Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

08 грудня 2020 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення 9516 грн 70 коп. заборгованості за кредитним договором від 28.10.2011р., укладеним між позивачем та [PERSON] . Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором він виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, натомість, неналежне виконання позичальником договірних зобов`язань\~ з повернення кредиту\~ призвело до утворення у нього заборгованості перед Банком у вказаній сумі. [INFO] [PERSON] помер. На виконання вимог частини 2 статті 1281 ЦК України позивач 24.01.2020р. направив претензію кредитора до Шосткинської районної державної нотаріальної контори. 07.05.2020р. Банком було направлено лист-претензію до [PERSON] як спадкоємця, проте борг досі не погашений. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилась, відзиву не надала. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 23 вересня 2021 року ухвалою суду у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, дійшов до наступних висновків. 28.10.2011р. ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту - Банк) та [PERSON] (Позичальник) уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку та банківської виписки вбачається, що [PERSON] за життя належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту. [INFO] [PERSON] помер /а.с. 53, 91/. На день смерті у [PERSON] перед Банком рахувалася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9516 грн 70 коп., що підтверджується банківською випискою /а.с. 13- 18/. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті 1216, 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. В свою чергу, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Після смерті [PERSON] . Шосткинською міською державною нотаріальною конторою, за претензією кредитора (Банка), була заведена спадкова справа №02/2020 /а.с.89-96/. З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що Банк звернувся із претензією\~ 24.01.2020р., тобто в межах строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України.\~ Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріальною контори не звертались, будь-які дані про таких у нотаріуса відсутні. З довідки ПП «ЖЕД-1» від 29.04.2021р. /а.с. 105/ вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з ним за однією адресою були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , (відповідач) та [PERSON] , [INFO] . За загальним правилом, визначеним ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, хоча відповідач й проживала на день смерті разом з [PERSON] , померлим [INFO] , проте доказів, що вона є його спадкоємицею, суду не надано, зокрема з матеріалів справи неможливо достовірно встановити спорідненість відповідача з померлим [PERSON] . Довідка ПП «ЖЕД-1» від 29.04.2021р. про склад сім`ї і реєстрацію осіб, в якій [PERSON] \~ вказаний як батько [PERSON] , сам по собі не є достатнім і допустимим доказом родинних відносин між ними. Так згідно з п. 4.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~ юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.\~ Крім того, жодних доказів про наявність у померлого [PERSON] спадкового майна позивачем суду не надано. Також, позивач не підтвердив суду неможливість надати докази щодо наявності у померлого спадкового майна. Зокрема, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса, яким заведено спадкову справу, із заявою про витребування відповідної інформації з державних установ щодо реєстрації за померлим\~ [PERSON] нерухомого або рухомого майна. З відповідним клопотанням про витребування доказів відповідно до ст. 84 ЦПК України позивач до суду не звернувся. Тобто позивач, зазначаючи, що відповідач є спадкоємицею боржника, яка спадщину прийняла в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а тому має обов`язок задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своїх доводів не надав. Згідно з ч. 3 ст. 12, ст.\~ 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Разом з цим, без доведення вказаних обставин, підстави для задоволення позову кредитора відсутні, а тому у позові Банку слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed