Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

08.06. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Конопницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. У позовній заяві позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0549 га, що розташована в садовому товаристві «Дружба» с. Конопниці, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер [NUMBER]. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 01.11. 2006 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно складалось із спірної земельної ділянки. Державного акту на право власності на вищезгадану земельну ділянку [PERSON] не виготовила. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Винниківської державної нотаріальної контори Львівської області відкрилась спадщина. Позивач у позасудовому порядку не може здійснити спадкування після смерті матері, оскільки остання не виготовила за життя правовстановлюючого документу на спадкове майно. На підставі наведеного позивач змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, проте її представник [PERSON] подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позивачем позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач Конопницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, клопотань про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення судового розгляду справи від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.11. 2006 року, видане Ярошенко Ж.С. державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2744, слідує, що на підставі заповіту, посвідченого 08.06.1998 року Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-2560, спадкоємцем в цілому спадкового майна [PERSON], яка померла [INFO], є її донька [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано не свідоцтво, складається із земельної ділянки, площею 0,0549 га, яка розташована на території Конопницької сільської Ради, наданої для ведення садівництва, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Зимноводівською сільською Радою народних депутатів 24.10.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №156. Таким чином, [PERSON] з підстав, що не заборонені законом, а отже у відповідності до вимог ст. 328 ЦК України правомірно набула право власності на зазначену вище земельну ділянку. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.06. 2014 року. У відповідності до ст. 1218 ЦК України у склад спадщини [PERSON] увійшло право власності на земельну ділянку площею 0,0549 га, яка розташована на території Конопницької сільської Ради, наданої для ведення садівництва, кадастрокий № [NUMBER]. Кадастровий номер земельної ділянки підтверджується Витягом з Державнго земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -4601667922014 від 20.10. 2014 року. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя не розпорядилася своїм правом власності на зазначену вище земельну ділянку, тому в силу вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після її смерті відбувається за законом почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON] є позивач. Факт родинних відносин першої лінії споріднення між позивачем та спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.12. 1960 року. Встановлено, що позивач у встановленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України у строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується листами Винниківської державної нотаріальної контори Львівської області № 530/02-14 від 14.07. 2014 року; № 408/02-14 від 03.11. 2014 року. Проте, як слідує із листа Відділу Держземагенства у Пустомитівському районі № 417 від 28.04. 2015 року, спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на спірну земельну ділянку та на теперішній час власником зазначеної земельної ділянки рахується [PERSON]. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядилася спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved