Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

09.10.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява[PERSON] до [PERSON] , Миронівська міська рада Київської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: 1. Позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки, - [PERSON] , [INFO] . 2. Витребувати з органу опіки та піклування Миронівської міської ради (08801. Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності. 48.) висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . 3. Викликати в судове засідання свідків [PERSON] , що проживає [ADDRESS] , та [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] , [PERSON] , що адреса зареєстрованого місця проживання [ADDRESS] (фактичне місце проживання : [ADDRESS] ). 09.10.2021 року автоматизованою системою документоогібу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В. 07.12.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в загальному позовному провадженні, призначено справу до підготовчого судового засідання на 11 год. 00 хв. 20 січня 2021 року. 20.01.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 09.02.2021 року в зв`язку з неявкою учасників процесу. 09.02.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 12.03.2021 року в зв`язку з неявкою сторін. В підготовче судове засідання, яке відбулося 12.03.2021 року, позивач [PERSON] не з`явилася, проте, - з`явилися її представники, - [PERSON] , Притула Л.О . В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2021 року, представник позивача (законний представник), - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, обгрунтовувала свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В підготовчому судовому засміданні, яке відбулося 12.03.2021 року, представник позивача, - адвокат Притула Л.О. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, обгрунтовувала свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2021 року, відповідач [PERSON] позов визнав, та просив його задовольнити. Судом роз`яснено в судовому засіданні відповідачу [PERSON] процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі. Відповідачем не оспорюються фактичні обставини справи, які послугували поданню такого позову. В підготовче судове засідання, яке відбулося 12.03.2021 року, представник третьої особи на стороні позивача, - Миронівської міської ради Київської області як органу опіки та піклування, - в судове засідання не з`явився, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява третьої особи, в якій вона просить суд слухати справу без участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Визнання позову відповідачем [PERSON] в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті. Суд, вислухавши сторону позивача, яка позов підтримала, вислухавши відповідача, який позов визнав в підготовчому судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обгрунтовуючит своє рішення наступним. [PERSON] народилася [INFO] в селі Слобода Кагарлицького району Київської області, - в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . 16 липня 2009 року шлюб між батьками дитини було розірвано, з того часу батько [PERSON] з дитиною та її матір`ю, - не проживає. З моменту розірвання шлюбу між батьками дитини, батько, - [PERSON] (відповідач по справі) перестав цікавитися життям своєї дитини, не приймав участі у вихованні та утриманні дитини. Достовірно знаючи де дитина проживає, відповідач до дитини не приїжджав, не намагався провести з нею час, не проявляв турботи про здоров`я дитини, не виявляв бажання знати про успіхи дитини у школі, захоплення дитини та інтереси. В 2013 році мати дитини зареєструвала повторний шлюб з [PERSON] і дитина спільно з новою сім`єю переїхали проживати в місто Миронівка Київської області, де проживають на даний час. За весь час проживання в місті Миронівка батько дитини, - [PERSON] (відповідач по справі) також жодного разу не приїхав до дитини, участі у вихованні дитини не приймав. Медичним висновком № 27 від 25 вересня 2019 року дитині встановлено інвалідність, діагноз - дисплазія сполучної тканини, синдром Елерса - Данлоса, диспластична соха, плосковагулярна деформація стоп, статико-динамічні порушення. Лікування та реабілітація дитини потребують значної затрати як часу, так і коштів. Крім того, дитина з 01 вересня 2019 року навчається в «Академії мистецтв імені Павла Чубинського» Комунального закладу вищої освіти Київської обласної ради по спеціалізації «Музичне мистецтво естради» за освітньо - кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст». Навчання у вказаному закладі являється оплатним. Батько дитини, - [PERSON] (відповідач по справі), - жодного разу не надав дитині ні моральної підтримки, ні матеріальної допомоги на навчання та лікування, відповідач жодного разу не поцікавився про успіхи та досягнення дитини у школі та у академії, а також про стан здоров`я дитини. Всі витрати по утриманню, лікуванню та навчанню дитини несе вітчим дитини, - [PERSON] , який хоча і не є біологічним батьком дитини, але взяв на себе всі батьківські турботи, в зв`язку з чим у них існує тісний психо - емоційний зв`язок, як у рідних доньки і батька. Саме вітчим, як батько, разом з мамою забезпечує умови для проживання, навчання та виховання дитини. Таким чином, відповідач по справі, - [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, не займається вихованням та утриманням дитини, - самоусунувшись від даного обов`язку. Вищевказані обставини справи підтверджено належними та допустимими доказами, доданими позивачем до позовної заяви, та які були досліджені в судовому зщасіданні, а саме: - Свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] , виданим 10 вересня 2004 року виконкомом Слобідської сільської ради Кагарлицького району, згідно з яким батьком дитини зазначено [PERSON] , - відповідача по справі; - Свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданим ВРАЦС Кагарлицького РУК) Київської області 16 липня 2009 року, згідно з яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 16 липня 2009 року; - Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим ВДРАЦС Миронівського РУЮ 06 липня 2013 року, згідно з яким [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 06 липня 2013 року; - Медичним висновком Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради Київської області «Миронівський районний центр первинної медико санітарної допомоги» № 27 від 25 вересня 2019) року, згідно з яким дитині встановлено інвалідність через діагноз - дисплазія сполучної тканини, синдром Елерса - Данлоса, диспластична соха valda bi lateralis, плосковагулярна деформація стоп, статико - \-динамічні порушення; - Довідкою «Академії мистецтв імені Павла Чубинського» Комунального закладу вищої освіти Київської обласної ради № 251 від 10 вересня 2020 року, згідно з якою [PERSON] навчається на 2-му курсі спеціалізації «Музичне мистецтво естради» Академії мистецтв денної форми навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» з терміном навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року; - Довідкою «Академії мистецтв імені Павла Чубинського» Комунального закладу вищої освіти Київської обласної ради № 321 від 24 вересня 2020 року, згідно з якою [PERSON] дійсно навчається в КЗВО КОР ««Академія мистецтв імені Павла Чубинського» за кошти фізичних та юридичних осіб. Договір укладено між навчальним закладом та [PERSON] , який сплачує за навчання [PERSON] ; - Договором № 08/2019 від 07 серпня 2019 року про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом КЗВО КОР ««Академія мистецтв імені Павла Чубинського» та фізичною особою [PERSON] , згідно з яким освітній заклад зобов`язався надати [PERSON] освітні послуги загальна вартість яких становить 80 000 грн., а [PERSON] зобов`язався оплатити вказані послуги; - Довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданою Кагарлицьким РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що згідно з матеріалами виконавчого провадження № 35681839, відкритого 13 грудня 2012 року про виконання виконавчого листа № 2-52/12 від 05 грудня 2012 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 500.00 грн. щомісячно, - станом на 22 вересня 2020 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 62477 грн. 80 коп.; - Довідкою керівника академічної групи 2-ЕМ «Академії мистецтв імені Павла Чубинського» Комунального закладу вищої освіти Київської обласної ради № 321 від 24 вересня 2020 року, згідно з якою [PERSON] успішна студентка в навчанні та громадському житті Академії. З керівником академічної групи зв`язок тримала мати дитини [PERSON] . Батько дитини [PERSON] навчальний заклад не відвідував, до куратора академічної групи з питаннями стану успішності у навчанні та поведінки доньки не звертався; - Декларацією № 0001-ХХ9А-0Д00 від 28 серпня 2018 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, згідно з якою [PERSON] визначено лікаря, який надає первинну медичну допомогу [PERSON] ; - Довідкою сімейного лікаря [PERSON] від 22 вересня 2020 року, згідно з якою [PERSON] , [INFO] , з 2014 року перебуває на обліку в КНП «МРЦІ1МСД» до цього часу, д/з дисплазія сполучної тканини, синдром Глерса - Данлоса, диспластична соха valda bi lateral is. плосковагулярна деформація стоп, статико- динамічні порушення. На профілактичні щеплення та медичні огляди дитину приводила мама [PERSON] та вітчим [PERSON] . Під час хвороби догляд за дитиною здійснює мама та вітчим. Батько дитини жодного разу з дитиною медичний заклад не відвідував, інформацією про стан здоров`я дитини не цікавився; - Актом обстеження місця проживання [PERSON] , складеним депутатом Миронівської міської ради Кришковою Г.Г. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 19 червня 2014 року по даний час з мамою [PERSON] . За період проживання за вказаною адресою батько [PERSON] не відвідував доньку, не цікавився її умовами проживання та успішністю та відвідуванням школи; - Довідкою Миронівської міської ради № 02-50/2881 від 29 вересня 2020 року про те, шо [PERSON] не звертався до органу опіки та піклування Миронівської міської ради з приводу вирішення питання призначення регламенту побачень з дочкою та на даний час ніякої участі у вихованні доньки не приймає; - Актом обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] № 02-50/2880 від 29 вересня 2020 року, згідно з яким комісією у складі представників Миронівської міської ради обстежено умов проживання та встановлено про належні умови для проживання та виховання дитини. Застосування норм права при вирішенні даного спору: За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української PCP 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, та визнаній в Загальній декларації прав людини, встановлено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно ло Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В ст.ст. 51, 52 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. З зазначених норм вбачається, що право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, встановленою законом, що передбачено ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьками від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення в про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідомо нехтує ними: не створив належних умов для проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку, не піклується про мій фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує дитині необхідного харчування та лікування, не піклується про належний психологічний клімат сім`ї, не показує власного позитивного прикладу, тим самим не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі та не виявляє щодо дитини батьківського піклування. Таким чином відповідач по справі, - [PERSON] повністю самоусунувся від виховання та утримання власної дитини, що свідчить про те, що його ухилення від виконання батьківських обов`язків є свідомим та винним. Через свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками, між дитиною та [PERSON] повністю і остаточно втрачено сімейні зв`язки. 30 червня 2020 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі ILYA LYAPIN v. RUSSIA (Application по.70879/11). яке набуло статусу остаточного 30 вересня 2020 року відповідно до порядку, передбаченого пунктом 2 статті 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція). У цьому рішенні ЄСПЛ констатував, що протягом усього періоду, коли не було контакту між заявником та В., заявник не робив спроб отримати доступ до свого сина та відновити контакт з ним. Суд вважав, що саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним та його сином, відсутність стосунків між заявником та В. протягом семи років призвела до втрати сімейних зв`язків між заявником та В. Саме тому Суд прийшов до висновку про відсутність порушення права заявника, гарантованого статтею 8 «Право на повагу до приватного і сімейного життя» Конвенції. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, а тому в даному випадку дитина відповідача, - є належним позивачем. Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитині, позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З огляду на вимоги ст. 19 СК України, суд витребував з органу опіки та піклування Миронівської міської ради (08801. Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, 48.) висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини, - [PERSON] . [INFO] , який приєднано до матеріалів справи, та в якому зазначено, що є доцільним позбавити [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини, - [PERSON] , - з огляду на ту обставину, що він самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, - позивачки по даній справі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Не приймаючи участі в вихованні дитини, відповідач [PERSON] також не надає будь - якої добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, дитина перебуває на повному вихованні та повному утриманні своєї матері, - [PERSON] та її чоловіка. Вищевикладене свідчить виключно про те, що відповідач [PERSON] в порушення норм Конституції України, норм ЦК України, СК України, норм міжнародного права, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини, - [PERSON] . Відповідно, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків що до виховання дитини, без поважних причин не бере участі в утриманні дитини, не виявляє материнської уваги та турботи про доньку, та свідчить, на думку суду, про добровільну відмову відповідача від своєї дитини. Згідно ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. В сенсі ч. 3 ст. 155 СК України відмовою батьків від дитини вважається відмова від батьківських прав та обов`язків. Отже, зглядаючись на правову природу ч. 3 ст. 155 СК України суд вважає, що, зглядаючись на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, відповідач [PERSON] фактично відмовився від своєї дитини, - [PERSON] , та ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У відповідності з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Отже, частина четверта статті 155 встановлює норму щодо позбавлення батьківських прав або відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Зглядаючись на вищевказані норми права, слід зазначити, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є правопорушенням. Вид та форма відповідальності, до якої можуть бути притягнуті батьки у зв`язку з ухиленням їх від виконання своїх обов`язків залежать від складу правопорушення та характеру обов`язку, від виконання якого батьки ухиляються. Так, вони можуть бути притягнені до адміністративної, кримінальної цивільно-правової та сімейно-правової відповідальності. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Факт ухилення батька дитини, відповідача по даній справі, - [PERSON] від виконання батьківських обов`язків підтверджується вищевказаними доказами по справі, (письмовими доказами). Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено доказами, які наведено вище судом. Відповідно, встановлені судом обставини є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно дитини, - [PERSON] , [INFO] . У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України: - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, мі\-сця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління бать\-ками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування; - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спо\-ру на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стовно неповнолітньої дитини, - [PERSON] , [INFO] , - не суперечить інтересам наповнолітньої дитини, а, - навпаки, направлене на покращення умов для виховання та життя дитини, її виховання, адаптації до умов проживання в суспільстві, повноцінного фізичного та морального розвитку дитини. Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає наступне: Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку де самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від обов`язку щодо виховання своєї дитини, - доньки, - [PERSON] , [INFO] , а тому відповідач, на думку суду, повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини, - шляхом винесення судового рішення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved