Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

09.07.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2006 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], щомісячно в розмірі 300 грн. і до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Тому вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних аліментів та утримання сина до 3400 грн. Крім того у позові зазначила, що внаслідок невиконання відповідачем вищезазначеного рішення суду про стягнення аліментів утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 58978,50 грн.\~\~Посилаючись на те, що відповідач аліменти з лютого 2006 року не сплачує, саме з його вини утворилася заборгованість, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] суму пені за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2006 року по червень 2018 рік у розмірі 17971,32 грн. Ухвалою від 26.07.2018 року зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили про задоволення позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечення проти розгляду справи за правила спрощеного позовного провадження та відзив до суду не надав, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Із матеріалів справи встановлено, що з 27.09.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2006 року розірвано. 09 липня 2003 року народився [PERSON]. Його батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (свідоцтво про народження серія 1-ФП № 148114). [PERSON] від 18.06.2018 року [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 14.02.2006 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду відповідач не виконує та має заборгованість станом на 30.06.2018 рік в розмірі 58978,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості з аліментів у виконавчому провадження з примусового виконання виконавчого документу по справі №2/1474. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7, ст.\~141 Сімейного кодексу України\~в рівній мірі стосується обох батьків. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Розмір аліментів та спосіб його визначення не є сталими. Так, за положеннями\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 ч.2 СК України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями\~Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік»\~прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1860 грн. з 01.01. по 30.06. 018 року, з 01.07. по 30.11.2018 року 1944 грн., з 01.12. по 31.12.2018 року 2027 грн. Крім цього, суд враховує, що відповідно довідки директора школи від 15.06.2018 року вих..№ 632, [PERSON] є учнем 10-А класу Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 Миколаївської міської ради; з метою поліпшення фізичного розвитку, [PERSON] відвідує спортивний клуб «Енергія» вартість якого складає 500 грн. на місяць; з 22.06.2018 року перебуває на обліку у ендокринолога (довідка комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6»). Таким чином, на даний час, розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, є меншим від встановленого законодавством мінімуму, а отже, на думку суду не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 3400 грн. матеріали справи не містять. Оцінивши сукупність наданих доказів, суд приходить до висновку щодо достатності підстав для часткового задоволення позову та збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина до 1700 грн. Крім того,\~статтею 184 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також суд вважає за необхідне стягнути аліменти з моменту набрання рішенням законної сили, як то прописано у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.03.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого - у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить з наступного. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. [PERSON] з частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як згадувалось вище, свої\~\~зобовязання за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2006 року по сплаті аліментів [PERSON] не виконує. [PERSON] Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 30.06.2018 рік складає 58978,50 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування та стягнення з [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів. Доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від нього причин, відповідачем не надано. [PERSON] розрахунку наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2006 року по червень 2018 рік складає 17971,32 грн. Суд погоджується з наданим розрахунком. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають з відповідача стягненню на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial