Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому з урахуванням його уточнень, просила: - змінити розмір аліментів, присуджених до сплати за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 21 грудня 2009 року, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частин від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття: - стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1330 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і на весь період навчання до 30 червня 2020 року або припинення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України /далі СК України/, визначений за рішенням суду розмір аліментів на сина є нижчим, ніж встановлено законом. Аліментні платежі на доньку [PERSON] припинені по досягненню повноліття, але остання продовжує навчання на комерційній основі денної форми навчання, стипендію не отримує, у зв'язку з чим не має змоги забезпечувати себе самостійно і потребує надання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є батьком доньки, інвалідом не являється і також може надавати допомогу, нести витрати, пов'язані з її навчанням, але у добровільному порядку відмовляється здійснювати сплату аліментів на період навчання. Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому, Позивач зазначила про підтримання заявлених уточнених вимог. Відповідач уточнений позов визнав у повному обсязі / ас 39,42 /. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: За матеріалами справи суд встановив, що [PERSON], 01 червня 1999 народження, та [PERSON], [INFO], є дітьми [PERSON] / копії ас 9- 10/. За виконавчим листом виданого на підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 21 грудня 2009 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 01 червня 1999 народження, та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частин його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 01 грудня 2009 року, і до досягнення дітьми повноліття /копія ас11/. У теперішній час [PERSON] досягла повноліття. Згідно довідки № 745 від 22.08.2017, виданої Сумським національним аграрним університетом, [PERSON] з 01 вересня 2016 року є студентом біолого-технологічного факультету денного відділення даного закладу, навчається на комерційній основі. Термін навчання [PERSON] з 1.09.2016 до 30.06.2020. Загальна вартість навчання становить 40100 грн /ас 13, копія ас 14/. Згідно з довідкою про доходи за основним місцем роботи позивача [PERSON] за період з травня по жовтень 2016 року її загальна сума доходу становить 36353,18 грн. / ас. 12/, за період з липня по грудень 2016 року нею отримано аліментні платежі на загальну суму 13494,21 грн. /ас. 42/. Протягом 2016 року здійснила витрати на навчання повнолітньої доньки: 4750 грн. на оплату навчання, 1800 грн. - за проживання в гуртожитку / копії а.с.13-15/. Згідно з довідкою про доходи за місцем роботи позивача [PERSON] за період з вересня 2016 року по липень 2017 року її загальна сума доходу становить 17638,36 грн / копія ас 15/. Протягом 2016-2017 р. позивач здійснила витрати на навчання повнолітньої доньки: 3000 грн на оплату навчання, 2200 грн. - за проживання в гуртожитку/ копія ас 17/. Відповідач [PERSON] одружений з 29.12.2010, є батьком також малолітнього сина [PERSON], [INFO]/ копії ас 40-41/. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з питання обовязку батьків утримувати дитину, і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України /далі СК України/. Згідно до статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтями 181,182 (частина друга статті 182 СК України із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017), 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька; у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншими, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Таким чином, у зв'язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду від 21.12.2009 розмір аліментів є нижчим, ніж встановлено законом, і позивач просить суд визначити розмір аліментів відповідно до нових правил. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14. Згідно з частиною першою статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. Згідно частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання відповідачем позову Суд не вбачає. Отже, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підставними до задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частин від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду. Виданий виконавчий лист за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 21 грудня 2009 року з набранням рішення суду законної сили підлягає відкликанню. Судом також встановлено, що відповідач може нести витрати у вигляді аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1330 грн щомісяця, починаючи стягнення від дня звернення до суду з 07 вересня 2017 року і на весь період навчання до 30 червня 2020 року. Право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України згідно з Законом України «Про судовий збір» та стягує з відповідача судові витрати у розмірі 1280 грн в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved