Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

10.04.2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод в користуванні квартирою. Позивачі зазначають, що їм та відповідачу на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Позивачі звертались до відповідача з метою мирного вирішення питання про встановлення порядку користування даною квартирою та не чинити їм перешкоди в такому користуванні. Однак відповідач внаслідок неприязних відносин між сторонами ігнорував їхнє прохання, через що вони змушені звернутись до суду. Просять визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] відповідно до висновку експерта №6-69-14 від 25.04.14р. та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні 2/3 частинами вказаної квартири. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON], діючи в своїх інтересах та інтересах [PERSON], представник позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, просять його задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили в повному обсязі, вважають його безпідставним та необгрунтованим, відповідач зазначив, що не перешкоджає позивачам в користуванні спірною квартирою, з приводу отримання ключів від житла вони до нього не звертались, до того ж сама квартира перебуває у спільній сумісній власності сторін, а позивачі намагаються ввести суд в оману. Просять відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторонам належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Позивачі зазначають, що відповідач [PERSON] чинить їм перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS], не надає ключі від вхідних дверей. Відновідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та не доведено в судовому засіданні неправомірність дій відповідача [PERSON] щодо вчинення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, що перебуває у спільній сумісній власності сторін. За таких обставин по справі, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задволенні позову[PERSON], [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод в користуванні квартирою слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed