Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

09 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] щодо дочки [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Донедавна дитина проживала без реєстрації з останніми в селі Благодатне Авросіївського району Донецької області. Її батько зловживає спиртними напоями і відповідачі належних умов для проживання і розвитку дитини не створили, а тому 21 травня 2014 року вона забрала до себе дитину на постійне місце проживання, що є її рідною сестрою по лінії матері. На даний час дитина навчається у Нововолинської ЗОШ №8 та відвідує спортивний клуб «ІРБІС-НВ», де займається кіокушинкан карате. Вона піклується харчуванням, одягом та дозвіллям дитини, відповідачі ніколи не телефонували до власної дочки, не цікавилися умовами її проживання і виховання. Жодних перешкод у спілкуванні, участі в утриманні та вихованні дитини відповідачам не чинилося. Сама дитина проявляє бажання надалі проживати з нею та перебувати під її опікою. З огляду на вищевикладене, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Нововолинської міської ради 17 вересня 2015 року було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] і рішенням від 17 вересня 2015 року №426 затверджено позитивний висновок. Відповідачі самоухилилися від виконання батьківських обов'язків, не проявляють турботи про умови зростання та виховання дитини, а тому просить суд позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] та стягувати з відповідачів на користь особи або закладу, де буде утримуватись дитина на утримання [PERSON] з кожного відповідача по 200 грн. аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у ньому. Пояснила, що з 21 травня 2014 року неповнолітня сестра [PERSON] проживає з нею у сел. Жовтневому м. Нововолинська і лише вона утримує останню, забезпечує її всім необхідним. Відповідачі не заперечували щодо того щоб їх дочка проживала з нею, більше того самі віддали особисті речі [PERSON] та її документи. Вони жодного разу не просили повернути дитину їм на виховання, не дзвонять та не цікавляться дочкою, матеріально не допомагають, оскільки не працюють. Неповнолітня [PERSON] статусу переселенця не має, у зв'язку з цим постійно виникають проблеми, сестра не може поїхати на змагання у інше місце, оскільки на це потрібен дозвіл батьків, також без останніх неможливо оформити страховку, виникають труднощі в оформленні паспорта, тощо. Виключно в інтересах неповнолітньої дитини та враховуючи позитивний висновок виконкому просила позов задоволити повністю, понесені судові витрати просила залишити за нею. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду письмову заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутності, оскільки перебувають на непідконтрольній Україні території. Не заперечили щодо задоволення позову, визнали, що з травня 2014 року неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю сестрою - позивачем [PERSON] і та опікується останньою (а.с.27). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є класним керівником [PERSON], остання навчається у восьмому класі Нововолинської ЗОШ №8. Дитина проживає у своєї сестри - [PERSON], батьки нею не цікавляться, батьківські збори відвідує лише позивач. Вона створила належні умови для проживання дитини, забезпечила її одягом, шкільним приладдям. Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 р.) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу. У судовому засіданні дитина [PERSON], за участю педагога [PERSON], пояснила, що вона має бажання надалі проживати зі своєю сестрою [PERSON] в с. Жовтневому м. Нововолинська, повертатися по місцю проживання батьків не хоче, її батько інколи вживає спиртні напої. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Сидор Н.М. вважає що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідачі ухиляються від виконання обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, тому виходячи виключно з інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх дочки [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку неповнолітньої [PERSON], дослідивши письмові докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини (а.с.6) відповідачі [PERSON], [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно копії висновку органу опіки і піклування [PERSON] і [PERSON] самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому є всі підстави позбавити їх батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 17 вересня 2015 року №426 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] і [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки директора ЗОШ №8 батьки неповнолітньої [PERSON] протягом навчання її у вищевказаному закладі з 01 вересня 2014 року по 01 вересня 2015 року батьківські збори не відвідували та не цікавились навчанням дочки (а.с.7). Довідкою голови ГО «Клуб «Ірбіс-НВ» підтверджується, що [PERSON] відвідує клуб з 01 вересня 2014 року, лише позивач цікавиться успіхами дитини і періодично відвідує заняття, сплачує членські внески. Батьки дитини жодного разу не з'являлися, не телефонували і не цікавилися дитиною. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень у п.16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення чи поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проявляють турботи про стан здоров'я та належні умови зростання дитини, працездатні, не працюють, не забезпечують її матеріально, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, а тому з метою захисту інтересів дитини та враховуючи, що законом на батьків [PERSON], [PERSON] покладено обов'язок утримувати свою дочку, суд позбавляє відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] та стягує з кожного відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно на користь особи або закладу, де буде утримуватись дитина, починаючи з 09 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач [PERSON] просила залишити за нею понесені судові витрати, суд залишає за позивачем судовий збір у розмірі 487,20 грн., що був сплачений останньою і підтверджується документально (а.с.1). Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з [PERSON], [PERSON] в дохід держави за вимогою немайнового характеру з кожного по 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved