Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

08 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Луганська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 17.09.2005 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 202. Від цього шлюбу мають дитину -сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб розриває з тієї причини, що сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалось, фактичні шлюбні стосунки припинились, позивачка та відповідач не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим виникали суперечки та сварки, сімейні відносини припинені, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, на примирення не згодна. Разом з тим сторони домовились, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою, а тому нею також були заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі чого просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 17.09.2005 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 202, оскільки збереження сім'ї неможливе, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, з відповідача не стягувати, після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву у якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. 17 вересня 2005 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 202 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов пред'явлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. З пояснень представника позивача та обставин, які визнаються відповідачем вбачається, що спільне життя сторін не склалося і сторони мають бажання шлюб розірвати, відповідно, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Сторони відмовились від надання судом часу на примирення, та наполягають на розірванні шлюбу, оскільки збереження сім'ї неможливе. Позивач виявила бажання змінити прізвище, тож суд вважає за можливе після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач не надає позивачці допомогу на утримання дитини, хоча зобов'язаний її надавати, а також враховуючи визнання відповідачем пред'явленого до нього позову, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 243, 60 грн., які вона просила з відповідача не стягувати, а тому суд не вирішує питання, пов'язане зі сплатою судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів була звільнена від їх сплати.

Outcome: approved