overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

09 жовтня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 травня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, згідно актового запису № 302 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 24 травня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них 24 червня 2014 року народилась донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. 22 листопада 2018 року ухвалою суду було задоволено клопотання позивачки щодо надання строку на примирення, та надано сторонам строк на примирення один місяць. 02 січня 2019 року по справі поновлено провадження та призначено розгляд справи на 28 січня 2019 року. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та зазначила, що вони з відповідачем не примирилися, і тому вона більше не бажає зберігати сімю. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судові витрати з відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 24 травня 2014 року уклали шлюб (арк.с.5). Від зазначеного шлюбу у них 24 червня 2014 року народилася донька [PERSON] (арк.с.6), яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

09 жовтня 2019 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що у державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ХС №015989 допущено помилку при написанні її прізвища та ім`я. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, просила встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХС №015989. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами в порядку окремого провадження. Статтею 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В ході судового засідання було встановлено, що на підставі розпорядження Голопристанської РДА від 26.12.2002 №597 [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку площею 2,00 га на території Таврійської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. На ім`я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю, та допущено описку в написанні її імені та прізвища: в Державному акті зазначено ім`я « [PERSON] » та прізвище « [PERSON] », а згідно паспортних даних її ім`я « [PERSON] » та прізвище « [PERSON] ». Факт належності заявниці вказаного Державного акту підтверджується копією її паспорта, довідкою виконавчого комітету Гладківської сільської ради №2353 від 26.09.2019. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, та потрібен заявнику для реалізації його права. Іншої можливості довести своє право власності на майно заявник не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

09 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 11 серпня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 572. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, через оголошення на сайті, відзив на позовну заяву не надіслала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 11 серпня 1995 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 572. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

09 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3090, від спільного шлюбу дітей немає, позивач вказала, що на протязі останнього року сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалось із-за того, що вони мають різні погляди на життя і тому між ними постійно виникають сварки та непорозуміння і в кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з травня 2019 року позивач з відповідачем не проживає. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її корить судові витрати. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає, просить залишити після розірвання шлюбу їй прізвище « [PERSON] », у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним судової повістки, що відповідає ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2015 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3090. Від шлюбу не мають дітей. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Сторони не бажають строк на примирення. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, відповідач повторно не з`явився в судове засідання, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

09 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 16 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1630. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16 грудня 2011 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1630 (а.с.6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

09 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Гадяцької міської ради від 18.09.2019 року №3926 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , 1999 року народження, дочка [PERSON] , 2015 року народження . Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~статті 181 СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

09 жовтня 2019 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , вказуючи на те, що останній, з метою отримання банківських послуг, 02 серпня 2017 року підписав Заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який з часом було збільшено. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 14 липня 2019 року, у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 560 грн. 25 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 849 грн. 78 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3 345 грн.97 коп., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 337 грн. 82 коп., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 526 грн. 68 коп. Тому, просив стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» та розгляд справи у його відсутність. 09 жовтня 2019 року на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи направлено звернення суду. 15 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про те, що відповідач дійсно зареєстрований на території Шишацького району Полтавської області. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк » до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.41 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 22 листопада 2019 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

09 жовтня 2019 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 травня 2017 р. відповідач став клієнтом ПАТ АБ «Укргазбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ АБ «Укргазбанк», згідно якої отримав кредитну картку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

09 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2017 року він уклав з відповідачем договір позики коштів в сумі 2700 Євро і на підтвердження отримання позики [PERSON] власноручно написав розписку, в якій зобов`язувався повернути кошти через три місяці. Умови вищевказаного договору відповідач не виконав, борг за договором позики у визначений термін не повернув і оскільки [PERSON] в добровільному порядку відмовляється сплачувати позичені кошти, тому просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь 2700 Євро, що за курсом НБУ станом на 05 жовтня 2020 року становить 89 727,48 грн., а також судовий збір в сумі 897,27 грн. Ухвалою від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідач до початку першого судового засідання, у визначений судом строк відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань, до суду не подав. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З копії розписки, написаної відповідачем [PERSON] власноручно (а.с.6) вбачається, що 26 грудня 2017 року останній взяв у борг у позивача [PERSON] 2700 Євро та зобов`язувався повернути ці кошти через три місяці. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки, відповідно до вимог цивільного законодавства позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором, однак відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав і строк повернення позики минув, тому суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 2700 Євро за гоговором позики від 26 грудня 2017 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 897,27 грн., що підтверджується документально (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

09 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 28 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради, актовий запис № 189. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Вербківської сільської ради, актовий запис № 189 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved