Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

09.02.2021 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна. Позивач зазначає, що по рішенню Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2015 року з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 30.10.2015 року і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Згідно листа від 01.09.2020 р. за підписом в.о.ректора Битяк, наказом ректора Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № 355-С від 21.06.2019 року [PERSON] було відраховано з числа студентів Університету, у зв`язку із закінченням навчання за освітнім ступенем «бакалавр» зі спеціальності правознавство та видачею диплома бакалавра з 21.06.2019 року. Отже, право на отримання аліментів втрачено з 21.06.2019 року. Згідно листа Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) від 25.06.2020 року, за період з липня 2019 року по січень 2020 року включно, на користь [PERSON] перераховано 9935,66 грн. Позивач вказує на те, що 9935,66 грн. відповідачем отримано без достатніх правових підстав та ці кошти підлягають поверненню. Посилаючись на ст.. 1212, 1213 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 9935,66 грн., а також судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору у сумі 908 грн., витрат на правову допомогу у сумі 500 грн. Також, позивач просить суд розглянути справу без його участі. Ухвалою від 12.02.2021 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд спраи без її участі, позов визнає у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2015 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 30.10.2015 року і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Рішення набрало законної сили 04.01.2016 р. (а.с. 9-11). Згідно повідомлення першого проректора Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Ю.П.Битяк від 02.12.2019 р. № М-599, станом на 20.11.2019 року [PERSON] не навчається в університеті (а.с.12). Згідно листа від 07.10.2020 р. № М0412 за підписом в.о.ректора Ю.Битяк, наказом ректора Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № 355-С від 21.06.2019 року [PERSON] було відраховано з числа студентів Університету, у зв`язку із закінченням навчання за освітнім ступенем «Бакалавр» зі спеціальності «Правознавство» та видачею диплома бакалавра з 21.06.2019 року. Згідно листа Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) від 25.06.2020 року № 51882, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 51153193 з примусового виконання виконавчого листа № 628/3738/15-ц, виданого 21.12.2015 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. На підставі вказаного виконавчого листа проводилися утримання з пенсії [PERSON] на користь [PERSON] після закінчення навчання - 21.06.2019 р. 28.01.2020 р. до відділу надійшло повідомлення з пенсійного фонду щодо припинення утримання з пенсії по виконавчому листу. За період з липня 2019 року по січень 2020 року включно на користь [PERSON] перераховано 9935,66 грн. (а.с.7). 23.11.2020 року позивач підписав претензію на адресу [PERSON] , згідно якої просив добровільно повернути безпідставно набуті грошові кошти в сумі 9935,66 грн. шляхом поштового переказу на ім`я [PERSON] , у зв`язку з втратою права на аліменти з 21.06.2019 р. (а.с.16-17). 14.12.2020 р. [PERSON] була підписана відповідь на претензію на адресу [PERSON] (а.с.18-19). Вирішуючи спір по справі, суд виходив з наступного. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. В статті 1215 ЦК України встановлено як загальне правило, що поверненню не підлягає допомога, яка виплачена юридичною особою добровільно, так і виключення з нього, якщо виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки її боку і недобросовісності з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила. Зважаючи на те, що право на отримання відповідачем аліментів втрачено з 21.06.2019 року - закінчення [PERSON] навчання, умовою стягнення аліментів по рішенню Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, було саме те, що він буде продовжувати навчання, однак по закінченню навчання сина відповідачем не було повідомлено про це ані позивача, ані відділ виконавчої служби, де перебувало на виконанні виконавче провадження, що свідчить про недобросовісність дій з боку відповідача як набувача аліментів. Отже, перераховані аліменти з пенсії [PERSON] за період з липня 2019 року по січень 2020 року включно на користь [PERSON] 9935,66 грн. є набутими без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачеві. За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що кошти в розмірі 9935,66 грн. на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу як набуті без достатньої правової підстави, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. В силу ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у сумі 908 грн. при зверненні до суду з даним позовом, витрат на правову допомогу у сумі 500 грн. та документально підтверджені (а.с.1, 20-22).

Outcome: approved