Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про поділ спільно нажитого майна в рівних частинах, з тих підстав, що 09.06.2001 року по 28.04.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. 13.10.2005 року, відповідно до договору купівлі-продажу, ними було куплено житловий будинок, який розташований в м. Виноградів по вул. Цілинна, 30, Закарпатської області. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в м. Виноградові по вулиці Цілинна, 30. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2017 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, однак надали письмову заяву в якій обставини справи підтвердили, позов підтримали в повному обсязі та просили слухати справу у їх відсутності. Відповідач в судове засідання по справі не з'явився за невідомими суду обставинами, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті «Новини Закарпаття». Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Тому суд, розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, які є достатніми, з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач та його представник у клопотанні проти цього не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився за невідомими суду обставинами, про день, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином своєчасно. В попередньому судовому засіданні, яке було проведено 09.02.2017 року, проти задоволення позову заперечив. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо поділу майна подружжя, які врегульовуються ст.ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні норми містяться у частині 3, 4 ст. 368 ЦК України та частині 1, 2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до п.23 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК), ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2001 рок між [PERSON] та [PERSON] у Виноградівському РАГСі Закарпатської області було укладено шлюб, актовий запис №55, який розірвано на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2011 року у справі №2-554/11 (а.с., 5). Відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованому в реєстрі за №1749 приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON] 13.10.2005 року, відповідач придбав житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Цілинна (Куйбишева), 30, в м. Виноградів, Закарпатської області (а.с.6). До складу домоволодіння, згідно договору купівлі-продажу, входять житловий будинок загальною площею 65,1 кв.м., житлова площа 38,8 кв.м., сарай літ. В, сарай літ. Г, уборна літ. Д, ворота металічні (а.с.6), які оцінені за домовленістю сторін на загальну суму 68175,00 грн., що також підтверджується вищевказаним договором. Відповідно до договору іпотеки, укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] від 18.10.2005 року №136/39/05-Р, спірний житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Цілинна (Куйбишева), 30, м. Виноградів, Закарпатської області, передано в іпотеку банку. Приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] накладено заборону відчуження зазначеного в договорі житлового будинку до припинення дії договору, зареєстровано в реєстрі за №1765 від 18.10.2005 року (а.с.39-44). Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сімї (частина 4 статті 65 СК України). Таким чином, у результаті придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Положення Закону України «Про іпотеку» про те, що іпотекодавець не має права розпоряджатись будинком без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, не означає, що в судовому порядку не можна поділити майно подружжя шляхом визначення права власності на нього, оскільки право власності подружжя у рівних частках встановлюється законом, право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням майном. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Цілинна (Куйбишева), 30, в м. Виноградів є об'єктом спільної сумісної власності сторін, як подружжя, право власності на яке зареєстроване за відповідачем за час перебування у шлюбі з позивачкою, а тому підлягає поділу між ними в рівних частинах. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в її інтересах.

Outcome: approved