Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

08.06.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.05.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2015 року має заборгованість у розмірі 18 170 грн. 57 коп., яка складається з наступного: 10 296 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом; 5832 грн. 96 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 841 грн. 46 коп. - штраф ( процентна складова ). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03.05.2011 року у розмірі 18 170 грн. 57 коп., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, пояснив, що прийнявши від відповідача анкету-заяву на надання кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку від 03.05.2011 року, дану анкету - заяву зі сторони позивача підписав тільки менеджер РІП Кіровоградського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк», як зазначено у доданій до позовної заяви копії даної анкети - заяви, та відповідач [PERSON] Інші документи, додані до позовної заяви: «Тарифи по престижним карткам VISA», «Витяг з Умом та правил надання банківських послуг», затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256» на ознайомлення та підписання відповідачу ( за твердженням останнього ) взагалі не надавалися. Якщо позивач вважає надання кредиту відповідачу договором приєднання, відповідно до актів цивільного законодавства вважаю обов'язковим укладання умов, які повинні були визначені на розсуд обох сторін з обов'язковим погодженням між ними. Відповідач наголошує, що крім анкети - заяви він більше ні в одному із документів своїх підписів не вчиняв. Більш того, відповідачу копія анкети - заяви з «Тарифами по престижним карткам VISA», «Витяг з Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256», які зазначені в додатках до позовної заяви взагалі не надавались. Була видана тільки картка банку. Відповідач зазначає, що знаходячись 03.05.2011 року в приміщенні банку біля 30 хвилин, взагалі не міг вивчити та проаналізувати вказані Тарифи та Умови, останні з яких надруковані на 94-х сторінках. Відповідач являючись законослухняним громадянином, приймав дієві міри щодо сплати щомісячних платежів, що передбачено договором, у розмірі, визначеним банком. Але в наслідок зростання вартості життя, обумовленого світовою економічною кризою, відповідач з об'єктивних причин позбавлений можливості в повному обсязі виконувати всі умови кредиту. З розрахунком заборгованості по кредиту не згоден. За період з жовтня 2011р. по липень 2014р. відповідач сплатив до банку 27 180,37 грн. Тому стверджує, що незважаючи на встановлення банком відповідачу кредитного ліміту у розмірі 10700 грн. навіть з відсотками, зважаючи на прийняті відповідачем міри по погашенню кредитної заборгованості та внесенню до банку грошових коштів у розмірі 27 180,37 грн. заборгованість за кредитом не може складати 10 296,15 грн. Вважає, що беззаперечною ознакою незаконності вимог банку за наведених обставин є їх необґрунтованість, невідповідність наданих позивачем розмірів заборгованості сплаченим відповідачем банку грошових коштів у розмірі 27 180,37 грн. Ніяких досудових вимог про погашення заборгованості, тобто з зазначеного питання, банком до відповідача не ініціювалось. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. В заяві на отримання кредиту вказано, що боржник ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. У відповідності до п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.11 Умов і правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а будь - яку іншу заборгованість, яка виникла у клієнта зважаючи у зв'язку з невиконанням зобов'язань перед банком. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же термін. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. З розрахунку заборгованості по кредитному договору б/н від 03.05.2011 року вбачається, що станом на 28.02.2015р. [PERSON] має заборгованість у розмірі 18 170 грн. 57 коп., яка складається з наступного: 10 296 грн. 15 коп. - заборгованість за кредитом; 5832 грн. 96 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 841 грн. 46 коп. - штраф ( процентна складова ) ( а.с. 4-5 ). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ « ПриватБанк » заборгованість за кредитним договором б/н від 03.05.2011 року у розмірі 18 170 грн. 57 коп., а також відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., та судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. ( 487,20 грн. - 243,60 грн. ). На підставі викладеного та

Outcome: approved