Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

07 липня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» \~звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким просив стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку загальну суму заборгованості в розмірі 56\~520,49 доларів США, 22\~728 грн. 79 коп., \~а також судові витрати. Свої вимоги мотивували тим, що: -27.02.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений [PERSON] про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній було надано грошові кошти в сумі 59 400,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,09% річних за користування кредитних коштами протягом перших 30 календарних днів, а за користування коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі; -відповідач [PERSON] зобовязувалася повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 27.02.2029 р.; -з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] між Банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені Договори поруки, відповідно до яких останні зобовязались солідарно з позичальником відповідати перед Банком за виконання зобовязань боржника за кредитним договором; -однак відповідачі взяті на себе зобовязання за договорами не виконують, в звязку з чим виникла заборгованість перед банком. Згідно наданого відзиву відповідач [PERSON] вказувала, що: -не має спеціальних знань для перевірки правильності нарахування банком кредитної заборгованості, через що вона звернулась до приватного підприємства «Ніка Консалт» з метою проведення економічної експертизи; -за результатами проведеного дослідження експертом встановлено, що Банком при нарахуванні заборгованості відповідачу допущено ряд порушень; -так, метод нарахування процентів по кредиту не відповідає встановленим Правилам споживчого кредитування АТ «УкрСиббанк», -розмір заборгованості боржника, наведений у розрахунку станом на 15.06.2015 року не підтверджений документально; -розмір реальної процентної ставки та абсолютного подорожчання кредиту у грошовому виразі не відповідає реальній процентній ставці та абсолютному подорожчанню кредиту у грошовому виразі на час проведення експертизи; -крім того, банком застосовано підвищену процентну ставку при нарахуванні заборгованості та зменшено термін кредитування, чим збільшено загальну вартість кредиту; -відповідачем погашено вартість кредиту у розмірі 52\~134,29 доларів США; -при укладанні кредитного договору позивачем порушено положення ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки він завідомо ввів позичальника в оману. Згідно Ухвали від 16.07.2015 року відкрито провадження у справі. 14.12.2015 року Ухвалою суду відмовлено у клопотання відповідача [PERSON] про передачу справи за підсудністю. За Ухвалою від 20.01.2016 року відповідачу [PERSON] відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову. 11.02.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по даній справі ухвалено заочне рішення, яке Ухвалою від 19.04.2016 оку скасоване. 27.05.2016 року провадження у справі зупинено до вирішення іншої цивільної справи , а саме №520/1710/16-ц у Київському районному суді м.Одеси. 10.11.2017 року провадження у справі поновлено. 26.02.2018 року, 30.08.2018 року, 02.05.2018 року, 20.08.2018 року, 01.11.2018 року Ухвалами суду підготовче провадження у справі відкладено. В судове засідання представник позивача двічі не з'явився, відповідно до раніше наданих заяв, просив про слухання справи без його участі, відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.1 п.2 ч.3 ст.223, ч.8 ст.279 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті..... у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи ( його представника), незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Оскільки справа перебуває в провадженні суду тривалий час позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, двічі не з'явився у судове засідання, від нього не надійшло заяв про залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутністю позивача (його представника). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи були повідомлені, причин неявки суду не повідомили. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого. 27.02.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений [PERSON] про надання споживчого кредиту № 11306371000, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 59 400,00 доларів США, зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 11,09% річних протягом перших 30 календарних днів, після чого розмір процентної ставки кожного місяця підлягає перегляду відповідно до умов Договору (т.1, а.с.24-31). Кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 27.02.2029 року. Згідно п. 1.1, 4.1 Договору Позичальник зобовязується повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтентних платежів в порядку і на умовах визначених цим Договором. Відповідно до п.1.3.1 за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від процентної ставки, визначеної цим Договором. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. У відповідності до п. 8.1 Договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї його суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. З умовами договору сторони були ознайомлені, ними вони підписані, про наявність заборгованості та необхідність її погашення були повідомлені. Разом з тим, в забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] 27.02.2008 р., АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») уклав із [PERSON] [PERSON] поруки №183504, [PERSON] [PERSON] поруки №183505, відповідно до умов яких поручителі зобовязались перед Кредитором відповідати в повному обсязі за невиконання позичальником усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Однак покладені зобовязання відповідач [PERSON] не виконувала, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала погашення заборгованості. Відповідно до наданого розрахунку сума заборгованості відповідача [PERSON] по кредиту, станом на 15.06.2015 р., складає 56\~520,49 доларів США та 22\~728 грн. 79 коп., а саме: заборгованість за кредитом 51\~411,00 доларів США, заборгованість за відсотками 5\~109,49 доларів США, а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 4 887 грн. 96 коп., та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 17 840 грн. 83 коп. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). На спростування вищевказаного розрахунку суми заборгованості відповідач [PERSON] звернулась до ПП «Ніка Консалт» для проведення судової економічної експертизи. Так, згідно Висновку судово-економічної експертизи від 26.11.2018 року встановлено, що розмір заборгованості [PERSON] перед АКБ «УрСиббанк» згідно договору про надання споживчого кредиту №1130637100 від 27.02.2008 року (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) по основній сумі боргу за кредитом (тілом кредиту), відсоткам по кредиту, наведений у Розрахунку суми заборгованості станом на 15.06.2015 року документально та нормативно не підтверджується. Розмір реальної процентної ставки (в процентних річних) та абсолютного подорожчання кредиту в грошовому виразі, визначених в договорі про надання споживчого кредиту №1130637100 від 27.02.2008 року (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) не відповідає реальній процентній ставці (в процентних річних) та абсолютному подорожчанню кредиту у грошовому виразі за вказаним кредитним договором на момент проведення експертизи. Метод нарахування банком процентів за споживчим кредитним договором №1130637100 від 27.02.2008 року (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) не відповідає вимогам положень, встановленим Правилами (договірними умовами) кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття та розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків. Проте, суд вважає, що вказаний висновок не спростовує заборгованість відповідача перед банком, з огляду на те, що в ньому містяться посилання на докази (зокрема квитанції з оплати [PERSON] заборгованості за кредитом, Графік платежів за кредитом), які під час розгляду справи відповідачем не надані та не досліджені, через що суд не вбачає підстав для прийняття його до уваги. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими посилання відповідача щодо недоведеності позивачем дійсної суми боргу відповідача [PERSON], визначеної у позові, через те, що розрахунок заборгованості та виписка по рахунку боржника містять різні відомості та суперечать один одному. Так, згідно розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник періодично здійснював погашення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам до лютого 2015 року (а.с.46,51), в той час як згідно наданих виписок по рахунку позичальника відображено погашення позичальником заборгованості по кредиту лише за період з лютого 2008 року по жовтень 2009 року (а.с.128-138). Крім того, позивачем не надано суду Графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту (Додатку №1), який встановлює порядок погашення заборгованості позичальником та є невідємною складовою Договору про надання споживчого кредиту від 27.02.2008 року. Таким чином, з огляду на суперечності у наданих позивачем доказах щодо періоду та розміру заборгованості позивача, сплаченої позичальником суми боргу, відсутність Графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту (Додатку №1), суд позбавлений можливості встановити наявність та дійсний розмір заборгованості відповідача перед банком. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі через недоведеність позивачем вимог у розмірі, визначеному у позові.

Outcome: dismissed