Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

09.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 12 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 88 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбних відносин в них з відповідачем народилося двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що основною причиною розпаду сім`ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого вночі може вигнати її та їхніх дітей з помешкання, також з його боку були і спроби застосування фізичної сили до неї та їхніх дітей. Внаслідок таких дій вони з відповідачем на даний час фактично разом не проживають як одна сім`я на протязі останніх чотирьох місяців, оскільки вона як мати не хоче, щоб їхні діти росли в таких умовах. Вказує, що вона та відповідач ведуть життя, ніяким чином не пов`язане з сімейними відносинами, їх шлюб набув лише формального змісту, тому вважає, що їхнє спільне подружнє проживання неможливе, оскільки сім`ї фактично немає. Спірних питань щодо спільного майна подружжя в них на даний час немає, їхні неповнолітні діти проживають разом з нею, суперечок щодо їх місця проживання після розірвання шлюбу в них з відповідачем не виникає. На примирення вона не згідна, оскільки вважає, що зберегти їхню сім`ю неможливо і їхній шлюб в даний час носить лише формальний характер. Також зазначає, що їхнє спільне подальше проживання і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Підтримуючи вищевикладене, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 12 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 88. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 22.06.2020 року надал до суд заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 88, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.11.2004 року. Від шлюбу в сторін є двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved