Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

10.06.2019 [PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна, накладений Відділом державної виконавчої служби Куп`янського районного управління юстиції постановою від 29.10.2008 у виконавчому провадженні № 9707141, реєстраційний номер обтяження 11512220. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жодних невиконаних зобов`язань та відкритих виконавих проваджень, де він є боржником, у відділі виконавчої служби не має. Ухвалою суду від 11.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.07.2019 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимог підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - старший державний виконавець міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м.Куп`янську Головного територіального управління юстиції в Харківській області Пахоменко А.В. у судовому засіданні заперечень проти позовних вимог [PERSON] не надав, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 32612871 від 17.08.2011 встановлено, що Відділом державної виконавчої служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні № 0907141 від 29.10.2008 на все рухоме майно [PERSON] , р.н.о.к.п.п. - [NUMBER] , в межах суми боргу 10377,27грн., 17.08.2016 накладено заборону його відчуження за реєстраційним номером 11512220 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з терміном дії 17.08.2016 (а.с.5). При цьому з повідомлення міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м.Куп`янську Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 10.04.2019 встановлено, що відкритих виконавчих проваджень згідно бази АСВП у відділу станом на 10.04.2019, де боржником є [PERSON] , не перебуває. Згідно бази АСВП значаться повернутими виконавчі провадження : ухвала Жовтневого районного суду Дніпропетровської області за № 2-12731 від 16.08.2010 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові активи та грошові кошти на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»; виконавчий лист № 6-2521 від 26.06.2008, виданий Печерським районним судом м.Києва про стягнення боргу на користь АКБ «Правекс-Банк» боргу за кредитним договором у сумі 103377,27грн.; виконавчий лист № 2-145 від 18.02.2003, виданий Куп`янським міськрайонний судом Харківської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.4). Постановою головного державного виконавця ВДВС Куп`янського міськрайонного управління юстиції Павліченко І.В. від 29.10.2008 при примусовому виконанні ВП № 9707141 виконавчого листа № 6-2581 від 26.06.2008 накладено арешт на майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження у межах суми боргу у розмірі 10377,27грн. (а.с.23) З довідки АКБ «Правекс-Банк» за вих. № 187/281 від 04.03.2010 встановлено, що [PERSON] станом на 04.03.2010 кредитних зобов`язань перед банком не має, заборгованість погашена у повному обсязі (а.с.7). Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 04.07.2019 також підтверджено відсутність будь-якої заборгованості позивача перед банком (а.с.37-38). Крім цього, з дослідженої у судовому засіданні архівної справи Куп`янського міськрайонного суду Харківської області № 2-145 за 2003 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини встановлено, що [PERSON] у повному обсязі виконані зобов`язання, покладені на нього цим рішенням суду. Зазначені обставини також підтверджені письмовою заявою [PERSON] , на користь якої стягувалися аліменти (а.с.34). Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, який був чинний на час завершення виконавчих проваджень, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналогічні положення закріплені у відповідності до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. На підставі викладеного, враховуючи, що наразі відсутні відкриті виконавчі провадження боржником у яких є позивач, та у нього відсутні будь-які невиконані зобов`язання, суд вважає, що права [PERSON] підлягають захисту шляхом відновлення прав щодо розпорядження своєю власністю, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved