Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

08 жовтня 2018 року\~\~позивач [PERSON] звернувся\~\~до\~\~суду\~\~з позовом до\~Приватного акціонерного товариства «Суха Балка»\~(далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків в розмірі 96\~910,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 26.09.1990 по 01.11.1990, з 22.03.1993 по 10.07.1993 та з 13.09.1993 по 30.03.2010 року підземним гірничим робітником очисного вибою на шахті «Ювілейна», підземним гірничим робітником та підземним прохідником в шахтобудівельному управлінні ПрАТ «Суха Балка» відповідно. Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 07.08.2018 позивачу первинно було встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності за чотирма професійними захворюваннями вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації; радикулопатія; хронічне обструктивне захворювання легень; нейросенсорна приглухуватість. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль у спині та суглобах, хронічний кашель, задишку, біль у грудній клітині, часте дихання, запаморочення і головні болі через брак кисню, поганий слух, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. 09 жовтня 2018 року ухвалою суду прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 06 листопада 2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Також вказав, що після звільнення з підприємства відповідача позивач працював на іншому підприємстві, а саме ПАТ «Кривбасзалізрудком» та відповідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.05.2018 зазначено, що захворювання виникли внаслідок тривалої роботи підземним прохідником на проходці ш.»Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача [PERSON], проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Крім того пояснила суду, що позивач працював на підприємстві відповідача 6 років та 2 місяці а тому розмір моральної шкоди заявлений позивачем є завищеним. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у період з 26.09.1990 по 01.11.1990, з 22.03.1993 по 10.07.1993 та з 13.09.1993 по 30.03.2010 року підземним гірничим робітником очисного вибою на шахті «Ювілейна», підземним гірничим робітником та підземним прохідником в шахтобудівельному управлінні ПрАТ «Суха Балка» відповідно , та перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами (а.с.11-12). 14 травня 2018 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що підставою для встановлення професійного характеру захворювань також послужив профмаршрут з 31.01.1994 по 30.03.2010 року підземний прохідний ШБУ Рудник «Суха Балка». Згідно копії Довідки огляду МСЕК від 07.08.2018 позивачу [PERSON] первинно встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності за чотирма професійними захворюваннями вібраційна хвороба, радикулопатія, хронічне обструктивне захворювання легень, туговухість та третя група інвалідності, з наступним переоглядом 01.07.2019 (а.с.7). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до\~роз'яснень,\~викладених\~у\~п.9\~постанови\~Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від\~31\~березня\~1995\~року\~№\~4\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди»,\~розмір\~відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди\~суд\~визначає в\~межах\~заявлених\~вимог залежно\~від\~характеру\~та обсягу\~заподіяних\~позивачеві\~моральних і\~фізичних\~страждань,\~з\~урахуванням\~у кожному\~конкретному\~випадку\~ступеня вини\~відповідача\~та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховуються\~характер\~і тривалість\~страждань,\~стан\~здоров'я\~потерпілого,\~тяжкість\~завданої\~травми,\~наслідки\~тілесних\~ушкоджень,\~істотних\~вимушених\~змін у\~його\~життєвих\~і виробничих\~стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 65% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності та встановлення групи інвалідності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 20 000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial