Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

09 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували 16 липня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Радехів міськрайонного управління юстиції Львівської обласні, про що зроблений актовий запис № 35. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років відношення між сторонами поступово погіршувались. В результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння, будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися більше року тому до дня подання позову. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам їх сина. Тому вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та відповідачем. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Просить розірвати між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] . [INFO] , шлюб, зареєстрований 16.07.2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Радехів міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблений актовий запис 35 (а.с.4-5). 13 липня 2020 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, де окрім питання про розірвання шлюбу, просить суд визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] разом з позивачем в будинку, по місцю прописки за адресою [ADDRESS] (а.с.23-25). У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити та справу слухати без її участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.13,25,43). Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини визнав в повній мірі, не заперечує, щоб син [PERSON] проживав спільно з мамою [PERSON] по місцю фактичного проживання за адресою в [ADDRESS] , просив про розгляд справи без його участі (а.с.41). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 липня 2016 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №35, згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданим 16 липня 2016 року (а.с.10). В шлюбі у сторін народилася дитина: син - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). З довідки № 309 виданої Кустинським старостинським округом 09.06.2020 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] (а.с.20). З довідок № 02-19/56 від 13.07.2020 року, №361 від 13.07.2020 року виданих Кустинським старостинським округом визначається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] , [INFO]. - син, дитина проживає при матері, [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - батько, [PERSON] , [INFO]. - брат, [PERSON] , [INFO] - бабця. У [PERSON] характер спокійний та врівноважений, громадський порядок не порушує, сім`я [PERSON] є благополучною (а.с.27,28). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 р. у справі № 6-2445цс16). Тобто, при розгляді справ аналогічної категорії, суд повинен встановити виняткові обставини у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю. Судом не встановлено обставин, які б могли стати підставою для відмови позивачці у задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дитини разом з нею. Оскільки відповідачем не висловлено будь-яких заперечень, зокрема, подано заяву про визнання позову відповідачем, суд визначає місце проживання дитини разом із матір`ю, що буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи та вимогам закону. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.

Outcome: approved