Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

10.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кулішівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В позові зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON] Після її смерті за заповітом відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,2500 га. Коли він звернувся до державного нотаріуса Ємільчинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, то нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями. В позові просив визнати його власником житлового будинку в цілому з усіма господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті його баби [PERSON]. На попереднє судове засідання позивач не з'явився, до позовної заяви додав заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, сільський голова Кулішівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області Левченко Олександр Сергійович, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію свідоцтва про смерть [PERSON]; ксерокопію паспорта [PERSON]; ксерокопію заповіту 09.12.2008 року відповідно до якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]; ксерокопію паспорта позивача; довідку Кулішівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 1922 від 02.09.2013 року про те, що [PERSON] на день смерті, [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] і разом з нею на день її смерті та протягом шести місяців після смерті проживав внук [PERSON]; довідку Кулішівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 1926 від 02.09.2013 року про те, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] рахується за [PERSON]; ксерокопію довідки Новоград - Волинського МБТІ № 215 від 01.11.2013 року про те, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано; ксерокопію технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS]; ксерокопію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2014 року згідно якого спадщина складається з земельної ділянки площею 0, 2500 га; постанову державного нотаріуса Ємільчинської державної нотаріальної контори № 140/02-31 від 06.02.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд рахує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до заповіту від 09.12.2008 року [PERSON] заповіла все своє майно - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1223 ЦК України,

Outcome: approved