Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

07 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Шишацької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно померлого чоловіка [PERSON] у вигляді належного йому житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що є єдиним спадкоємцем померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , але позбавлена можливості успадкувати належний йому житловий будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Будучи належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач та її представник надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти винесення заочного рішення від них не надходило. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви та клопотань він нього, в тому числі відзиву на позовну заяву, до суду не надходило. В зв`язку з цим, суд відповідно до норм ст. 280 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інв. справа № 38343) від 11 вересня 2020 року спірний житловий будинок розташований по [ADDRESS] та складається з житлового будинку 1982 року побудови, загальною площею 60,1 кв.м., жилою площею 26,4 кв.м. (літ. - А-1), літньої кухні (літ. - Б,б), сараїв (літ. - В, Д), гаражу (літ. - Г), погребу вхідного (літ. - Е), колодязя питного (№ 1) (а.с. 9-13). Згідно довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 25.09.2020 № 9249 відповідно до матеріалів Полтавського БТІ та проведеного станом на 11.09.2020 обстеження нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] - відсутні. Згідно матеріалів БТІ станом на лютий місяць 2004 року право власності за вказаною адресою не зареєстровано (а.с.18). Відповідно до виписки з погосподарської книги Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області № 3 за 1986-1990 року особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.16). Згідно зі ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в період з 1982 по 1990 рік, суд, розглядаючи спірні правовідносини, керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1982 році, введення об`єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз`яснюється процедура реєстрації об`єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність станом на 01.07.1990 відповідного запису у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № [NUMBER] колишньої Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області є належним документом, що підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] [PERSON] . Проте останній після неодноразових змін у цивільному законодавстві своє право власності на вказаний будинок за життя не зареєстрував та помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.04.2011. При вивченні спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] № 113/2011, яка ведеться приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Плаксіною П.Б., судом встановлено, що заповіту померлий не залишив, а його єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину є дружина [PERSON] (а.с. 29-61). Дані про інших спадкоємців які прийняли спадщину або претендують на неї в матеріалах спадкової справи відсутні, зокрема діти померлого [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. Спадкоємець [PERSON] отримала ряд свідоцтв про права на спадщину померлого [PERSON] , натомість постановою від 21.12.2020 приватний нотаріус Плаксіна П.Б. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді спірного житлового будинку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно (а.с.61). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Той факт, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував належним чином своє право власності на спадкове майно у вигляді належного йому житлового будинку за вищевказаною адресою, перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на вказане спадкове майно в загальному порядку. За таких обставин вказаний спір підлягає вирішенню судом. Суд виходячи з всього вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, як законних та належним чином обґрунтованих. Враховуючи те, що позивач не наполягає на стягненні судових витрат з відповідачів, суд відносить їх на рахунок позивача.

Outcome: approved