Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

09 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 06 серпня 1999 року, посвідченого Первомайською філією Південної товарної біржі, та визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Посилаючись, що угода про купівлю-продаж нерухомості посвідчена всупереч закону, в зв'язку з чим він нерухомістю розпорядитися не може, позивач просить задовольнити позовні вимоги. До початку судового розгляду представник позивача заявив клопотання про визнання належним відповідачем по справі Кривоозерську селищну раду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач Кривоозерська селищна рада в надісланому на адресу суду листі визнала позов, просила розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 1999 року на Первомайській філії Південної Товарної Біржі було посвідчено договір № 4426 про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS], який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] (а.с. 4). Вказаний договір 25 серпня 1999 року зареєстрований в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 25 стор. 162 за № 3661, про що свідчить відповідне реєстраційне посвідчення, (а.с. 4). Як пояснив представник позивача, сторони відповідно до вищезазначеного договору свої зобов'язання виконали. Позивач сплатив [PERSON] обумовлену договором вартість будинку, зареєстрував право власності в БТІ, заселився до будинку, де проживає до теперішнього часу, а [PERSON] прийняв кошти за будинок та передав будинок у власність позивача. Норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (1999 рік) норми, щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Відповідно до вимог ст. 227 Цивільного кодексу України (1963 року), договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Виконати вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку неможливо, так як в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано за позивачем 25 серпня 1999 року, продавець будинку [PERSON] помер [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], спадщина після його смерті ніким не прийнята, що вбачається з витягу із Спадкового реєстру № 47201567 від 24.03.2017 року (а.с. 25-34), спадкоємці за заповітом чи законом відсутні, Кривоозерська селищна рада, як орган місцевого самоврядування, не оспорює право власності позивача на жилий будинок, проданий йому [PERSON] 06 серпня 1999 року. Згідно до ст. 153 ЦК України (1963 року), договір є укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. За приписами ч. 2 ст. .47 ЦК України (1963 року), яка діяла на момент укладення угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку не можливо в зв'язку із смертю однієї із сторін, то суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною, та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами. Разом з тим відповідно до розпорядження Кривоозерської селищної ради № 2р-ОД від 17 лютого 2016 року назву [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 47, 153, 227 ЦК України (1963 року),

Outcome: approved