Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Управління держземагентства у Харківському районі Харківської області, про відміну державного акту про право власності та визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступне. 24 березня 2008 року [PERSON] зробила заповіт, по якому заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. 29 грудня 2012 року Управління держземагентства у Харківському районі Харківської області видало державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 394695, на ім'я [PERSON], яка знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 0,0840 Га. 11 липня 2012 року Вінницькою державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № Для оформлення та видачі свідоцтв на право власності на майно по заповіту, [PERSON] був запрошений 04.12.2013 року в Вінницьку державну нотаріальну контору. 10 грудня 2013 року державним нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори було відмовлено в видачі [PERSON] свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0840 Га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Причиною відмови було те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 394695 видавався Управлінням держземагентства у Харківському районі Харківської області вже після смерті [PERSON]. [PERSON] оскаржив дії Вінницької державної нотаріальної контори в Вінницькому районному суді Вінницької області. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.12.2013 року позивна заява [PERSON] була повернута, в зв'язку з порушенням підсудності. Позивач просить скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 394695, на ім'я [PERSON], яка знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 0,0840 Га, визнати право власності за ним на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 0,0840 Га, зобов'язати Реєстраційну службу Харківського районного управління юстиції видати свідоцтво на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS]. В судовому засіданні Позивач зменшив позивні вимоги, виключивши з позову вимогу про зобов'язання Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції видати свідоцтво на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], та наполягав на задоволенні інших позовних вимог. Відповідач надав суду заяву, в якій вказав, що на 31.12.2012 року, відповідно до Книг реєстрації записів державних актів на право приватної власності на землю в Управлінні обліковується державний акт на право власності на землю (серія ЯД-033043), для ведення садівництва, на території Ржавецької сільської ради на ім'я [PERSON], та не заперечує проти вимог позивача в цій частині. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. 24 березня 2008 року [PERSON] зробила заповіт, по якому заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. 29 грудня 2012 року Управління держземагентства у Харківському районі Харківської області видало державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 394695, на ім'я [PERSON], яка знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 0,0840 Га. 11 липня 2012 року Вінницькою державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 53076183. Для оформлення та видачі свідоцтв на право власності на майно по заповіту, [PERSON] був запрошений 04.12.2013 року в Вінницьку державну нотаріальну контору. 10 грудня 2013 року державним нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори було відмовлено в видачі [PERSON] свідоцтва на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0840 Га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Причиною відмови було те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 394695 видавався Управлінням держземагентства у Харківському районі Харківської області вже після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої і не може бути оформлено на померлого. Відповідно до ст. 25 ЦК України у момент смерті фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність. Згідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом влади автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У зв'язку з тим, що реєстрація права власності Управлінням держземагентства у Харківському районі Харківської області земельної ділянки, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 0,0840 Га, була здійснена після смерті [PERSON], а саме 5 липня 2012 року, суд вважає позов в частині скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 394695, виданого на ім'я [PERSON], підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження права власності [PERSON], на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], площею 0,0840 Га, на день смерті, суду Позивачем не надано жодного доказу, тому суд вважає позов в частині визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial