Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

08.09.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Ястребової Євгенії Богданівни про ухвалення додаткового рішення по справі №638/1034/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, обґрунтована тим, що у судовому рішенні не вирішено питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, на противагу тому, що у матеріалах справи міститься попередній (орієнтовний) розрахунок сум правничої допомоги на загальну суму 18800 грн. Просить суд заяву задовольнити. З урахуванням приписів частини 4 статті 270 ЦПК України, участь сторін у судовому засіданні не є необхідною, а тому судовий розгляд проводиться за їх відсутності. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення задоволено: усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні її майном шляхом виселення [PERSON] з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вирішено питання про розподіл витрат по сплаті судового збору. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Так, дійсно, ухвалюючи рішення про задоволення позову, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та з приводу заявлених до стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, «Пмайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 3 наведеної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як встановлено судом, 02.07.2020 року між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Ястребова і партнери» укладено договір №38 про надання правової допомоги у цивільному провадженні, предметом якого, зокрема, є: представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами у складанні позовної заяви про розірвання шлюбу та представництво у цивільній справі з виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] (а. с. 20-22). Адвокатом, що здійснює представництво інтересів позивача є [PERSON] , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1950 (а. с. 19). Також матеріали цивільної справи містять попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, з якого вбачається, що позивачем вже понесено станом на момент початку розгляду справи судові витрати в розмірі 10400, 00 грн. за наступні види правничої допомоги: 1) аналіз документів клієнта, нормативної бази та існуючої судової практики 500 грн., 2) складання, формування та подання позовної заяви з додатками 1500 грн., 3) гонорар за договором №38 від 02.07.2020 року за наступні 7 місяців надання правничої допомоги у цивільному провадженні 8400, 00 грн. Суд наголошує, що вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат не містить інформації про конкретне судове провадження, розпочате за позовом [PERSON] , а з огляду на те, що Адвокатським об`єднанням «Ястребова і партнери» здійснювалось представництво у двох цивільних справах, указання таких даних є обов`язковим. Більш того, окрім відомостей, вказаних представником у попередньому (орієнтовному) розрахунку про те, що позивач [PERSON] уже понесла витрати на суму 10400, 00 грн., належних доказів про їх фактичне понесення (квитанції, чеки) матеріали справи не містять, як і не містять вони акту здачі-приймання виконаних послуг за договором про надання правової допомоги №38. Тобто, оскільки заявником не надано жодного документу, що свідчить про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у будь-якому розмірі.

Outcome: approved