Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

09 червня 2020 року представник позивача звернулась до суду з заявою, в якій просить: ухвалити додаткове рішення по справі №947/2288/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката в сумі 13\~500 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04 червня 2020 року рішенням Київського районного суду міста Одеси задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Вказує на те, що судом не вирі шено питання про судові витрати, а саме оплата правової допомоги, у зв`язку з чим, користуючись своїми процесуальними правами, звернулась до суд з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, представник заявника [PERSON] [PERSON] звернулась з заявою про розгляд даного питання у її відсутність, відповідач [PERSON] про причини неявки суду не повідомив. Згідно із п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2016 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, що дорівнює 3000,00 грн (три тисячі) гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2016 року, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, що дорівнює 3000,00 грн (три тисячі) гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено\~частково.\~Збільшено розмір\~аліментів,\~які стягуються\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на підставі\~рішення Київського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~23.06.2016\~року,\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій\~грошовій сумі,\~що дорівнює\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~з дня\~набрання даним\~рішенням законної\~сили \~і до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~тобто до\~ [INFO] .\~ Збільшено розмір\~аліментів,\~які стягуються\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на підставі\~рішення Київського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~23.06.2016\~року,\~на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій\~грошовій сумі,\~що дорівнює\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~з дня\~набрання даним\~рішенням законної\~сили \~і до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~тобто до\~ [INFO] . Стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~держави судовий\~збір у\~розмірі 840,\~80\~гривень.\~ В решті позовні вимоги залишено без задоволення. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача у даній справі представляла адвокат Грішина Валентина Олександрівна на підставі угоди № 10 про надання правової допомоги від 15.01.2020 року та додаткового договору № 10 про надання правової допомоги від 15.01.2020 року. Як вбачається з розрахунку витрат на правову допомогу, складеного 09.06.2020 року між адвокатом [PERSON] Валентиною [PERSON] та [PERSON] , загальна вартість виконаних робіт складає 13\~500 гривень, які згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 30 від 15 січня 2020 року сплачено позивачем. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.\~133\~та ч.ч.1-3 ст.\~137 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката\~визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги\~та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги,\~встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги\~на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата),\~підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. Досліджуючи наданий представником розрахунок, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази направлення та надіслання адвокатського запиту до Приватного підприємства «Град Сервіс», а від так, дані вимоги є необґрунтованими. Також представник позивача зазначає про участь у судовому засіданні 28 лютого 2020 року, проте вказана дана не відповідає дійсності, оскільки судове засідання за участю представника позивача відбулось 04 березня 2020 року, яке тривало 10 хвилин. Згідно\~ ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також вимоги п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial