overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №410, згідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER]. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик учасників по справі на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області від 16.12.2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №410, згідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, на те що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебуває. Мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] Спільно не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який втретє не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 листопада 2011 року позивач уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Черемушкінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, актовий запис № 2343. Від спільного життя дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося, основна причина розпаду сімї, постійні сварки між подружжям. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву в якій, позовні вимоги підтримує повністю, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але повідомлявся про час та місце слухання справи, шляхом направлення окремого доручення компетентному суду РФ, проте на виклик суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши наявні докази у справі суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.4), 19 листопада 2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Черемушкінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, актовий запис № 2343. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Акімова». Відповідно до протоколу судового засідання Зюзінського районного суду м. Москви, (а.с. 34) [PERSON], був повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, в зв`язку з обмеженим строком для виконання, судове доручення повернуто без виконання. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі. На підставі ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11.01.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 31. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Між ними часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, що робило спільне життя нестерпним. Вказує, що шлюбні відносини припинені з червня 2015 року, відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Вважає подальше сумісне життя, примирення та збереження сім'ї неможливими. Після розірвання шлюбу дитина залишається з позивачем. З приводу розподілу майна спору не виникає. Просить суд розірвати шлюб, дошлюбне прізвище відновлювати не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, вказала, що шлюбні відносини фактично припинені з червня 2015 року, просила залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 14). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справи у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.01.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 31 (а.с.6). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року. Від шлюбу мають спільну дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 01.03.1997 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач із сім'єю не проживає, участі в утриманні дітей не приймає, а її заробітку гардеробника у 900 гривень не вистачає для забезпечення дітей усім необхідним, тому вимагає стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] показав, що з липня 2015 року із сім'єю не проживає, так як лікується з приводу вогнищевого процесу головного мозку неушкодженого характеру в правій лобній ділянці. Незабаром йому буде призначена пенсія, і хоч на лікування коштів не вистачає, але не відмовляється надавати дітям утримання. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи документами (а.с.3-4) сторони зареєстровані батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які згідно довідки виконкому Топільницької сільської ради № 1531 від 24.11.2015 року проживають з матір'ю у селі Топільниця Старосамбірського району і перебувають на її утриманні. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] (а.с.6), вона працює гардеробником у Стрілківській ЗСШ, проживає без чоловіка у будинку своїх батьків у селі Топільниця, сама утримує двоє дітей, майновим, земельним паєм не користується, підприємницькою діяльністю не займається. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є малозабезпеченою, а отже очевидно, що їй важко самій утримувати дітей, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], тривалий час хворіє, але має право на пенсію, згідний, а отже може сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

08.12.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] про встановлення юридичного факту. Мотивуючи заяву тим, що 29 вересня 2015 року помер батько заявника [PERSON], громадянин України, про що зроблений актовий запис № 839 в свідоцтві про смерть №000648, вчиненого Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецьк. Заявник зазначає, що вищезазначене свідоцтво про смерть є недійсним в силу положень ч. ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території». Враховуючи викладене, оскільки заявник не має можливості звернутися з заявою про реєстрацію смерті батька, він звернувся до суду з позовом в якому просить суд: встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], Українець, помер 29.10.2015 року у м. Донецьк, Україна, у віці 87 років.. Заявник до початку судового засідання звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Пункт пятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, при цьому такого факту, як встановлення дати, місця, причини смерті та місця постійного проживання померлого на момент смерті в ньому немає. Однак відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вимоги заяви повністю підтверджуються наступними доказами: -свідоцтвом про смерть [PERSON] №000648, виданого 01.10.2015 року (а.с. 22); -копією паспорта заявника (а.с. 13-15); -свідоцтвом про народження заявника (а. с. 21); -копією паспорта померлого [PERSON] (а. с. 24-25). Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

08.12.2015 року до Карлівського районного суду надійшла заява [PERSON], в якій він просить суд повернути сплачений ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір - при подачі позову до [PERSON] Заява вмотивована тим, що провадження у справі за позовом до [PERSON] закрито, отже є підстави для повернення судового збору. Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. До заяви представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» долучено ухвалу судді Попова М.С. від 04.11.2015 року, якою закрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а також платіжне доручення від 01.10.2015 року, виходячи з якого за подачу такого позову сплачено 1218 грн. судового збору. Враховуючи вищенаведене, сплачена сума судового збору може бути повернута позивачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

08.12.2015 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 27.11.2013 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 109. Від подружнього життя у них народилася дочка: [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої, записаний він. Дочка на даний час проживає з матір'ю і проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Негаразди в їхній сім'ї почались ще на початку їхнього подружнього життя. Головні причини розладу в сім'ї - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Між ними часто виникали сварки, суперечки. З липня 2015 року вони проживають окремо. В даний час він проживає в будинку своїх батьків в с. Кудлаї, а відповідачка з дитиною фактично проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Вони неодноразово намагалися знайти спільну мову і помиритися, але це не принесло бажаного результату. Він впевнений, що вони з відповідачкою різні люди, у них різні життєві цінності та відношення до подружніх обов'язків. Він зрозумів, що їхній шлюб з відповідачкою розпався остаточно, примирення між ними неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згодна та просить після розірвання шлюбу залишити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

08.12.2015 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із відповідною заявою. Просила визнати недієздатною її доньку [PERSON], та призначити опіку над нею, призначити її опікуном. В обґрунтування заяви посилалась на те, що її донька внаслідок розумової та фізичної відсталості, а також внаслідок епілептичних приступів не може обходитись без сторонньої допомоги, потребує постійного догляду та уваги. З 2015 року донька перебуває на обліку у Харківському міському психоневрологічному диспансері №3. Згідно до акту МСЕК серія 12ААА №126017 їй встановлена 1 «Б» група інвалідності. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявились. Представник Управління пенсійного фонду Орджонікідзевського району м.Харкова просив розглядати справу за їх відсутності, про що подав відповідну заяву. Суд, вислухавши доводи заявниці, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою заявниці, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/, проживає за адресою [INFO], разом із заявницею, що підтверджується копією довідки ОЖК «Круг» /а.с.6/, а також зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується копіями паспортів /а.с.8,9/. [PERSON] є інвалідом 1 групи «Б» з 11.10.105 року безстроково, про що свідчить копія довідки МСЕК №126017/а.с.7/, згідно до якої потребує постійного стороннього догляду та нагляду. В рамках справи за клопотанням заявника було проведено судово-психіатричну експертизу, відповідно до висновку якої за № 136 від 16.02.2016 року вбачається, що [PERSON] в теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірної розумової відсталості, та внаслідок наявного психічного стану не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин суд вважає є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. Що стосується вимог визнання заявниці опікуном на недієздатною [PERSON]. Відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Суд призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 207 ЦПК України у разі подання заяви від імені заінтересованої особи особою, яка не має повноважень на ведення справи, суд ухвалою залишає вимоги без розгляду. В судовому засіданні заявниця пояснила, що вона звернулась до органу опіки та піклування із заявою про визнання її опікуном, але рішення ще не прийнято, оскільки для цього необхідно відповідне рішення суду про визнання особи недієздатною. Подання органу опіки до суду не надходило. Безпосередньо заявниця не наділена правом звернення до суду із відповідною вимогою. Тому вимоги в частині призначення опікуном в даному випадку підлягають залишенню без розгляду. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

08.12.2015 року заявниця, звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просила встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], уродженки м. Алчевськ луганської області, померлої [INFO] року в [ADDRESS], посилаючись на те, що встановлення даного факту їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть та для оформлення спадщини. Встановити даний факт у позасудовому порядку неможливо. У судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала та просила про її задоволення. Заінтересована особа: управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надіслала до суду клопотання із проханням слухати справу за відсутності її представника. Заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві надіслала до суду письмові пояснення із проханням слухати справу за відсутності її представника. Заявниця не заперечувала проти заочного розгляду справи по суті за відсутності представників заінтересованих осіб. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини учасників процесу, для її розгляду по суті у відсутність представників заінтересованих осіб. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 07.01.1994 року, дошлюбне прізвище заявниці, було [PERSON] Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 06.11.1986 року, дошлюбне прізвище заявниці, було [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження заявниці від 08.02.1965 року, її матір'ю, є [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії паспорта [PERSON], остання народилась [INFO] року в м. Алчевськ, Луганської області. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії лікарського свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 22.11.2015 року, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року в [ADDRESS] З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт смерті [PERSON], знайшов своє підтвердження. Відповідно до наявного в матеріалах справи, листа заінтересованої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, заявниці було відмовлено у проведенні реєстрації смерті матері із-за відсутності відповідних документів. За таких обставин, заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 235 ЦПК України, понесені заявницею судові витрати, не відшкодовуються.

Outcome: approved