Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

09.09.2019 року заявник [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в якій покликається на те, що вона народилась в с. Чертіж республіки Польща, та в подальшому [INFO] року одружилась з [PERSON] , який є уродженцем с. Вільшаниця республіки Польща. Зазначає, що її батько [PERSON] був уродженим поляком та за національністю «поляком», як і його батьки. 17.02.1999 року він був нагороджений: «medalem «zaudzial w wojnieobronnej 1939» за підписом Президента республіки Польща. Водночас, вказує, що виховувалась в своїх батьків відповідно до польських національних традицій, завжди шанувала та відзначала польські національні та державні свята, вільно володіє польською мовою, дотримується польських національних традицій та звичаїв в побуті, постійно та тісно підтримує стосунки із близькими родичами, які по національності є «поляками» та постійно проживають в республіці Польща. Однак, 21.07.1960 року Дрогобицьким бюро записів актів громадянського стану їй було видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому не було зазначено її національність та національність її батьків. Також, на даний час в жодному документі, в тому числі і в паспорті громадянина України, не вказано її національність. Лише у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя вказано в графі «Відомості про дружину» в пункті «Національність» - «українка», що є помилковим. А тому, зважаючи на те, що в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даною заявою. 16.09.2019 року ухвалою судді в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду на 08.10.2019 року. Учасники справи в судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Заявник заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, а заінтересована особа при вирішення даної заяви покладається на думку суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.07.1960 року, виданого Дрогобицьким бюром записів актів громадянського стану вбачається, що заявниця народилась [INFO] в с. Чертіж Республіки Польща і її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Після одруження 07.07.1969 року з [PERSON] - [PERSON] заявниця [PERSON] , уродженка с. Чертіж Польща, змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження останньої серії [NUMBER] від 22.05.1984 року, виданим Рихтицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області. Водночас, із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, за номером витягу 00020038841 від дати формування 26.04.2018 року також вбачається, що місцем народження [PERSON] є с. Черніж Республіки Польща, а також даний факт підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] , виданого 18.11.1999 року Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області. Згідно положень п. 1 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до ст.300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з Законом України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність; примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено, то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є за національністю «полька», оскільки являється уродженкою с. Чертіж Республіки Польща, її батько був поляком проте, такі факти щодо її національності та національності її батька не були внесені у її актової записи та свідоцтва про народження та державну реєстрацію шлюбу. З огляду на вказане та враховуючи, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved