Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

09 вересня 2016 року представник позивача [PERSON], - [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 березня 1996 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №87. Вказував на те, що від спільного шлюбу сторони мають повнолітню доньку, - [PERSON], [INFO]. Зазначав, що більше ніж два роки позивач та відповідач сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть, поновлювати шлюбні відносини не збираються, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спір стосовно поділу спільно нажитого майна між сторонами на даний час відсутній. Тому просив позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] до зали суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в порядку ст.38 ЦПК України, скористалася правом представництва своїх інтересів у суді представником. Представник позивача [PERSON], - [PERSON] (довіреність від 08 вересня 2016 року, термін дії, три роки) до зали суду також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до зали суду також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, наддав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 22 березня 1996 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №87 (а.с.7). Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню доньку, - [PERSON], [INFO] (а.с.8), в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини. У відповідності до положень ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги відсутність неповнолітніх дітей, ті обставини, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, представником позивача заявлено клопотання про залишення за позивачем прізвища, взятого нею при реєстрації шлюбу, - «Алещенко». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved