Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

09.11.2018 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору дарування квартири від 17.11.2017 позивачу на праві власності належить квартира № 48 в будинку № 75 на вул. Ставиській у м. Могилеві-Подільському Вінницької області. 06.08.2018 позивач дізналась, що у належній їй квартирі зареєстровані також відповідачі, які є знайомими чи родичами колишнього власника квартири. Однак за вказаною адресою відповідачі не проживають і з часу придбання квартири позивач їх взагалі не бачила. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачами житлової площі за період їх відсутності між ними та колишнім власником житла не існує. Позивач вважає, що реєстрація відповідачів у належній їй квартирі порушує її право власності, гарантоване їй ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За таких підстав відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування належною їй на праві власності квартирою. Ухвалою суду від 16.11.2018 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті на 05.12.2018. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідачі, належним чином\~повідомлені про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~у судове засідання не зявились без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористались. Представник органу опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Прийняття рішення у справі залишає на розсуд суду. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що [PERSON] є власником квартири № 48 у будинку № 75 на вул. Ставиській у м. Могилеві-Подільському Вінницької області, що підтверджується копією договору дарування квартири від 17.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1955 (а.с. 7). На момент переходу права власності на вказану квартиру до позивача будь-які особи зареєстрованими у цій квартирі не значились. Вказане підтверджується копією довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 6626 від 07.11.2017 (а.с. 10). З 22.01.2018 у належній їй квартирі зареєстрована позивач та її син [PERSON] (а.с. 8, 11). Разом з тим, вже під час володіння вказаною квартирою позивач встановила, що у квартирі № 48 у будинку № 75 на вул. Ставиській у м. Могилеві-Подільському Вінницької області зареєстровані також інші, невідомі їй особи (відповідачі). Вказане також підтверджується довідкою відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 6761 від 06.08.2018 (а.с. 9) Відповідно до довідки голови квартального комітету № 4 «Гірський» від 08.11.2018 відповідачі [PERSON], [PERSON] та її малолітні діти: [PERSON], [PERSON] Сандріна Ігорівна, [PERSON], [PERSON] Ісфірі Ігорівна, [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають і місце їх проживання невідоме (а.с. 13). Судом також не встановлена наявність іншої домовленості між сторонами щодо користування відповідачами житлом, що належить позивачу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи\~положення\~статті 391 ЦК\~України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.\~Згідно положень статей 391,\~396 ЦК\~України\~позов про усунення порушень права, не\~пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно з ч. 3 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Зважаючи, на те, що\~квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і право власності позивача порушено ухиленням відповідачів від добровільного зняття з реєстрації у вказаній квартирі та неможливістю позивача в повній мірі реалізувати право власності на належне їй нерухоме майно, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved