Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

08 квітня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до[PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі за кредитним договором №б/н від 09 грудня 2005 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09 грудня 2005 рокувідповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 10 листопада 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 12 930,70 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. З наведених мотивів та підстав, з врахуванням заяви про зменшення позовної вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі - 12 930,70 грн. за кредитним договором № б/н від 09 грудня 2005 року та понесені судові витрати по справі. Представник банку у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідач у письмовому відзиві позов заперечила та вказала, що з тарифами банку вона не ознайомилася, а відповідний договір із визначенням відсотків за користування позикою не підписувала. Представник відповідача у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09 грудня 2005 рокувідповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 10 листопада 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 12 930,70 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідача. Остаточно визначаючи суму заборгованості, які підлягає стягненню, суд враховує, що 15 листопада 2021 року та 24 листопада 2021 року відповідач внесла на погашення заборгованості 1 939,90 грн., які були автоматично списані з її зарплатного рахунку. Крім того, суд віднімає 100,00 грн., які були зараховані банком на погашення пені, оскільки в підписаній позивачем анкеті-заяві не передбачено такого виду неустойки у разі порушення грошового зобов`язання (а.с.11). Доводи відповідача про те, що вона не підписувала договір з визначенням у ньому відсотків за користування коштами, суд відхиляє, оскільки відповідна заява від 09 грудня 2005 року наявна в матеріалах справи і вона підписана з боку відповідача, з погодженням розміру відсотків у графі «Кредитна картка». При частковому погашенні заборгованості з боку відповідача банк обгрунтовано спрямовував частину коштів на погашення цих відсотків, а відповідні доводи відповідача є надуманими (а.с.16). Отже, станом на день ухвалення цього рішення, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 10 890,80 грн. (12 930,70 - 1 939,90 - 100), які суд і стягує задовольняючи позов частково. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (а.с.1). Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 911,79 грн. (2 270,00 х (10 890,80 / 12 930,70)). Також, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з позивача на користь відповідача слід присудити судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги пропорційно до розміру позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, що становить 1 262,40 грн. (8 000,00 х (2 039,90 / 12 930,70)). У частині десятій статті 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Зважаючи на те, що суд задовольнив позов частково та стягнув судові витрат з обох сторін, на підставі положень ч.10 ст.141 ЦПК України слід провести їх взаємозалік та остаточно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 649,39 грн. (1 911,79 - 1 262,40). На підставі наведеного та

Outcome: partial