Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 1996 р. нар., на період її навчання в Національному транспортному університеті у місті Києві, до досягнення нею 23 років, а також змінити розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на її користь на утримання доньки [PERSON], 2001 р. нар., на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що у 2002 році між нею та відповідачем розірвано шлюб, і рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 квітня 2002 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньок - [PERSON], 1996 р. нар., та [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. До досягнення повноліття донькою [PERSON] відповідач сплачував аліменти на її утримання, проте після досягнення повноліття відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти. Вказала, що донька [PERSON] навчається на першому курсі факультету «Економіка, менеджмент і право» Національного транспортного університету у місті Києві, отримує стипендію, однак цих коштів їй об'єктивно не вистачає для задоволення життєвих потреб і розвитку. Також відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], яка навчається у 8 класі Новоград-Волинського навчально-виховного комплексу «Гімназія ім. Лесі Українки», однак цих коштів недостатньо для утримання дитини, її життєвих потреб і розвитку, а тому позивач просила змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти на кожну доньку у розмірі ? частини доходів відповідача. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що згоден сплачувати на утримання доньок по 1/7 частині його доходів щомісячно. Доповівши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що у 2002 року між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5 копія). Від цього шлюбу у сторін народилися діти - доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 16,17 копії). Рішенням Новоград-Волинського міського суду від 04.04.2002 року (а.с. 6 копія) з відповідача на користь позивача постановлено стягувати аліменти на утримання дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходу громадян на дитину і до повноліття [PERSON], потім аліменти стягувати в розмірі ? частини до повноліття дитини. Рішенням суду № 2-1386 від 28.08.2008 року змінено розмір аліментів та з відповідача стягнуто аліменти на користь трьох доньок по 1/7 частині його доходів до досягнення ними повноліття. [INFO] донька сторін [PERSON] досягнула повноліття, після чого відповідач перестав сплачувати аліменти на її утримання. Як вбачається з довідки Національного транспортного університету № 144 від 24.10.2014 року (а.с. ) [PERSON] є студентом гр. ЛГ-І-1 першого курсу факультету «Економіка, менеджмент і право» за напрямом підготовки «Менеджмент» денної форми навчання за державним замовленням з терміном навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 р. Ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено правову норму, у відповідності до якої, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. П. 20 ПП ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі - Постанови) від 15.05.2006 року роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, працює в Житомирській філії ПАТ «Укртелеком» на посаді електромонтера лінійних споруд електрозв'язку 5 розряду, отримує там офіційно заробітну плату, розмір якої складає в середньому 2 000 грн. щомісячно, а тому має можливість надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки [PERSON]. П. 17 Постанови роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав, які породжують обов'язок відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання. При визначенні розміру аліментів, які повинні стягуватися, суд враховує матеріальне становище відповідача та повнолітньої доньки [PERSON], яка отримує самостійні доходи, а саме стипендію, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 12 копія), проте несе витрати, зокрема по сплаті за проживання в гуртожитку, розмір яких вказує на недостатність отримуваних нею доходів для забезпечення власного утримання (а.с. 11 копія), фактично знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 18 копія), матеріальне становище позивача (а.с. 19 копія), на утриманні якої знаходиться також донька [PERSON], а тому частково задовольняє позов, стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання, але не пізніше досягнення останньою 23-х річного віку, в розмірі 1/7 частини всіх видів доходів щомісячно. Щодо вимог відносно зміни розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], то в цій частині суд вважає за доцільне відмовити в їх задоволенні, зважаючи на наступні факти. Встановлено, що відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується довідкою відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ № 450 від 11.03.2015 року (а.с. 29). Крім того, з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 28). Таким чином, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача та [PERSON] загалом в розмірі 3/7 частини його доходів (1/7 - на утримання доньки [PERSON], 1/7 - на утримання доньки [PERSON], 1/7 - на користь [PERSON].). Збільшення розміру частки аліментів, які повинні стягуватися на користь доньки [PERSON], може призвести до того, що з відповідача будуть стягуватися аліменти щомісячно в розмірі, який перевищує 50 % його доходів, що є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». П. 17 Постанови роз'яснює, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», не повинен перевищувати 50 відсотків від заробітної плати цієї особи. Зважаючи на ці обставини, вказана вимога позивача є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial