Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

09.07.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 до досягнення ним повноліття. Свій позов позивач мотивує тим, що з 09.03.2002 сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають спільного сина [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини припинені 2015 року. Наразі подано заяву про розірвання шлюбу. Син перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач займається ремонтом автомобілів та будівництвом, його місячний дохід складає більше десяти тисяч гривень, а тому сплата аліментів в розмірі 2500 грн., буде співмірною з доходами відповідача. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в позові в частині стягнення аліментів у розмірі 2500,00 грн., та прийняти рішення, яким стягнути аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначив, що не має постійного місця роботи, не займається підприємницькою діяльністю, та не перебуває на обліку в центрі зайнятості, тому дохід не стабільний, і не має можливості на утримання сина в розмірі 2500,00 грн. Крім того не має у своїй власності будь якого нерухомого майна. Позивач не надала жодного доказу в обґрунтування бажаного розміру аліментів 2500,00 грн. Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач не надав до суду обґрунтованого розміру своїх доходів, пояснення чим він займався і за які кошти живе. Окрім того відповідач не заперечує той факт, що син перебуває на повному одноосібному утриманні позивача вже чотири роки. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 09.03.2002, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09.03.2002, виданим виконкомом Лебединської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №20. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.06.2017, виданим повторно Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. (а.с. 5). Згідно довідки про реєстрації місця проживання від 09.07.2019 №1837, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18.07.2002 по 09.07.2019, по теперішній час. (а.с.6). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно з ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно з ч.1. ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви Судом встановлено, що позивач проживає та зареєстрована за адресою: с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, що підтверджується копію паспорту (а.с.3). На день звернення до суду перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є спільним сином із відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно 22.06.2017 серія [NUMBER] (а.с.5). Син зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 09.07.2019 №1837 (а.с.6). Відповідно до частини третьої статті 70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184\~СК України,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір\~аліментів,\~визначений судом\~або домовленістю\~між батьками\~у твердій\~грошовій сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону,\~якщо платник\~і одержувач\~аліментів не\~домовилися про\~інше.\~За заявою\~одержувача аліментів\~індексація може\~бути здійснена\~судом за\~інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження суми аліментів в розмірі 2500,00 грн., також не надано доказів наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доходу від ремонту автомобілів та будівництва в сумі понад десять тисяч гривень. Крім того відсутні докази проживання сина разом з матір`ю, та перебування на її утриманні. При цьому судом враховується той факт, що відповідач є чоловіком працездатного віку, добровільно не бере участі в утриманні сина, не надав доказів того, що він вживав заходів для працевлаштування, зокрема звернення до Державної служби зайнятості. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість сплати ним аліментів на дитину. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють сплату аліментів на дитину у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідача, та виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно на утримання сина [PERSON] . Таке рішення відповідає, як інтересам сина, так і засадам розумності, виваженості і справедливості. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 09.07.2019 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється частково, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. На підставі ч.ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.51 Конституції України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 141, 150, 180 - 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial