Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

07 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ у натурі житлового будинку та земельної ділянки, що є у спільній частковій власності. Позов мотивовано тим, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області про визнання нерухомого майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ було поділено майно колишнього подружжя [PERSON], а саме: кожному з них було виділено у власність по 1/2 частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та по 1/2 частині земельної ділянки для його будівництва та обслуговування, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому на підставі рішення суду відбулася державна реєстрація права власності позивача на виділену їй частину вказаного вище нерухомого майна. На даний час позивач, будучи повноправним власником 1/2 частини згаданих вище житлового будинку та земельної ділянки, виявила бажання в повній мірі реалізувати своє право власності на дане нерухоме майно, зокрема здійснити виділ своєї частки у натурі. Відповідач відмовляється добровільно укласти договір про поділ у натурі житлового будинку та земельної ділянки, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Посилаючись на викладені вище обставини, просить суд поділити в натурі житловий будинок з господарськими та побутовим будівлями і спорудами та земельну ділянку, призначену для його будівництва та обслуговування, які знаходяться по [ADDRESS], відповідно до розміру часток сторін у даному майні, що відповідає по 1/2 частки кожному із них, та визнати за ними право власності на це майно як на окремі об'єкти нерухомого майна, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Просять провести поділ житлового будинку в натурі згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 399/5 від 14.08.2018 року та виділити позивачу приміщення, що пропонуються другому співвласнику будинковолодіння, а також виділити позивачу частину земельної ділянки згідно з другим варіантом поділу висновку повторної судової земельно-технічної експертизи № 710/5 від 04.01.2019 року, яка виділяється другому співвласнику. Різницю у вартості виділених часток обіцяють сплати частинами в найближчий строк. При цьому просять врахувати, що разом із позивачкою [PERSON] проживає її дочка - представник позивача [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Погодилися з доводами позивача щодо необхідності поділу житлового будинку та земельної ділянки, однак заперечили щодо варіанту поділу будинковолодіння згідно висновків повторних судових будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз, оскільки вони передбачають значне відхилення площ проектованих приміщень від розміру ідеальної частки співвласників та значний обсяг перепланувань для першого співвласника. Крім того, категорично заперечують щодо пропонованої позивачкою компенсації за відхилення від ідеальної частки будинковолодіння, оскільки відповідні кошти на депозитний рахунок суду не перераховані, а їх сплата в майбутньому досить примарна. Просять здійснити поділ житлового будинку згідно висновку первинної судової будівельно-технічної експертизи № 9054 від 16.02.2018 року та виділити відповідачу приміщення, що пропонуються першому співвласнику. Також просять виділити відповідачу частину земельної ділянки, яка призначена для обслуговування частини будинковолодіння, що йому виділяється, та спроектована у висновку повторної судової земельно-технічної експертизи № 710/5 від 04.01.2019 року. Крім того, просять розподілити судові витрати порівну між сторонами, оскільки вони пов'язані з розподілом спільного майна. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і такими, що підлягає до задоволення частково. Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Любешівського районного суду Волинської області від 19 лютого 2016 року, ухваленого в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області про визнання нерухомого майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ, яке набрало законної сили 07 березня 2016 року, було поділено майно колишнього подружжя [PERSON]. Кожному зі сторін було виділено у власність по 1/2 частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та по 1/2 частині земельної ділянки, призначеної для його будівництва та обслуговування, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 8-12). В подальшому на підставі рішення суду відбулася державна реєстрація права власності позивача на виділену їй частину вказаного вище нерухомого майна (т. 1 а.с. 14-15). З наданих у судовому засіданні пояснень сторін встановлено, що кожна із них бажає виділу в натурі належної їй частини нерухомого майна, однак дійти згоди щодо добровільного поділу цього майна сторони не можуть, у зв'язку з чим виник даний спір. У відповідності до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Під час розгляду даного спору з метою визначення можливих варіантів поділу спірного нерухомого майна ухвалою суду від 05 вересня 2017 року були призначені судові будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи. На виконання даної ухвали суду експертами Волинського відділення Львівського НДІСЕ були надані висновки відповідно № 9054 та № 9055 від 16 лютого 2018 року (т. 1 а.с. 94-104, 106-108). Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 9054 від 16 лютого 2018 року дійсна вартість будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] становить 580144 грн. Згідно з цим висновком існує один варіант поділу будинковолодіння в натурі між двома співвласниками, за якого реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику - 50 % або 1/2 на суму 289589 грн., корисна площа виділених приміщень у будинку - 55 кв.м.; другому співвласнику - 50 % або 1/2 на суму 290555 грн., корисна площа виділених приміщень у будинку - 51,5 кв.м. Разом із тим, 26 червня 2018 року за клопотанням позивачки, яка не погодилася із запропонованими у згаданих вище висновках експертів варіантами поділу нерухомого майна, була призначена додаткова судова будівельно-технічна експертиза, а 17 жовтня 2018 року - повторна судова земельно-технічна експертиза. В отриманому судом висновку експерта ТОВ «Волинь-Експерт» [PERSON] № 399/5 від 14 серпня 2018 року був запропонований додатковий варіант поділу житлового будинку та господарських споруд (т. 1 а.с. 211-230). Крім того, у висновку повторної судової земельно-технічної експертизи № 710/5 від 04 січня 2019 року, виконаної тим же експертом, запропоновано два варіанти поділу земельної ділянки, відповідно до запропонованих обома експертними установами варіантів поділу житлового будинку (т. 2 а.с. 2-14). Згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 399/5 від 14 серпня 2018 року дійсна вартість будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] становить 580144 грн. У висновку запропоновано додатковий варіант поділу в натурі будинковолодіння, за якого реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику - 41/100 на суму 236549,23 грн., корисна площа виділених приміщень у будинку - 40,9 кв.м.; другому співвласнику - 59/100 на суму 343594,77 грн., корисна площа виділених приміщень у будинку - 64,7 кв.м. Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу, становить 53522,77 грн., які другий співвласник має сплатити першому. Крім того, вартість переобладнань житлового будинку для влаштування двох ізольованих частин становить: для першого співвласника - 21565 грн., для другого співвласника - 5909 грн.; вартість перепланувань житлового будинку для влаштування двох ізольованих частин будинку становить: для першого співвласника - 8262 грн., для другого співвласника - 5646 грн. Суд з урахуванням думки сторін, які однак не дійшли згоди щодо єдиного варіанту поділу будинковолодіння, а лише погодилися, що позивачу відійде запропонована другому співвласнику частина будинку, обирає варіант поділу спірного будинку, який запропонований у висновку первинної судової будівельно-технічної експертизи № 9054 від 16 лютого 2018 року, оскільки даний варіант поділу житлового будинку найбільш відповідає розміру належних сторонам часток у праві спільної власності на дане нерухоме майно. При цьому, обраний судом варіант поділу спірного будинку передбачає мінімальні перепланування та переобладнання, а також передбачає значно меншу суму грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу. Також суд бере до уваги й ту обставину, що відповідач категорично відмовився від отримання грошової компенсації за відхилення від вартості ідеальної частки, що робить неможливим застосування варіанту поділу житлового будинку, при якому співвласникам виділятимуться нерівні частини будинковолодіння. Обираючи даний варіант поділу спірного будинковолодіння, суд стягує з позивача на користь відповідача грошову компенсацію за відхилення від вартості часток, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння та становить 483 грн. Суд вважає безпідставними доводи сторони позивача про те, що їй слід виділити більшу частину житлового будинку відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 399/5 від 14 серпня 2018 року, зважаючи на те, що з нею проживає її дочка із двома неповнолітніми дітьми, оскільки житлові інтереси членів сім'ї співвласника будинку не можуть братися до уваги при вирішенні питання про поділ між співвласниками спільного майна в натурі. Крім того, частки сторін у праві спільної власності на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] визначені рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 19 лютого 2016 року та становлять по 1/2 частині вказаного нерухомого майна кожному. Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили. Завданням суду при вирішенні даного спору є лише поділ у натурі між співвласниками вказаного вище спільного майна за варіантом максимально наближеним до розміру їх часток у цьому майні та з урахуванням законних інтересів обох співвласників. Вирішуючи питання про поділ у натурі земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], суд враховує такі обставини. У висновку судової земельно-технічної експертизи № 9055 від 16 лютого 2018 року на розгляд суду винесено лише один варіант поділу земельної ділянки. При його визначенні враховувалася конфігурація земельної ділянки, поділ будинку, площа досліджуваної земельної ділянки та розташування господарських будівель і споруд. Проте, як вбачається зі схеми поділу земельної ділянки в запропонованому варіанті зовсім не враховано розташування господарських будівель і споруд, які розподілені між співвласниками згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 9054 від 16 лютого 2018 року. Тому запропонований варіант поділу земельної ділянки суд відхиляє. Разом із тим, у висновку повторної судової земельно-технічної експертизи № 710/5 від 04 січня 2019 року на розгляд суду винесено два варіанти поділу земельної ділянки. Перший варіант повністю відповідає варіанту поділу будинковолодіння по [ADDRESS], запропонований у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9054 від 16 лютого 2018 року, другий варіант, у свою чергу, відповідає варіанту поділу будинковолодіння, що запропонований у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 399/5 від 14 серпня 2018 року. Беручи до уваги те, що суд обрав варіант поділу житлового будинку та господарських споруд у відповідності до висновку первинної судової будівельно-технічної експертизи № 9054 від 16 лютого 2018 року, тому єдиним можливим варіантом поділу земельної ділянки, призначеної для його обслуговування, може вважатися перший варіант розподілу земельної ділянки, запропонований у висновку повторної судової земельно-технічної експертизи № 710/5 від 04 січня 2019 року (Додаток № 4, т. 2 а.с. 12). Крім того, обраний судом варіант поділу спірної земельної ділянки передбачає спільне користування частиною земельної ділянки площею 73 кв.м., що дасть можливість сторонам вільно користуватися колодязем (літ. Е), який згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 9054 від 16 лютого 2018 року залишається в спільному користуванні співвласників. Оскільки сторонам виділяються фактично рівні частини земельної ділянки: першому співвласнику - 577,3 кв.м., а другому - 577,5 кв.м., тому питання грошової компенсації судом не досліджується. У відповідності до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як вбачається з матеріалів справи загальна вартість нерухомого майна, щодо якого ведеться спір, становить 758966,82 грн. (вартість житлового будинку - 580144 грн. (т. 1 а.с. 98), вартість земельної ділянки - 178822,82 грн. (т. 1 а.с. 31). Таким чином, сума судового збору, що підлягає стягненню в дохід держави становить 7589,67 грн. (758966,82 : 100). Враховуючи, що за даним рішенням суду спірне майно розподіляється порівну між обома сторонами, а також за обома сторонами визнається право власності на виділені їм частки будинковолодіння та земельної ділянки як на окремі об'єкти нерухомого майна, тому суд вважає за можливе витрати по сплаті судового збору покласти на обох сторін порівну. При цьому, слід врахувати суму судового збору, яку позивач сплатила при поданні позову (2356,35 грн.). Таким чином, із [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1438,48 грн. (7589,67 : 2 - 2356,35), із [PERSON] - 3794,84 грн. (7589,67 : 2). Згідно з наданими суду рахунками про вартість проведених судових експертиз (т. 2 а.с. 20-22) та квитанціями про їх оплату (т. 2 а.с. 54-55) позивач понесла витрати на залучення експертів на загальну суму 12577,60 грн. З огляду на те, що за результатами розгляду даної справи як позивач, так і відповідач набувають у власність рівні частки нерухомого майна та слідуючи застосованому вище принципу розподілу судових витрат у даній справі, суд покладає витрати на проведення судових експертиз на обох сторін порівну. При цьому, суд виключає із загальної суми витрати на проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи (3720 грн.) та відносить їх на рахунок позивача, оскільки її проведення було ініційоване лише представником позивача при категоричному запереченні сторони відповідача, а висновок даної експертизи не має жодного значення для вирішення даної справи. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз у сумі 4428,80 грн. ((12577,60 - 3720) : 2).

Outcome: partial