Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

09.08.2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Посилалась на те, що 18.09.2012 року вона за власні кошти придбала у відповідача гараж №3 загальною площею 21,40 кв.м, розташований з адресою: [ADDRESS]. На підтвердження укладання вказаної угоди вона передала відповідачу 20000 грн., а останній надав їй розписку про отримання грошей та правовстановлюючий документ на гараж. Вона має намір зареєструвати право власності на гараж, але не має можливості, оскільки розписка не є правовстановлюючим документом. Зареєструвати своєчасно гараж не змогла, оскільки відповідач не з'являвся до нотаріальної контори. На теперішній час ТОВ «Обларгобуд» знаходиться на території м. Донецька, тобто на території непідконтрольній України. З відповідачем вони домовились по усім суттєвим умовам угоди і відбулося її повне виконання обома сторонами, але відповідач ухиляється від її нотаріального посвідчення, тому просить визнати угоду купівлі-продажу гаражу дійсною та визнати за нею право власності на гараж. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085 « Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» УДППЗ не здійснює пересилання пошти у м. Донецьк, оскільки даний населений пункт відноситься до переліку цих населених пунктів. З вказаної причини повідомити відповідача про час та місце розгляду справи суд не має можливості. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із вимог ст. 220 ЦК України слідує, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Як вбачається із вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як слідує із позовних вимог, які підтверджуються належними та допустимими доказами, 28.09.2016 року позивачка передала відповідачу грошові кошти у розмірі 20 тис. грн. (балансова вартість станом на 18.09.2012 року) у рахунок купівлі-продажу гаражу [ADDRESS], загальною площею, як вбачається із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, 21,40 кв.м, власником якого є ТОВ «Фірма Облагробуд», а відповідач в свою чергу передав позивачці правовстановлюючий документ на гараж, але від нотаріального посвідчення угоди ухиляється до наступного часу. Отже між сторонами фактично була укладена угода купівлі-продажу гаражу у простій письмовій формі і вказане підтверджується довідкою № 15 від 28.09.2012 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що істотні умови, укладеної між сторонами по справі угоди купівлі-продажу гаражу від 18.09.2012 року, виконані ними у повному обсязі, за виключенням її нотаріального посвідчення, тому угоду необхідно визнати дійсною та визнати за позивачкою право власності на гараж, оскільки вона придбала його за власні кошти, відкрито користується, володіє та розпоряджається ним протягом тривалого терміну в особистих цілях і її право ніким не оспорюється, але не має можливості отримати право власності на гараж у позасудовому порядку з причини відмови відповідача, який знаходиться на непідконтрольній Україні території, від оформлення договору купівлі-продажу у встановленому законом порядку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 гр. 20 коп., оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved