overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони зустрічаються і між ними склались теплі та щирі стосунки, в ньому вона знайшла розуміння якого потребувала, він її підтримав та показав себе як дорослий чоловік, захищав та брав на себе усю відповідальність, вони покохали один одного, їхні міцні почуття любові та поваги один до одного переросли у близькі стосунки і бажання створити сім'ю. Тому зі згоди батьків почали планувати весілля і бажають зареєструвати шлюб, проте не зважили на ту обставину, що шлюбний вік збільшено до 18 років. Оскільки заявник не досягла шлюбного віку, тому змушена звернутись до суду за наданням їй права на шлюб. Вказала, шо реєстрація шлюбу буде відповідати її інтересам, що виразиться у створенні повноцінної сім'ї. До проведення судового засідання заявник [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, заяву підтримує повністю, просить заяву задовольнити, надати право на шлюб з [PERSON] До проведення судового засідання заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], подали до суду письмові заяви, просили справу розглядати у їхній відсутності, заяву підтримують повністю, просять заяву задовольнити, надати право на шлюб [PERSON] з [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення заяви в звязку з наступним. Заявник [PERSON] народилась [INFO], що стверджується копією паспорта та свідоцтва про народження (а.с. 3-5, 6), на час розгляду справи їй виповнилось 16 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною другою статті 23 Цього кодексу передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO] та проживати разом з ним офіційно однією сімєю. Враховуючи наведене, суд вважає, що реєстрація шлюбу відповідатиме інтересам заявника, а заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 28 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1091. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 грудня 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1091 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2015 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить (з урахуванням уточнення до позовної заяви) суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, доглядає за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначено, що з 25.04.2014 року [PERSON] перебуває з відповідачем зареєстрованому шлюбі. За цей час в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Відповідач з 01.05.2016 року припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. [PERSON] вимагає стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала до суду заяву, відповідно до змісту якої позов підтримала, та прохає проводити судове засідання без її участі. Відповідач також був відсутній в судовому засіданні, проте також подав до суду заяву, згідно змісту якої позов визнає та прохає проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.04.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №225674 від 25.04.2014 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №364126 від 12.09.2014 року. Відповідно до довідки про склад сімї виданої виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області №719 від 04.08.2016 року, [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON], мешкає за адресою: Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Миру, 6. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати у справі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грощовій сумі. В обгрунтування позову посилається на те, що за час перебування з відповідачем у шлюбі у них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питанння про примусове стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає повністю, та згідний сплачувати аліменти в сумі по 100 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] пееребувають у шлюбі, в якому у них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою Щуровецької сільської ради Ізяславського району № 599 від 05.08.2016 р. Відповідно до довідки Теліжинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 383 від 12.08.2016 року, [PERSON] ніде не працює з 27 лютого 2015 року. За наведених обставин суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 червня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх синів - [PERSON] та [PERSON]. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Чумаченко». Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 червня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено актовий запис за № 53. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 124118. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання дітей. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження дітей серії 1-ФП № 127623 та серії 1-ФП № 069879 та довідкою КП «ОККП» № 2465 від 04 серпня 2016 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 30 грудня 2006 року в Маячківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 6, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 2006 року в Маячківській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с. 8). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача по справі. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 43 від 08.08.2016 року, виданої адвокатом [PERSON] (а.с. 11), позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 350,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.09.2003р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2340. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO] Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.09.2003р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2340 (а.с. 10). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 28.04.2012р. у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №136. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], 24.05.2012р.н. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у останньому судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.04.2012р. у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №136. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], 24.05.2012р.н. (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved