Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

08.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Миколаївської райдержадміністрації і Управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,06 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вказана земельна ділянка належала її чоловікові [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яку вона прийняла. До складу спадщини увійшла вище зазначена земельна ділянка. Однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки через відсутність у спадкодавця Державного акту на право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, надавши суду заяви про визнання позову, в яких клопотали про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] шляхом укладення 24.05.2003 року договору дарування з [PERSON], за життя набув право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану в [ADDRESS] призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку. Даний факт підтверджується нотаріально посвідченим договором та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 090058, який видано [PERSON] 05.02.2003 року Надбузькою сільською радою Миколаївського району Миколаївської області і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 9-1. Після укладення договору дарування земельної ділянки, [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не оформлював. Це стало підставою для відмови 10.10.2014 р. приватним нотаріусом [PERSON] у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки. (а.с. 13, 14, 41) Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] доводився позивачці чоловіком. (а.с. 9) [INFO] року [PERSON] помер у віці 60 років в с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області і після його смерті відкрилася спадщина. (а.с. 22) У відповідності до ст. 1269 ч. 1 ЦК України позивач, шляхом подачі 28.08.2014 р. відповідної заяви до нотаріального органу, прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] за законом. (а.с. 19) При цьому інші спадкоємці померлого - [PERSON] та [PERSON] 28.08.2014 р. подали до нотаріального органу заяви про відмову від спадщини. (а.с. 20, 21) Таким чином в силу ст. 1218 ЦК України позивач успадкувала усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначену земельну ділянку, яке фактично було набуто спадкодавцем [PERSON]. на законних підставах та у незаборонений спосіб. Відповідачами по справі визнається право власності позивача в порядку спадкування на зазначену земельну ділянку. Отже, в силу ст. 61 ч. 1 ЦПК України дана обставина не підлягає окремому доказуванню. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заяви відповідачів про визнання позову, які подані до суду, не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, за викладених обставин позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved