Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

07.10.2013 року до Деснянського районного суду м.Чернігова звернулось Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Синтез» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Синтез» та [PERSON], було укладено кредитний договір № KrF-56/08-04. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Синтез» та [PERSON], [PERSON], 03.07.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 5599, відповідно до умов договору іпотекодавці передають банку в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 68, 2 кв. м., житловою площею 39, 4 кв. м., що належить ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], 15 травня 2006 року, за реєстровим № 2170, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1999 року, і записано в реєстрову книгу № 29-18707. В зв'язку із невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. 15.05.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова по справі № 2/750/971/13 позов банку було задоволено, з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № KrF-56/08-04 від 02.07.2008 року в сумі 283949, 65 гривень та судові витрати. У даному випадку процедура звернення стягнення на предмет іпотеки захищає права банку, оскільки жодним іншим чином відповідач не бажає розраховуватись. За рахунок предмета іпотеки позивач має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про звернення стягнення за договором іпотеки, укладеним 03.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Синтез» та [PERSON], [PERSON], 03.07.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 5599 на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,2 кв. м., житловою площею 39, 4 кв. м., що належить ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], 15 травня 2006 року, за реєстровим № 2170, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1999 року, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, шляхом продажу даної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчій за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KrF-56/08-04 від 02.07.2008 року. За рахунок отриманих від продажу предмета іпотеки коштів представник позивача просила суд задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Синтез», які полягають у погашенні заборгованості за кредитним договором № KrF-56/08-04 від 02.07.2008 року в сумі 283949 (двісті вісімдесят три тисячі дев'ятсот сорок дев'ять ) гривень 65 копійок, яка стягнута рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.05.2013 року по цивільній справі №2/750/971/13. Також, представник позивача просив суд виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з квартири [ADDRESS]. В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги, в зв'язку з тим, що в судовому засіданні йому стало відомо про наявність в приміщенні дітей та залучив орган опіки та піклування. Представник позивача просила суд звернути стягнення за договором іпотеки, укладеним 03.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Синтез» та [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 5599, відповідно до умов договору іпотекодавці передають банку в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,2 кв. м., житловою площею 39, 4 кв. м., що належить ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], 15 травня 2006 року, за реєстровим № 2170, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1999 року, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, шляхом продажу даної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчій за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KrF-56/08-04 від 02.07.2008 року. Також, представник позивача просила суд виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві, і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], що діє в своїх інтересах та є законним представником відповідачів [PERSON] та [PERSON], повторно в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, не повідомлено причини неявки. Представник відповідача неодноразове не з'являвся, через канцелярію суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 22.01.2014 року, надав заперечення на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову. Представник служби у справах дітей, в судовому засіданні просив розглянути справу в інтересах дітей Суд ухвалив про можливість розгляду справи без участі відповідачів. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Синтез» та [PERSON], було укладено кредитний договір № KrF-56/08-04. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Синтез» та [PERSON], [PERSON], 03.07.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 5599, відповідно до умов договору іпотекодавці передають банку в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,2 кв. м., житловою площею 39, 4 кв. м., що належить ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], 15 травня 2006 року, за реєстровим № 2170, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1999 року, і записано в реєстрову книгу № 29-18707. 15.05.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова по справі № 2/750/971/13 позов банку було задоволено, з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № KrF-56/08-04 від 02.07.2008 року в сумі 283949, 65 гривень та судові витрати. (а.с. 21-22) Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Враховуючи наявність заборгованості по кредитному договору № KrF-56/08-04 від 02.07.2008 року, яка встановлена рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.05.2013 року в сумі 283949, 65 гривень і на час звернення з даним позовом до суду залишається не погашеною, суд вважає правомірним звернення до суду позивача з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення цієї заборгованості. Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялись вимоги про необхідність погашення заборгованості по кредиту із зазначенням про необхідність звільнення іпотечного приміщення з усіма мешканцями у разі невиконання цих вимог, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 11-15) Однак, вимоги позивача залишені відповідачем без належного реагування. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 530 ЦК України, зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до положень ст. 584 ЦК України сторонами в договорі застави визначено його зміст. Відповідно до ст. 589 ЦК України та ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Судом надана правова оцінка співмірності визначеної позивачем суми заборгованості за кредитом із вартістю заставного майна. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, у ч. 1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 цієї ж статті 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Судом встановлено дотримання позивачем вищевказаної процедури. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно п. 1.7. договору іпотеки від 03.07.2008 року іпотекодавець засвідчила, що укладанням цього договору не порушені права та/або інтереси третіх осіб, в тому числі не порушені права дітей. Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині виселення відповідачів з квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача, шляхом звернення стягнення за договором іпотеки, укладеним 03.07.2008 року Між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Синтез» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,2 кв. м., житловою площею 39, 4 кв. м., що належить ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], 15 травня 2006 року, за реєстровим № 2170, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, ? квартири [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради 24.11.1999 року згідно з розпорядженням (наказом) від 22 листопада 1999 року № 2222, право власності на нерухоме майно зареєстроване у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 листопада 1999 року, і записано в реєстрову книгу № 29-18707, шляхом продажу даної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчій за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KrF-56/08-04 від 02.07.2008 року. Враховуючи положення ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» суд встановлює початкову ціну вартості реалізації предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved