Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

08.12.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те що відповідач [PERSON] є матір»ю малолітньої [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини зазначені відповідно до частини першої статі 135 СК України. 30.09.2015 року малолітня дитина була вилучена із сім»ї працівниками кримінальної міліції у справах дітей Суворовського РВ ХМУ УМВС в Херсонській області та влаштована до КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», в зв»язку з тим, що мати перебувала у стані сильного алкогольного сп»яніння і залишення з нею дитини загрожувало її життю та здоров»ю. Малолітня дитина перебуває в Центрі по теперішній час. 08.10.2015 року спеціалістами служби у справах дітей з матір»ю булу проведена профілактична бесіда та попереджено про відповідальність батьків за невиконання обов»язків щодо виховання дитини. При обстеженні умов проживання родини встановлено, що дитина мешкає разом із матір»ю у приватному будинку, для малолітньої виділена окрема кімната, яка обладнана старими меблями: поламаною шафою, старим письмовим столом та ліжком. Санітарний стан житлового приміщення не задовільний, у домі неохайно, відчувається стійкий сморід цигарок. Відповідачка не має постійної роботи та доходу, за місцем проживання характеризується негативно, зі слів сусідів мати дівчинки вживає алкогольні напої, поведінка матері є небезпечною для доньки та негативно впливає на її розвиток.. За час перебування [PERSON] в Центрі матір відвідувала доньку двічі, не цікавилась її життям та здоров»ям, не надавала ніякої допомоги. Малолітня дитина ображена на свою матір та не хоче повертатись додому. Відповідачка не зробила висновків щодо свого способу життя та залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров»я, морального розвитку та психологічного стану. Просили суд відібрати дитину [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] не позбавляючи останню батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що на теперішній час відповідач працевлаштувалась, проте довідку з місця роботи не надала. Дитина вже більше 9 місяців перебуває у Центрі та хоче додому, про що надала власноруч написану заяву. Квартальна за місцем проживання відповідачки підтвердила, що остання дійсно працює, спиртними напоями не зловживає. У дитини є власна кімната з необхідними меблями. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги про відібрання дитини не визнала, пояснив, що на теперішній час вона працевлаштувалась, алкогольні напої не вживає, почала ремонт приміщення. Представник КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за довіреністю [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.. Судом встановлено, що згідно актового запису № 513 зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні [INFO] народилась [PERSON] матір»ю якої є [PERSON]. Відомості про батька дитини зазначені відповідно до частини першої статі 135 СК України. Згідно довідки КЗ Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за № 01-18/370 від 01.10.2015 року вбачається, що 30.09.2015 року СКМСД Таврійського ВМ до закладу було доставлено неповнолітню [PERSON], [INFO] народження. Причина влаштування: дитина залишилась без батьківського піклування. Під час обстеження родини [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей встановлено, що дочка [PERSON] знаходиться на реабілітації у Центрі, мати знаходиться вдома, влаштовується на роботу на «Маслозавод». В будинку чисто, прибрано, меблі старого типу. Продукти харчування в наявності. Для неповнолітньої [PERSON] виділена окрема кімната в якій є ліжко, пісенний стіл, шафа для одягу, одяг по сезону. З матір»ю була проведена бесіда та була попереджена про адміністративну та кримінальну відповідальність, про що був складений відповідний акт від 21.10.2015 року. Згідно наявної в матеріалах справи характеристики на [PERSON], [INFO] учениці 7-а класу Херсонської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 Херсонської міської ради - дитина врівноважена, охайна, працелюбна. У класі з усіма підтримує доброзичливі стосунки. Контроль з боку батьків на належному рівні. Відповідач [PERSON] за місцем проживання зі слів сусідів характеризується негативно. Вживає алкогольними напоями, підтримує зв»язок з особами, що ведуть антигромадський образ життя, постійної роботи та доходу немає, не приймає участі у вихованні дитини. Згідно висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради - як органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона за № 168 від 11.12.2015 року є доцільним відібрання дитини [PERSON], [INFO] від матері [PERSON], [INFO] не позбавляючи її батьківських прав, з тих підстав, що мати зловживає алкогольними напоями, палить в домі, постійної роботи та заробітку не має. 06.11.2015 року мати [PERSON] була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини Суворовської районної у м. Херсоні ради щодо вирішення питання про повернення в родину малолітньої [PERSON], [INFO], але на засідання комісії не з»явилась, що свідчить про те, що мати свідомо ухиляється від виконання батьківських обов»язків. За час перебування [PERSON] в Центрі матір відвідувала доньку двічі, не цікавилась її життям та здоров»ям, не надавала ніякої допомоги. Матір [PERSON] неодноразово попереджали про адміністративну та кримінальну відповідальність за незалежне виконання батьківських обов»язків, можливість позбавлення її батьківських прав, проте незважаючи на проведені заходи, [PERSON] висновків не зробила. Залишення дитини з матір»ю є небезпечним для життя , здоров»я, морального розвитку та психічного стану. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON], яка працює соціальним педагогом у ЗОШ № 4 пояснила суду, що до минулого року працювала класним керівником у класі де навчалась [PERSON]. До мами претензій не було, відвідувала батьківські збори, приймала участь у житті доньки..Минулого вересня Ліза перестала відвідувати школу, в зв»язку з чим пішли до дому та стало відомо, що дівчинка проживає в непридатних умовах. Відповідно до ст. 150, Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.2-5 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 12 вищевказаної конвенції зазначено, що дитині надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Дитина висловила своє бажання повернутися до матері, про що власноручно написала заяву. Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що досліджені докази по справі підтверджують недоцільність, необґрунтованість та неправомірність вимог позивача щодо відібрання дитини [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів про те, що своєю поведінкою [PERSON] створила реальну загрозу для життя, здоров'я, фізичного та морального розвитку малолітньої доньки та перебування [PERSON] на вихованні матері суперечить інтересам дитини, позивач надав суду лише акт обстеження житлово - побутових умов проживання дитини від 21.10.2015 в якому зазначено, що санітарний стан квартири задовільний. у дитини є своя кімната та необхідні речі для проживання. Крім того, позивач в обгрунтовання позову посилається на зловживання спиртними напоями [PERSON], проте жодних доказів на підтвердження вищезазначеного суду не надав. Оцінивши докази в їх сукупності

Outcome: dismissed