Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

08.09.2020 [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона являється спадкоємицею за заповітом складеним 11.04.1996 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Другою миргородською державною нотаріальною конторою Сидоренко В.М. видані 02.01.2001 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок загальною жилою площею 18,5 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , і земельну ділянку площею 0,54 га, розташовану на території с.Єрки Ярмаківської сільської ради, передану для догляду за будівлями - 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,29 га. Рішеннями державного реєстратора від 04 серпня 2020 року відмовлено у державній реєстрації за [PERSON] права власності на земельні ділянки з кадастровим номером 5323289603:03:001:0400 та 5323289603:03:001:0402 в зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. В зв`язку з вказаними обставинами, у позивачки відсутні умови для реєстрації свого права власності на вищезазначені земельні ділянки, тому вона з метою захисту своїх прав звернулася до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, направила заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутність (а.с. 32). Представник відповідача Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 31,37). Ухвалою суду від 14.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні (а.с. 22). Ухвалою суду від 04.01.2021 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с. 34). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Статтею 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили жилий будинок, загальною жилою площею 18,5 кв.м., з господарчими та побутовими спорудами, який належав померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 6 вересня 1990 року, виданого Ярмаківською сільською радою, та земельна ділянка, площею 0,54 га, для догляду за будівлями та ведення особистого підсобного господарства, розташована в с.Єрки Миргородського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі рішення 3 сесії 22 скликання Ярмаківської сільської ради від 13.03.1995 та державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 242, виданого Ярмаківською сільською радою (а.с. 5). 02.01.2001 Другою миргородською державною нотаріальною конторою Сидоренко В.М. видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.04.1996 на жилий будинок загальною жилою площею 18,5 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , і земельну ділянку площею 0,54 га, розташовану на території с.Єрки Ярмаківської сільської ради, передану для догляду за будівлями - 0,25 га, та ведення особистого підсобного господарства - 0,29 га. Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 03.01.2001 зареєстрованими в реєстрі за № 6 та № 7 (а.с. 6,7). Рішенням Ярмаківської сільської ради від 28 січня 2016 року «Про перейменування вулиць і провулку села Єрки на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» [ADDRESS] була перейменована на вулицю Садову (а.с.8). З метою оформлення свого права власності на земельну ділянку позивачкою було замовлено виготовлення технічної документації на зазначену вище земельну ділянку площею 0,54 га. Відповідно до норм діючого земельного законодавства, земельна ділянка но [ADDRESS] була розділена на дві земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 5323289603:03:001:0400 та площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5323289603:03:001:0402. При цьому інформація про зареєстроване право власності на ці земельні ділянки в Державному земельному кадастрі відсутня, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5316327702020 від 24.06.2020 та НВ-5316549072020 від 31.07.2020 (а.с.9-14). Державним реєстратором прав на нерухоме майно Перепелицею С.В. прийняті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 53440651 від 04 серпня 2020 року та № 53440947 від 04 серпня 2020 року, якими відмовлено у державній реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323289603:03:001:0400 та земельну ділянку з кадастровим номером 5323289603:03:001:0402 в зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.15,16). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права власності. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачка є спадкоємцем по заповіту майна, яке належало померлій [PERSON] , вона вчинила дії по прийняттю спадщини. Її право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позивач на законних підстав набула спірне нерухоме майно земельні ділянки, користується ним на протязі тривалого часу, отже вимоги позивача про визнання права власності ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачкою при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на її користь, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України. Позивачка не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved