Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.10.1996 року між сторонами укладено шлюб. З часу укладання шлюбу сторони проживали в м. Донецьк виховували дітей, дбали один про одного, але обставини слались таким чином, що позивач майже 8 років проживає в м. Шостка, а відповідачка залишилась проживати в м. Донецьк. З того часу сторони проживають окремо, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких умов позивач вважає шлюб таким, що існує лише формально, тому його збереження вважає недоцільним. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, та прохав розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання також не з`явилась. надала заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюб виданого повторно 03 липня 2020 року серія [NUMBER] , 05 жовтня 1996 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьк, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 3). Також судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки за час подружнього життя між сторонами не досягнуто взаєморозуміння, що створило умови, за яких подружжя тривалий час проживає окремо. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини сторони не підтримують і відновлювати не збираються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання.

Outcome: approved