Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

09 березня 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивує свої вимоги тим, що 21.10.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану м.Харків. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Неповнолітній син проживає разом з матірю [PERSON] Батько участі у вихованні та утриманні сина не приймає, матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання батьківського обовязку. Просить стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дати звернення суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим в установленому законом порядку під розписку, в судове засідання не зявився, надав заяву про відкладення судового засідання, але доказів поважності причин своєї неявки не надав. За даних обставин, з урахуванням ст.157 , ст. 169 ЦПК України суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. З огляду на викладене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2011 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (а.с.29 ). Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час проживають окремо, син проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального уповноваженого Органу самоорганізації населення від 04.04.2017 року за № 223 (а.с. 31). Позивачка офіційно не працює. Відповідач офіційно працює в СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» м.Харкова, отримує стабільний заробіток. . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7 і 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище сторін, також враховує, що відповідач працездатний, інших дітей на утриманні не має, працює, отримує стабільний заробіток, може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. З урахуванням всіх обставин справи, принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на одну дитину ? частину та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які сплачувати матері до повноліття дитини, відмовивши в решті вимог за необгрунтованістю, оскільки, це відповідатиме інтересам дитини. У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved