Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS], без згоди батька [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 26 грудня 1997 року зареєстровано шлюб. В даному шлюбі [INFO] народилася донька - [PERSON]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. З 21.10.2014 року позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] звернулась до Відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Березанської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації матері, проте їй було відмовлено. Враховуючи, що відповідач також відмовляється зареєструвати дитину, позивач просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також пояснила, що з 01.04.2016 року по даний час проживає у батьків в [ADDRESS], оскільки чоловік чинить їй перешкоди у користуванні майном. За місцем її реєстрації по [ADDRESS] наразі ніхто не проживає, проте відповідач та син в будинку постійно зміняють замки від вхідних дверей та не дають можливості користуватися їй цим майном. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не направив. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчого комітету Березанської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Просить захистити право малолітньої [PERSON], [INFO] на житло. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 26 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 26 грудня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспіль-ського міськвиконкому Київської області (а.с. 13). Від даного шлюбу народилась [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 17 серпня 2016 року Березанським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Київській області (а.с. 14). Спільне життя з чоловіком не склалося, тому позивачка тимчасово переїхала з зареєстрова-ного місця проживання по [ADDRESS] проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS], де на даний час проживає з малолітньою [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується Актом депутата Березанської міської ради від 28.09.2017 року, Актом депутата Березанської міської ради №368 складеним 01.04.2016 року та відміткою у її паспорті серії [NUMBER] виданим Березанським МВ ГУ МВс України в Київській області в травні 2008 року (а.с. 51- 53). 10 жовтня 2017 року позивачка звернулась до Відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Березанської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання доньки за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54). Однак, позивачу відмовлено в такій реєстрації та повідомлено, що здійснити реєстрацію місця проживання доньки не має можливості, оскільки відсутня письмова згода батька дитини, що передбачено п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207 від 02.03.2016. Відповідач [PERSON] добровільно в позасудовому порядку надати письмову згоду з цього питання відмовляється. Відповідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Частиною 1 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Приписами абз. 14, 15 п. 18 абз. 2 п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 визначено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно ч. 2, 3 ст. 11, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи норми міжнародного права, необхідно зазначити, що відповідно до положення Конвенції «Про права дитини»: Згідно преамбули: Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищу для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності, необхідність у такому особливому захисті дитини була передбачена в Женевській декларації прав дитини 1924 року і Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, та визнана в Загальній декларації прав людини, в Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (зокрема, в статтях 23 124), в Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права (зокрема, в статті 10), а також у статутах і відповідних документах спеціалізованих установ і міжнародних організацій, що займаються питаннями благополуччя дітей, дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після її народження. Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно п. 5 та підпункту 6 п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженої постановою КМУ № 207 від 02.03.2016, батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Оскільки малолітня дитина [PERSON], яка проживає разом з матір'ю, не зареєстрована ні з одним із своїх батьків в зв'язку з тим, що батько дитини [PERSON] в добровільному порядку не надає згоди на реєстрацію малолітньої дитини разом з матір'ю, така поведінка відповідача є протиправною, оскільки порушує законні права малолітньої дитини бути зареєстрованою за місцем реєстрації одного з батьків. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved