Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

08.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2008 року на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з ј частини до 1/8 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 24.04.2008 року було збільшено розмір стягуваних з нього за рішенням цього ж суду від 27.11.2003 року аліментів та присуджено до стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Рішення перебуває на виконанні за її місцем роботи ПРАТ «ІнГЗК», де з нього проводять стягнення. На теперішній час у нього знаходиться на утриманні двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] від шлюбу з [PERSON] Дружина ніде не працює, звільнилась з роботи у 2015 році по догляду за дитиною. У 2018 році перебувала у центрі зайнятості на обліку. Також, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2018 року було затверджено мирову угоду по справі за позовом [PERSON] до нього про стягнення додаткових витрат на дитину, згідно умов якої він повинен сплачувати по 8450,70 грн. на навчання сина. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.02.2019 року з нього стягнуто кошти на лікування дитини (встановлення брекет системи) у сумі 3000 грн. У березні 2019 року в нього було виявлено злоякісне захворювання, його стан значно погіршився. Він перебуває на лікуванні у КЗ «Криворізький онкологічний диспансер». Після двох операцій йому було призначено хімічну терапію. Він не змозі забезпечувати сина у такому ж розмірі, як до інвалідності. Значна частка його доходів йде на лікування, вже витрачено більше 30\~000 гривень. Зміна його матеріального, пов`язаного з тяжким захворюванням та врахування зміни його сімейного положення (обов`язок утримання молодшої доньки), погашення боргових зобов`язань по додаткових витратах на сина є підставами просити суд зменшити розмір аліментів з ј частини до 1/8 частини всіх видів його доходу. Ухвалою суду від 10.09.2019 року прийнято справу та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 43). Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, пред`явлені вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Сторони перебували у шлюбі зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду. \~ \~ \~ \~Від шлюбних стосунків сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2008 року у справі №2-1432/08 збільшено розмір аліментів, які були стягнуті з [PERSON] , за рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2003 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини до ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 3). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.11.2018 року у справі 213/2752/18 було затверджено мирову угоду, за якою [PERSON] буде вносити плату за навчання сина [PERSON] за 2, 4, 6 та 8 семестри. За 2 семестр плата у розмірі 8450,70 грн., наступні платежі в розмірах, що будуть визначені договором з урахуванням інфляції не пізніше 21.12.2019 року, 2020 року та 2021 року. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.02.2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] частину вартості лікування сина у розмірі 3000 грн. (а.с. 5-6). \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на зміни в його матеріальному та сімейному становищі, які ускладнюють сплату ним аліментів в визначеному розмірі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом із\~тим,\~право\~вимагати\~зміни розміру\~аліментів\~не\~може заперечуватися,\~адже\~можливість\~вибору способу\~присудження\~аліментів\~з огляду\~на\~мінливість\~життєвих обставин,\~визначених\~ст.ст.182-184\~СК\~України,\~та\~відсутність\~імперативного припису\~на\~неможливість\~зміни їх\~розміру,\~не\~може\~обмежуватися разовим\~здійсненням\~визначення\~їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір\~\~між сторонами\~виник\~з\~приводу розміру\~\~ аліментів,\~\~ тому\~при\~визначенні їх\~\~ розміру\~та \~\~доцільності зменшення\~попередньо\~визначеного \~\~відповідно до\~\~ст.182\~\~СК України\~\~ суд\~обов`язково \~\~враховує:\~\~ стан\~здоров`я\~\~ та\~матеріальне \~\~становище дитини;\~\~ стан\~здоров`я\~\~ та\~матеріальне \~\~становище платника\~\~ аліментів;\~\~ наявність\~у \~\~платника аліментів\~\~ інших\~аліментних \~\~зобов`язань;\~\~ наявність\~рухомого \~\~та нерухомого\~\~ майна,\~\~ грошових\~коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В ході судового розгляду встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , у нього змінився сімейний стан. Так, 29.02.2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.02.2008 року (а.с.22). Від цього шлюбу у [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , свідченням чому є свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 14.01.2009 року (а.с.23). З довідки КЗ «Криворізький онкологічний диспансер» [PERSON] знаходиться на «Д» обліку та проходить лікування курс ПХТ (а.с. 9). З копій квитанцій вбачається, що позивач витрачає значні кошти на лікування у зв`язку з хворобою. Згідно довідки МСЕК №632580 з 04.07.2019 року [PERSON] була встановлено друга група інвалідності, загальне захворювання, строком до 01.08.2020 року (а.с. 33, зворот а.с. 33). За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному становищі [PERSON] та стані його здоровя як платника аліментів в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина. Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як визначено в ч.3 ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення вказаних норм деталізовано в ч.4 ст.2 ЦПК України, згідно з якою закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким збільшено розмір аліментів, хоча і відповідає інтересам дітей, покращуючи їх матеріальне становище, однак тим самим погіршує становище платника аліментів, обсяг аліментних зобов`язань якого відповідно збільшується, а тому при вирішенні питання про розмір аліментів суд виходить з відсутності у Закону зворотної дії в часі. Таким чином, аналіз\~вищенаведених правових\~норм та\~дійсних обставин\~справи дає\~підстави вважати,\~що здійснення відрахувань в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] в рахунок сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] за наявності у нього на утриманні доньки та погіршення стану здоров`я, у зв`язку із чим погіршилось матеріальне становище через лікування, що є свідченням істотних змін в його сімейному та матеріальному стані, суперечитиме зазначеним у\~ст.3 ЦК України\~засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення, враховуючи зміни в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів та позовні вимоги [PERSON] , в даному випадку у суду наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з загальних вимог процесуального права щодо набрання рішенням суду законної сили, аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved