Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

10.05.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона має два банківські рахунки в Публічному акціонерному товаристві [PERSON] «ПриватБанк». На вказаних рахунках залишилися грошові кошті в сумі 78\~282,14 грн. та на іншому станом на 18.05.2016р. 11\~500 грн. З січня 2016 року її рахунки заблоковані на підставі ст.64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в цілях запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. 11.03.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення коштів. Однак, рішення по її заяві до теперішнього часу не прийняте. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 88\~215,64 грн., яка складається з: 78\~282,14 грн. сума внесків і 9\~933,50 грн. пенсія. Окрім того, просить стягнути суму боргу з урахуванням інфляції 116\~797,50 грн., відсотки за договором вкладу станом на 30.08.2018 року в сумі 46\~058,49 грн.; суму штрафу відповідно до закону «Про захист прав споживача» - 2\~522\~085,91 грн. та моральну шкоду в сумі 50\~000 грн. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав думку свого довірителя та просив задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник відповідача не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечує та підтримує відзив на позов, наданий раніше до матеріалів справи. Згідно наданих представником банку пояснень на попередніх судових засіданнях, рахунки позивача були заблоковані на виконання вимог ст.64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.1.1.3.2.3 і п.1.13.2.14 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» внаслідок виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операції. Вважає, що в даному випадку банк діє в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства. В задоволенні позову просить відмовити. Вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є клієнтом Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк», користується послугами банку та згідно анкети-заяви від 12.12.2011 року позивач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в Публічному акціонерному товаристві [PERSON] «ПриватБанк» та погодилась з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг складають між сторонами договір про надання банківських послуг, що є публічною офертою, при цьому прийняла на себе зобов'язання виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку. На виконання договору про надання банківських послуг банк відкрив позивачу два рахунки: № 5168….4721 і № 5168…… 5658. (а.с.28). З 19 січня 2016 року вказані рахунки заблоковані у зв'язку з виникненням у банку підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. Доказів щодо наявності у відношенні позивача [PERSON], за даним фактом, кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, суду не надано. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами про повернення коштів, наявних на її рахунках. (а.с.17,18). Однак, листом від 12.02.2016 р. банк повідомив її про неможливість розблокування рахунків з посиланням на ст.64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» і Умови та Правила надання банківських послуг (а.с.22-23,60-62). Відповідно до\~статті 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до пункту 10.1\~глави 10 постанови Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»\~обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до\~статті 1074 ЦК України\~не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом. Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~передбачено, що електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Пунктом 12 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого\~постановою Правління Національного Банку України від 5 листопада 2014 року № 705\~(далі - постанова) передбачено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Згідно зі\~статтею 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~банк в тому числі здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті. Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Відповідно до частини 1\~статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»\~суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями\~15\~та/або\~16\~цього\~Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного\~Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно). Відповідно до частини 2\~статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»\~спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до\~Кримінального процесуального кодексу України. Отже, правомірність блокування карткового рахунку можлива лише у подальшому вчиненні банком дій, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». На забезпечення реалізації вимог\~Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»\~Національним Банком України була прийнята\~постанова № 417 від 26 червня 2015 року «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу»\~(далі - Положення), який визначає комплекс заходів, установлених внутрішніми документами банку з питань здійснення фінансового моніторингу, побудови та забезпечення функціонування системи управління ризиками легалізації кримінальних доходів, надіслання інформації спеціально уповноваженому органу і визначає порядок зупинення, поновлення фінансових операцій та виконання рішень (доручень) спеціально уповноваженого органу. Загальний строк зупинення проведення фінансової операції у випадках, передбачених\~статтею 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», не може перевищувати 30 робочих днів (пункт 115 Положення). Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» не надано суду належних та допустимих доказів, які б могли бути підставою для відмови від здійснення видаткових операцій за рахунками [PERSON], не надано жодних письмових доказів на підтвердження виконання встановленої\~Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»\~та Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу процедури інформування спеціально уповноваженого органу про фінансові операції за розрахунковими рахунками [PERSON] за наявності підстав підозри щодо неправомірності їх проведення та рішення, прийнятого з цього питання уповноваженим правоохоронним органом. На підставі вищенаведеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що банк своїми діями щодо блокування рахунків позивача здійснює перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні належними їй грошовими коштами, у звязку із чим з відповідача на користь позивача підлягають стягнення суми внесків на рахунках [PERSON] на загальну суму 88\~215,64 грн., з яких: особисті кошти 78\~282,14 грн., пенсія 9933,50 грн. Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно розрахунку позивача, сума боргу з урахуванням інфляції з 19.01.2016р. по 30.08.2018 року становить 116\~797,50 грн. (88\~215,64*132,4%). Суд погоджується з даним розрахунком , що сума інфляції за період з 19.01.2016р. по 30.08.2018 року становить 10938,74 грн. = (88\~215,64 х 132,4% = 116797,50 - 88215,64); де 88215,74 грн. - загальна сума вкладів на 19.01.2016 р., 132,4% - розмір індексу інфляції за вказаний період за даними Державного комітету статистики України. Розмір трьох процентів річних відповідно ст. 625 ЦК України за час невидачі грошових коштів позивача, а саме за період з 19.01.2016 р. по 30.08.2018 р. становить 6909,82 грн. = (88215,64 грн. х 3%/365 х 953), де 88215,64 грн. загальна сума вкладів, 3%-розмір відповідальності відповідно до статті 625 ЦК України, 365 кількість днів у відповідальному році, 953 кількість днів невиплати вкладу у період з 19.01.2016 р. по 30.08.2018 р., які необхідно стягнути з відповідача. Суд не згоден з розрахунком позивача, яка просить стягнути з відповідача 46058, 49 грн. проценти за користування її вкладом за період з 19.01.2016р. по 30.08.2018 р. з розрахунку 20% річних, так як позивач не надала суду доказів, що з нею відповідач уклав договір про сплату 20% річних у разі не виконання своїх обовязків по видачі її коштів. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суму штрафу у розмірі 2 522 085 грн. 91 коп. та моральної шкоди у сумі 50 000 грн., суд вважає слід відмовити так як це не передбачено Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами ПриватБанку, з якими позивач була ознайомлена 12.12.2011 р. та згодна була відкрити на своє імя двох банківських рахунків і отримання банківської карти. Таким чином, загальна сума до стягнення з відповідача на користь позивача становить 106\~064,20 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір в сумі 1060,64 грн.

Outcome: partial