overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 22 січня 2011 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося за причиною непорозуміння та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинені понад два роки, на теперішній час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина залишається мешкати разом з матір'ю. Спору про поділ майна не мають. Просив розірвати шлюб між нею та відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2011 року, який оформили у виконавчому комітеті Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 151012, актовий запис № 1. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 247044, зареєстрованого виконавчим комітетом Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с.5) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не теперішній час не існує. За спільною згодою сторін дитина залишаються проживати разом з матір»ю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 02 вересня 2010 року в с. Чугуєво Межівського району Дніпропетровської області померла її мати [PERSON]. Батько [PERSON] помер раніше 13 квітня 1970 року. На похоронах вона була відсутня і в 2016 році переїхала на постійне місце проживання в [INFO]. Від сусідів дізналася, що мати померла. Інші спадкоємці відсутні. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 7,321 га., посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 116800. 28 березня 2016 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку була відсутність правовстановлюючих документів на земельну дялнку. Просить суд призначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]; судові витрати покласти на неї. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Новопавлівської сільської ради у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обємі, як обґрунтовані на законі та документально підтверджені. [PERSON] померла 02 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.14). Після смерті останньої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 7,321 га., розташованої на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 116800 (а.с.13). Позивач [PERSON] являється рідною донькою померлої, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб останньої (а.с.10,12). Постановою приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.20). Позивач пропустила строк для прийняття спадщини через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку. На підставі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та захист права власності, посилаючись на те, що позивач [PERSON] знаходиться з відповідачем по справі [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1982 року. На теперішній час в Добропільському міськрайонному суді знаходиться на розгляді цивільна справа про розірвання шлюбу. Позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане 14 жовтня 1993 року відділом по житловим питанням і управлінню комунальною власністю Добропільської міської ради, згідно розпорядження №673 від 13 жовтня 1993 року і на підставі договору дарування 2/3 частини квартири, засвідченого 13 липня 2010 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округа [PERSON] в реєстрі за № 1981 належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрованій в вищевказаній квартирі з 11 березня 1988 року, більше як два роки не мешкає в квартирі, виїхав в Росію, де має іншу сімю та дитину. Позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням, захистити її право власності на квартиру за адресою в [ADDRESS]. Позивач, відповідач в судове засіданні не зявились, позивач надала суд заяву про слухання справи в її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач надав нотаріально засвідчену заяву від 09 червня 2016 року, з позовними вимогами [PERSON] згоден в повному обсязі, просить розглянути справу в його відсутність. Вивчивши матеріали цивільної справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 серпня 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитини дочку [PERSON], [INFO], яку відповідач в добровільному порядку не утримує . Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяві, та додала, що з відповідачем не склалося сумісне життя, з її боку є наміри на розірвання шлюбу з відповідачем, просить задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, згоден надавати матеріальну допомогу їх малолітній дитині, з позовними вимогами позивача згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач знаходяться у шлюбі з 10 серпня 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 159, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (арк. справи 3). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 07 липня 2015 року, місце реєстрації Відділ запису актів цивільного стану міста Сєрова Свердловської області Російської Федерації, актовий запис № 611. (арк.справи 4) Батьком малолітньої дитини [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, вказаний відповідач по справі [PERSON]. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою доказів, встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги позивачці [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання малолітньої дитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який працює і має щомісячний стабільний дохід. З урахуванням цього, варто стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь малолітньої дитини присуджуються з дня предявлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 09 червня 2016 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила признати її опікуном над недієздатним дядьком [PERSON] В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що її дядько [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2007 року визнаний недієздатним. Його опікуном була її бабця, яка [INFO] померла. У зв'язку з необхідністю оформити спадщину після смерті [PERSON], заявниці запропоновано звернутись до суду з даною заявою. У судовому засідання заявниця та її представник заяву підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на зазначені підстави. Представник заінтересованої особи по довіреності [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, вніс подання про можливість призначення [PERSON] опікуном над недієздатним дядьком [PERSON] Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2007 року, [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та призначено опікуном його матір [PERSON]. Рішення набрало законної сили 26 листопада 2007 року (а.с. 4). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Як встановлено судом, [PERSON] дружини та дітей не має, тому [PERSON] просить призначити її опікуном над недієздатним дядьком, для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті бабці [PERSON] Відповідно до ст. 60 ч. 1 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її дієздатною. З подання Управління праці та соціального захисту населення вбачається, що [PERSON] за станом здоров'я може бути призначена опікуном, за місцем проживання зарекомендувала себе позитивно, тому опікунська рада вважає за можливе призначити опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви про призначення опікуном над недієздатною особою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 26 серпня 2014 року сторони уклали шлюб, від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, в результаті чого сторони протягом шести місяців разом не проживають, а тому просила шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 26 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4), від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд задовольняє позов та приймає визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону, не порушує прав свобод та інтересів сторін та інших осіб, подружні відносини у сторін припинились, шлюб існує лише формально, а тому вони не бажають в подальшому проживати разом та зберегти сім`ю. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 18.02.2006 року з відповідачем перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, коштів не надає, хоча спроможний сплачувати аліменти на дочку, оскільки працює монтером колії, отримує постійний та значний заробіток, тому вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 18.02.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]\~було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18.02.2006 року. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Малолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, працює монтером колії Шепетівської дистанції колій та отримує відповідну заробітну плату. З врахуванням матеріального становища сторін, суд вважає що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 22 січня 2013 року до теперішнього часу. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути зі [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження,а.с.4), яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виданою Ромоданівською селищною радою Миргородського району (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що вона народилася 14 жовтня 1998 року, у теперішній час є вагітною та термін вагітності складає 36 тижнів. З батьком її майбутньої дитини [PERSON] вони вирішили узаконити свої стосунки, однак в прийнятті їхньої заяви про укладення шлюбу відділом ДРАЦС було відмовлено, оскільки вона не досягла встановленого законом шлюбного віку. Укладення шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вона хоче проживати з останнім однією сімєю та виховувати разом із ним спільну дитину. Посилаючись на викладене та на ст. 23 СК України, просила суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON]. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Заінтересована особа мати заявниці [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, додатково пояснивши, що вона володіє інформацією про життєві наміри своєї доньки, про її стосунки з [PERSON] та позитивно відноситься до їх бажання зареєструвати шлюб. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву [PERSON] підтримав та повідомив, що він є батьком дитини, якою вагітна заявниця, має з нею близькі стосунки і бажає укласти шлюб. Представники заінтересованих осіб в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 1 ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Згідно з ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною 2 ст. 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З копії паспорту заявниці [PERSON] (а. с. 3) вбачається, що вона народилася 14 жовтня 1998 року, тобто на час розгляду справи їй виповнилося повних 17 років. Заявниця перебуває на обліку по вагітності в Очаківській центральній районній лікарні, термін вагітності складає 35-36 тижнів, що підтверджується висновком ЛКК № 592 від 01 червня 2016 року (а. с. 5). Неможливість державної реєстрації шлюбу заявниці та [PERSON] підтверджується листом Очаківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 03 червня 2016 року (а. с. 6), з якого вбачається, що провести державну реєстрацію шлюбу неможливо через недосягнення заявницею шлюбного віку. В судовому засіданні будь-яких перешкод для реєстрації шлюбу не встановлено, заявниця за станом фізичного і психічного здоровя відповідає своєму віку, підтримує стосунки з батьком майбутньої дитини, який є повнолітнім та дієздатним. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що створення родини для заявниці, яка є вагітною та бажає зареєструвати шлюб з біологічним батьком своєї дитини, відповідатиме її інтересам, зважаючи на що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved