Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

09 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с. Липівка Томашпільського району померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якої входить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки розміром 0,2500 га, яка розташована в [ADDRESS] , посвідченої державним актом серії ЯИ № 649813 та земельна ділянка розміром 0,1310 га, яка розташована в [ADDRESS] , посвідченої державним актом серії ЯИ № 803656 . Позивач є спадкоємцем за заповітом. Крім нього заповіт був ще зроблений на його сестру [PERSON] . Коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Семко В.М. не з`явився, однак, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Томашпільської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] не з`явилась, однак, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в с. Липівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно копії заповіту від 04 лютого 2003 року [PERSON] свій житловий будинок з надвірними будівлями в с. Липівка [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Як видно з довідок № 222 від 18 грудня 2020 року та № 221 від 30.03.2021 року виданих Липівським старостинським округом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилось спадкове майно: земельна ділянка ділянка розміром 0,2500 га., посвідченої державним актом серії ЯИ № 649813, земельна ділянка розміром 0,1310 га, посвідченої державним актом серії ЯИ № 803656 та житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в [ADDRESS] . Спадкоємцемм за законом залишився [PERSON] (а.с. 9). З державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 649813 та серії ЯИ № 803656 видно, що [PERSON] належать земельні ділянки площею 0,2500 га та площею 0,1310 га, розташованих в с. Липівка Томашпільського району Вінницької області (а.с.13,14). Також згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON] належить житловий будинок за [ADDRESS] (а.с.8). В довідці №296 від 08.06.2020 року вказано, що в зв`язку із переєстрацією вулиць та житлових будинків в с. Липівка відповідно рішення виклонавчого комітету Липівської сільської ради від 12.06.2014 року № 23, будинок, який розташований в [ADDRESS] , що належить [PERSON] , знаходиться під [ADDRESS] ) (а.с.11). Тульчинською державною нотаріальною конторою від 30 березня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON] відмовлено (а.с. 24). Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори № 811 від 06 липня 2021 року спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] заведена. Як видно з спадкової справи № 492/2010 до Томашпільської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] (а.с.37-68). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved