Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

09 лютого 2016 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яка під час розгляду справи була уточнена, згідно якої сторони уклали кредитний договір №HML0GA0000000022 від 19 вересня 2008 року у відповідності до якого [PERSON] отримала у ПАТ «КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 44867,90 доларів США з кінцевим терміном повернення 19 вересня 2028 року та зобовязалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Цього ж дня, 19 вересня 2008 року, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між [PERSON] та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір поруки №HML0GA0000000022 згідно якого [PERSON] поручився за виконання [PERSON] кредитного договору. У звязку з тим, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] порушили умови кредитного договору і не надали грошові кошти ПАТ «КБ «ПриватБанк» для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно умов договору, станом на 09 грудня 2015 року існує заборгованість в сумі 168762,20 долара США, з них: заборгованість за кредитом 37145,08 долара США, заборгованість по процентам за користування кредитом 36268,06 долара США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом 9258,54 долара США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1972333,81 грн., що еквівалентно 86090,52 доларів США. Від вказаної суми заборгованості віднімається сума у розмірі 39936,21 долара США, яка була задоволена рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 128825,99 доларів США, з них: 784,56 долара США заборгованість за кредитом (страхові платежі), 34864,66 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 9052,35 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 1927290,03 грн., що еквівалентно 84124,42 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Заборгованість до стягнення становить 128825,99 долара США, що за курсом 22,91 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09 грудня 2015 року становить 2951403,43 грн. Суму заборгованості та сплачений судовий збір позивач просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та вказала, що в 2009 році отримала кредит, перші 6 місяців своєчасно його сплачувала, однак після різкого збільшення курсу долара вдвічі більше не спроможна була його своєчасно погашати. Останню проплату по кредитному договору вчинила 13 вересня 2010 року. В цьому ж місяці повідомила представників банку про свою неплатоспроможність на що їй повідомлено про необхідність звільнення будинку до 01 жовтня 2010 року. За рішенням суду було накладено арешт на будинок та все її майно і повідомлено, що будинок виставляється на реалізацію і цим питанням будуть займатись представники банку. Після її виселення протягом 6 років будь-яких повідомлень з банку щодо наявності кредитної заборгованості не надходило. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заперечив проти задоволення позову та вказав, що позивачу було достовірно відомо про неможливість [PERSON] виконувати свої кредитні зобовязання з 13 вересня 2010 року, тому пропущено строк позовної давності. Крім того, житловий будинок в іпотеці, однак не реалізований по даний час, тому є незрозумілими дії банку з приводу довготривалості процесу реалізації майна, який становить близько 6 років, адже його продаж зміг би покрити значну частину заборгованості по кредиту. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про розгляд справи судом повідомлявся неодноразово у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 615, 625, 626, 629, 1054 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, 19 вересня 2008 року між ПриватБанк (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №HML0GA0000000022 відповідно до якого Банк зобовязується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 19 вересня 2008 року по 19 вересня 2028 року включно у вигляді не поновлювальної лінії (Кредит) у розмірі 44867,90 доларів США на наступні цілі: у розмірі 36469,90 доларів США - на споживчі цілі, з них 35000,00 доларів США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 1050,00 доларів США - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 247,00 доларів США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 172,90 доларів США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 8398,00 доларів США - на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 кредитного договору. Періодом сплати вважати період з 19 по 24 число кожного місяця. Щомісячний платіж складає 600,86 доларів США згідно графіку погашення кредиту (додаток №2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (п. 8.1). Позичальник зобовязується повернути кредит згідно порядку та в строки, які вказані у п. 8.1 договору. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз. 1 п. 8.1 договору (п. 8.1.1). Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотека будинку будинок по вул. Калініна, 49 в смт. Летичів Хмельницької області, договір поруки №HML0GA0000000022/2 від 19 вересня 2008 року, укладеного з [PERSON], а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором (п. 8.3). При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми просроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні (п. 8.4). Сторонами не заперечується, що вказаний кредитний договір укладений і підписаний представником Банку та відповідачем. Отже, ЗАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2010 року (справа №2-6645/2010) позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «УФА «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №HML0GA0000000022 від 19 вересня 2008 року станом на 22 червня 2009 року в розмірі 304210,09 грн. При цьому, в мотивувальній частині судового рішення вказано, що сума 304210,09 грн. еквівалентна 39936,21 долара США. Сторонами не заперечується, що означене судове рішення набрало законної сили. Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2011 року (справа №2-94/11) позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HML0GA0000000022 від 19 вересня 2008 року в розмірі 54486,34 доларів США, звернути стягнення на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: смт. Летичів вул. Калініна, 49 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (договір іпотеки від 19 вересня 2008 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншого особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити відповідачів, які зареєстровані і проживають у вказаному будинку зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Летичівського РВ УМВС України. Сторонами не заперечується, що означене судове рішення набрало законної сили. Згідно позовної заяви та усних пояснень представника позивача в судовому засіданні сума заборгованості [PERSON] станом на 09 грудня 2015 року становить 128825,99 доларів США, з них: 784,56 долара США заборгованість за кредитом (страхові платежі), 34864,66 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 9052,35 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 1927290,03 грн., що еквівалентно 84124,42 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Оскільки зобовязання має бути виконане належним чином, договір є обовязковим до виконання сторонами, а за порушення виконання зобовязання настає відповідальність, тому позовні вимоги є обґрунтованими. За приписами ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549); якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551); розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551). Неустойка є засобом забезпечення зобов'язання та засобом цивільно-правової відповідальності за його порушення, відповідно до своєї правової природи неустойка не може розглядатися як засіб збагачення. Пред'явлена до стягнення пеня (1927290,03 грн., що еквівалентно 84124,42 долара США) суттєво перевищує визначену суму заборгованості за кредитом (784,56 долара США). Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція, що згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. Враховуючи зазначене суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру пені, її розмір має бути визначений, з урахуванням положень п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, та виходячи з принципів розумності, справедливості, співмірності з характером порушення зобов'язання боржником і розміром збитків кредитора, в сумі, що фактично дорівнює половині суми заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом (784,56+34864,66+9052,35=44701,57 долари США, що в еквіваленті складає 1024112,97 грн.), а саме в розмірі 512056,49 грн., такий розмір неустойки є достатнім для ефективного захисту майнових прав кредитора, для запобігання їх порушенню з боку боржника та для впливу на останнього. За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто поряд зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Однак, вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій. Тобто, пеня має стягуватись в національній валюті. Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до договору поруки №НМL0GA0000000022/1 від 19 вересня 2008 року, укладеного між ПриватБанк (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель), предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором, зазначені в п.16 цього договору (п. 1). Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник ([PERSON]М.), включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п. 2). Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений (п. 3). Договір діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором (п. 11). Порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором (п. 12). Згідно розділу 1 п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 17 липня 2009 року серія А1 №054809 підставою заміни свідоцтва про державну реєстрацію є зміна найменування юридичної особи з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». [PERSON] та [PERSON] не надали своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконали у звязку із чим у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право для предявлення вимоги до позичальника та поручителя. Про наявність заборгованості та необхідність її погасити відповідачі були повідомлені ПАТ КБ «ПриватБанк» листом від 30 грудня 2015 року. Відповідачами доказів, які б стосувалися відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, суду не надано. У звязку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з вищевикладених підстав. Відповідно до ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 2). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3). Суд погоджується з доводами позивача, що не було пропущено строк позовної давності, оскільки 07 лютого 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду в результаті чого 22 лютого 2011 року було ухвалено рішення. Сторонами в договорі визначено строк позовної давності 5 років. З означеним позовом позивач звернувся до суду 09 лютого 2016 року, що свідчить про дотримання позивачем вимог закону та своєчасність звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідачів слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: partial