Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

08 квітня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 серпня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Слов'янському міському відділі РАГС Донецької області, актовий запис №570. Мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Приблизно з початку 2014 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У вересні 2014 року шлюбні відносини остаточно припинені та вона переконана, що спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливе. Майнових спорів між ними немає. У зв'язку з вищевикладеним просила розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, актовий запис №570 від 26 серпня 1995 року та після розірвання шлюбу змінити її прізвище на «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, за участю представника [PERSON], позов задовольнити (а.с. 14). Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 21 березня 2016 року (а.с.7-9), в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позов задовольнити (а.с.16). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с. 15). Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено в судовому засіданні 26 серпня 1995 року, сторони зареєстрували шлюб у Слов'янському міському відділі РАГС Донецької області, актовий запис №570, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Компенсації понесених по справі судових витрат позивач не вимагає. Згідно викладеного,

Outcome: approved