Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

07 серпня 2018 року до суду надійшов позов ПАТ «Альфа-Банк», в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 15.12.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 500636479, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 49442,00 гривень, строком повернення до 18.12.2021 року, зі сплатою 17,99 відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язався в порядку та умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 49442,00 гривень, що підтверджується випискою з особових рахунків відповідача. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 05.07.2018 року в загальній сумі 64339,88 грн., з яких: 49442,00 грн. заборгованість за кредитом, 4864,02 грн. - заборгованість по відсоткам, 7633,86 грн. заборгованість по комісії, 2400 грн. штраф, а також сплачені судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, разом з позовом надав заяву, у якій просив розглядати справу у всіх судових засіданнях за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, а саме в сумі основного бору 43000 грн., а також сум відсотків і комісії, в частині штрафу позов не визнав, пояснив, що нарахована сума штрафу передбачена загальними умовами кредитування, які відповідач не підписував, а у підписаних ним документах будь-які умови про штрафні санкції відсутні. Стосовно суми основного боргу, то представник зазначив, що відповідно до наданих банком документів саме сума 43000 грн. є сумою кредитних коштів на потреби відповідача, а інша частина є сумою витраченою на страхування, і до суми кредиту не відноситься. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 15.12.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON], шляхом прийняття пропозиції (акцепт і оферта) був укладений кредитний договір № 500636479, за яким позичальник отримав кредит 49442,00 гривень, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 15.12.2017 року. Згідно з умовами договору, сума кредиту складається з коштів для власних потреб позичальника в розмірі 43000 грн., оплати страхового платежу 6192,00 грн. та страхового платежу 250 грн. згідно з умовами укладених договорів добровільного страхування ризиків. Підписаними відповідачем документами встановлена процентна ставка 17,99 % річних за користування кредитом, та сума комісії за обслуговування кредиту 2,40 % від суми кредиту. Датою остаточного повернення кредиту визначено 18.12.2021 року. Графіком платежів, що є Додатком № 1 до Кредитного договору сторонами визначено строки і суми сплати щомісячних платежів. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач виконував свої обовязки неналежним чином, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість по кредиту, сума заборгованості позичальника станом на 05.07.2018 року становить 64339,88 грн., з яких: 49442,00 грн. заборгованість за кредитом, 4864,02 грн. - заборгованість по відсоткам, 7633,86 грн. заборгованість по комісії, 2400 грн. штраф. Згідно копії вимоги про досудове врегулювання спору, 12.06.2018 року [PERSON] була надіслана вимога про дострокове повернення кредиту. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України та відповідно до кредитного договору банк має право в будь-якому разі вимагати дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що сума кредиту становить 43000 грн., оскільки це спростовується дослідженими судом умовами кредитного договору і виписці по особовому рахунку, згідно з якими сума кредиту визначена як 49442,00 грн. Крім того, цільове призначення кредитних коштів (на власні потреби чи на оплату страхового платежу) не впливає на визначення суми заборгованості. Водночас, суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача про те, що при укладенні договору [PERSON] не підписував умов про нарахування штрафу. Так, досліджені судом письмові докази у вигляді умов кредитного договору, на які погодився позичальник і на яких міститься його підпис, не містять підстав і розмірів нарахування штрафу, а тому в цій частині позову слід відмовити. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за договором № 500636479 від 15.12.2017 року в загальному розмірі 61939 грн. 88 коп. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1691 грн. 52 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial