Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

10.07.2015 року приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Українська страхова група» ( надалі ПАТ СК «УСГ») звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначає, що 08.07.2012 року сталася ДТП за участю водіїв [PERSON], яка 21.03.2012 року застрахувала свою відповідальність в ПАТ СК «УСГ» та відповідачем [PERSON] Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2012 року ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] п.12.1,12.3 ПДР України. Страховою компанію на виконання договору страхування, укладеного між ними та [PERSON] виплачено останній страхове відшкодування у розмірі 32579,09 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст. 993,1187,1194 ЦК України просить стягнути з відповідача [PERSON] суму у відшкодування шкоди в розмірі 32579,09 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавав суду неодноразово заяву про розгляд справи у їх відсутність, в т.ч. і після проведення судової автотоварознавчої експертизи та отримання копії висновку експерта, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання після проведення експертизи не з'явився, подав суду заяву про визнання позовних вимог частково, просить розглядати справу у його відсутність. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з*явилася, повідомлялася належним чином про час та місце судового розгляду, ніяких заяв до суду не подала, у зв*язку з чим суд розглядає справу у її відсутність. Оглянувши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як встановлено в судовому засіданні, 08.07.2012 року сталася ДТП за участю водіїв [PERSON], який застрахувала свою відповідальність в ПАТ СК «УСГ» та відповідачем [PERSON] Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2012 року [PERSON] визнаний винним у здійснення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців. Зазначена постанова набула чинності, даних про її скасування у суду немає. (а.с. 20-21). Між ПАТ СК «УСГ» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування № 28-2110-12-00025 від 21.03.2012 року, зі строком дії до 21.03.2013 року, транспортний засіб - Peugeot 107 д.н. [NUMBER]. (а.с. 13-14). Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Згідно страхового акту від 27.07.2012 року, 27.09.2012 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 27.07.2012 року, 27.09.2012 року ПАТ СК «УСГ» виплачена сума відшкодування за договором добровільного страхування від 21.03.2012 року у розмірі 29699,09 грн. та 2880 грн. згідно платіжних доручень. (а.с. 34-35). Звертаючись з позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає про необґрунтованість розміру шкоди в сумі 32579,09 грн. та посилається на висновки судової автотоварознавчої експертизи від 31.03.2016 року. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 0282/15 від 31.03.2016 року, проведеної за клопотанням відповідача вартість відновлювального ремонту автомобіля Пежо 107, легковий комбі-В,д.н. [NUMBER], пошкодженого при ДТП 08.07.2012 року, в цінах на дату оцінки 16.07.2012-19.09.2012 року, на підставі всіх матеріалів, які містяться в цивільній та адміністративній справі, та з урахуванням пошкоджень, наведених у довідках ДАІ від 08072012 року, 08.02.2013 року, схеми місця ДТП, та з урахуванням вартості однієї нормо-години ремонтного підприємства ТОВ «Містраль АВТО» за рахунком-фактурою №000000187 від 16.07.2012 року становить 12042,80 грн. (а.с. 109-132). Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 1 Закону «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, згідно з частиною першою статті 143 ЦПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що доказом у справі при наявності питань, які потребують спеціальних знань, є висновок судової експертизи, оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи та попередження про кримінальну відповідальність. Таким чином, при розгляді даної справи суд враховує висновок судової експертизи та не приймає як доказ висновки спеціалістів. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє частково підтвердження в судовому засіданні та суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму майнової шкоди у розмірі 12042,80 грн. на підставі висновку судової автотоварознавчої експертизи від 31.03.2016 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору пропорційно від задоволеної частини у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial