Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

07 травня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 жовтня 2017 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 344. Від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, в жовтні 2020 року у зв`язку із сварками, які виникали на ґрунті взаємного непорозуміння вони припинили шлюбно-сімейні відносини та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть.Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна не заявлено. У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою, в якій заявила про визнання позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 жовтня 2017 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 344, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від сумісного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні стосунки та ведення спільного господарства між сторонами припинено в жовтні 2020 року з причини сварок, що виникали на ґрунті відсутності взаємного порозуміння, сторони не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, наполягають на розірванні шлюбу між ними, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітніх дітей, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне відповідачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved