Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

07 травня 2014 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] з 08 серпня 2008 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. З ними разом проживає її син від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання у подружжя склалося багато проблем в особистих стосунках, що може вплинути на виховання сина позивача, внаслідок чого, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. У зв'язку із цим, позивач припинила з відповідачем шлюбні стосунки. Також зазначила, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Посилаючись на наведені обставини, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач, яка належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення 12.05.2014 року, у судове засідання не з'явився. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого і від якого не надходила заява про розгляд справи у його відсутність або якщо вказані ним підстави неявки визнано неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 676, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] має сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с.7). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] і [PERSON] припинили шлюбні стосунки і не ведуть сумісне господарство. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільних дітей подружжя не має. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, яка згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» складає 243,60 грн. Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved