Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

08 листопада 2018 року, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником вищезазначеного будинку, відповідач, яка зареєстрована у будинку, з січня 2003 року в ньому не проживає, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в його утриманні. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши про підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надала. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Третя особа - Халявинська сільська рада Чернігівського району та області надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом ВРВ № 113759 від 16.09.2010 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.12.2018 року, [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] (а.с. 7, 26). 26 грудня 2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.20). Відповідно до довідки виконкому Халявинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 635 від 31.10.2018 року в [ADDRESS] зареєстровані та проживають : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка не проживає за вказаною адресою з 2003 року. (а.с.11). Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою з 2003 року встановлений Актом, складеним 13.10.2018 року [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач є такою, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, належному на праві власності позивачеві, не приймає участі в утриманні будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю її слід визнати такою, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved