Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою та 10.08.2015 року з уточненою позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості по кредиту та сплаті відсотків, штрафу за договором споживчого кредиту, в яких зазначає, що 16 березня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту ПД3 № 232 між [PERSON] та КС «ЛВК», за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 14400 грн. під 54% річних, загальним строком користування 36 місяців, з обовязком погасити кредит до 16.03.2016 року. Відповідно до п. 3.3 р.3 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 до цього договору, не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п. 4.2 договору, протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобовязується отримувати пенсію у відділенні Ощадбанку м. Барвінкове та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку протягом 36 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення цього договору. Оскільки п.п. 3.3 вказаного договору передбачено безготівкове погашення кредиту, то позичальник скористався цим правом і 15 березня 2013 року уклав ф. 190 з Барвінківським відділенням АТ «Ощадбанк» на списання коштів на їх користь щомісячних платежів по кредиту протягом 36-ти місяців по 825 грн., починаючи з 01 квітня 2013 року, але відповідач дану домовленість порушив, бо перевів пенсію з Ощадбанку до іншого банку. Порушення вищезазначеного підпункту договору породило за собою сплату штрафу у розмірі 20% від суми наданого йому кредиту, що складає 2880 грн.. Станом по серпень 2015 року включно заборгованість за основною сумою кредиту за березень 2015 року серпень 2015 року складає 3098,12 грн.. Станом по серпень 2015 року включно заборгованість по відсотках за березень 2015 року серпень 2015 року складає 1957,75 грн.. 16 березня 2013 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 232/03, згідно якого відповідач зобовязався відповідати перед кредитором за виконання зобовязань [PERSON] за договором споживчого кредиту в повному обсязі цих зобовязань, а саме в сумі 14400 грн. та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки. У відповідності до п.п. 2.1 вказаного договору поруки у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з відповідачем позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «ЛВК» суму заборгованості по кредиту за березень 2015 року серпень 2015 року у сумі 3098,12 грн., суму заборгованості по відсотках за березень 2015 року серпень 2015р. в сумі 1957,75 грн., штраф за невиконання п. 4.2 договору споживчого кредиту у розмірі 2880 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу без їх присутності, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 34, 44). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в силу ч.ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином (а.с. 31-33, 45-47), причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак до суду надала письмову заяву, в якій зазначила, що проти позовних вимог не заперечує і просить слухати справу за її відсутності (а.с. 39). Перевіривши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД3 № 232 між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит», за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 14400 грн. під 54% річних, загальним строком на 36 місяців, з обовязком погасити кредит до 16.03.2016 року (а.с. 8). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до п. 3.3 р. 3 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 до цього договору, не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця (а.с. 8). Згідно п. 4.2 договору, протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобовязується отримувати пенсію у відділенні Ощадбанку м. Барвінкове та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку протягом 36 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення цього договору (а.с. 8). Оскільки п.п. 3.3 вказаного договору передбачено безготівкове погашення кредиту, то позичальник скористався цим правом і 15 березня 2013 року уклав ф. 190 з Барвінківським відділенням АТ «Ощадбанк» на списання коштів на їх користь щомісячних платежів по кредиту протягом 36-ти місяців по 825 грн., починаючи з 01 квітня 2013 року, але відповідач дану домовленість порушив, бо перевів пенсію з Ощадбанку до іншого банку. Порушення вищезазначеного підпункту договору породило за собою нарахування штрафу у розмірі 20% від суми наданого йому кредиту, що складає 2880 грн.. Відповідно до ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору. Всупереч цим вимогам, станом по серпень 2015 року включно заборгованість за основною сумою кредиту за березень 2015 року серпень 2015 року складає 3098,12 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД3 № 232 від 16.03.2013 року [PERSON] (а.с. 37). Станом по серпень 2015 року включно заборгованість по відсотках за березень 2015 року серпень 2015 року складає 1957,75 грн., що підтверджується Довідкою про нарахування та сплату відсотків по кредиту [PERSON] станом на серпень 2015 року включно (а.с. 38). У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. 16 березня 2013 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 232/03, згідно якого відповідач зобовязався відповідати перед кредитором за виконання зобовязань [PERSON] за договором споживчого кредиту в повному обсязі цих зобовязань, а саме в сумі 14400 грн. та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки (а.с. 11). З огляду на правові позиції, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. У відповідності до п.п. 2.1 вказаного договору поруки у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з відповідачем позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо (а.с. 11). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В порушення вимог ст. 629 ЦК України, заборгованість по кредитному договору відповідачами не була сплачена до теперішнього часу, хоча договір є обовязковим для виконання сторонами. Вказаний договір кредиту та поруки підписаний сторонами по справі, ніким не оспорювався, тобто відповідачі погодилися з умовами договору і повинні відповідати по взятим на себе зобовязанням. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин, суд вважає, за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості по кредиту за березень 2015 року серпень 2015 року в розмірі 3098,12 грн., заборгованість по відсотках за березень 2015 року серпень 2015 року у розмірі 1957,75 грн., суму штрафу за невиконання п. 4.2 договору споживчого кредиту (пенсійний) ПДЗ № 232 від 16.03.2013 року у розмірі 2880 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд стягує солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивача.

Outcome: approved