overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

08 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 1990 року. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

08 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 серпня 1981 року Лозівською сільською радою с. Р. Лозова Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 30, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені починаючи з 2011 року. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Позивач у перше судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою. Відповідач у перше судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Наслідки ст.206 ЦПК України їй роз`яснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Лозівською сільською радою с. Р. Лозова Дергачівського району Харківської області, Серії 11-ВЛ № 309834, актовий запис № 30 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

08 грудня 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 21 липня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2005 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] , 21 липня 2005 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 234. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 2005 року, Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 841, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

08 грудня 2021 року адвокат Труба К.Б. звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №487/5812/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому вирішити питання про стягнення на користь позивачки судового збору. До судового засідання представники сторін подали заяву про розгляд справи без їх участі.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Рішенням суду від 04 листопада 2021 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивач при подачі позову сплатила судовий збір за подання позову 908,00 грн.(квитанція про сплату №37082). Згідно з ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., до початку судового розгляду відповідач визнав позов, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, а саме 454,00 грн., а іншу частину судового збору 454,00 грн. стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене, оскільки рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2021 року позов задоволено, однак судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким доповнити рішення від 04 листопада 2021 року, зазначивши про прийняте рішення щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

08 грудня 2021 року представник відповідача [PERSON] -адвокат Лущинський Андрій Ігорович звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи її тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків відмовлено. Звертає увагу суду на те, що під час ухвалення вищевказаного рішення не вирішено питання про витрати, які поніс відповідач при розгляді справи та які складаються із витрат на правничу допомогу в розмірі у розмірі 20700,00 грн. Тому просив ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі у розмірі 20700,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

08 жовтня 1982 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 08 жовтня 1982 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2015. Позивач у судовому засіданні заперечив проти надання сторонам строку для примирення, зазначивши, що не бажає підтримувати сімейних відносин з відповідачем. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на вказані обставини, а також беручи до уваги те, що строк розгляду даної справи станом на 25.11.2015 становить два місяці і за цей час позивач не змінив свого рішення щодо розірвання шлюбу, суд визнав недоцільним вжиття подальших заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, під час судового засідання не зазначив про своє бажання відновити дошлюбне прізвище, отже має право і надалі іменуватися теперішнім прізвищем, що передбачено статтею 113 СК України. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 11.09.2015 № 0.0.433018194.1, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 487,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

08 жовтня 1988 року позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, актовий запис № 12. Від шлюбу є три сина, які вже повнолітні. Спільне життя з відповідачем не склалося. Уже кілька років тому назад шлюбні стосунки сторін фактично припинилися, проживають лише в одному будинку разом. На думку позивачки примирення між сторонами ніякого не може бути. Спільно нажите майно ще не ділили, дане питання сторони ще не обговорювали. Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони не бажають примирення, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

08 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцквим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11230,85 грн., заборгованність за кредитом 1555,20 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6364,66 грн, заборгованість за пенею та комісією 2300,00 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 510,99 грн., всього загальна сума забогованості склала 11230,85 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 жовтня 2010 року в розмірі 11230,85 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 08 жовтня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11230,85 грн., заборгованність за кредитом 1555,20 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6364,66 грн, заборгованість за пенею та комісією 2300,00 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 510,99 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11230,85 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~08 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № DZR0PX16680039, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2440,90 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 22 липня 2015 року в сумі 24613,44 гривень яка складається з заборгованості за кредитом 922,26 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 0,79 грн; заборгованості по комісії за користування кредитом 437,88 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 21604,25 гривень; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу (процентна складова) 1148,26 грн; які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 246,13 гривні судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № DZR0PX16680039 від 08 жовтня 2010 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 2440,90 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, та має заборгованість станом на 22 липня 2015 року 24613,44 гривень яка складається з заборгованості за кредитом 922,26 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 0,79 грн; заборгованості по комісії за користування кредитом 437,88 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 21604,25 гривень; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу (процентна складова) 1148,26 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 246,13 гривні судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~08 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 липня 2015 року в сумі 4085,47 гривень яка складається з заборгованості за кредитом 1277,46 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2137,27 грн; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу (процентна складова) 170,74 грн; які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 243,60 гривні судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 08 жовтня 2010 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 31 липня 2015 року 4085,47 гривень яка складається з заборгованості за кредитом 1277,46 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2137,27 грн; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу (процентна складова) 170,74 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат 243,60 гривні судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

08 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області між сторонами було зареєстровано шлюб. За час проживання у шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO] та позивачем всиновлена дочка дружини [PERSON], [INFO] із зміною прізвища та батьківства на [PERSON]. В даний час між сторонами з січня 2014 року фактично припинені шлюбні відносини. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, у сторін не виникало. Між сторонами встановлено, що діти проживатимуть з матір'ю. Від позивача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Від відповідачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved