Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

09.12.2014 року заявник звернулась до суду з заявою та просила ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) разом із спадкодавцем, її батьком, [PERSON] ([INFO]) за адресою [ADDRESS], з грудня 1998 року і до часу відкриття спадщини - смерті [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина. Заявник стверджує, що вона є єдиною спадкоємицею майна [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право власності за законом нотаріусом було відмовлено, через те, що необхідно підтвердити родинні відносини та факт спільного проживання зі спадкодавцем. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Заявник у судове засідання з`явилась, заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник зацікавленої особи ОМР у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст. 234 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до змісту роз'яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №8394, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на підставі свідоцтва про право власності від 10 грудня 1999, частину квартири [ADDRESS]. 12 травня 1998 року секретарем виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Миколаївського району Одеської області було посвідчено заповіт, відповідно до якого [PERSON] в разі своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не полягало, й взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону буде матиме право заповів дочці - [PERSON]. Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. Проте заявник [PERSON], пропустивши строк визначений ст. 1270 ЦК України, звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Однак, листом № 62/01-16 від 13.05.2014 року нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що заявником пропущено строк, встановлений для відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де в графі «батько» записаний російською мовою - «[PERSON]», матір'ю - «[PERSON]». На підставі розпорядження органу приватизації від 10 грудня 1999 року № 137950 (а.с. 11) [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] того ж дня, а саме 10 грудня 1999 року було видано Свідоцтво про право власності на житло, на підставі якого останні стали власниками в рівних частках квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Заявник стверджує, що з грудня 1998 року аж до самої смерті, [INFO] її батько [PERSON] проживав у вищевказаній квартирі разом з нею та її родиною, чоловіком та двома доньками. Вони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. На підтвердження своїх доводів заявник надала: - Довідку ЖБК «Приморський 19», у якій зазначається, що [PERSON] був зареєстрований з 18.12.2000 року по день смерті, [INFO], однак ніколи не проживав за місцем прописки (а.с. 14); - Довідку за місцем вимоги від 18.12.2006 року, видана дільничним терапевтом Поліклініки № 20 Київського району [PERSON], у якій зазначається, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] (а.с. 13); - Заяву від 13.01.2007 року сусідів мешканців будинку [ADDRESS], чиї підписи засвідчені начальником Дільниці № 3 КП «ДЄЗ «Південна», у якій [PERSON] (кв. 38), [PERSON] (кВ. 40), [PERSON] (кВ. 39), [PERSON] (33), [PERSON] (кВ. 36) підтвердили, що [PERSON] мешкав у родині своєї доньки [PERSON] з грудня місяця 1998 року по [INFO] у квартирі [ADDRESS] (а.с. 12). Також у судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини, викладені в заяві. Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини мають право за законом на спадкування в четвертій черзі. Судом враховані норма ст. 3 СК України, яка вказує, що сім`ю складають особи, які проживають разом, мають спільні права та обов'язки. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові, солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають однин одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об'єктивно, прийшов до висновку що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved