Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

09.03.2016року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила, що вона перебуває з 14 лютого 2015року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач в жовтні 2015року залишив сім'ю, ніякої матеріальної допомоги ні дитині ні їй не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], в розмірі 2500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, а також аліменти у розмірі 1000грн. щомісячно на її користь і її утримання до досягнення сином трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того зазначила, що відповідач працює водієм у таксі, та його прибуток складає біля 400грн. в день. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено наступне. Сторони у справі зареєстрували шлюб 14 лютого 2015року. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.4,5). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивачки на матеріальне утримання дитини з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Метою законодавчого закріплення права матері на отримання аліментів на дитину і на своє утримання є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення її грошовими коштами, необхідними для її життєдіяльності. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Матеріали справи не містять доказів, що у відповідача тяжке матеріальне становище, наявність на утриманні інших осіб, та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про його спроможність сплачувати аліменти. Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що батьки зобов'язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя. Прожитковий мінімум на дитину до 6 років на одну особу на місяць з 01.01.2016 року складає 1167 грн. Ураховуючи, що дитина проживає спільно з матір'ю, яка нею опікується постійно, і об'єктивно несе більші витрати на її утримання, та ураховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, з незначним відступом від рівності часток, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх сина належить визначити в сумі 1000грн., щомісячно, починаючи з 09.03.2016року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст.191 СК України, до досягнення дитиною повноліття а на дружину в сумі 500 грн. до досягнення дитиною трьох років, оскільки позивач на відміну від відповідача не може працювати, оскільки доглядає за дитиною. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про їх зміну. Згідно ст.23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своїх дітей і для суспільства в цілому. Оскільки діючим законодавством покладений обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей на батьків, то обов'язок забезпечити гідний рівень життя дітей лежить на обох батьках. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 551грн.20коп. На підстав викладеного,

Outcome: partial