overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

08 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 08 грудня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, неналежне матеріальне утримання сім'ї з його боку та відсутність прояву інтересу до виховання дітей, внаслідок чого постійно виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини припинили понад рік тому, та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Наразі вона звернулась до суду із заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 42, 43). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 грудня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 81 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 19 березня 2006 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5) та 10\~червня 2014 року народився син [PERSON] (а.с. 6). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2017 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Ухвалою суду від 30 січня 2018 року сторонам надавався строк для примирення строком на три місяці (а.с. 33-34). У своїх окремих письмових заявах, наданих суду 03\~липня 2018 року, позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач їх визнав, у звязку з чим суд робить висновок, що примирення між сторонами не відбулось. Враховуючи, що під час наданого сторонам строку на примирення, останні не примирилися, сім'ю відновити не вдалося, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

08 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 24.06.2000 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №2. Від шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила залишити прізвище «Каритіна». Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.06.2000 року виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №2, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №065589 (а.с.4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просила залишити їй прізвище «Каритіна». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

08 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду із зазначеним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради № 155 від 30 червня 1998 року на його ім`я було переоформлено особовий рахунок зі сплату за комунальні послуги на квартиру [ADDRESS] . При зверненні до відповідача щодо приватизації вказаної квартири він одержав відмову через те, що вказана квартира не належить до комунальної власності Очаківської міської ради. Посилаючись на те, що він правомірно набув право на проживання у спірній квартирі, просив визнати за ним право власності на зазначену квартиру та зобов`язати відповідача провести її приватизацію. Особи, які беруть участь у справі, в підготовче судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. На підставі рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради № 155 від 30 червня 1998 року за заявою позивача [PERSON] на його ім`я було переоформлено особовий рахунок зі сплати за квартиру і комунальні послуги на квартиру [ADDRESS] (а. с. 9). 03 травня 2019 року Очаківською районною філією КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» на ім`я позивача [PERSON] було виготовлено технічний паспортна квартиру [ADDRESS] (а. с. 10-13). Звернувшись до відповідача щодо передачі зазначеної квартири у приватну власність, позивач [PERSON] одержав відмову з посиланням на те, що ця квартира не належить до комунальної власності Очаківської міської ради; для вирішення спірного питання позивачеві було запропоновано звернутися до суду (а. с. 15). Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що іншого шляху реалізувати своє право власності на спірну квартиру у [PERSON] немає; обставин, які б вказували, що він набув це право власності неправомірно, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача за клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

08 вересня 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 червня 2018 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 92. 05 жовтня 2020 року по справі було ухвалено заочне рішення, однак в рішенні не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір, згідно квитанції від 07 вересня 2020 року, в сумі 840 грн. 80 коп. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 420,40 грн. з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 420,40 грн. - з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

08 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 14 червня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №161. Прізвище просить їй не змінювати. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з 2018 року. При цьому сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 29 вересня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву, за змістом якої він визнає позов та просить розірвати шлюб. Розгляд просить провести за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 14 червня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №161, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №382, [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.8). Як вказує позивачка у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони з 2018 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання дитини з матір`ю, чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

08 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гадяцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м. Гадяч померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт [INFO] , яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що буде належати їй на день смерті та все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] . На підставі договору дарування, посвідченого Гадяцькою ДНК 18.12.1954 року №5538 Ѕ частина житлового будинку по [ADDRESS] належить [PERSON] та Ѕ частина вказаного домоволодіння належить їй як спадкоємцю після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки, виданої Відділом у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 19.08.2020 року №16-0.22-338/103-20 у власності [PERSON] на території Гадяцького району Полтавської області у власності та користуванні не числяться земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно повідомлення до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданої приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіною С.М., після смерті [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася спадкоємець за заповітом [PERSON] . У видачі свідоцтва заявнику було відмовлено в зв`язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Інвентаризація вказаного домоволодіння проведена 14.07.2020 року, про що свідить копія Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого Полтавським БТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР». Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є спадкоємцем на майно померлої [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

08 вересня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області із Московського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , у якій позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 15 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 917. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що від шлюбу вони з відповідачем дітей не мають. Сімейне життя не склалось через непорозуміння щодо поглядів на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не відповідає її інтересам, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені, примирення не можливе. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 15 серпня 2013 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 917. У вказаному шлюбі дітей не мають. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюбні стосунки припинено, разом не проживають. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 840 гривень судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст.141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

08 вересня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 11 вересня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Сторони до судового засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримав. Відповідач позов визнала, при цьому зазначила, що діти проживають з нею і жодного дня після припинення шлюбних відносин не проживали з батьком. Дочка зареєстрована з батьком та має право власності у кв. [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 лютого 2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 37. У період шлюбу у сторін народилася діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved