Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

10.03.2017 р. позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2011 р. між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання траншу № SME0019041-1 в межах рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р., відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 793891,38 грн. із строком повернення до 05.11.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даною угодою було укладено договори поруки з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також договори забезпечення майна, де заставодавцем виступив [PERSON] Зазначає, що договір про надання траншу № SME0019041-1 в межах рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р. є таким, що не відповідає чинному законодавству України, є несправедливим та повинен бути визнаний недійсним. Вказує, що відповідач не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону. Просив визнати недійсним договір про надання траншу № SME0019041-1 в межах рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р. укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі. В доповнення обґрунтування позовних вимог зазначив, що недійсними є умови пункту 1.1 договору, оскільки така умова, такий розрахунок процентів, фактично збільшує процентну ставку за користування кредитом визначену сторонами договору. Застосування при розрахунку процентів кількості днів у році 360, фактична процентна ставка за кредитом збільшується до одного відсотка. При укладанні договору банк надав позичальнику недостовірну інформацію щодо розміру процентів за користування кредитом, на шкоду інтересів позичальника, не повідомив та не роз'яснив останньому особливі умови розрахунку процентів при застосуванні яких фактична процентна ставка є більшою ніж та яка встановлена кредитним договором. Як наслідок, щомісячний платіж за процентами за користування кредитом в середньому фактично зріс до 1 %. В розрахунку сукупної вартості кредиту зазначена реальна відсоткова ставка 20,57%, хоча насправді вона складає 21,26 %. 13.06.2017 р. Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» надано заперечення на цивільний позов, згідно яких відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Зазначив, що передбачених законом правових підстав для визнання недійсним у даному випадку кредитного договору немає. На час укладення кредитного договору, позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Виконання банком умов підтверджено позивачем, так як особисто підписавши кредитний договір, він засвідчив отримання інформації на те, що погодився з умовами кредитного договору. Крім того, позивачем щомісячно вносилися необхідні платежі на погашення даного кредиту. Посилання позивача на те, що вищевказаний кредитний договір укладений з порушенням вимог діючого законодавства є безпідставними, оскільки під час укладення кредитного договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов цього договору точно в договорі визначили свої наміри. При цьому сторони не мали на меті інших цілей, ніж ті, що передбачені чинним законодавством України для кредитних договорів, а саме: банк зобов'язався надати позичальнику кредит у відповідному розмірі в іноземній валюті, а позичальник зобов'язався повернути кредит у тій же валюті, в якій він його отримав, у строки, встановлені договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Вказує, що позивач навмисно приховав інформацію про наявність графіка погашення кредиту та наявність таблиці визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. У додаткових запереченнях зазначив, що 22.01.2015 р. Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по справі № 4835-2/1229/14 ухвалено рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за договором про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. Вказане рішення суду (ухвала суду) набрало законної сили, у апеляційному порядку не оскаржувалось. Крім того позивачем надано клопотання про застосування до позову наслідків спливу позовної давності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечення на цивільний позов підтримав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та дату розгляду справи у судове засідання не з'явилися. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18.07.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Рамкову угоду № SMERS01265, відповідно до якої кредитор на умовах цієї угоди та договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту, договорів про відкриття акредитиву, договорів про надання гарантій надає клієнту кредитні продукти у межах строку, що становить 72 місяця з дати укладення цієї угоди, та в загальному розмірі, що визначений п. 1.2. цієї угоди, та на умовах передбачених статтею 2 цієї угоди. Загальний розмір кредитних продуктів за договорами (угодами) в межах цієї угоди не повинна перевищувати 80000,00 доларів США (а.с. 7). 18.07.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір застави рухомого майна № SMERS01265/1 відповідно до якого боржником є [PERSON] за основним договором - Рамковою угодою № SMERS01265 від 18.07.2008 р., включаючи всі додаткові угоди до неї, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені в майбутньому, у тому числі включаючи договори, які є невід'ємною частиною до рамкової угоди, а саме договір про надання траншу № SME0015750 від 18.07.2008 р. (а.с. 10-12). Предметом застави за цим договором є автобус - D MERCEDES-BENZ 313 CDI Sprinter, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір - білий, реєстраційний номер - [NUMBER], рік випуску 2004 р., дата реєстрації - 15.07.2008 р., зареєстрований Сумським відділом РЕР УДАЇ УМВС України в Сумській області (п. 3.1). 03.11.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір застави рухомого майна № SMERS01265/2 відповідно до якого боржником є [PERSON] за основним договором - Рамковою угодою № SMERS01265 від 18.07.2008 р., включаючи всі додаткові угоди до неї, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені в майбутньому, у тому числі включаючи договори, які є невід'ємною частиною до рамкової угоди, а саме: договір про надання траншу № SME0015750 від 18.07.2008 р., договір про надання траншу № SME0019041 від 03.11.2008 р. (а.с. 15-17). Предметом застави за цим договором є автобус - MERCEDES-BENZ 316 CDI Sprinter, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] реєстраційний номер - [NUMBER], колір - білий, рік випуску 2005 р. (п. 3.1). 30.12.2009 р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір застави рухомого майна № SMERS01265/3 відповідно до якого боржником є [PERSON] за основним договором - Рамковою угодою № SMERS01265 від 18.07.2008 р., включаючи всі додаткові угоди до неї, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені в майбутньому, у тому числі включаючи договори, які є невід'ємною частиною до рамкової угоди, а саме: договір про надання траншу № SME0012663-1 від 30.12.2009 р. (а.с. 20-21). Предметом застави за цим договором є автобус - MERCEDES-BENZ 313 CDI Sprinter, номер шасі (кузова, рами) WDB9036631R644345, реєстраційний номер - ВМ221АА, колір - білий, рік випуску 2005 р. (п. 3.1). 11.10.2011 р. між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено Договір про надання траншу № SME0019041-1, за умовами якого кредитор у порядку та згідно умов Рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р. та цього договору надав позичальнику кредит у сумі 793891,38 грн. на строк користування 85 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19% річних з 11.10.2011 р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5 % річних з 06.12.2011 р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних з 06.04.2012 р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15 % річних з 06.12.2012 р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21,36 % річних з 06.04.2013 р., а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти, комісії за кредитом у встановлений цим договором строк та виконати інші зобов'язання за цим договором. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця та обчислюються від суми кредиту, яка фактично знаходиться у користуванні позичальника за кожен календарний день користування кредитом за методом «факт/360» з моменту надання кредиту до моменту повного повернення кредиту , при цьому день надання кредиту враховується, а день повернення кредиту не враховується (а.с. 4-5). Цільове призначення кредиту за цим договором - повернення заборгованості за договором про надання траншу № SME0012663-1 від 30.12.2009 р., за договором про надання траншу № SME0019041 від 03.11.2008 р. (п. 1.2). Згідно п. 2.6 Договору про надання траншу кредит надається шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок № 29095218523206, у ПАТ «АЛЬФА-БАНК», з метою повернення заборгованості за договором про надання траншу № SME0012663-1 від 30.12.2009 р., за договором про надання траншу № SME0019041 від 03.11.2008 р. Відповідно до п. 2.2.3 Договору про надання траншу перед укладанням цього договору позичальник в повній мірі ознайомлений з умовами надання кредиту, в тому числі сукупною вартістю кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Згідно п. 2.2.5 Договору про надання траншу позичальник інформований про правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом. Зазначена інформація викладена у Додатку № 2 цього договору, і є невід'ємною частиною цього договору. Додаток № 1 від 11.10.2011 р. до Договору про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. містить Графік повернення кредиту та сплати процентів підписаний позивачем [PERSON] (а.с. 58-60). Додаток № 2 від 11.10.2011 р. Детальний розпис сукупної вартості кредиту відповідно до Договору про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. містить Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки підписаний позивачем [PERSON] (а.с. 61-64). Додатковою угодою від 11.10.2011 р. внесено зміни до договору застави рухомого майна № SMERS01265/1 від 18.07.2008 р., відповідно до якої предметом договору застави рухомого майна є договір про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. (а.с. 13-15). Додатковою угодою від 11.10.2011 р. внесено зміни до договору застави рухомого майна № SMERS01265/2 від 18.07.2008 р., відповідно до якої предметом договору застави рухомого майна є договір про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. (а.с. 18-19). Додатковою угодою від 11.10.2011 р. внесено зміни до договору застави рухомого майна № SMERS01265/3 від 18.07.2008 р., відповідно до якої предметом договору застави рухомого майна є договір про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. (а.с. 22-23). 11.10.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено Договори поруки № SMERS01265/4, № SMERS01265/5 та № SMERS01265/6 відповідно, згідно п. 1.1 яких поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язання [PERSON], які виникають з умов Рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р., договору про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. в повному обсязі цих зобов'язань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору (а.с. 24 - 26). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визнати недійсним Договір про надання траншу № SME0019041-1 в межах Рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р. укладений між ним та ПАТ «Альфа-Банк» з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, зокрема посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів». Твердження позивача про те, що відповідач, укладаючи кредитний договір порушив, на його думку, Закон України «Про захист прав споживачів», не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне. Щодо застосування статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 р. по справі № 6-1341цс15 висловив наступну правову позицію. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями статей 626 - 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Підписуючи 11.10.2011 р. Договір про надання траншу № SME0019041-1 в межах Рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р., позивач [PERSON] своїм підписом засвідчив факт ознайомлення та згоду з умовами угоди та договору. Факт підписання позивачем Рамкової угоди та Договору про надання траншу та подальше їх часткове виконання відповідно до умов договору свідчить про згоду останнього з його умовами. Посилання представника позивача на те, що при укладенні оспорюваного договору, зокрема пункту 1.1 застосовано при розрахунку процентів у кількості днів у році 360 фактична процентна ставка за кредитом збільшується до одного відсотка; банк надав позичальнику недостовірну інформацію щодо розміру процентів за користування кредитом, не повідомив та не роз'яснив останньому особливі умови розрахунку процентів є необґрунтованими, оскільки розмір процентів за користування кредитом та строки їх сплати за користування кредитними коштами були визначені у Додатку № 1 від 11.10.2011 р. до Договору про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р., а особливі умови розрахунку процентів відображено у Додатку № 2 від 11.10.2011 р., які є невід'ємною частинною Договору та були підписані [PERSON] Крім того, у п.п. 2.2.3, 2.2.5 Договору про надання траншу вказано, що перед укладанням цього договору позичальник в повній мірі ознайомлений з умовами надання кредиту, в тому числі сукупною вартістю кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, позичальник інформований про правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом. Зазначена інформація викладена у Додатку № 2 цього договору, і є невід'ємною частиною цього договору. Приписами ч. 2 ст. 1056 ЦК України передбачено, що позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до вставленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач мав право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин. Проте, позивач цим правом не скористався, що свідчить про те, що він погоджувався з усіма умовами договору та не вважав їх такими, що порушують його інтереси або умови даного договору носять дискримінаційний характер. Таким чином, суд вважає, що при укладенні Договору про надання траншу в межах Рамкової угоди, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема Договір про надання траншу в межах Рамкової угоди укладено у письмовій формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. На момент укладення позивач не заявляв додаткових умов, щодо яких повинно бути досягнуто згоди та в подальшому виконував визначені умови. Позивачем не доведено обставини на які він посилається як на підставу позову, зокрема, щодо невідповідності кредитного договору змісту актам законодавства України, порушення відносно нього відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині не надання йому в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтованої сукупної вартості кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Договір про надання траншу № SME0019041-1 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений 11.10.2011 р., а з позовною заявою про визнання цього договору недійсним позивач звернувся до суду 10.03.2017 р., тобто з пропуском трирічного строку визнаечного у ст. 257 ЦК України, проте суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог з підстав їх недоведеності. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені докази, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору про надання траншу № SME0019041-1 від 11.10.2011 р. в межах рамкової угоди № SMERS01265 від 18.07.2008 р. укладений між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed