Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

07 серпня 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 07 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №212. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №002087, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 07 серпня 2005 року. 19 липня 2016 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що їх одруження виявилось невдалим. Згідно з доводами позивача через несумісність характерів між ним і [PERSON] постійно виникають сварки. Як стверджує [PERSON], спільне життя з відповідачкою не склалось через протилежність поглядів подружжя на сімейні обов'язки, відсутність між ними взаєморозуміння, узгодженості та одностайності в прийнятті сімейних рішень. Позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу також грунтуються на тому, що сторони втратили почуття поваги один до одного, фактично припинили сімейно-шлюбні відносини між собою та понад двох останніх місяців проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки супреречить його інтересам. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 02 серпня 2016 року від [PERSON] і 03 серпня 2016 року від [PERSON] в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивача від 03 серпня 2016 року слідує, що [PERSON] повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу, заявлені до [PERSON], та підтверджує факт недосягнення подружжям примирення. При цьому позивач у даній заяві вказав, що з травня 2016 року сторони фактично проживають окремо. У письмовій заяві від 02 серпня 2016 року відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши про недосягнення сторонами примирення та фактичне їх окреме проживання з травня 2016 року. Визнання відповідачкою [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю. Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 02 серпня 2016 року та від 03 серпня 2016 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння і почуття поваги. [PERSON] і [PERSON] мають протилежні погляди на сімейні обов'язки, фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою та з травня 2016 року до теперішнього часу проживають окремо. Примирення подружжя на теперішній час не відбулося. [PERSON] і [PERSON] не бажають відновити сімейно-шлюбні відносини між собою і вважають неможливим збереження цього шлюбу, що слідує із змісту їх письмових заявах від 02 серпня 2016 року та від 03 серпня 2016 року. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved