Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

07.11.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 24.01.2013 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №279/АВТО. Відповідно до умов договору позивач надав у власність позивачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк до 23.01.2018 року. 25.01.2013 року кошти були нараховані [PERSON] в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача в сумі 143 680,00 гривень. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Станом на 21.10.2016 року має заборгованість в розмірі 64 875,08 грн., яка складається із: 60 939,14 грн. - неповернута сума кредиту; 3 935,94 грн. - пеня. Просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2016 року відкрито провадження у справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2018 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. З вказаним позовом не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Згідно виписки з банку про рух коштів по рахунку з 01.11.2016 року по 08.02.2018 року вбачається, що позичальником було повернуто грошові кошти в повному обсязі. Що стосується вимоги про стягнення пені, то дана вимога є недоцільною та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У даному випадку вбачається, що згідно з умовами кредитного договору (п.4.2, п.3.4) позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами до останнього робочого дня поточного місяця, а процентів - щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Пунктом 3.6 договору передбачено, що у випадку неповернення, кредиту, в термін, визначений п.2.1 договору, на вимогу банку позичальник сплачує пеню, вказану в п.5.1 договору. В свою чергу, п.2.1 договору встановлюється термін кредитування до 23.01.2018 року. З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що пеня взагалі не могла нараховуватися, оскільки, відповідно до умов договору термін кредитування ще не закінчився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити в повному обсязі. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.01.2013 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №279/АВТО, відповідно до умов якого останньому надано в розпорядження кредитні кошти в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок в розмірі 143 680,00 гривень зі сплатою процентів рівними сумами щомісячно по 3 819,00 грн. Відповідно до п.2.1 договору встановлено термін кредитування до 23.01.2018 року. Відповідно до п.п.2.4, 2.6 кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредит видається позичальнику в безготівковій формі після укладання договорів зазначених у п.6.1 цього договору на підставі заяви позичальника на рахунок. Згідно п.3.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банк 19.9 % річних. Пунктом 3.3, 3.4 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів, за ставкою визначено у п.3.2 з моменту видачі кредиту до терміну вказаного у п.2.1 договору або до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми кредиту та сплати процентів, комісії та інших належних до сплати за цим договором платежів, у передбачених цим пунктом випадках, разом із припиненням нарахування процентів за кредитом банк припиняє нараховувати комісію. У випадку, якщо рішення суду прийнято не на користь банку/позовну заяву залишено без розгляду або нотаріус відмовив у зверненні стягнення на заставне майно нарахування процентів/комісії відновлюється з дати припинення нарахування. Позичальник сплачує проценти щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця за яким нараховані проценти. Відповідно до п.3.10 договору позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою на рахунок. Пунктом 4.1-4.2 кредитного договору визначено, що за дорученням позичальника кошти перераховуються банком з транзитного рахунку за реквізитами: в сумі 143680,00 грн. на поточний рахунок приватної фірми «Капітал Сервіс». Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 3819,00 грн., протягом усього строку кредитування не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього. Пунктами 4.10, 4.11 кредитного договору передбачено, що банк у випадках, передбачених п.2.9 цього договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів, з моменту отримання письмової вимоги банку, достроково повернути кредит, проценти, комісії інші належні до сплати платежі за цим договором. Згідно п.5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної п.3.2 договору, але не менше 10 грн. за кожний день прострочення. 22.04.2016 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем повністю проігнорована. ПАТ «Кредобанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши грошові кошти, шляхом нарахування на поточний рахунок відповідача в сумі 143 680,00 гривень. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору від 24.01.2013 року ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду 07.11.2016 року з позовом про дострокове стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 21.10.2016 року у розмірі 64 875,08 грн., яка складається із: -60 939,14 грн. - неповернута сума кредиту; -3 935,94 грн. - пеня. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч.1 ст.530 ЦК України вказано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). З довідки та розрахунку, наданого ПАТ «Кредобанк», [PERSON] має заборгованість по кредиту станом на 27.09.2018 року, яка складається з: 8005,46 грн. - сума основного боргу, з яких 8005,46 грн. прострочені платежі; 3558,22 грн. - пеня за прострочені платежі. З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» про стягнення основного боргу в розмірі 8005,46 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні вимог про стягнення пені необхідно відмовити, оскільки згідно п.3.6 договору вона нараховується на вимогу банку у випадку неповернення кредиту у термін, визначений п.2.1. А, згідно п.2.1 договору, термін сплати 23.01.2018 року. На момент звернення до суду (07.11.2016 року) з вимогою про стягнення, термін не наступив. Крім цього, з розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що в період з листопада 2016 року до 30.11.2017 року сплачено відповідачем 63500 грн. на погашення тіла кредиту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 8005,46 грн. Відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 8005,46 гривень, що складає 12,34% від заявленої позивачем суми заборгованості, що становить 64 875,08 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 170,05 гривень, що відповідає 12,34% від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду - 1378,00 гривень.

Outcome: partial