Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

09 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 02.03.2004 між ним та виконавчим комітетом Глухівської міської ради було укладено безстроковий контракт, відповідно до якого позивач був призначений на посаду начальника комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації». 17.08.2017 року рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради сьомого скликання № 228 позивача було звільнено з посади. Підставами звільнення зазначено п. 8 ст. 36 КЗпП України, п. 2.5 Контракту та порушення позивачем умов контракту. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.10.2017 року позивач був поновлений в займаній посаді. Фактично рішення суду виконано 09.11.2017 року. В цей день позивач приступив до виконання обовязків начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Однак, в цей же день рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради № 294 його повторно звільнено з займаної посади з 10.11.2017 року. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2017 року рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради від 09.11.2017 року № 294 визнано незаконним, а позивач був поновлений на займаній посаді. Фактично це рішення виконано 19.01.2018 року. Однак, рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради від 30.01.2018 року № 32 позивач втретє був звільнений із займаної посади начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Як і в попередніх випадках підставою звільнення визначено п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Позивач вважає, що вищевказане рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради від 30.01.2018 року є незаконним, оскільки він не допустив жодного порушення умов контракту, а в самому рішенні вказані причини звільнення, які не передбачені законом. За таких обставин позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради сьомого скликання від 30.01.2018 року № 32 про звільнення його з посади начальника комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації», поновити його на вищевказаній посаді, стягнути з КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути з виконавчого комітету Глухівської міської ради на його користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. 28.02.2018 року до суду надійшли відзиви від обох відповідачів, в яких останні просять відмовити в задоволенні позову [PERSON], надавши проти нього фактично аналогічні заперечення, суть яких зводиться до того, що звільнення позивача було законним, відповідає вимогам КЗпП України, умовам укладеного контракту та статуту підприємства. Зокрема, рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради № 32 від 30.01.2018 року про звільнення [PERSON]А із займаної посади було прийнято за результатами розгляду звіту аудиту за наслідками діяльності КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» за період з 01.01.2016 року по 30.09.2017 року, проведеного незалежним аудитором. Проведеним аудитом було виявлено ряд серйозних порушень бухгалтерського обліку, вимог податкового законодавства, нецільових витрат коштів підприємством, які були допущені внаслідок дій керівника підприємства [PERSON] А підставами звільнення позивача стало систематичне невиконання останнім обов'язків, покладених на нього згідно контракту та статуту підприємства. Обидва відповідачі просили суд проводити розгляд зазначеної справи з обовязковою участю сторін та викликом свідків. 05.03.2018 року до суду надійшла відповідь позивача [PERSON] на відзиви відповідачів, в якій той зазначає, що у своїх відзивах відповідачі не спростували його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Розглядаючи дану справу, суд зважає на наступне. Ухвалою судді від 12 лютого 2018 року було відкрито провадження в даній справі та прийнято рішення про її розгляд в порядку спрощеного провадження. Ухвалюючи рішення про розгляд справи в такому порядку, суд виходив із того, що ця справа виникла із трудових правовідносин і в силу положень п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України має розглядатись в порядку саме спрощеного провадження. При цьому, враховуючи характер виниклих між сторонами правовідносин та предмет доказування, в силу положень ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідачів про розгляд справи з обовязковою участю сторін та викликом свідків. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2004 року позивач [PERSON] був призначений на посаду начальника комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації» на умовах контракту. 17 серпня 2017 року рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради № 228 [PERSON] був звільнений з цієї посади. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.10.2017 року позивача було поновлено на посаді начальника комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Після цього, 09.11.2017 року рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради № 294 [PERSON] знову був звільнений із займаної посади. Однак, рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2017 року позивач повторно був поновлений на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Після цього, рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради від 30.01.2018 року № 32 позивач втретє був звільнений із займаної посади начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Підставою звільнення визначено п. 8 ст. 36 КЗпП України порушення умов контракту та вимог статуту підприємства. Відповідно до положень ст. 13ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Тобто, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи правомірність звільнення позивача з займаної посади, суд прийшов до наступних висновків. Пунктом 8 частини 1\~статті 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є\~\~підстави, передбачені контрактом. У пунктах 13, 18 своєї\~Постанови № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~Пленум Верховного Суду України розяснив, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8\~статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. При розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.\~\~\~\~ Відповідно до частини 3\~статті 21 КЗпП України\~контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до п. п. 1.1, 1.5, 2.1, 2.2, 2.4 укладеного 02.03.2004 року між позивачем [PERSON] та виконкомом Глухівської міської ради контракту, позивач зобовязаний здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективно використовувати і зберігати закріплене за підприємством комунальне майно, щоквартально надавати інформацію про рух основних фондів, щорічно надавати звіт про результати господарської діяльності, при цьому керівник підзвітний виконкому у межах, встановлених чинним законодавством, статутом підприємства та контрактом. Також відповідно до п. п. 5.6.2, 5.6.5, 5.6.11 Статуту КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» керівник підприємства несе повну відповідальність за стан і діяльність підприємства, дотримання фінансової, договірної та трудової дисципліни, несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження документів і звітності, несе особисту відповідальність за формування та виконання фінансових планів, ефективне і раціональне використання коштів підприємства. Пунктом 5 укладеного між позивачем [PERSON] та виконкомом Глухівської міської ради контракту визначені підстави для його зміни, припинення та розірвання. Зокрема, згідно підпункту 5.2 контракту, достроково він може бути припинений з ініціативи виконкому у таких випадках: 1) з підстав, передбачених підпунктом 5.3.\~у випадку систематичного невиконання керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом; 2) у разі грубого порушення керівником законодавства, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки; 3) з інших підстав, передбачених законодавством. Судом встановлено, що приймаючи рішення про звільнення позивача з роботи виконавчий комітет Глухівської міської ради послався на звіт аудиту проведеного незалежним аудитором приватного підприємства аудиторської фірми «Альфа-Аудит» від 13.12.2017 року. Відповідно до цього звіту при проведенні фінансового-господарської діяльності КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» було виявлено ряд порушень бухгалтерського обліку, порушень вимог податкового законодавства, нецільових витрат коштів підприємством, які були допущені внаслідок дій позивача як керівника підприємства. А підставами звільнення [PERSON] стало систематичне невиконання останнім обов'язків покладених на нього згідно Контракту та Статуту підприємства, зокрема передбачені п. п. 2.5., 1.1, 1.5, 5.3 Контракту, п. п. 5.6.2, 5.6.5, 5.6.11, 6.3 Статуту підприємства. При цьому, із звіту аудиту проведеного незалежним аудитором приватного підприємства аудиторської фірми «Альфа-Аудит» від 13.12.2017 року вбачається, що при перевірці фінансово-господарської діяльності КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» за 2016 рік та 9 місяців 2017 року було виявлено, що на підприємстві відсутні первинні документи, які б підтверджували здійснені витрати на загальну суму 55359 грн. 32 коп. Також встановлено, що КП ««Глухівське бюро технічної інвентаризації» за період з 01.01.2016 року по 31.03.2017 року сплатило ТОВ МЖК «Міранта» 11250 грн. орендної плати за користування автомобілем «ВАЗ 217230», д.р. номер СА 843871, при відсутності будь-яких документів бухгалтерського обліку, що підтверджують використання орендованого автомобіля. Це при тому, що позивач є співзасновником ТОВ МЖК «Міранта», тобто прямо заінтересованою особою. Також із матеріалів справи вбачається, що проведенню аудиторської перевірки передувало рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради від 08.08.2017 року про створення комісії для перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». При цьому суд зазначає, що створення такої комісії було проведено у відповідності до положень ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності цим органам. Цим же рішенням позивача [PERSON] як керівника комунального підприємства було зобовязано надати комісії необхідні документи для проведення такої перевірки. Однак, позивачем було проігнорована вимога названої вище комісії надати документи для вивчення, про що свідчить наданий виконкомом акт від 14.08.2017 року. Таким чином, невиконання позивачем обовязків, передбачених контрактом щодо належного дотримання фінансової та договірної дисципліни, а також неналежне фіксування здійснення всіх господарських операцій у первинних бухгалтерських документах, ігнорування законних вимог органу місцевого самоврядування, якому він підпорядкований та підзвітний, на думку суду, стало цілком обґрунтованою та законною підставою для дострокового припинення контракту між позивачем [PERSON] і виконавчим комітетом Глухівської міської ради та звільнення позивача з посади на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Оскільки судом при розгляді даної справи не встановлено порушення норм трудового законодавства при звільненні позивача, то, відповідно, не встановлено і підстав для відшкодування моральної шкоди, передбаченої ст. 237-1 КЗпП України.\~\~\~\~ На підставі викладеного та відповідно до ч. 3 ст. 21, п. 8 ч. 1 ст.\~36, ст.\~237-1 КЗпП України,

Outcome: dismissed