overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

08.01.2015 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення опіки. В заяві заявник посилалася на те, що вона є рідною матір`ю [PERSON], її син з дитинства є інвалідом 2 групи, перебуває на обліку у лікаря психіатра, є особою прикутою до ліжка оскільки в нього паралізована права сторона тіла. Не може самостійно себе оброблювати, розпоряджатися своїми правами, потребує постійного стороннього догляду. В свою чергу він не може писати, читати, не ходив до школи. До досягнення [PERSON] повноліття опіку над ним здійснювала [PERSON], яка являється матір'ю [PERSON]. Батько [PERSON] - [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає оскільки батьки розлучені з 1994 року. Окрім матері, інших близьких родичів , які б могли ним опікуватися [PERSON] не має. На підставі вищезазначеного, заявниця прохає призначити її опікуном над [PERSON]. У судовому засіданні заявник заяву підтримала, суду пояснивши, що вона є рідною матір`ю [PERSON], її син з дитинства є інвалідом 2 групи, через хворобу не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки, прохає призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи: Органу опіки та піклування при Стульнівській сільській раді Чернігівського району Запорізької області Андрусенко О.В. вважає, що заява підлягає задоволенню, суду пояснивши, що вони провели обстеження умов проживання сім`ї [PERSON], які є задовільними, орган опіки і піклування Стульнівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області обговорив особу заявника в якості опікуна її сина і прийшли до висновку про необхідність призначення її опікуном свого сина. Суд, дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується його паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданого 08.09.2008 року Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.6). Заявниця є матір`ю [PERSON], [INFO] [PERSON] визнаний інвалідом 2 групи . Заявник опікується своїм сином. Рішенням Чернігівського районного суду від 24.02.2011р. [PERSON] визнаний недієздатним. Суд, задовольняючи заяву, виходить з наступного: Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. А тому, відповідно до ст.60 ЦК України [PERSON] необхідно призначити опікуна. [PERSON] відповідає вимогам ст.64 ЦК України, Орган опіки та піклування при Стульнівській сільській раді Чернігівського району Запорізької області прохає призначити [PERSON] опікуном, а тому суд доходить висновку про задоволення заяви. На підставі вищевикладеного, заява підлягає задоволенню, як така, що грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами, перевірена наданими суду доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

08.01.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22.11.2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якого було пошкоджено належний йому автомобіль «ЗАЗ» 11026, д/н 52023АЕ, який належить ПАТ Укртелеком. Винним у скоєнні даної ДТП визнано відповідача [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль ЗАЗ 11026 д/н 52023АЕ отримав механічні пошкодження, відповідно до звіту № 003, здійсненого ПП «Експерт-сервіс-універсал», в результаті пошкодженя при ДТП розмір матеріального збитку складає 13\~611 гривень 20 коп., яку просить стягнути з [PERSON] Представник позивача до судового засідання не з»явився надавши суду заяву в якій просив позов задовольнити, справу слухати без нього. Відповідач до судового засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2012 року о 09 годині 30 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по а/д Н-23\~176 км+200 м, яка знаходиться на території Апостолівського району Дніпропетровської області, не обрав безпечної швидкості та дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 11026 д/н 52023АЕ, який належить ПАТ «Укртелеком», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження Автомобіль ЗАЗ 11026 д/н 52023АЕ належить ПАТ «Укртелеком». Постановою Апостолівського районного суду від 22.08.2014 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.(а.с.3-4). Згідно звіту № 003 здійсненого ПП «Експерт-сервіс-універсал», в результаті пошкодженя при ДТП розмір матеріального збитку складає 13\~611 гривень 20 коп.(а.с.5-13). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

08.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надіслала заперечення проти позову, зазначивши, що викладена позивачем у позовній заяві інформація не відповідає дійсності. Представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Він повідомив позицію свого довірителя про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам останнього, при цьому позивач категорично відмовляється від примирення з відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16.07.2005 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], 2009 року народження. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З червня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, та виходячи з непорушності принципу добровільності шлюбу, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

08.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надіслала заперечення проти позову, зазначивши, що викладена позивачем у позовній заяві інформація не відповідає дійсності. Представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Він повідомив позицію свого довірителя про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам останнього, при цьому позивач категорично відмовляється від примирення з відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16.07.2005 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З червня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, та виходячи з непорушності принципу добровільності шлюбу, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

08.01.2015 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 3 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти, оскільки на даний час ніде не працює. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. /а.с.5/ Дитина перебуває на утриманні позивача, стан здоров'я дитини задовільний. Сторони не досягли згоди з приводу утримання дитини. Встановлено також, що відповідач має нормальний стан здоров'я, є працездатним, не має інших утриманців. Таким чином відповідач здатен сплачувати аліменти. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Відтак відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

08.01.2015 року позивач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.10.2011 року в розмірі 17 413 грн 23 к. та судового збору в розмірі 243 грн 60 к. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 20.10.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5012 грн 44 к. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 31.10.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 17 413 грн 23 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, завчасно надіславши до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення в справі не заперечував /а.с.41,45-46/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, в силу положень ст.74 ЦПК України, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.50/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

08.01.2019 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування позову зазначено, що між ними 10.02.2007 зареєстровано шлюб, від шлюбу народилась дитина [PERSON],[INFO]. Протягом останніх років сімейного життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення не можливе суперечок щодо поділу майна не мають, угода про утримання дитини досягнута. Позивач у підготовче засідання надала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Євсеєва». Відповідач у підготовче засідання надав заяву, у якій зазначив, що позов розірвання шлюбу визнає, не заперечує проти його задоволення, примирення не можливе. Справу просив розглянути за його відсутності. Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 10.02.2007 у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис F71. Від шлюбу сторони мають дитину F [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

08.01.2019 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.01.2010 вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, постійні суперечки та розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї. Примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила розглядати справу за його відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 23.01.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 71. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони не мешкають разом, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

08.01.2019 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 30.11.2015 в сумі 11999 грн 01 коп. і 1921 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на невиконання відповідачем умов договору про надання банківських послуг у частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутністю його представника. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Як випливає лише з позовної заяви, 30.01.2015 відповідач звернулася до позивача із заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Умови), яка в сукупності з цими Умовами, а також Тарифами позивача складають Договір про надання банківських послуг. Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 17.12.2018 в сумі 11999 грн 01 коп., що складається із: -заборгованості по тілу кредиту в сумі 2061 грн 52 коп., -відсотків у сумі 700 грн 52 коп., -нарахованої пені в сумі 8189 грн 40 коп., -штрафів у сумі 1047 грн 57 коп. Вирішуючи справу суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України (далі Кодекс) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач вказані приписи Кодексу не виконав. Зокрема, не зважаючи на вимогу суду (а.с. 57, 58), відповідач не надав\~належної якості засвідчену копію заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на яку позивач посилається як на доказ укладення сторонами Договору про надання банківських послуг, а та копія заяви, що додана ним до позову (а.с. 7), є неналежної якості, що унеможливлює встановлення її змісту, а тому не є доказом по справі. До справи також приєднано витяги з Умов і Тарифів позивача, які не підписані відповідачем, що могло б свідчити про підтвердження ним факту ознайомлення зі змістом цих документів і згодою на їх виконання. За таких обставин, додані позивачем до позовної заяви копії документів, а саме: Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також витяги з Умов і Тарифів позивача не підтверджують факт укладення сторонами Договору про надання банківських послуг і, як наслідок цього, наявність у позивача права вимагати стягнення заборгованості з відповідача. Виходячи з вищевикладеного, предявлений позов не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджується належними та беззаперечними доказами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

08.01.2019 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 16.09.2016 року, від якого не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16.09.2016, від якого не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

08.01.2019\~р.\~до Жовтневого\~районного суду\~м.\~Запоріжжя надійшла\~позовна заява\~КП «Водоканал» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання і водовідведення за період 01.09.2014р. по 30.11.2017р. в розмірі 17849,50 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно зареєстровані і проживають в [INFO], являються споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок за які за № 20202890 відкрито на ім'я [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01 вересня 2014 року по 01 грудня 2017 року утворилась заборгованість по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 17849,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial