Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

09.06.2017 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] « Про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини » вказавши про те, що вона з 11.07.1998 по 21.02.2017 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з родиною батька, та малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 21.02.2017 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, малолітній син сторін [PERSON] мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, так як відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач фізично здоровий, працевлаштований, має стабільний заробіток.При таких обставинах позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, посинаючи з дня звернення до суду з позовом, до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, з підстав на які вона посилається в своєї позовної заяві, наголошуючи на тому, що утримання та виховання сина [PERSON] потребує значних матеріальних витрат, в яких зобов'язаний також приймати участь відповідач, у якого для цього в наявності матеріальна можливість Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав право представляти свої інтереси в суді представнику [PERSON], яка діє на підставі відповідного договору про надання правової допомоги. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини заробітку відповідача щомісяця заперечувала, з підстав, на які вона посилається в своїх письмових запереченнях. При цьому пояснила, що після припинення шлюбних відносин, старший син мешкає та перебуває на утриманні відповідача. Відповідач має житлові проблеми, тому вимушений орендувати житло. При таких обставинах відповідач згоден на стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 746 гривень щомісяця. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Приписами ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до абзаців 1, 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 11.07.1998 по 21.02.2017 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з родиною відповідача, та малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 21.02.2017. ( а.с.а.с. 5, 6, 28, 29 ). З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] ( актовий запис № 156 від 16.03.2012 року, вчинений Дзержинським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського МУЮ ). ( а.с. 6 ). Таким чином, відповідач [PERSON], як батько, зобов'язаний наряду з позивачем, брати участь у виховані та утримані свого малолітнього сина [PERSON]. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не працює, відповідач [PERSON] працює та має стабільний щомісячний дохід, а саме за період червень - серпень 2017 в загальній сумі 30974,8 гривень, що підтверджується відповідними довідками ГУ ДФС у Харківської області та ДУ « Олексіївська виправна колонія № 25 ». ( а.с.а.с. 7, 30 ). Вказані обставини у судовому засіданні не заперечується також самими сторонами. Відповідно до приписів ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час між сторонами не досягнута домовленість з питання утримання сина [PERSON], так як відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійне місце праці та отримує регулярно заробітну платню, що значно перевищує встановлений Законом України « Про державний бюджет України на 2017 рік » прожитковий мінімум для дітей, який становить : для дитини віком до 6 років з 01.01. по 30.04 - 1355 грн., з 01.05. по 30.11. - 1426 грн., з 01.12. - 1492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01. по 30.04. - 1689 грн., з 01.05. по 30.11. - 1777 грн., з 01.12. - 1860 грн. При таких обставинах, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] необхідно проводити у відповідній частині заробітку ( доходу ) відповідача. Суд не приймає до уваги ствердження представника відповідача, щодо незадовільного матеріального стану відповідача, внаслідок того, що на його утримані знаходиться старший син сторін, а також у зв'язку з використанням значної частини своїх доходів на сплату оренди житлового приміщення, в якому відповідач мешкає разом зі своїм сином, та розцінює їх як спосіб захисту від пред'явленого позову з наступних підстав. Так у судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно, на підставі відповідного договору від 22.07.2017, орендує у м. Харкові житлове приміщення. Однак відповідно до умов зазначеного договору, право користування зазначеним приміщенням, крім відповідача, визначено за особами, які не відносяться до членів його родини. ( а.с.а.с. 31-33 ). Вказаними обставинами спростовується ствердження відповідача з приводу того, що він саме з сином [PERSON] користується зазначеним житловим приміщенням. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що сина сторін [PERSON] зараховано до Харківського національного університету радіоелектроніки. ( а.с. 34 ). Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що сина [PERSON] зараховано до зазначеного учбового закладу за рахунок бюджетних асигнувань. Даних на спростування зазначених стверджень позивача, відповідачем та його представником суду не надано. Крім того, судом зазначається, що з [INFO] син сторін [PERSON] набуває повноліття. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, стан здоров'я відповідача та фактичну відсутність інших утриманців, так як син [PERSON], який з ним мешкає, з [INFO] набуває повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від доходів батька щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.06.2017, тому що саме такий розмір аліментів на утримання сина, є виваженим, розумним та справедливим з урахуванням всіх вищевикладених об'єктивних обставин даної справи. Суд вважає за необхідним допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 640 гривень, вказані судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, відповідно на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 СК України та

Outcome: approved