Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

08.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до матері дитини [PERSON] про визначення способу участі у вихованні онука [PERSON], [INFO], щотижня з 17.00 год. пятниці до 18.00 год. неділі. Вказує, що відповідач перебувала в шлюбі з її сином [PERSON], після розірвання шлюбу 21.12.2015 р., відповідач не дає їй спілкуватися з онуком, перешкоджає її зустрічам з невідомих причин. Вона звернулася до ради опіки яка листом від 02.03.2016 р. повідомила, що вирішення питання щодо спілкування бабки з онуком не входить до повноважень ради. В період шлюбу сина вона регулярно спілкувалася з онуком, на теперішній час ні її син ні вона позбавлені можливості виховання [PERSON], відповідач не відкриває двері квартири, не відповідає на телефонні дзвінки. Позивач знаходиться на пенсії, за місцем свого проживання по вул.[PERSON] ([PERSON]), 13-89 має всі умови для виховання, навідує онука в дитячому садку, їй присвоєно почесне звання «Мати героїня». В судовому засіданні позивач позов підтримала, вказує що відповідач з онуком проживає [INFO], у віддаленому районі міста, тому вона вимагає спілкування саме з пятниці до неділі щотижня. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, вказує що ніяких перешкод для баби мати дитини не чинить, а акти надані позивачем на підтвердження перешкод для спілкування є сфальшованими, що підтверджують свідки. Крім того в суді розглядається спір за позовом батька дитини, який також вимагає побачень з сином з пятниці до неділі. Представник третьої особи виконкому Тернівської районної у місті ради [PERSON] позов підтримала частково, вказує що виходячи з трирічного віку онука, необхідності участі батька у виховання, позивачу достатньо для виховання один вихідний день щотижня. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Згідно ст.ст.257, 263, 159 Сімейного кодексу України баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки з ким проживає дитина, не мають право перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх право щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Суд визначає способи участі у вихованні дитини /періодичні чи систематичні побачення, відвідування дитиною місця проживання/, беручи до уваги ставлення баби, діда до виховання, вік дитини, стан її здоровя, інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя, зловживання алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено поясненнями сторін, свідоцтвом про народження сина позивача та онуки, що відповідач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю по вул.Черкасова, 20-149 в м.Кривому Розі. Згідно пояснень позивача, то мати дитини [PERSON] перешкоджає бабі [PERSON], яка проживає окремо по вул.Генерала Радієвського, 13-89 в участі в вихованні онука, та спілкуванні з ним. Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник відповідача [PERSON] посилається на відсутність будь-яких перешкод з боку матері. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала до суду акти від 20.03.2016 р., 30.01.2016 р., 31.01.2016 р., 19.03.2016 р. а.с.11-14, якими за підписом позивача, батька дитини, а також сусідів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у вказані дати позивач намагалася навістити онука за місцем проживання його та матері, але двері їм не відчинили. Опитані судом свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] пояснили, що дійсно позивач приїжджає до онука, вони як мешканці будинку бачили її декілька разів в січні-березні 2016 р. Вони підтверджують, що позивачу не відчиняли двері, але [PERSON] засвідчив, що акт він не підписував, оскільки свідком подій була його дружина; а свідки [PERSON] і [PERSON], при підтвердженні подій щодо перешкод у спілкуванні зазначили, що вони підписали чисті бланки акту. Тобто поясненнями зазначених свідків, підтверджуються намагання позивача, до спілкування, та перешкоди з боку матері. Наявність таких перешкод підтверджується і зверненням [PERSON] до органу опіки в березні 2016 р. а.с.9, а також листом КДНЗ №211, з якого вбачається, що баба періодично спілкується в дошкільному закладі зі своїм онуком. Згідно довідки лікувального закладу від 19.02.2016 р. [PERSON] не перебуває на «Д» обліку, не має захворювань, які могли б слугувати перешкодою до виховання. Доказів негативного ставлення баби до виховання онука з боку відповідача не надано, актом обстеження умов проживання позивача встановлена наявність умов для виховання онука за місцем проживання баби, яка характеризується позитивно, має почесне звання «Мати-героїня» а.с.9-10. Таким чином з урахуванням пояснень сторін, відсутності передбачених законом перешкод до спілкування, очевидні неприязні стосунки як між подружжям, так і між сторонами по справі. З урахуванням замалого, до трьох років віку дитини, проживання баби разом з батьком дитини згідно акту, суд вважає що право позивача на спілкування з онуком з 10.00 год. до 19.00 год. кожну суботу, щотижня без обмежень буде відповідати віку дитини, стану її здоровя, та іншім зазначеним судом обставинам, що мають істотне значення, тому заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Призначення часу участі у вихованні ще в пятницю та неділю як того вимагає позивач, буде суперечити як інтересам матері дитини, правам батька, який має першочергове право на виховання, тобто буде суперечити інтересам дитини. На підставі ст.ст.257, 263, 159 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial