Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

09.09.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітної плати та усіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 30.12.2010 року. Позивачка власними силами намагається матеріально забезпечити дітей, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей з квітня 2015 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами по справі на момент звернення до суду не досягнуто. Оскільки, як відомо позивачці, відповідач працює, має постійну заробітну плату, то вона бажає стягувати з нього аліменти у частці від заробітної плати. При цьому зазначає, що їй відомо, що відповідач має сина від свого першого шлюбу, [PERSON], [INFO], та сплачує аліменти на його утримання в розмірі ? частки всіх видів доходу за рішенням суду. Також повідомила, що відповідач працює охоронцем школи у Первомайському районі Харківської області. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с.15), надала до суду заяву від 02.10.2015 року про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 18). Додатково надала до суду довідку №70 від 17.09.2015 року з відділу освіту Первомайської районної державної адміністрації Харківської області про те, що відповідач займає посаду «сторож» у Роздольській загальноосвітній школі Первомайського району Харківської області та отримав заробітну плату за серпень 2015 року у сумі 937,86 грн. (а.с.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 16), надав до суду заяву від 02.10.2015 року про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами погодився в повному обсязі (а.с.20). Третя особа по справі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила (а.с. 17). В даному випадку закріпленими за нею процесуальними права відповідно до принципу диспозитивності скористатися не побажала. Враховуючи, що сторони та третя особа до суду не прибули, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 30.12.2010 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований у Роздольській сільській раді Первомайського району Харківської області (актовий запис №6) (а.с. 4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 27.03.2012 року, виданого Роздольською сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №3) (а.с. 5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18.11.2014 року, виданого Роздольською сільською радою Первомайського району Харківської області (актовий запис №8) (а.с. 6). Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей на момент пред`явлення позову не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони по справі під час написання заяви по розгляд справи за їх відсутності, як і третя особа [PERSON] по телефону підтвердили факт того, що відповідач має ще одного сина від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO] і що на його утримання рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області стягнуто аліменти з відповідача по справі у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. В той же час до суду ні копію свідоцтва про народження [PERSON], ні копію рішення суду або виконавчого листа сторонами та третьою особою додано не було, тобто своїми процесуальними правами вони скористатися не забажали. Таким чином, суд не може встановити вказаний факт через відсутність належних доказів на підтвердження вказаної обставини. В той же час суд зазначає, що у разі наявності такого рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, стягнення 1/3 частини з усіх видів його доходу по вказаній справі не буде суперечити діючому законодавству, виходячи з наступного. Відповідно до ст.128 Кодексу Законів про працю при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено пятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою та другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Така ж норма закріплена і у статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка може бути застосована, якщо відповідач не буде виконувати рішення суду у добровільному порядку. Відповідно у разі задоволення позову у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, а також наявності рішення суду про стягнення з відповідача 1/4 частини з усіх видів його доходу на утримання [PERSON], неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, то загальний розмір утримань з нього складе 7/12 частин заробітної плати, що у процентному відношенні складає приблизно 59%, що відповідає вищезазначеним приписам ст. 128 Кодексу Законів про працю та норм ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що позивачка визначила розмір аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, суд вважає, що вказана сума є достатньою для утримання неповнолітніх дітей, а тому вимоги позивачки є законними та підлягають задоволенню. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 487,20 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved