Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

07 червня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи Служби у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] у нього з [PERSON] народився син [PERSON]. Розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації №165-р від 04.04.2017р. [PERSON] визначено наступні дні та години для спілкування з малолітнім сином [PERSON]: чотири дні на тиждень - понеділок, вівторок, середа, четвер з 13:00 до 16:00 години в присутності матері [PERSON]. Однак відповідачка не виконує вказане розпорядження, не дає можливості спілкуватися із сином, що стало підставою для звернення до Хотинського ВП Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. Крім того, з приводу невиконання відповідачем розпорядження Хотинської РДА №165-р позивач повторно звернувся до Органу опіки та піклування в порядку ст. 158 СК України, в результаті чого отримав відповідь про можливість звернення з позовом до суду. Підтримуючи вищенаведене, з посиланням на ст. 153, 157-159 СК України просить суд зобов'язати відповідача - [PERSON] не чинити перешкоди позивачу - [PERSON] у спілкуванні та вихованні - [PERSON], [INFO]., визначивши способи участі батька у вихованні: встановивши чотири дні на тиждень - понеділок, вівторок, середа, четвер з 13:00 до 16:00 години у присутності матері. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами, просить задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, зокрема в письмових запереченнях зазначає, що з 22 березня 2016 року не проживає з позивачем однією сім'єю. За час вагітності позивач не цікавився станом її здоров'я, не надавав матеріальної допомоги, а після народження дитини заявляв, що це не його дитина. Дані твердження позивача стали підставою для відповідачки не дозволяти йому спілкуватися з дитиною. Крім того, позивач постійно здійснює погрози відповідачці та її батькам, що змусило останніх звернутися за захистом до органів поліції. Також відповідачка стверджує, що після розпорядження опікунської ради від 04.04.2017р. не здійснювала перешкоди позивачу для спілкування з дитиною. Однак, встановлюючи дні і години для спілкування просить врахувати, що у визначені позивачем дні і години дитина потребує денного сну, а позивач в цей час перебуває на роботі. Крім того, відповідачка побоюється залишатися на одинці із позивачем, а тому просить встановити для спілкування з дитиною суботу і неділю з 10 до 12 години, коли батьки відповідачки будуть вдома. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що Службою у справах дітей було визначено дні і години для спілкування з дитиною такі, як просив позивач, з огляду на те, що відповідач не з'явилася на засідання органу. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суд, що позивач інколи приходив до дитини, однак після звернення з даним позовом до суду відповідач здійснювала перешкоди у спілкуванні з дитиною. Також свідок [PERSON] пояснила, що позивач неодноразово погрожував відповідачу та її сім'ї, дитину з пологового відділення не забирав та будь-якої матеріальної допомоги дитині не надавав. Свідок [PERSON] повідомила суд, що відповідач здійснює перешкоди у спілкуванні позивача з сином. Крім того, батьки відповідача також не дозволяють позивачу спілкуватися з дитиною. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, 12.02.2016р. між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис №07 (а.с.5). [INFO] від шлюбних стосунків у подружжя народився син - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6). Розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації №165-р від 04.04.2017р. [PERSON] визначено наступні дні та години для спілкування з малолітнім сином [PERSON]: чотири дні на тиждень - понеділок, вівторок, середа, четвер з 13:00 до 16:00 години в присутності матері [PERSON] (а.с.7). 11.04.2017р. позивач звернувся із заявою до Хотинського ВП Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про те, що його дружина [PERSON] не дає можливості спілкуватися із сином [PERSON], [INFO]. Згідно висновку від 20.04.2017р. подальшу перевірку по зверненню [PERSON] припинено та роз'яснено останньому право на звернення з позовом до суду (а.с.11). 17.04.2017р. позивач звернувся із заявою до Хотинського ВП Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про те, що його тесть [PERSON] вчиняє з ним сварки та перешкоджає йому спілкуватися із сином [PERSON], [INFO]. Згідно висновку від 20.04.2017р. подальшу перевірку по зверненню [PERSON] припинено та роз'яснено останньому право на звернення з позовом до суду (а.с.9). 25.04.2017р. позивач повторно звернувся до Хотинської районної державної адміністрації щодо визначення днів та годин для спілкування із сином. У відповідь 28.04.2017р. райдержадміністрації повідомила позивача про прийняте розпорядження від 04.04.2017р. №165-р, а також те, що у випадку не виконання вказаного розпорядження. Позивач має право звернутися до суду (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (мама відповідачки) неодноразово зверталася до Хотинського РВ УМВС із заявами від 13.04.2017р. та 20.04.2017р. з приводу погрожування з боку позивача її сім'ї та доньці. Так, відповідно статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно частини 1 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлено законом. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частини 2 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.ч. 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Зі змісту статті 158 СК України вбачається, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно зі статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частин 5, 6 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III (далі Закон) батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За нормами частини 2 статті 141, статей 153, 157 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до розпорядження Хотинської районної державної адміністрації №165-р від 04.04.2017р. [PERSON] визначено наступні дні та години для спілкування з малолітнім сином [PERSON]: чотири дні на тиждень - понеділок, вівторок, середа, четвер з 13:00 до 16:00 години в присутності матері [PERSON] (а.с.7). Однак зі змісту наявних в матеріалах справи доказів, зокрема висновків Хотинського ВП Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій областівід 20.04.2017р. (а.с.9-11) та листа Хотинської РДА від 28.04.2017р. (а.с12) вбачається, що внаслідок неприязних відносин, що склалися між сторонами, [PERSON] не бажає, щоб батько дитини приймав участь у вихованні та спілкуванні з дитиною та чинить перешкоди у здійсненні позивачем свого права. Дані обставини також підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] Визначаючи способи участі у вихованні дитини судом враховується, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, зокрема відповідачка вважає за доцільне, що позивач спілкувався зі своєю дитиною у вихідні дні, тобто тоді, коли батьки відповідачки будуть поряд.Крім того, малолітній дитині [PERSON] на час розгляду справи виповнилося 10 місяців, він проживає із своєю матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Тобто в силу свого малолітнього віку дитина потребує денного сну, а отже визначення часу спілкування в період з 13:00 до 16:00 години може вплинути на інтереси дитини. Таким чином, суд вважає, за можливе визначити позивачу способи участі у вихованні малолітньої дитини: встановивши чотири дні на тиждень - вівторок, середу, суботу та неділю з 10:00 до 12:00 години у присутності матері. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати з оплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 320,00грн.

Outcome: partial