Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

08.02.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка посилаючись на заподіяння їй шкоди внаслідок ДТП, яка як вважає позивачка, сталася з вини відповідача просила стягнути з відповідача: 45817 грн. - у відшкодування майнової шкоди, яка пов'язана з пошкодженням транспортного засобу; 10000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях із-за необхідності проходити курс лікування, неможливості користуватись автомобілем за його призначенням. У судовому засіданні позивачка вищезазначені позовні вимоги підтримала і просив про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення пзивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.04.2008 року, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, позивачка є власником транспортного засобу: SOUEAST LIONCEL р. н. [NUMBER], 2007 року випуску. 26.02.2016 року біля 15:00 год., відповідач керуючи автомобілем «Рено» р. н. [NUMBER] по пр. Броварському в м. Києві і не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з належним позивачці, вищевказаним автомобілем під керуванням позивачки, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів. Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі: 340 грн.. З урахуванням викладеного, суд вважає, що саме відповідач є винним у скоєнні ДТП та заподіянні шкоди внаслідок цієї ДТП. Відповідно до ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187, 1188 ЦК України, 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. 1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 2. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 1. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000007 від 15.07.2016 року, вартість ремонту автомобіля позивачки, становить: 95317 грн.. Як вказує позивачка, страхова компанія відшкодувала їй вартість ремонту в сумі: 49500 грн.. 95317 грн. - 49500 грн. = 45817 грн.. Тому, позовні вимоги про стягнення: 45817 грн. - у відшкодування майнової шкоди, яка пов'язана з пошкодженням транспортного засобу, суд вважає обґрунтованими. Також суд вважає, що внаслідок ДТП, позивачці заподіяно моральну шкоду. Що ж до розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивачки в зв'язку з ДТП та пошкодженням внаслідок цього ДТП її автомобіля, суд вважає, що 10000 грн., про стягнення яких просить позивачка, є достатніми розміром для відшкодування заподіяної їй моральної шкоди. Підстав для застосування в даному випадку положень ст. 1193 ЦК України, судом у судовому засіданні не встановлено. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, суд визначає з розміру стягуваної суми у відшкодування майнової і моральної шкоди за ставками судового збору, які діяли на час подання позову до суду.

Outcome: approved