Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

09 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 грудня 2013 року сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ д.№? [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Chevrolet Aveo державний номер № [NUMBER] - під його керуванням. Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 09 грудня 2013 року за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, [PERSON] піддано адміністративному стягненню. З моменту ДТП і по теперішній час винуватець [PERSON] відшкодування завданих йому збитків не здійснив. У зв'язку з тим, що на час настання ДТП обов'язкова цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], пов'язана з експлуатацією автомобіля марки ВАЗ, була застрахована в СТзДВ «Гарантія», згідно полісу № АС/5452335, 20 січня 2014 року він подав заяву на виплату страхового відшкодування (за пошкоджений транспортний засіб) та надав весь запитуваний від нього пакет документів. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. До цього часу йому так і не сплачено ані франшиза, ані страхове відшкодування, як і не надано повідомлення щодо прийнятого страховиком рішення по його заяві. Згідно п. 36.2 ст. 36 зазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З часу написання ним заяви про страхове відшкодування та надання страховику всіх необхідних документів пройшло вже більше 90 днів. Лише телефоном він з'ясував, що страховик визначив страхове відшкодування на підставі замовленого страховиком Звіту № 04405 оцінювача Щербака О.В. ТОВ «Автопартнер-Центр» до сплати н сумі 17336,27 грн. (18336,27 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу за винятком 20% ПДВ 1000 грн. франшизи). Звертаючись неодноразово до представника страховика в м. Харкові, де йому було повідомлено, що страховиком прийнято позитивне рішення по справі і найближчим часом сплатять страхове відшкодування. Кожного разу при зверненні називалися нові строки сплати. Взагалі вартість завданого йому матеріального збитку згідно Звіту № 04405 оцінювача Щербака О.В. ТОВ «Автонартнер-Центр» складає 19565,32 грн. За усним поясненням працівника Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «ГАРАНТІЯ», потерпілій особі, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Так, згідно Звіту 19565,32 грн. (вартість матеріального збитку), 18336,27 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу за винятком 20% ІІДВ на змінні складові. Діючим законодавством не передбачено звільнення особи, що завдала збитки потерпілій особі від відшкодування податку на додану вартість, тому позивач вважає, що ІІДВ в сумі 1229, 05 грн. підлягає стягненню з [PERSON] разом із франшизою в розмірі 1000 грн. та судовими витратами. Позивач у позові також зазначає, що крім матеріальної шкоди йому була завдана і моральна шкода в розмірі 5000 грн., яка полягає в душевних стражданнях, пов'язаних з пошкодженням його майна та у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього та членів його сім'ї, що випливає з наступного: до події ДТП належний йому автомобіль щоденно використовувався ним та його родиною, як для забезпечення побутових потреб так і для роботи. Неможливість його експлуатації негативно відобразилась на привичному для нього і родини способі життя, їм часто доводилося користуватися послугами таксі, що тягло за собою додаткові матеріальні збитки, доводилось звертатися за допомогою до друзів та знайомих. Неможливість використання автомобіля для пересування по роботі, часто призводило до не пунктуальності, що в свою чергу негативно відобразилось на діловій репутації. Крім того, будучі приватним підприємцем, він та його родина заробляє на життя завдяки торгівлі різними товарами, яких без автомобіля завести в свій магазин не представлялося можливим. Всі ці «незручності» тривають, що негативно відображається на його моральному, матеріальному та емоційному стані, та членів його родини, порушився сон, підвисились втомлюваність та нервове напруження. Крім того, багато часу та зусиль було приділено збору документів для страхової компанії для виплати страхового відшкодування, розшуку представників страховика для отримання інформації щодо строків виплати відшкодування. З зазначених підстав [PERSON] просить стягнути: з [PERSON] в якості відшкодування матеріального збитку (ПДВ) 1229,05 грн., у відшкодування франшизи 1000 грн., в якості відшкодування нематеріального збитку (моральної шкоди) 5000 грн.; зі Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «ГАРАНТІЯ» в якості відшкодування матеріального збитку - 17336,27грн. Також позивач просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір за стягнення немайнового (моральної шкоди) збитку в сумі 121,80 грн., та з [PERSON] і Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «ГАРАНТІЯ» сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON] позов підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце судового засідання і від яких не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, - неповажною, і вирішує справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 07 грудня 2013 року близько 19 год. 15 хв. [PERSON], керуючі автомобілем «ВАЗ-2105» державний номерний знак [NUMBER], по вул. Вишнева на перехресті з вул. Квіткова в с. Нова Олександрівка 3-відділення Великобурлуцького району Харківської області, не пропустив автомобіль «CHEVROLET AVEO SF48Y» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався з права та допустив зіткнення зазначених транспортних засобів, чим [PERSON] порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби частково деформовані, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 09 грудня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу (а.с.3). На час настання ДТП обов'язкова цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], пов'язана з експлуатацією автомобіля марки ВАЗ-2105 була застрахована в СТзДВ «Гарантія», згідно полісу № АС/5452335 (а.с.10). 20 січня 2014 року [PERSON] подав заяву на виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб (а.с.11). Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. На підставі вимог п. 36.2. ст. 36 зазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Вартість завданої майнової шкоди, згідно Звіту № 04405 оцінювача ІЦербака О.В. ТОВ «Лвтонартнер-Цснтр» складає 19565,32 грн. Страховим Товариством з Додатковою Відповідальністю «Гарантія» визначено страхове відшкодування [PERSON] на підставі Звіту № 04405 оцінювача Щербака О.В. ТОВ «Автопартнер-Центр» в сумі 17336,27 грн. (18336,27 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу за винятком 20% ПДВ 1000 грн. франшизи) (ас.12-17), враховуючі, що потерпілій особі відповідно до п.36.2 ст.36 зазначеного вище Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Так, згідно Звіту 19 565,32грн. (вартість матеріального збитку), 18336,27 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу за винятком 20% ІІДВ на змінні складові. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі вимог ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до вимог статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог щодо стягнення майнової шкоди з відповідачів - обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідачами заперечень до позову не надано. З зазначених правових підстав, суд вважає, що відповідачі повинні відшкодувати позивачу майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і приходить до висновку, що підлягає стягненню: з [PERSON] 1229,05 грн., франшизи 1000 грн., зі Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «ГАРАНТІЯ» -17336,27 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі вимог ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вини заподіювача шкоди. Позивачем не надано жодних доказів у підтвердження позовних вимог щодо відшкодування з відповідача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 5000 грн., у зв'язку з чим в цієї частини суд вважає позов не доведеним і з тих підстав відмовляє в повному обсязі в його задоволенні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial