Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

10.02.2021 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на спільну дитину щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 30.09.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Наразі дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, фактично самоусунувся від забезпечення необхідних умов життя та виховання дитини. За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання, призначені на 25.03.2021 року, 19.04.2021 року, 24.05.2021 року, не з`явився, повідомлявся судовими повістками за адресою реєстрації місця проживання, а також шляхом смс-повідомлення, однак станом на день розгляду справи відзив на позов не подав, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 7), а також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 8) підтверджено, що сторони з 30.09.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії паспорта [PERSON] , довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 4-5, 9, 10) підтверджено, що позивачка разом із дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно положень ч. 8-9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є батьком дітей, які проживають з позивачем - матір`ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що згідно зі ст. 180 СК України є підставою для стягнення аліментів, розмір яких суд визначає відповідно до ст. ст. 182, 183 СК України у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved