Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

09 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому уточнивши позовні вимоги згідно заяви від 27 жовтня 2017 року, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 7611 грн. 86 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.03.2017 по 01.11.2017 в сумі 12562 грн. 16 коп. У судове засідання позивач не зявилася, від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, подала заперечення проти позову, в якому посилається на те, що підприємство не розрахувалося з позивачем через скрутне фінансове становище. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» з 17 липня 1986 року, що підтверджується копією трудової книжки (а/с 3). На підставі наказу № 25/к від 06 березня 2017 року позивач звільнена з роботи 07 березня 2017 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а/с 3). З розрахункового листа вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 7611 грн. 86 коп. (а/с 5). Позивач зверталася до відповідача з проханням виплатити їй заборгованість по заробітній платі, але така вимога задоволена не була. Згідно ч. 1\~ ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд погоджується з розрахунком середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, наданого позивачем. Про вірність зробленого позивачем розрахунку також зазначає і представник відповідача, проте вказує, що з даної суми не утримані податки і обовязкові платежі. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved