Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

07.11.2013 року Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив в стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.01.2008 року в розмірі 26667,22 грн., а також судові витрати повязані зі сплати судового збору. Крім того позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 200,00 гривень. В обгрунтування позову позивач посилався на те, що Відповідно до укладеного договору № б/н від 15.01.2008 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Зобовязання [PERSON] за кредитним договором забезпечено порукою, а саме Договором поруки від 22.03.2011 року, укладеним з поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУСу Комінтернівському районі міста Харкова. Згідно із зазначеним договором, поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНКяк солідарні боржники. Взяті на себе зобовязання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, узвязку з чим станом на 31.08.2013 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 26867,22 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути виниклу заборгованість з відповідачів відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, а також стягнути з [PERSON] судовий збір. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.12.2013 року позивні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ТОВ „Українське Фінансове Агенство „ВЕРУС в особі філії ТОВ „Українське Фінансове Агенство „ ВЕРУС у Комінтернівському районі м. Харкова та до [PERSON], були задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 02.11.2015 року за заявою представника [PERSON] заочне рішення Комінтернівського районного суду від 16.12.2013 року скасовано та зазначену справу було призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, в якій також зазначив , що проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені в заяві про перегляд заочного рішення, а саме на порушення позивачем строку позовної давності. Представник відповідача ТОВ « УФА «Верус», в судове засідання не з»явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку про відмову в задоволені позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.01.2008 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Зобовязання [PERSON] за кредитним договором забезпечено порукою, а саме Договором поруки від 22.03.2011 року, укладеним з поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУС, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агентство ВЕРУСу Комінтернівському районі міста Харкова. Згідно із зазначеним договором, поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНКяк солідарні боржники. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором, встановлено, що [PERSON] не дотримувалась умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 31.08.2013 року в неї виникла заборгованість перед Банком в розмірі 26867 грн. 22 коп. Крім того, як вбачається з вищезазначеного розрахунку заборгованості, остання оплата в рахунок погашення заборгованості була здійснена 04.10.2008 року. Відповідно до вимог ст.ст. 256,257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 9.3. Умов передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін, що на думку позивача є домовленістю сторонами про збільшення строку позовної давності, спростовується змістом заяви щодо укладення кредитного договору та змістом Умов, де відсутня умова про збільшення строку позовної давності відповідно до ст.252 ЦК України, якою передбачено, що строк визначається роками, місяцями тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до п.п.9.12.п.9 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на такий же термін. [PERSON] не надано доказів того, що була проведена пролонгація кредитного договору, отже погодитись з тим, що строк дії договору було продовжено не можна. Таким чином, закінченням строку дії вищевказаного договору слід вважати 15.01.2009 року. Згідно з ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності. Отже, враховуючи, що договір про надання кредитних коштів був укладений між сторонами 15.01.2008 року, строк дії якого сплинув 15.01.2009 року, суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволені позову, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом тільки 07.11.2013 року , тобто поза межами строку позовної давності звернення до суду . Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити через пропуск строку позовної давності. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed