Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

07 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 січня 2017 року у Дарницькому районному у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Україна, актовий запис №58. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 січня 2017 року у Дарницькому районному у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Україна, актовий запис №58. Під час спільного проживання в них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . В силу психологічної несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя. Подружні права та обов`язки, повністю припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо вже більше року. Відповідно перестали вести спільне господарство, в кожного утворився окремий бюджет. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спору щодо розподілу майна немає. Ухвалою судді від 15 липня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного письмового позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] , було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Станом на 14.08.2020 року у суду не було відомостей про те, що відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Конверт із позовною заявою з додатками, ухвалою про відкриття провадження у справі, повернувся до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Ухвалою від 14 серпня 2020 року призначено судове засідання з викликом сторін. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 20 січня 2017 року Дарницьким районним у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 20 січня 2017 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 58. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час спільного проживання в них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, мати - позивачка, що підтверджується свідоцтвом про її народження, копію якого долучено до матеріалів справи Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім`я припинила своє існування. На сьогоднішній день позивач не підтримує жодних зв`язків з відповідачем. Примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спору щодо розподілу майна немає. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач під час укладання шлюбу своє дівоче прізвище не змінювала, отже, необхідно їй залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved