overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

07 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 36909 грн. 92 коп. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 2504 грн. 40 коп. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 13 березня 2013 року утворилася заборгованість в сумі 36909 грн. 92 коп., з якої 2504 грн. 40 коп. - заборгованість по кредиту, 14728 грн. 51 коп. - заборгованість по процентам, 736 грн. 32 коп. - заборгованість по комісії, 16706 грн. 88 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1733 грн. 81 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

07 квітня 2014 року Святошинським районним судом м.Києва винесено рішення яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕГО», [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник ПАТ «КРЕДОБАНК» Новинський О.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якому просив вказати суму судового збору в розмірі 862,14 грн. який підлягає стягненню з відповідачів на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» у рівних долях. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як встановлено, судом, при постановленні рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕГО», [PERSON] про стягнення заборгованості не зазначено суму судового збору в розмірі 862,14 грн. який підлягає стягненню з відповідачів на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» у рівних долях, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

07 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 20 липня 2012 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 343. Дітей від шлюбу не мають, вагітності відповідачка не мала і на теперішній час також не має. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, причиною розпаду сім'ї являються різні погляди на життєві проблеми, шлюбні відносини з [PERSON] припинились з початку жовтня 2014 року. Заперечує проти примирення і вважає, що подальше перебування з відповідачкою у шлюбі неможливе. Спір про поділ майна між ними відсутній. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Надала суду письмову заяву, згідно якої визнала в повному обсязі заявлені позовні вимоги, просила строк на примирення не надавати і розірвати шлюб. Просить суд розглянути справу у її відсутність. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 20.07.2012 року сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданним відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 20.07.2012 року, актовий запис № 343 (а.с. 5). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно ч.2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно, причинами позову про розірвання шлюбу стали відмінні погляди щодо сім'ї, побуту, відпочинку, ніхто не захотів поступатись усталеним способам життя, звичками. Сумісне проживання стало тягарем для обох. З початку жовтня 2014 року їх шлюб фактично припинився. Відповідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, визнає збереження сім'ї неможливим, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У позовній заяві, позивач не просить стягнути з відповідача судовий збір, сплаченим для звернення до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

07 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 жовтня 2013\~року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Позивач направила до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся судом належним чином.. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 309 (а.с.7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

07 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19 липня 2003 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони з чоловіком мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище Кисла. Відповідач [PERSON] позов визнав, на розірванні шлюбу теж наполягав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 19 липня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 9). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження диини (а.с. 10). Причинами розпаду сімї є те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого постійно виникали сімейні сварки. У зв'язку з цим з березня 2015 року подружні стосунки між ними припинені. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивачка в судовому засіданні відмовилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

07 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 31 жовтня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Однією сімєю проживали до лютого 2015 року. Причиною розпаду сімї стали постійні сварки та суперечки з чоловіком. Розірвати шлюб у відділі РАЦС Білопільського районного управління юстиції останній відмовляється. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, позивачка звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовом згодний (а. с. 15). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 31 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис №124. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 5). Причиною розпаду сімї стали сварки та суперечки, що виникають між сторонами. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні [PERSON]. Від стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при звернені з даним позовом до суду, позивачка відмовилась, про що подала відповідну письмову заяву (а. с. 14). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

07 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, відсутність взаємоповаги та моральної підтримки сумісне життя є неможливим, подружні стосунки припинені з жовтня 2014 року. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище, що було взяте нею під час реєстрації шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 73. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 059024. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП №142530. Причинами розпаду сімї стали постійні сварки, відсутність взаємоповаги та моральної підтримки. Подружні стосунки сторони не підтримують з жовтня 2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

07 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 листопада 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Пісковська», проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд розглядає справу шляхом заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ВЛ №169491 від 05 листопада 2011 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №83. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

07 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що з [PERSON] вона зустрічається з 2013 року, у січні 2015 року завагітніла та має намір народити дитину. Оскільки заявниця не досягла шлюбного віку, у відділі реєстрації актів цивільного стану їй було розяснено з якого віку можливо зареєструвати шлюб, порядок реєстрації шлюбу і рекомендовано звернутись до суду. Батьки заявниці [PERSON], [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу. Шлюб відповідає її інтересам. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимоги підтримує в повному обсязі та просить надати дозвіл на шлюб. Заінтересовані особи: батьки заявниці - [PERSON] і [PERSON], особа, з якою має намір укласти шлюб заявниця, - [PERSON] в судове засідання не зявились, направили до суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, просили задоволити подану заяву та надати дозвіл на шлюб. Представник заінтересованої особи - відділ Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції в Миколаївській області в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на час розгляду справи в суді не досягла вісімнадцятирічного віку (а.с. 3, 4). Проте, заявниця вагітна та чекає народження дитини, батьком якої є [PERSON] та з яким маює бажання укласти шлюб (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за рішенням суду особі, яка досягла шістнадцяти років, може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Обставини, які є підставою для відмови у задоволенні вимог заявниці, судом не встановлені. Крім цього, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в звязку з наявністю достатніх підстав, таких як запланована реєстрація шлюбу та проведення заходів повязаних з весіллям заявниці.

Outcome: approved