Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

09.06.2015 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 05 червня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають двох дітей. За час шлюбу між ними склалися стійкі неприязні відносини, виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб. Крім того, враховуючи, що неповнолітній [PERSON], 03.10.2002 року проживає з нею та знаходиться на її утриманні, просила визначити його місце проживання біля неї. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались ненормальні стосунки. За час шлюбу виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 02 травня 2009 року в Зеленогірській селищній раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 04 (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, \~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, \~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Із свідоцтва про народження [PERSON] видно, що він народився 03 жовтня 2002 року та його батьками є сторони по справі (а.с. 3). Згідно довідки Зеленогірської селищної Ради Любашівського району Одеської області № 471 від 08.06.2015 року [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, враховуючи інтереси неповнолітнього, суд вважає можливим визначити його місце проживання саме з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved