Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

09.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2403, 00 грн. Позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що з 26.07.2008 року по 10.10.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Київського районного суду м.Одесі від 08.12.2017 року відповідач сплачує на утримання сина аліменти у розмірі 1100 грн. Позивачка пояснила, що син з 13.10.2017 року відвідує заняття з оздоровлення дитини та фізичного розвитку за программою «Д дзюдо» в ФК «Форма». Позивачкою було внесено оплату на придбання клубної карти ФК «Форма» за шість місяців на сумму 2908,00 грн., та окремо сплачено індивідуальне заняття по дзюдо на суму 250 грн., а всього сплачено 3158,00 грн. Крім того, відповідно до довідки дільничного лікаря син [PERSON] потребує лікування у зв'язку із виявленим дефіцитом желіза у крові, також сину встановлено неврологічний діагноз, що потребує значних грошових витрат. Позивачка зазначає, що сума передбачених витрат складає 800 гривень. Разом сума фактично понесених витрат та передбачених складає 4805,00 грн. 05.03.2018 року у судовому засіданні позивачка зменьшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина [PERSON] у розмірі 1641,92 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплатити додаткові витрати на ліки, які підтверджуються квитанціями та призначенням лікаря. Відповідач просив прийняти до уваги, що його заробітна плата, відповідно до представленої довідки про доходи, становить 3200 гривень, 3200 гривень, 3800 гривень щомісячно (з 01.11.2017 по 01.01.2018 р.р.). На утриманні у нього є дитина від другого шлюбу, яка теж хворіє, на підтвердження чого ним були представлені медичні документи. 05.03.2018 року у судовому засіданні відповідач визнав зменшені позовні вимоги у розмірі 1641,92 грн. та просив розстрочити йому виконання рішення суду. Позивачка не заперечувала проти розстрочення виконання рішення суду. Вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши усі докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26.07.2008 року по 10.10.2014 року. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру додаткових витрат на утримання дитини, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів, інших дітей, а також те, що відповідачем особисто було визнано, що він згоден оплатити додаткові витрати у розмірі 1641,92 гривень. Згідно зі ст.267 ч. 1 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду на три місяці. \~\~\~\~

Outcome: partial