Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

08 січня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 11 липня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 81. Обгрунтовує позов тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 11 липня 2008 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 81. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає що спільне життя не склалося через різність характерів та погляді на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного, відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 2014 року, проживати окремо, спільне господарство не ведуть. За вказаних вище підстав вона звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із тексту позову та поданих заяв судом було встановлено, що волевиявлення сторін спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, та подані сторонами заяви, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно - шлюбні відносини припинені, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 768, 40 гривень залишити за рахунок позивача.

Outcome: approved