Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

07 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Хотинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав В обґрунтування позову, посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] проживали у громадянському шлюбі на протязі 2009 року. Від спільного проживання у них є син - [PERSON], який народився [INFO] року. З 2010 року вони перестали проживати разом з відповідачем. Починаючи з 2012 року відповідач [PERSON], сина не провідує, не цікавиться його життям, жодного разу не відвідав школи, де син навчається, ніколи не бував на батьківських зборах, не цікавиться навчанням дитини, ухиляється від виховання та утримання дитини. Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач має заборгованість по аліментім, що становить 22150 гривень. З часу присудження до сплати аліментів [PERSON] жодної копійки не сплатив, тим самим ставить її та сина у скрутне матеріальне становище. Вважає, що він злісно ухиляється від сплати аліментів. Зазначає, що відповідач в даний час проживає в іншому населеному пункті, а саме в [ADDRESS], власної сім'ї не має, проживає зі своєю мамою, сестрами, племінниками. 13 листопада 2015 року орган опіки та піклування Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області надав висновок про те, що виключно в інтересах дитини, вважає за доцільне в судовому порядку позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] по відношенню до сина [PERSON], [INFO] року. Тому, враховуючи вищевикладене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дитини [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Третя особа - представник служби у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації Варвус О.П. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову на користь позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали у громадянському шлюбі на протязі 2009 року. Від спільного проживання у них народився [INFO] року син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно довідок № 1538, № 1539 від 24 листопада 2015 року виданих виконкомом Василівської сільської ради Заставнівського району, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], до складу її сім'ї входить [PERSON] та [PERSON], [PERSON] розлучена, мати одиночка, з 2008 року не працює. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 24.11.2015 року зазначено, що сім'я зареєстрована та проживає у житловому будинку, який належить батькові [PERSON], який знятий з реєстрації за місцем проживання, який на даний час зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Житловий будинок загальною площею 50 м.кв. На даному подвір'ї ведеться будівництво нового житлового будинку (а.с.10). Згідно довідок Заставнівської ЦРЛ [PERSON] на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с.11). Згідно довідки Управління інформаційного забезпечення МВС України від 21.12.2015 року, [PERSON] станом на 21.12.2015 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.12). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, [PERSON] станом на 01.09.2015 року має заборгованість по сплаті аліментів на суму 15750 гривень (а.с.15). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Василівської сільської ради № 5 від 13.11.2015 року, вбачається, що орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON] (а.с.18). Згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], вбачається , що вони проживають по сусідству з [PERSON], зазначають, що [PERSON] не виконує батьківських обов'язків, зі слів [PERSON] нічого їм не допомагає, три роки не відвідує сина (а.с.19-20). Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Клішковецької сільської ради 29.09.2015 року за № 435-1, вбачається, що [PERSON] проживає та прописаний в с. Клішківці, Хотинського району, Чернівецької області, спиртними напоями не зловживає, скарги на його адресу до сільської ради не надходили, характеризується позитивно (а.с.22). Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від здійснення своїх батьківських прав по відношенню до свого неповнолітнього сина, не здійснює належного догляду за ним, не забезпечує необхідного медичного догляду, а також не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, його навчання, не забезпечує необхідним харчуванням. Судом також встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] проживає, виховується та перебуває на повному утриманні своєї матері [PERSON], а його батько [PERSON] своїх батьківських обов'язків не виконує, аліментів не сплачує, не займається його вихованням, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. При цьому, судом при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав також враховується й наданий 16.01.2017 року висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення її батьківських прав, він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved