Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

08.12.2020 до суду надійшов позов адвоката Калініна С.К., який діє в інтересах [PERSON] , про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай О.С. від 08.07.2020 № 10775 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України. Зокрема вказує, що діюча редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.199 року № 172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір не був посвідчений нотаріально, у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай О.С. від 08.07.2020 № 10775 повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 09 грудня 2020 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 62631584 від 22.07.2020, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 10775 від 08.07.2020, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в сумі 68280 грн. 29.03.2021 учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивач заявляла клопотання про розгляд справи за її відсутності та за відсутності представника. Поданий позов підтримують. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] 11.10.2019 було укладено договір про надання кредиту № 2791954, згідно із яким за договором кредитодавець надає позичальнику кредит на іншу споживчі цілі у сумі 12000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі у відповідності до умов договору (п..с 1.1, 1.3, 1.4 Договору) (а.с. 10). Згідно Додаткової угоди про зміну умов Договору про надання кредиту № 279154 від 11.10.2019 р., кінцевою датою виконання договору визначено 05.07.2020 (а.с. 16). 08 липня 2020 року приватний виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 10775 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 2791954 від 11 жовтня 2019 року, укладеним із ТОВ «Алекскредит». Стягнення заборгованості проводилось за період з 08 січня 2020 по 31 січня 2020 року. Сума заборгованості складає 66480 грн. (а.с. 9). На підставі вказаного вище виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження №62631584 (а.с. 17). Постановою від 01.09.2020 приватний виконавцем звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме здійснено відрахування у розмірі 20 % на користь стягувача (а.с. 18) Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Згідно пункту 3, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.92, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як видно із матеріалів справи, нотаріус Горай Н.С. видав спірний виконавчий напис

Outcome: approved