Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

09 серпня 2017 року представник органу опіки та піклування Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (враховуючи уточнення до позовної заяви від 05.04.2018 року) суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей на користь їх законного представника, передати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування. Позовна заява мотивована тим, що на обліку в службі у справах дітей Павлоградської міської ради та соціальному супроводі в Павлоградському міському центрі соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді перебуває сім'я [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], як сім'я, яка опинилася в складних життєвих обставинах, у зв'язку з вживання матір'ю наркотичних речовин, ведення антигромадського способу життя. [PERSON] від шлюбу з [PERSON] народила двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В [INFO] батько дітей помер. Малолітні діти [PERSON] і [PERSON] навчалися в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3. Згідно інформації адміністрації закладу мати [PERSON] жодного разу не з'явилася на батьківських зборах, не цікавилася успішністю та поведінкою дітей в школі. Діти приходили до школи неохайними, недоглянутими та з педикульозом. На зауваження вчителів щодо зовнішнього вигляду дітей не реагувала. В будинку, де проживали діти, цілодобово збиралися сторонні люди з якими мати вживала наркотичні речовини. В зв'язку з чим, 11.02.2014 року діти [PERSON] та [PERSON] були переведені на навчання до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 з інтернатним відділенням. [PERSON] з 1993 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності». Згідно характеристики реабілітаційного центру «Нове життя» [PERSON] проходила курс соціальної реабілітації з 16 серпня 2014 по 09 лютого 2015 рік в колективі реабілітаційного центру для нарко і алкозалежних «Свобода». За час перебування у закладі вона зарекомендувала себе, як безвідповідальна особа. На протязі всього часу не раз порушувала режим та розпорядок дня. З [PERSON] постійно проводилась профілактична робота по перевихованню, недопущенню вживання наркотичних речовин та ухилення від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] не зробила для себе висновок, вона продовжує вживати наркотичні засоби, відношення до виховання та утримання дітей не змінила, мати не створила в сім'ї морально-психологічний клімат, який сприяв би здоровому та всебічному розвитку дітей. Представник позивача та третьої особи Служби у справах дітей Павлоградської міської ради у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі, дала пояснення відповідно до обставин, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні 05.04.2018 року позовні вимоги визнала, але зазначила, що любить своїх дітей, бажає турбуватись про них та виховувати їх, вона і раніше турбувалась про дітей, виконувала свої батьківські обов'язки після проходження програми реабілітації, бажає робити це й надалі, просить не позбавляти її батьківських прав відносно доньки та сина . Представник Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Павлоградської міської ради у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі, дала пояснення відповідно до обставин, викладених в позові, зазначила, що з відповідачем постійно проводилась робота щодо належного виховання та утримання дітей, але вона своєї поведінки не змінила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що діти опинились у складній життєвій ситуації, мати находилась на лікуванні, у старшої дитини склалися добрі відносини з матір'ю він слухався мати, допомагав їй, а з [PERSON] були труднощі, діти люблять мати. [PERSON] конфліктна дитина. Коли мати закрили у СІЗО, діти зрозуміли усю ситуацію, та вони змінились, [PERSON] почала добре вчитися, допомагала по господарству. Мати надавали дітям матеріальну допомогу, одягала дітей, турбувалась як могла. Відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини, статті 171 СК дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спорів з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї, в судовому засіданні з додержанням вимог Цивільного процесуального кодексу та з урахуванням віку дитини, стану здоров'я, розумового розвитку. Аналогічні положення викладені у ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), яка зобов'язує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України». У п. 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей . В судовому засіданні була вислухана думка неповнолітніх дітей. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що проживає разом з бабусею, мати місяця два назад проживала разом з ним та сестрою. Коли проживав в інтернаті мати його навідувала, ставилась до нього добре, мати любить, просить не позбавляти її батьківських прав. Неповнолітня [PERSON] пояснила, що навчається у 18 школі-інтернат. Проживає у інтернаті. Мати відносить до неї добре. Свідок зазначила, що якою б мати не була, вона залишається матір'ю. Мати купляла їй їжу, одежу, доглядала за нею, мати любить, просить не позбавляти її батьківських прав. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 62 від 27 січня 2004 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 653 від 28 серпня 2002 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27 серпня 2012 року виконкомом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблений відповідний актовий запис № 36 від 27 серпня 2012 року. Згідно інформації № 58 від 27.02.2017 року наданої Павлоградської Загальноосвітньою школою 1-3 ступенів № 18 з інтернатним відділенням, [PERSON], [INFO], перебуває в інтернатному відділенні ЗШ № 18 з лютого 2014 року, є ученицею 7 класу ,як дитина із сім'ї, що потрапила в складні життєві обставини. Батько помер, мати - [PERSON], [INFO], не працює, знаходиться на програмі заміщеної терапії в Павлоградському наркодиспансері з приводу вживання шкідливих речовин. За рішенням адмінради від 22.12.2015 року, протокол № 4, [PERSON] була поставлена на внутришкільний облік як підліток, який має прояви девіантної поведінки. З дівчиною цілеспрямовано ведеться як профілактична, так і коригуючи робота. Усі заходи, здійснені з боку фахівців та відповідальних осіб відносно [PERSON], дали незначний позитивний результат. Згідно характеристики від 09.02.2015 року з Павлоградського міського благодійного фонду «Нове життя» на [PERSON], [INFO], яка проходила курс соціальної реабілітації та адаптації у колективі реабілітаційного центру для нарко та алкозалежних «Свобода», за час перебування у реабілітаційному центрі «Свобода» [PERSON] зарекомендувала себе як безвідповідальна особа, на протязі усього часу неодноразово порушувала режим та розпорядок дня, встановлений у колективі реабілітаційного центру «Свобода», халатно відносилась до вихованню своїх дітей, соціальну допомогу на дітей вона витрачала на свої потреби. Згідно повідомлення № 51-11191 від 31.07.2017 року Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], притягалась до адміністративної відповідальності 25.07.2016 року, 23.01.2017 року, 09.02.2017 року, 13.07.2017 року та 25.07.2016 року за неналежне виконання батьківських обов'язків (ст. 184 КУпАП), також притягалась 04.01.2017 року за дрібну крадіжку (ст. 51 КУпАП). До кримінальної відповідальності остання притягувалася 28.07.2015 року, 30.11.2016 року, 21.12.2016 року. 16.01.2017 року та 15.06.2017 року за ст. 185 КК України. Згідно клопотання від 29.06.2017 року № 131 директора Павлоградської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 з інтернатним відділенням до Директора ПМЦСССДМ та начальника ССД, з метою захисту прав дітей на гідне життя адміністрація ЗШ № 18 з інтернатним відділенням вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Згідно довідки від 27 червня 2017 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], однією сім'єю з [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно характеристики голови квартального комітету № 35, [PERSON] з сусідами не свариться. Зі слів сусідів постійного місця роботи не має, але має можливість для виготовлення та вживання наркотичних засобів. Не завдає шкоди оточуючим, але згубна звичка заважає не тільки її життю, але і у вихованні дітей. Дана особа потребує допомоги спеціаліста. Згідно акту відвідування за місцем проживання, складеного та підписаного головними спеціалістами служби у справах дітей Павлоградської міської ради Грудняк О.І., Кисла Г.С., інспектором Павлоградського відділу поліції ГУНП Писарьковою П.О., з матір'ю [PERSON] проведена профілактична бесіда щодо належного виконання батьківських обов'язків. Мати зобов'язано підтримувати тісний зв'язок з адміністрацією школи. Тримати на постійному контролі сім'ю та відвідувати її за місцем проживання. Мати попереджена за ст. 184 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків в частині навчання, виховання та утримання своїх дітей. [PERSON] неодноразово (12.01.2017 року, 15.03.2017 року, 05.07.2017 року, 26.10.2017 року) попереджалась письмово про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків, зокрема в частині отримання освіти дітьми. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2017 року у справі № 185/4730/17 визнано [PERSON] винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2017 року із за сукупністю вироків визначено [PERSON] остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки і один місяць. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року у справі № 185/4730/17 вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області змінено, виключено із вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2017 року посилання на призначення остаточного покарання [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, в іншій частині вирок залишено без змін. Касаційне провадження у вищевказаній справі не відкрито. Згідно повідомлення Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 51-174 від 05.01.2018 року, на виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 року 03.01.2018 року [PERSON], [INFO], була поміщена до СІЗО м. Дніпра. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини батька є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Приймаючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. «Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина» (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Відповідно до статей 3 та 9 Конвенції про права дитини, при забезпеченні прав дитини, першочергово повинні бути враховані якнайкращі інтереси дитини. Враховуючи, що [PERSON] намагалась змінити своє життя та ставлення до дітей, відповідно до поясненнь свідка [PERSON] робила для цього активні дії, зазначає, що любить дітей, бажає виховувати, утримувати та доглядати їх належним чином, також враховуючи перш за все інтереси дітей, які категорично проти позбавлення матері батьківських прав, зазначають, що остання турбувалась про них і буде надалі це роботи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи вік дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що на даний час залишення дітей у відповідача є небезпечним для їх життя і здоров'я, так як на час розгляду справи остання перебуває під вартою, тому на даний час відповідач не зможе забезпечити утримання, догляд та виховання дітей, їх безпечне життя, тому необхідно відібрати дітей від матері та передати органу опіки та піклування Павлоградської міської ради. Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 3 ст. 193 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Враховуючи, що діти перебувають в різних місцях, та в подальшому можуть мати різних опікунів, або можуть бути влаштовані в різні державні заклади, що підтвержується обставинами справи, віком за станом здов'я дітей, враховуючи інтереси дітей, відповідно до ст. 179, ст. 183 СК України, суд вважє необхідним визначити розмір аліментів для кожної дитини окремо, зі стягненням їх на особистий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів зі стягненням їх на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України, так як на час ухвалення рішення по даній справі не вирішено питання подальшого влаштування дітей та не встановлено законного представника дітей в подальшому. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial