Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

10.01.2018 заявники [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Заяву обґрунтовують тим, що в 2008 році помер [PERSON] чоловік [PERSON] та батько [PERSON] та [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку на території Рилівської сільської ради Шепетівського району. За життя [PERSON] був зареєстрований в [INFO], проте з 1996 року фактично проживав із заявниками в с. Яблунівка Славутського району. Бажаючи прийняти спадщину після смерті чоловіка та батька, заявники звертались до нотаріальної контори, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В звязку з наведеним просять суд встановити факт постійного проживання [PERSON] з ними, починаючи з березня 1996 року по 30.03.2008 року. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] подану заяву підтримали. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника. Представник [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не зявився. Подав до суду заяву у якій просить розгляд справи відкласти на іншу дату оскільки занятий у іншому судовому засіданні. Вирішуючи подану заяву судом враховано, що дата судового засідання узгоджувалася із представником [PERSON] Крім того, до поданої заяви не долучено доказів поважності причин неявки до суду. Враховуючи наведене, та те, що учасники розгляду заяви пояснення надали у попередньому судовому засіданні, суд прийшов до переконання про відсутність перешкод у розгляді поданої заяви. Представник заінтересованої особи Рилівської сільської ради Шепетівського району, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.1994 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після укладення шлюбу змінила прізвище на «Ковальчук»), що підтверджується даними копії свідоцтва про укладення шлюбу від 21.05.1994 серії І БВ №252276, виданого Манятинською сільською радою (а.с.12). Відповідно до даних свідоцтв про народження [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с.13, 14). Даними копії свідоцтва про смерть від 01.04.2008 серії 1 БВ №083491, виданого Рилівською сільською радою Шепетівського району підтверджується те, що [PERSON] помер 30.03.2008 року (а.с.13). Згідно довідки Берездівської сільської ради Славутського району від 03.09.2018 №337 на день смерті [PERSON] без реєстрації проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], дітьми [PERSON], [PERSON] та тестем [PERSON] (а.с.16). Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина перша ст.315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас в постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як пояснили в судовому засіданні заявники факт постійного проживання з [PERSON] їм необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину. Водночас повідомили суду, що письмових заяв після його смерті нотаріусу не подавали, звертались лише усному порядку. Отримавши усну консультацію, подали до суду дану заяву. Таким чином будь якого письмового підтвердження про необхідність встановлення такого факту саме в судовому порядку та саме з метою оформлення своїх спадкових прав чи неможливість встановити його іншим способом заявники суду не надали. Оскільки доказів того чи зверталися заявники до нотаріусу з метою оформлення своїх спадкових прав суду не надано, тому неможливо встановити чи є обєктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у спосіб визначений законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подана заява є передчасною, відтак не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed