overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

08 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.01.2014р. о 14 год. 42 хв. гр.[PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.01.2014р. о 14 год. 42 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра - по заяві бабусі Ісаєвої А.П. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, називає себе богом Ваєнгою, совєршенством, гал.цінує. Мислення дезорганізоване. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

08 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.01.2014 року о 12 год. 40 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.01.2014р. о 12 год. 40 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодер лікарні швидкої допомоги. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора очі заплющені, на питання не відповідає, від їжі відмовляється. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, кататонічний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

08 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.01.2014 року о 14 год. 10 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 06.01.14 року о 14 год. 10 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Тишкіної КЗ «ЦЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий агресивний до оточуючих, виражене зниження інтелекту, мова окремі слова. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - тяжка розумова відсталість (виражена імбецильність) з вираженими порушеннями поведінки. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

08 січня 2014 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 20 серпня 2008 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Логвинської сільської ради Володарського району Київської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги. Відповідач позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 20 серпня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 3 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Позивач пояснив, що вони з відповідачкою проживають окремо з жовтня 2013 року, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, він бажає створити нову сім'ю з іншою жінкою, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Відповідач визнавши позовні вимоги просила розірвати шлюб вказувала, що відповідач не працює та зловживає алкогольними напоями . Від примирення сторони категорично відмовились. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

08 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02 листопада 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тельманівського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 36. Сумісне життя не склалося, тому що між позивачем та відповідачкою не було порозуміння, в результаті чого між ними виникали скандали та сварки. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, тому просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач на позові наполягав, відповідачка з позовом згодна. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 08 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тельманівського районного управління юстиції Донецької області, 02 листопада 2002 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], актовий запис № 36. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 січня 2003 року Кузнецово - Михайлівською сільською радою Тельманівського району Донецької області, [INFO] народився [PERSON], в графі батько записано - [PERSON], в графі мати - [PERSON], актовий запис №2. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 січня 2008 року Виконкомом Кузнецово - Михайлівської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [INFO] народилася [PERSON], в графі батько записано - [PERSON], в графі мати - [PERSON], актовий запис №1. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб між позивачем та відповідачкою фактично розпався, родину зберегти неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

08 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила стягнути з останнього аліменти на неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 13 частини заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повнолітнього віку. Позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження записаний відповідач. На даний час однією сім'єю вони не мешкають. Діти мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, інших утриманців відповідач не має. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач до суду не прибув, просив розглянути справу у його відсутності позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.08.1998 року, від якого вони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження записаний відповідач. Діти здорові. На теперішній час діти мешкають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами виник спір з приводу матеріального утримання неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе урегулювати спір шляхом зобов'язання відповідача виплачувати аліменти в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що відповідач фізично здоровий, працездатний, аліментних зобов'язань на користь інших осіб не має, діти здорові, тому суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 14 частини з усіх видів доходу відповідача. Окрім того, з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України також слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

08 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.12.1979 року. неповнолітніх дітей не маємо. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27.12.1979 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

08 січня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В якому зазначив, що 13 квітня 2008 року сторони уклали кредитний договір №001-14961-130408, згідно з яким позивач відкрив картковий рахунок [NUMBER] на загальну суму 3000грн. та видав платіжну картку з пін-кодом відповідачу, а останній зобов'язався щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць. В порушення умов вказаного договору, відповідач у січні 2013 року припинив погашення кредиту, у зв'язку з чим виникла станом на 29 листопада 2013 року заборгованість на суму 4852грн.65коп. Відповідно до вимог ст.526, 1049, 1054 ЦК України, Банк просив суд про задоволення позову. Справу просив суд розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про слухання справи у порядку заочного розгляду у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Стаття 526 ЦК України встановлює правило, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Як убачається з договору №001-14961-130408 від 13 квітня 2008 року (а.с.5-6) сторони уклали угоду на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з якою позивач надав відповідачу платіжну картку та відкрив кредитну лінію [NUMBER] на рахунку у сумі 3000грн., а відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитною лінією у розмірі 29,90% річних і щомісяця у строки, визначені сторонами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць у розмірі, що міститься у додатку №1 до цього договору. Як вбачається з розрахунку (а.с.13-14), до січня місяця 2012 року відповідач добросовісно виконував умови договору, укладеного з позивачем, а потім припинив сплату щомісячних платежів, внаслідок чого станом на 29 листопада 2013 року виникла заборгованість з тіла кредиту на суму 4852грн.65коп. Враховуючи, що відповідачем порушено умови договору щодо порядку проведення розрахунків п.3.6, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь позивача судового збору у сумі 243 грн.60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

08 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що відповідно до укладеного договору № DO0FRX26340188 від 09 серпня 2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 2339,69 грн., на умовах визначених Договором, зі сплатою 12,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 18 грудня 2013 року становить 37278,18 грн., яку позивач разом із сумою судових витрат просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача Зікунова Н.А. в судове засідання не з*явилася, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, причину неявки не повідомив, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № DO0FRX26340188 від 09 серпня 2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 2339,7 грн., на умовах визначених Договором, зі сплатою 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.4). Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 18 грудня 2013 року складається з наступного: заборгованість за кредитом - 2339,70 грн., заборгованість за відсотками - 9706,01 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1235,28 грн., заборгованість з пені - 21745,85 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) - 1751,34 грн., таким чином загальна сума заборгованості становить 37278,18 грн. (а.с.3). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № DO0FRX26340188 від 09 серпня 2006 року в сумі 37278,18 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 2339,70 грн., заборгованість за відсотками - 9706,01 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1235,28 грн., заборгованість з пені - 21745,85 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) - 1751,34 грн.. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 372,78 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved