Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

08 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач по справі, звернулось до суду із позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року в розмірі 313691,09 грн, з яких 264967,13 грн заборгованість за кредитом, 48723,96 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.12.2015 по 27.11.2016, а також просить стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року, за умовами якого Банком було надано відповідачу кредитні кошти в сумі 100000 доларів США. В подальшому сторонами вносились зміни до кредитного договору шляхом укладення додаткового договору № 1 від 03 березня 2009 року, додаткового договору № 2 від 03 серпня 2009 року, додаткового договору № 2 від 18 серпня 2009 року, додаткового договору № 3 від 24 березня 2011 року. Банком були виконані зобов`язання за договором та додатковими договорами, однак відповідач не здійснює погашення кредиту та відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Станом на 28 листопада 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 313691,09 гривень, з яких 264967,13 гривень заборгованість за кредитом, 48723,96 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.12.2015 по 27.11.2016. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року вжиті заходи забезпечення позову накладено арешт на частку 4-х кімнатної квартири [ADDRESS] , в межах суми позовних вимог. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року позовні вимоги були задоволені. 27 березня 2019 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 02 травня 2019 року відповідачем подано уточнену заяву про перегляд заочного рішення. В уточненій заяві відповідач посилається на те, що постановою Господарського суду Харківської області від 25 грудня 2012 року він був визнаний банкрутом, було відчужено предмет іпотеки і ПАТ «ОТП Банк» не оспорювало відчуження предмета іпотеки у судовому порядку, тобто погодилося з продажем зазначеного об`єкта, ціною та процедурою продажу на торгах, тому відповідач був впевнений що будь-якої заборгованості за Кредитним договором не існує. Також, відповідач зазначив, що необхідно дослідити хто сплатив останній платіж за кредитним договором в сумі 295399,78 гривень, що дата якого зазначена в розрахунку заборгованості 06 листопада 2014 року. В цей час відповідач перебував в АТО та не міг цього зробити або дати будь-кому доручення на це. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 травня 2019 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року заочне рішення від 07 березня 2017 року скасовано, справу призначено у порядку загального провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року первісного позивача у справі ПАТ «ОТП Банк» замінено правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо». 30 травня 2020 року відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, якої відповідач зазначає, що постановою Господарського суду Харківської області від 25 грудня 2012 року [PERSON] визнаний банкрутом, з дня прийняття постанови підприємницька діяльність припинена, строк виконання всіх грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і обов`язкових платежів вважається таким, що настав, припинено нарахування неустойки, відсотків та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості, вимоги за зобов`язаннями банкрута, що виникли під час проведення процедур банкрутства, належить пред`являти в межах ліквідаційної процедури. Також, відповідач зазначає, що вказаною постановою встановлено строк 60 днів для пред`явлення вимог кредиторів до банкрута, проте, позивач звернувся до суду в 2017 році, тобто через чотири роки, як стало відомо про розпочату процедуру банкрутства відносно ВОП [PERSON] , Відповідачем не подано у встановлений судом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та представника відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 03 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року, за умовами якого Банком було надано відповідачу кредитні кошти в сумі 110000 доларів США у строкове платне користування до 05 червня 2023 року, за умови сплати 5,49 % річних та щомісячного погашення кредиту рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору. 03 березня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1, яким графік щомісячних платежів встановлено у новій редакції. 03 серпня 2009 року між ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено Додатковий договір № 2, яким змінено процентну ставку, розмір якої з дати підписання цієї угоди до 03 вересня 2009 року становить 12,99 %; з 03 вересня 2009 року до 03.12.2009 року 6,57 %; з 03 грудня 2009 року до дати закінчення договору 13,25 %. 18 серпня 2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 2, яким змінено процентну ставку, розмір якої з 03 вересня 2009 року до 03.12.2009 6,57 %; з 03 грудня 2009 року до повного виконання Боргових зобов`язань за Кредитним договором використовується плаваюча процентна ставка у розмірі фіксованого відсотку + FIDR, розмір фіксованого відсотку 5,75 %. 24 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 3, яким змінено валюту кредиту, розмір кредиту становить 595027,08 грн, з дати укладання цього Додаткового договору і до повного виконання Боргових зобов`язань за Кредитним договором буде використовуватись Плаваюча процентна ставка в наступному розмірі - фіксований відсоток + FIDR, фіксований відсоток 2,49 %. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року між його сторонами було укладеного договір іпотеки № PML-707/095/2008, предметом якого є належна позивачу квартира по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання Банком своїх зобов`язань відповідачем не оспорюється. Отримання відповідачем коштів в сумі 110000 доларів США за кредитним договором № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року підтверджується кредитною заявкою від 03 червня 2008 року з підписом відповідача про кредитну трансакцію, кредитною заявкою на суму 595027,08 гривень від 24 березня 2011 року з підписом відповідача про кредитну трансакцію. Судом встановлено, що відповідачем не виконувались зобов`язання щомісячного погашення кредиту та сплати процентів за його користування, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що був наданий позивачем, станом на 28 листопада 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 313691,09 гривень, з яких 264967,13 гривень заборгованість за кредитом, 48723,96 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.12.2015 по 27.11.2016. Позивачем не надано інших відомостей про розмір заборгованості або доказів невірного її розрахування позивачем. Обставини здійснення платежу 06 листопада 2014 року в сумі 295399,78 гривень, не мають значення для вірного вирішення справи, оскільки не впливають та загальний розмір заборгованості, який фактично не оспорюється відповідачем. Участь відповідача в період з 28 травня 2014 року по 17 листопада 2014 року в антитерористичній операції відповідно до наказів командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 14.05.2014 № 39, Першого заступника Антитерористичного Центру при СБУ від 30.06.2014 № 43, наказу Керівника сектору «А» від 07.11.2014 № 118, командира військової частини польова пошта [NUMBER] № 356, також не впливає на висновки суду про розмір заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно зі статтею 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Посилання відповідача про те, що він вважав, що заборгованість за кредитним договором відсутня внаслідок продажу предмета іпотеки суд не приймає до уваги у зв`язку з наступним. Постановою Господарського суду Харківської області від 25 грудня 2012 року фізична особа-підприємець [PERSON] визнаний банкрутом, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Бєляєву Олену Миколаївну. 13 січня 2013 року предмет ліквідатором боржника [PERSON] предмет іпотеки був проданий за договором купівлі-продажу, посвідченим 13 січня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області сума договору склала 79500,00 гривень. Постановою апеляційного господарського суду від 21 травня 2013 року апеляційна скарга ПАТ «ОТП Банк» задоволена, постанова господарського суду Харківської області від 25.12.2012 скасована, провадження по справі про визнання банкрутом припинено. Таким чином, судом встановлено, що на предмет іпотеки був реалізований не в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, а за процедурою ліквідаційної процедури. Суду не надано доказів, що свідчать про перерахування отриманої від продажу квартири суми у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що станом на час звернення з позовом до суду заборгованість Заява відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідається або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з умов кредитного договору № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року, строк повернення кредитних коштів та нарахованих процентів спливає 05 червня 2023 року. При таких обставинах, станом на час звернення позивача до суду із позовом строк позовної давності не сплинув, доводи відповідача про обчислення строку позовної давності з дати ухвалення постанови Господарського суду Харківської області від 25 грудня 2012 року є помилковими. Крім того, як було зазначено вище Постановою апеляційного господарського суду від 21 травня 2013 року апеляційна скарга ПАТ «ОТП Банк» задоволена, постанова господарського суду Харківської області від 25.12.2012 скасована, провадження по справі про визнання банкрутом припинено. Таким чином, заборгованість за кредитним договором № ML-707/095/2008 від 03 червня 2008 року, що належить до стягнення з відповідача на користь позивача становить 313691,09 гривень, з яких 264967,13 гривень заборгованість за кредитом, 48723,96 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.12.2015 по 27.11.2016. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 4705,37 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved