Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

09 січня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В прохальній частині позову позивач просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1983 року, шлюб зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Від спільного життя дітей не мають. Незважаючи на те, що вони з відповідачем тривалий час проживали разом, їхня сімя розпалася з вини відповідача, протягом останніх двох років стосунки між ними погіршилися, виникали сварки, ставлення відповідача до позивача змінилося, з 2017 року відповідач з позивачкою не спілкується. В органах РАЦС відповідач відмовився розірвати шлюб, подальше збереження шлюбу не є можливим (а.с. 2). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2018 року було відкрито провадження по справі. 11 квітня 2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська винесено ухвалу про призначення справи до судового розгляду. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2018 року провадження по справі було зупинено, надано сторонам строк на примирення. В судовому засіданні позивач позов підтримала просила його задовольнити, також суду пояснила, що за час зупинення провадження між сторонами примирення не відбулося. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу, також пояснив, що за час зупинення провадження по справі примирення між ними не відбулося в звязку з тим, що з ним не розмовляла позивачка. Вислухавши пояснення позивача, думку відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 липня 1983 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що 07 грудня 2010 року видано повторно свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво серії [NUMBER], про що зроблено актовий запис № 353 (а.с. 3). Згідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивачки зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved