Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

10.05.2016 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом до Слов'янської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що його діду [PERSON] на праві приватної власності належала 1/2 частина земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Слов'янськ, вулиця Уральська, будинок 55. Вказана земля належала йому на підставі державного акту від 25.10.2000 року, за вищевказаною адресою йому належала і 1/2 частина житлового будинку. 07.08.2001 році [PERSON] помер, свідоцтво про смерть від 07.08.2001 року, актовий запис №1344. Після смерті дідуся спадщину, в тому числі, і земельну ділянку прийняла бабуся позивача [PERSON], та отримала свідоцтво на спадщину від 15.04.2002 року, однак за життя встигла зареєструвати на своє ім'я на підставі цього свідоцтва лише право власності на будинок, а на землю зареєструвати право власності не встигла і померла 08.03.2009 році. Після бабусі спадщину прийняв батько позивача [PERSON], однак так само за життя встиг оформити та зареєструвати за собою право власності лише на 1/2 частину будинку, а на 1/2 частину землі не встиг зареєструвати право власності і помер 16.03.2012 році. Позивач у встановлений строк звернувся до нотаріуса за оформленням після батька спадщини, однак, отримав свідоцтво на спадщину тільки на 1/2 частину житлового будинку, яку батько позивача встиг зареєструвати за собою у БТІ після смерті бабусі та дідуся. У видачи свідоцтва на спадщину на 1/2 вказаної вище земельної ділянки постановою нотаріуса від 26.12.2015 року позивачу було відмовлено,оскільки батько [PERSON] за життя не встиг зареєструвати за собою право власності на землю. Відповідно до поземельної книги, право власності на вказану 1/2 частину земельної ділянки до теперішнього часу зареєстровано за [PERSON]. Просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування після [PERSON], який помер 16.03.2012 році , на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарський будівель площею 0,0690 га, розташовану за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вулиця Уральська, будинок 55, кадастровий номер 1414100000:01:014:0961. Позивач [PERSON], та його представник [PERSON], надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити. Представник відповідача, Словянської міської ради, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив винести на розсуд суду.Проти задоволення позову не заперечував. Суд, розглянувши надані позивачами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. В судовому засіданні було встановлено, що 07.08.2001 року помер [PERSON], про що відділом РАЦС Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис №1344 та видано свідоцтво про смерть серія 1-НО №570152. Після смерті [PERSON]І, спадщина відкрилась за законом та спадкоємицею стала його дружина [PERSON] До складу спадщини увійшла: 1/2 частка житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого в м. Слов'янськ, вулиця Уральська,55, що належить померлому на підставі договору забудови, посвідченого Першою слов'янькою державною нотаріальною конторою 12.07.1955 року за реєстром №5876, яка зареєстрована в Слов'янському БТІ 27.04.1979 року та 1/2 частки приватизованої земельної ділянки, що знаходиться у м.Слов'янськ, вулиця Уральська, 55, яка належить померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН 174456, виданого Слов'янською міською радою, 25.10.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8133. Тульчук НЯ отримала свідоцтво про спадщину від 15.04.2002 року , однак , за життя зареєструвала на своє ім,я право власності лише на будинок. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 08.03.2009 року, про що відділом РАЦС Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області зроблений відповідний актовий запис №425 та видано свідоцтво про смерть серія 1-НО №371784. Після смерті [PERSON], спадкоємцем за законом став батько позивача [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] народився 20.08.1958 року , в графі «батько» записан [PERSON], в графі «мати» [PERSON]. 10.12.2010 року Державний нотаріус Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON], видав свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого в м. Слов'янськ, вулиця Уральська,55, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою 15.04.2002 року, реєстровий номер 1-854, зареєстрованому в Слов'янському КП БТІ 20.09.2002 року. 16.03.2012 року [PERSON] помер, про що відділом РАЦС Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис №399 та видано свідоцтво про смерть серія 1-НО №603782. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом став позивач [PERSON] 15.12.2015 року Державний нотаріус Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON], видав свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого в м. Слов'янськ, вулиця Уральська,55, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою слов'янською державною нотаріальною конторою 10.12.2010 року, реєстровий номер 2-5212, зареєстрованому в Слов'янському КП БТІ 26.01.2011 року. Земельна ділянка , як об,єкт спільної сумісної власності для цілей обслуговування цього нерухомого майна житлового будинку / будівель і споруд / не стала самостійним об,єктом спадкування. Належним чином своє право власності на 1/2 частину земельної ділянки [PERSON] не зареєстрував, але відповідно до поземельної книги , право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки до теперішнього часу зареєстровано за [PERSON]. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини статтею 1270 Цивільного кодексу України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У зазначений строк спадкоємєць за законом, [PERSON], звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 26.12.2015 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частку земельної ділянки. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2015 року №3546/02-31, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. У цей час оформити право власності відповідно до вимог діючого законодавства на [PERSON] неможливо у звязку з його смертю. Відповідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо належним чином оформити право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться у м.Слов'янськ, вулиця Уральська, будинок 55, належної померлому, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ними права власності на 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки за ним в порядку спадкування. Згідно даних Державного земельного кадастру у склад спадкового майна входить і земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд / присадибна ділянка / , розташована у місті Слов,янську , вулиця Уральська ,10 , яка перебуває у спільній власності. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців жилого будинку , інших будівель і споруд переходить право власності або користування земельної ділянкою , яка необхідна для їх обслуговування. /ст..1225 ЦК України./, тобто на якій вони розміщені. Таким чином , спадкування житлового будинку , інших будівель і споруд має наслідком виникнення у спадкоємців зазначеної нерухомості права на земельну ділянку , на якій ці споруди знаходяться. Оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька, [PERSON] і фактично набув у власність в порядку спадкування за законом після його смерті 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею:0,0690 га, яка розташована за адресою: м. Слов'янськ, вулиця Уральська, будинок 55, кадастровий номер 1414100000:01:014:0961 належної йому у порядку спадкування, яке не було належним чином зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, іншим шляхом, ніж в судовому порядку, поновити та реалізувати свої спадкові права позивачі не мають можливості, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved