Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

07 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № F94.302.70151. Згідно із Кредитним договором відповідач отримала кредит в розмірі 19665 грн. (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят п'ять гривень 00 копійок), зі сплатою 16,5 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 17.11.2016 р. відповідач не повернула Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 23785,46 грн. 17.11.2016 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 17.11.2016 р., а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРВІС», яке змінило найменування на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 28/02-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № F94.302.70151 від 25.02.2016 р. за яким відповідач являєтеся боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором F94.302.70151 становила 22285,46 грн. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги TOB «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28.02.2017 р. становила 22 285,46 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18165 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 4120,46 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 0,00 грн. Останній платіж здійснено 05.01.2017 р. Станом на 24.11.2017 р. заборгованість за кредитним договором становить 22285,46 з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18165 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 4120,46 грн. Оскільки, відповідач на момент звернення до суду у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись до суду за захистом свої порушених прав та інтересів до суду. З урахуванням вищевикладеного позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Нью Файнес Сервіс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 285,46 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн., що сплачений при поданні позовної заяви. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв'язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25.02.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №№ F94.302.70151, відповідно до якого було надано кредит у розмірі 19665 грн., зі сплатою 16,5 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Так, відповідно до п.п.1.1 п. 1 Кредитного договору (Предмет договору) Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 19665,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов'язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно умовами цього договору. Згідно п.п.1.4 п. 1 Кредитного договору (Предмет договору) за користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 7.00 % (Маржу банку). Згідно п.п.1.5 п. 1 Кредитного договору (Предмет договору) станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9.50%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16.5000%. Максимальний розмір, до якого може бути збільшена змінювана процентна ставка за кредитом, протягом всього строку кредитування становить 60 % річних, відповідно до п.п.1.9 п. 1 Кредитного договору. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. 17.11.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1. Згідно умов Договору факторингу Банк відступив Факторові з 17.11.2016 р., а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на Товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 28/02-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № F94.302.70151 від 25.02.2016 р. за яким відповідач являєтеся боржником. Станом на 28 лютого 2017 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №F94.302.70151 становила 22285,46 грн. (а.с.20). Відповідача було письмово повідомлено про відступлення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації (а.с.43). Відповідно до витягу до додатку № 2 до договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року, ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» станом на 28.02.2017 р. набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором F94.302.70151 від 25.02.2016 р. на суму 22285,46 грн., з яких: 181,65 грн. - заборгованість за основним боргом; 4120,46 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями (а.с.27). Відповідно до ст. 512 ЦК України підставами заміни кредитора у зобов'язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобов'язання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 24.11.2017 р. утворилася заборгованість в розмірі 22285,46 грн., з яких: 181,65 грн. - заборгованість за основним боргом; 4120,46 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями (а.с.19). Факт несплати відповідачем суми кредиту підтверджується випискою з рахунку та довідками-розрахунками (а.с.18-20). На день розгляду справи заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В даному випадку відповідач порушив вимоги кредитного договору і сума заборгованості, яка нарахована позивачем підлягає стягненню в повному обсязі. Оскільки, [PERSON] визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1600 грн. 00 коп. судового збору в користь позивача згідно платіжного доручення № 19 від 30.11.2017 р. На підставі наведеного, ст. ст.512-514, 526, 610, 1050, 1054, 1077 ЦК України та

Outcome: approved