Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

09.11.2017 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання сина. Позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають спільного сина. Згідно рішення суду з відповідача стягуються аліменти на його утримання в розмірі 400 грн. Вказаної суми недостатньо на повноцінне утримання сина, окрім того, позивач сплачує аліменти нерегулярно та періодично. Оскільки позивачу відомо, що матеріальне становище відповідача покращилось, просить змінити розмір аліментів, які з нього стягуються та стягувати на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з наведених вище підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що працює неофіційно, має нерегулярний дохів, окрім того, на його утриманні перебуває малолітня дитина, тому невзмозі сплачувати аліменти у розмірі, який вимагає позивач. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, згідно виконавчого листа, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області від 15.06.2012 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. до його повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наведене узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 1860 гривень. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] є працездатним та фізично здоровим, постійного місця роботи не має, має на утриманні малолітню дитину, та беручи до уваги те, що попередньо встановлений судом розмір аліментів є меншим законодавчо встановленого рівня, суд приходить що висновку що він підлягає зміні. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 400 грн. на 930 грн. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial