Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

09.11.2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовної заявою в Корабельний районний суд міста [PERSON] до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування заявлених вимог пояснили те, що 10.07.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири № 109, яка розташована за адресою: місто Миколаїв, проспект Богоявленський, будинок № 325/1. Відповідно до заповіту [PERSON], усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та все те, на що він за законом матиме право, заповів своїй доньці [PERSON] . На час смерті спадкодавця [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON], остання проживала з [PERSON] до дня його смерті в квартирі [ADDRESS], доглядала померлого, разом з [PERSON] поховали його, та після смерті утримує та доглядає за вказаною квартирою. Для отримання спадкових документів позивачі 13.10.2015 року звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [PERSON]. Однак, нотаріусом їм в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів на спадкове майно. Через тривалий хворобливий стан, [PERSON] не зареєструвала своє право власності на вищевказану квартиру в органах БТІ. Саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій по оформленню свого права власності, а саме реєстрації відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання даної позовної заяви про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину позивачі не можуть. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Представник відповідача - [PERSON] міська рада, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 10.07.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири № 109, яка розташована за адресою: місто Миколаїв, проспект Богоявленський, будинок № 325/1. Відповідно до заповіту, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та все те, на що він за законом матиме право, заповів своїй доньці [PERSON] . На час смерті спадкодавця [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON], остання проживала з [PERSON] до дня його смерті в квартирі [ADDRESS], доглядала померлого, разом з [PERSON] поховали його, та після смерті утримує та доглядає за вказаною квартирою. Для отримання спадкових документів позивачі 13.10.2015 року звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [PERSON]. Однак, нотаріусом їм в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів на спадкове майно. Через тривалий хворобливий стан, [PERSON] не зареєстрував своє право власності на вищевказану квартиру в органах БТІ. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч.2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. За таких обставин, відповідно до вимог п. п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на обєкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводилося реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно ч.1. ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. На підставі ст. 15 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved