216, ч.1 ст. 1226, ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Незалежно від часу відкриття спадщини. Частинами 1,2 ст. 372 ЦК України, встановлено, що майно, яке є спільною сумісною власністю, може бути поділене між співвласниками. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Оскільки співвласниками будинку № 163 по вулиці Шевченка села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області є три особи, а право власності на вказаний будинок, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2013 року у цивільній справі № 185/8658/13-ц, набуте ними у порядку спадкування за заповітом, то, з урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦК України, частка померлої [PERSON] у будинку № 163 по вулиці Шевченка села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області становила 1/3. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання частки в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно та визнання права власності на 1/3 частку індивідуального (садибного) житлового будинку № 163 по вулиці Шевченка села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved