Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

07.11.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Київський страховий дім», у якому просить стягнути на свою користь страхове відшкодування в сумі 97 586,52 грн., а також судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.12.2017 р. на автодорозі Київ-Чоп мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «МАЗ», номерний знак [NUMBER] , власником якого є ЛМКП «Львівськийводоканал», цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», згідно полісу № АК/2224629, та транспортного засобу «Citroen Jumper», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу та під керуванням останнього. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол), ДТП відбулась з вини водія транспортного засобу «МАЗ». Згідно із даними звіту про оцінку майна, вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу становить 97586,52 гривні. 17.01.2018 р., а також і 19.03.2019 р., позивач звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак така залишена страховиком без реагування. Вжиті позивачем заходи щодо відшкодування завданою йому шкоди страховиком не задоволені, а тому просить стягнути відповідача страхове відшкодування у розмірі 97586,52 гривень. Ухвалою від 11.11.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи МТСБУ. 27.12.2019 р. на адресу суду надійшли пояснення МТСБУ, в яких представник останнього виклав свої аргументи і міркування на підтримку позовних вимог, крім того просив суд розглядати справу без представника. 11.08.2020 р. протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника позивача про оголошення перерви для надання розрахунку судових витрат. 27.08.2020 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, а також розрахунок судових витрат. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак до суду представник позивача подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, до суду свого представника не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 19.12.2017 р. на автодорозі Київ-Чоп мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «МАЗ», номерний знак [NUMBER] , власником якого є ЛМКП «Львівськийводоканал», та транспортного засобу «CitroenJumper», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу та під керуванням останнього. Зазначена ДТП мала місце з вини водія транспортного засобу «МАЗ» номерний знак [NUMBER] , що встановлено в повідомленні про ДТП у формі Європротоколу від 19.12.2017 р. Судом встановлено, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2224629, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 100000,00 грн. на одного потерпілого, при цьому розмір франшизи складає 0,00 грн. 20.12.2017 р. позивач звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою. 17.01.2018 р. та 19.03.2019 р. позивач звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, ПрАТ «Київський страховий дім» станом на дату подачі позову розрахунків з позивачем не провів, тобто відмовився в односторонньому порядку виплачувати страхове відшкодовування. Крім цього, позивач звертався із заявою про виплату страхового відшкодування в межах сум страхового поліса № АК/2224629 на підставі дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.12.2017 р. за участю застрахованого ТзОВ «Фінансова Компанія «Груп Фактор», а саме транспортного засобу марки «МАЗ». У Рішенні Личаківського районного суду м.Львова від 02.10.2019 р. встановлено, що договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 р., ПрАТ «Київський страховий дім» відступив права вимоги новому кредитору ТзОВ «Фінансова компанія «Груп Фактор», у тому числі за зобов`язаннями по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, укладеного між ЛМКП «Львівводоканал» та ПрАТ «Київський страховий дім». Також, позивач неодноразово звертався до МТСБУ зі скаргами на бездіяльність відповідача. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так, відповідно до наданого позивачем звіту № 3004/18, складеного ФОП « [PERSON] », вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Citroen Jumper», номерний знак [NUMBER] , складає без врахування коефіцієнту фізичного зносу \-- 97 586,52 грн., а з врахуванням зносу - 50 550,54 грн. За послуги зі складання вказаного звіту, позивач сплатив 2 500,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування визначена у звіті в розмірі 50 550,54 грн., з врахуванням додаткових витрат, понесених на оплату експертної оцінки матеріального збитку в сумі 2 500,00 грн., а всього 53 050,54 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 985,64 грн. Разом з тим, суд вважає, що в частинні стягнення витрати на професійну правничу допомогу, підлягають частковою задоволенню, оскільки процесуальним законодавством не передбачено можливість відшкодування витрати на професійну правничу допомогу понесені під час розгляду іншої справи, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14 400,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 68 436,18 грн. (53 050,54 грн. + 985,64 грн. + 14 400,00 грн.).

Outcome: partial