Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

09.06.2020 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 203, так як подружнє життя не склалось; сім`я фактично розпалась, з січня 2020 року вони хоча і проживають в одній квартирі, але в окремих кімнатах; кожний веде свій окремий бюджет; шлюбні стосунки не підтримують; відповідач зрадив подружню вірність; протягом тривалого часу зневажливо, образливо, грубо та агресивно відноситься до неї; між ними часто виникають суперечки, відсутнє взаєморозуміння, існують різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, утримання та виховання дитини; поведінка відповідача стала причиною її постійного стресового стану, нервового напруження, що негативно впливає на поведінку, психічний розвиток та життя дитини. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за участю сторін, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 203 (а.с.7); мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, стосунки між ними зіпсувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відсутнє бажання відновлювати сімейні відносини. Такий шлюб суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи інтереси малолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. До позовної заяви позивачка додала Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29 травня 2020 року (а.с.13), акт виконаних робіт (наданих - отриманих послуг) до Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29 травня 2020 року (а.с.14) та квитанцію до прибуткового касового ордера від 29.05.2020 року про сплату 2000 гривень за надання послуг правничої допомоги (а.с.15). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявив клопотання про зменгшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів неспівмірність витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тому підстав для зменшення розміру заявлених позивачкою витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Outcome: approved