Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

08.07.2021 року до суду з позовною заявою звернувся позивач з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, в якій просить суд: - виконавчий напис № 67144 від 05.10.2020 року, вчинений приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~Олегом Станиславовичем,\~про стягнення\~з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальнісп «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 9026,69 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений ним при звернені до суду (а.с.5). І. Стислий виклад позиції позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 березня 2021 року на підприємство ТОВ «Альвіс 2000», де працевлаштований позивач, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого \~ \~ \~ \~округу \~ \~ \~ \~міста \~ \~ \~ \~Києва \~ \~ \~ \~Клименко \~ \~ \~ \~Романа Васильовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2021 року, про що було повідомлено позивача представником роботодавця. Із зазначеної постанови позивачу стало відомо, що у відношенні нього приватним виконавцем 04.02.2021 року відкрито виконавче провадження № 64363866 про стягнення з боржника (позивача) на користь стягувана Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 9026,69 грн. на підставі виконавчого напису за реєстровим № 67144, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. та має відраховуватися з боргу у розмірі 10 598,36 грн., що складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 669,00 грн., суми боргу за виконавчим документом у розмірі 9026,69 грн., основної винагороди приватного виконавця у розмірі 902,67 грн. Постанов приватного виконавця Клименко Р.В. про відкриття зазначеного виконавчого провадження № 64363866 від 04.02.2021 року, про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення з позивача основної винагороди приватного виконавця, позивач не отримував. Згідно постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2021 року, яка надійшла за місцем роботи позивача в ТОВ «Альвіс 2000», зобов`язано здійснювати відрахування із заробітної плати боржника (позивача) у розмірі 20 % щомісячно. Про дане виконавче провадження та про зазначений виконавчий напис позивачу нічого не було відомо, тому він звернувся телефоном до приватного нотаріуса Житомирсько міського нотаріального округу Івано-Франківської області Горай О.С. з вимогою надіслання йому первісних документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, також до приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. про надання копій матеріалів виконавчого провадження. Приватним виконавцем Клименко Р.В. позивачу телефоном було відмовлено в надані копій матеріалів виконавчого провадження, запропоновано ознайомитися з ними через електронну автоматизовану систему виконавчого провадження, однак інформації про ідентифікатор доступу до цієї системи на заяву позивача від 07.04.2021 року, надіслану приватному виконавцю засобами електронного зв`язку, безпідставно не надано. Телефонний зв`язок з приватним нотаріусом Горай О.С. також виявився відсутнім. Із постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2021 року позивачу стало відомо, що у виконавчому написі № 67144 від 05.10.2020 року запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість у розмірі 9026,6 грн., без зазначення складових цієї суми (сум заборгованостей, процентами, пені, штрафі: плати за вчинення виконавчого напису тощо).Також з інформації про виконавчий напис нотаріуса неможливо визначити за якими документом проводиться стягнення, період, за який воно проводиться, для встановлення чи не порушено строк давності. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушеннями діючого законодавства, підстав для вчинення вказаного виконавчого напису нотаріуса не було, а тому він є таким, що не підлягає виконанню, що і стало причиною звернення до суду з даною позовною заявою (а.с.1-5). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~08.07.2021 позивачем подано дану позовну заяву з додатками, в тому числі заяву про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів (а.с. 1-20). \~ \~\~\~ \~26.07.2021 було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.25). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено у повному обсязі (а.с. 26). 16.08.2021 року на електронну пошту суду надійшла заява від представника позивача адвоката Крихти А.А., про відкладення розгляду справи (а.с.31-34). Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Горай Олег Станіславович (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд.35) копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису №67144 від 05.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 9026,69 грн. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд.6, оф. 31) копії матеріалів виконавчого провадження №64363866, відкритого 04.02.2021 року (а.с.39-40). 24.09.2021 року на виконання ухвали суду приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. надав засвідчені належним чином копії витребуваних судом документів (а.с.45-65). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи міститься підтвердження про вручення судової повістки (а.с. 30) про причини неявки суд не повідомлено, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. в судове засідання не з`явився, письмових пояснень по справі не надав, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах повідомлення про вручення судової повістки (а.с.29). Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився, письмових пояснень по справі не надав, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки. Під час розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 03.11.2021 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. \~ \~ \~ \~ 25.07.2013 між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було підписано заяву № 004-03008-250713, відповідно до якої банк відкрив [PERSON] рахунок № [NUMBER] в гривні, ліміт кредитної лінії склав 5000,00 грн. Відповідно до п.2.4., строк ліміту кредитної лінії складає 364 (календарних) днів (а.с.51). 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 67144 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 004-03008-250713 від 25 липня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Права Вимоги за кредитними договорами 41-К від 06 жовтня 2017 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», заборгованість за Кедитнним договором 004-03008-250713 від 25 липня 2013 року. Заборгованість складає 8526,69 грн., в тому числі: 5003,36 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3523,33 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. за вчинення цього виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 9026,69 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року (а.с.52). З наданих на виконання ухвали суду приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. засвідчених належним чином доказів вбачається, що 03.02.2021 року на адресу приватного виконавця Клименко Р.В. надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про примусове виконання рішення відкрити за місцем проживання боржника [PERSON] виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за №67144 від 05.10.2020 року (а.с.62). Постановою про відкриття провадження від 04.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 643686 з виконання виконавчого напису № 67144, виданого 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» боргу у розмірі 9026,69 грн. та виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 902,67 грн.(а.с.61). Також 04.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження для боржника [PERSON] у розмірі 669,00 грн. та про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 902,67 грн. (а.с.55,57). 09.04.2021 року на електронну адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. надійшла заява від [PERSON] з проханням надіслати на електронну адресу матеріали виконавчого провадження, за якими він є боржником. Відповідь приватного виконавця на цю заяву, датована 19.04.2021 роком, №34814, була надіслана на електронну пошту боржника (а.с.47,48,50). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представниками позивача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цими актами є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі в тексті - Порядок) та Постанова КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. Тому, суд при вирішенні спору не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Так, з виконавчого напису вбачається, що ТОВ «ФК «Аланд» належить будь-яке право вимоги на підставі договору факторингу, що відповідач є правонаступником юридичної особи, перед якою позивач має будь-які фінансові зобов`язання. Але слід зазначити, що як стверджує позивач, він не має будь-яких фінансових, кредитних, зобов`язальних відносин безпосередньо з ТОВ «ФК «Аланд», не укладав з цією юридичною особою жодних договорів, жодних вимог про погашення боргу від фізичних або юридичних осіб позивач не отримував ні окремим листом, ні з виконавчим написом. Отже, відсутні будь-які докази наявності у ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» прав кредитора у будь-якому зобов`язанні позивача. Стаття 517 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, така заборгованість позивача перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» з зазначених підстав вже явно не може бути безспірною. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач звертався до боржника із письмовою вимогою (повідомленням) про усунення порушень кредитних зобов`язань, та що боржник [PERSON] отримував зазначену вище вимогу. Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідач, не подав до суду обґрунтованого розрахунку заборгованості, який би містив обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання, нарахування процентів та інше) та підстави такого нарахування. Крім того, законом передбачена процедура судового контролю за результатами вчинення нотаріусами виконавчих написів, тому при встановлені в судовому порядку, що сума заборгованості запропонована до стягнення не є безспірною, виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а кредитор набуває права на стягнення заборгованості шляхом звернення до суду. Дана правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019 по справі № 161/6092/18-ц. Згідно з підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо наявності достатніх підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем не було доведено того факту, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мала перед ним безспірну заборгованість саме такого розміру, який зазначений у кредитному договорі та у виконавчому написі станом на час його вчинення. Крім того, спірний виконавчий напис вчинено на підставі копії кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим. З матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо погашення позивачем кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), враховуючи, що позивач заперечує розмір заборгованості, вказаний в кредитному договорі. Також з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість позивача була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не було доведено факту направлення на адресу позивача та отримання нею вимоги відповідача про сплату наявної заборгованості, надання її нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Тому відповідач не довів суду того, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним. Оскільки позивач звернулась до суду після вчинення виконавчого напису нотаріуса та заперечує наявність боргу у вказаному у ньому розмірі. Це, своєю чергою, є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконаннюпідлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Аланд`на користь [PERSON] , понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved