Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

09.06.2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із вказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 28.07.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» (ТВБВ №10018/088 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк») було укладено кредитний договір №16. За умовами даного договору позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 58000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 річних з дати отримання кредитних коштів по 28.07.2017 року включно та 20 відсотків річних на період з 29.07.2017 року по 28.07.2021 року включно, відповідно до додаткової угоди №1 від 24.07.2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено договори поруки з [PERSON] від 28.07.2011 року № 29 та [PERSON] від 28.07.2011 року №30, відповідно до яких поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього. Посилаючись на те, що [PERSON] в односторонньому порядку відмовилась від виконання взятих на себе зобов'язань та фактично перестала виконувати умови договору, утворилась заборгованість за кредитним договором. 18.04.2017 року [PERSON] та поручителям [PERSON], [PERSON] були направлені вимога позивача про дострокове повернення кредиту та повідомлення поручителям про прострочення платежу. Однак дані заходи позивача залишились без реагування як з боку позичальника так і з боку поручителів. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] та солідарних боржників з позичальником заборгованість за кредитним договором станом на 31.05.2017 року, загальний розмір якої складає 30533,48 грн та 1600 грн судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Відзив на позовні вимоги відповідачі до суду не надавали. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до cт.cт. 526 - 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною першою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №16 від 28.07.2011 року, ПАТ «Державний ощадний банк України» (ТВБВ №10018/088 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», надав [PERSON] кредит у сумі 58 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 річних з дати отримання кредитних коштів по 28.07.2017 року включно та 20 відсотків річних на період з 29.07.2017 року по 28.07.2021 року включно, відповідно до додаткової угоди №1 від 24.07.2014 року (а.с. 10-19, 20). Кредит надано на 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 28.07.2021 року включно (п.1.2 кредитного договору). Пунктом договору 1.5 договору визначено, що погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 483,33 грн та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом до 31 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих у банку. Пунктами 4.2.1, 4.2.2 договору визначено право банку вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по договору та при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором, та стягнути заборгованість за договором в примусовому порядку. У відповідності до пунктів 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 договору відповідач зобов'язався в строки, обумовлені договором повернути кредит в сумі 58 000 грн, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання. У разі порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України, відшкодувати банку збитки у повному обсязі, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору, неотримання доходів, котрі могли бути отримані у випадку належного виконання. Сторони домовилися, що розмір збитків визначається банком самостійно. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення (п.5.2. кредитного договору). Підписуючи кредитний договір, [PERSON] погодилась з його умовами у повному обсязі, дійсність кредитного договору не оспорювала, частково вносила платежі на його виконання. Крім того судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №16 від 28.07.2011 року в цей же день було укладено договори поруки №29 з [PERSON] та №30 з [PERSON], відповідно до п.1.1 яких поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с. 21-22, 23-24). У відповідності до п. 2. 1 вказаних договорів поруки у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому договором. Згідно з п. 3.1 договорів поруки [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях [PERSON] в тому ж обсязі, що й боржник. Пунктами 3.2, 4.1 договорів поруки визначено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Крім того, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. З умов договору вбачається, що кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом є 28.07.2021 року. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №16 від 28.07.2011 року, відповідач [PERSON] припинила сплачувати заборгованість за кредитом з січня 2017 року (а.с. 43-45). 18.04.2017 року за вих. №116.20-09/719 (у відповідності до п.3.4 кредитного договору) позичальнику направлена вимога про дострокове повернення кредиту, а також (у відповідності до п.2.5 договору поруки) направлено повідомлення про прострочення платежу поручителям [PERSON] (вих. №722 від 18.04.2017) та [PERSON] (вих. №721 від 18.04.2017) (а.с. 40,41,42). Вимога та повідомлення позивача залишились без реагування з боку відповідачів. З розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №16 від 28.07.2011 року станом на 31.05.2017 року, вбачається, що загальна сума заборгованості становить 30533,48 грн, яка складається з: 27066,88 грн - заборгованість за кредитом; 2523,35 грн - заборгованість за несплаченими відсотками; 815,08 грн - пеня за простроченим кредитом та відсотками, 89,56 грн - інфляційні витрати та 38,52 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості (а.с. 43-52). Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він відповідає умовам договору. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З платіжного доручення №116856565 від 06.06.2017 року, вбачається, що ПАТ «Державний ощадний банк України», сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved