Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

08 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000,00 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що з 28 серпня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, їх син проживає разом з позивачем та перебуває повністю на її утриманні, а відповідач не виконує свого обов'язку як батька по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги для забезпечення його всім необхідним для гідного та здорового життя та виховання. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання сина. Ухвалою суду від 23 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.21). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.20), який на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З часу фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання сина та не бере участі у його вихованні. Станом на дату звернення до суду з даним позовом між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання малолітньої дитини. Згідно письмових пояснень позивача, вона самостійно забезпечує сина всім необхідним, купує одяг, іграшки та продукти харчування, а також регулярно водить сина до лікаря для оцінки його стану здоров'я та в разі потреби купує необхідні ліки. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається законом рівною мірою на обох батьків. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно письмових пояснень позивача, вона офіційно не працевлаштована, не має достатніх коштів для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання сина, а відповідач працездатний, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків та має фінансову можливість утримувати дитину. Виходячи з викладеного, враховуючи майновий стан позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання їх малолітнього сина в розмірі 3000,00 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є достатнім для забезпечення належного розвитку та утримання дитини, починаючи з дня подання заяви, а саме з 08 січня 2019 року і до досягнення сином повноліття. Також відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. На підставі ст.ст. 84,180-184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved