Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

08.04.2020 представник АТ «Державний ощадний банк України» Боковий Ю.Є. звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 11.10.2016 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання. Відповідно до умов договору позивач виконав свої зобов`язання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконала, тому станом на 19.03.2020 року виникла заборгованість в сумі 18963,07 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 9945,71 грн.; процентів за користування кредитом -6293,42 грн; комісії 6 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2034,99 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 108,72 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 244, 97 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 329, 26 грн. Відповідач зобов`язалася здійснювати повернення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитними коштами щомісячно, але добровільно не розрахувалася. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом та просять стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредиту в розмірі 18963,07 гривень і витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2102,00 гривень. Представник позивача АТ «Ощадбанк» Боковий Ю. Є. в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просять розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовну заяву підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 84). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Надала на адресу суду заяву, відповідно до якої позов визнає частково, зокрема в частині стягнення заборгованості за основним боргом. В решті позовних вимог просить застосувати строки позовної давності. Справу просить розглянути у її відсутність (а.с. 87). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Із копії розрахунку заборгованості згідно кредитного договору №976606 від 11.10.2016 станом на 24.04.2019 р. (а.с.4-5) встановлено, що за несвоєчасне повернення грошових коштів відповідачу нараховано заборгованість в сумі 18963,07 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 9945,71 грн.; процентів за за користування кредитом -6293,42 грн; комісії 6 грн; пені за несвоєчасне погашення процентнів за користування кредитом - 2034,99 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 108,72 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 244, 97 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 329, 26 грн. Завою за № 976606 [PERSON] приєдналась до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с. 59-60). Відповідно до вимоги про повернення кредиту за №101.20-11/1893 від 27.12.2019 (а.с.64) позивач повідомляв [PERSON] про можливість добровільного погашення заборгованості, в іншому разі банком буде вжито заходи до захисту порушених прав у порядку, передбаченому чиним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має прав вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності (а.с. 87), суд вважає за необхідне відмовити в його задоволені з огляду на наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Отже суд зазначає, що початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Відповідно до п. 9.1.11 договору (а.с. 43) клієнт у випадку припинення договору за наявності у клієнта заборгованості перед банком - погасити таку заборгованість шляхом поновлення карткового рахунку наявної заборгованості та нарахованих процентів. У свою чергу відповідно до п. 6.3 заяви про приєднання № 946606 (а.с. 60) [PERSON] 11.10.2016 погодилась на кредитування строком на 36 місяців. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5 зв.) 07.11.2019 відповідач пропустила 07.11.2019 черговий платіж на суму 9945,71 грн. Таким чином, під час вирішення даного спору судом було встановлено, що відповідачем було укладено з 11.10.2016 кредитний договір на 36 місяців. Позивач звернувся до суду 08.04.2020, отже річний термін позовної давності щодо стягнення пені передбачений ч.2 ст. 258 ЦК України не пропущений, а тому в задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності необхідно відмовити. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 18963,07 гривень, оскільки [PERSON] не виконала вимоги кредитного договору № 976606 від 11.10.2016 щодо повернення кредитних коштів. На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved