Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

09 січня 2019 представник заявника Ратушна Руслана Павлівна в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , є чоловіком та дружиною, встановити факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла у [INFO],є рідними братом та сестрою та встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 20.12.1994 року на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] є батьком [PERSON] . Після смерті [PERSON] 26 листопада 2012 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопською Оксаною Олександрівною була відкрита спадкова справа №53797586 у Спадковому реєстрі, №65-2012 у нотаріуса. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності є « [PERSON] та « [PERSON] , про що зазначено у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року. Право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло [PERSON] , « [PERSON]. , « [PERSON] зареєстроване Криворізьким Бюро технічної інвентаризації за №85п-485-485. Співвласник квартири [PERSON] є матір`ю заявника та дружиною померлого [PERSON] . [PERSON] та його дружина [PERSON] у спадковій квартирі за адресою: [ADDRESS] постійно проживали разом з 1975 року по день смерті [PERSON] , тобто по [INFO] . Вони як чоловік та дружина разом з сином вселилися у спадкову квартиру на підставі ордеру №125 від 25 березня 1975 року. У 1993 році квартира була приватизована батьками заявника. Спадщину у вигляді частки квартири після смерті [PERSON] фактично прийняв її чоловік [PERSON] , на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, але юридично право власності на спадкове майно не оформив. Проте у свідоцтві про смерть прізвище матері заявника та дружини померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] записане як « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб російською мовою « [PERSON] », у свідоцтві про народження заявника російською мовою « [PERSON] », у свідоцтві про право власності на житло «[PERSON]». Тому виникла необхідність у зверненні до суду для встановлення факту, що померлий [INFO] року [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] є чоловіком та дружиною та виникла необхідність також встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року померлій [PERSON] . Третім співвласником спадкової квартири за адресою: [ADDRESS] є « [PERSON] , яка померла [INFO] , про що зазначено у свідоцтві про право власності на житло [NUMBER] від 20 грудня 1994 року. Свідоцтво про смерть у заявника відсутнє. На скільки Заявнику відомо, у свідоцтві про смерть прізвище [PERSON] вказане як « [PERSON] ». У свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року її прізвище вказане як « [PERSON] ». У зв`язку з зазначеними розбіжностями у прізвищі [PERSON] виникла необхідність у встановлені факту належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року померлій [PERSON] . [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та тіткою заявника. Вона з 1988 року по день своєї смерті [INFO] постійно проживала разом з батьками заявника. Оскільки брат [PERSON] разом зі своєю сестрою [PERSON] на момент її смерті проживали разом, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї сестри. Він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном на підставі ст.549 ЦК УРСР, але юридично право власності на спадкове майно не оформив. Проте документів, що підтверджують родинний зв`язок між братом [PERSON] та сестрою [PERSON] не збереглося. У зв`язку з тим, що документи, що підтверджують родинні відносини між братом [PERSON] та сестрою [PERSON] не збереглися, виникла необхідність у встановленні цього факту у судовому порядку. Бажаючи вступити у право наслідування квартири по [ADDRESS] за померлим батьком [PERSON] , заявник звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Оксани Олександрівни. Проте, нотаріусом були виявлені розбіжності між тим, які дані містяться у свідоцтві про смерть [PERSON] , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, та документі про право власності на нерухоме майно. Також нотаріусом було виявлено відмінності в написанні прізвищ батька Заявника, матері Заявника, та сестри батька Заявника ( тітки Заявнтка) - [PERSON] , а саме букви «И» та «І» ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]). Окрім того документи, що підтверджують родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] , відсутні. Постановою від 29 листопада 2018 року заявнику [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з необхідністю встановлення родинних зв`язків та факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] . Оригінал постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії знаходиться у Заявника. Виходячи зі змісту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у Заявника виникала необхідність у зверненні до суду з відповідною заявою про встановлення юридичних фактів. Представник заявника адвокат Ратушна Р.П., діючий на підставі ордеру №1403/046 від 19.12.2018 р. у судовому засіданні заяв підтримала та просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Територіальна громада в особі Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином. У заяві, що надійшла до суду 06.05.2019 р. просив вказану справу розглянути за відсутності представника Криворізької міської ради. Заінтересовані особи - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Перекопська О.О. у своїй заяві, яка надійшла на адресу суду 05.02.2019 року просила слухати справу за її відсутності. За таких підстав суд визнає за можливе розглядати справу за відсутності заінтересованих осіб на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи З огляду на ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 70 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №614 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2012 року. (а.с.9) Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 1970 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] . (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 20 грудня 1994 року та технічним паспортом на квартиру. Іншими співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності є « [PERSON] та « [PERSON] , про що зазначено у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року. Право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло [PERSON] , « [PERSON] , « [PERSON] зареєстроване Криворізьким Бюро технічної інвентаризації за №85п-485-485. (а.с.17, 18-19) Співвласник квартири [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 червня 1969 року, з якого вбачається, що 11 червня 1969 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Дзержинським РАЙ бюро РАЦС міста Кривого Рогу та зроблено відповідний актовий запис № 997, після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на мовою оригіналу « [PERSON] ». (а.с.11) [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №164 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2008 року. (а.с.10) [PERSON] та його дружина [PERSON] у спадковій квартирі за адресою: [ADDRESS] постійно проживали разом з 1975 року по день смерті [PERSON] , тобто по [INFO] . Вони як чоловік та дружина разом з сином вселилися у спадкову квартиру на підставі ордеру №125 від 25 березня 1975 року. (а.с.20) У 1993 році квартира була приватизована батьками заявника, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року. Отже судом встановлено, що у свідоцтві про смерть прізвище матері заявника та дружини померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] записане як « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб російською мовою « [PERSON] », у свідоцтві про народження заявника російською мовою « [PERSON] », у свідоцтві про право власності на житло « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть прізвище матері заявника та дружини померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] записане як « [PERSON] », а в свідоцтві про право власності на житло її прізвище вказане як « [PERSON] », виникла необхідність також встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року померлій [PERSON] , з вказаного слідує, що померлий [INFO] [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] є чоловіком та дружиною. Третім співвласником спадкової квартири за адресою: [ADDRESS] є « [PERSON] , яка померла [INFO] , про що зазначено у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00021559285 від 29.11.2018 року [PERSON] , [INFO] , яка народилась в Росії, Воронезькій області, Кам`янського району, селище Ситникове, за життя проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] року видане лікарське свідоцтво про смерть № 804, вказані відомості знаходяться у матеріалах спадкової справи №53797586 у Спадковому реєстрі №65-2012 копію яких судом було витребувано у нотаріуса. (а.с.80) У свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року її прізвище вказане як « [PERSON] ». У зв`язку з зазначеними розбіжностями у прізвищі [PERSON] виникла необхідність у встановлені факту належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20 грудня 1994 року померлій [PERSON] . [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та тіткою заявника. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 1988 року по день своєї смерті [INFO] постійно проживала разом з батьками заявника. Свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] підтверджується, що він народився [INFO] , батько російською мовою « [PERSON] », мати російською мовою « [PERSON] ». (а.с.12) Свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося. Батько та тітка заявника народилися на території Воронезької області Російської Федерації, нотаріусом були здійснені запити до Управління РАЦС Воронезької області. У відповідях на такі запити від 19.04.2013 року №1549 та 1552 повідомлено про направлення повідомлення про відсутність запису акту народження [PERSON] та [PERSON] . Повідомленням про відсутність запису акту цивільного стану від 19 квітня 2013 року підтверджується, що запис акту про народження [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу обробки та зберігання документів управління РАЦС Воронезької області по Дегтяренській сільській раді Каменського району Воронезької області за період з 1941 року по 1943 рік не зберігся, по відновленим актовим записам не значиться. Повідомленням про відсутність запису акту цивільного стану від 19 квітня 2013 року підтверджується, що запис акту про народження [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу обробки та зберігання документів управління РАЦС Воронезької області по Дегтяренській сільській раді Каменського району Воронезької області за період з 1930 року по 1932 рік не зберігся, по відновленим актовим записам не значиться. (а.с. 81,82) У зв`язку з тим, що документи, що підтверджують родинні відносини між братом [PERSON] та сестрою [PERSON] не збереглися, виникла необхідність у встановленні цього факту у судовому порядку. Повідомленням про відсутність запису акту цивільного стану від 19 квітня 2013 року підтверджується, що запис акту про народження [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу обробки та зберігання документів управління РАЦС Воронезької області по Дегтяренській сільській раді Каменського району Воронезької області за період з 1941 року по 1943 рік не зберігся, по відновленим актовим записам не значиться. Повідомленням про відсутність запису акту цивільного стану від 19 квітня 2013 року підтверджується, що запис акту про народження [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу обробки та зберігання документів управління РАЦС Воронезької області по Дегтяренській сільській раді Каменського району Воронезької області за період з 1930 року по 1932 рік не зберігся, по відновленим актовим записам не значиться. Бажаючи вступити у право наслідування квартири по [ADDRESS] за померлим батьком [PERSON] , заявник звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Оксани Олександрівни. Проте, нотаріусом були виявлені розбіжності між тим, які дані містяться у свідоцтві про смерть [PERSON] , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, та документі про право власності на нерухоме майно. Також нотаріусом було виявлено відмінності в написанні прізвищ батька Заявника, матері Заявника, та сестри батька Заявника (тітки Заявнтка) - [PERSON] , а саме букви «И» та «І» ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]). Окрім того документи, що підтверджують родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] , відсутні. Постановою від 29 листопада 2018 року заявнику [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з необхідністю встановлення родинних зв`язків та факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] . Оригінал постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії знаходиться у Заявника. Способом захисту свого права заявник вибрав звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту - факту належності йому зазначеного правовстановлюючого документу. Суд вважає такий спосіб законним. Поза судовим шляхом вирішити це питання заявник не може. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами п.5,ч.2, ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 7 зазначеної вище Постанови ПВС вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальнику. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. У судовому засіданні встановлено, що протягом всього періоду життя сім`ї Заявника, а саме: Заявника, батька Заявника - [PERSON] , матері Заявника - [PERSON] , тітки Заявника - [PERSON] , проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS] , сім`я. Батько Заявника [PERSON] та мати Заявника [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, батько Заявника [PERSON] та тітка Заявника [PERSON] були братом та сестрою, вони всі разом проживали у спадковій квартирі. За весь період життя не виникало проблем з того приводу, що прізвища мали розбіжності у написанні у зв`язку з тим, що були написані російською мовою. Але, при перекладі українською мовою виникли суперечності щодо правильності написання. На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою. За таких підстав суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню Суд вважає звернення [PERSON] до суду із заявою про встановлення юридичного факту законним, а заяву такою, що знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами та задовольняє її.

Outcome: approved