Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

09 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказав, що 04 липня 2013 року померла їх мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Після смерті матері у шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріуса, але нотаріус усно відмовила прийняти заяву, бо в нього не було державного акта на земельну ділянку. Вважає, що державний акт на земельну ділянку відповідач викрав під час похорону матері. Випадково дізнався, що власником земельної ділянки є відповідач [PERSON], який здав її в оренду і який скрив від нотаріуса інформацію, що позивач також є спадкоємцем. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини. З ініціативи суду до розгляду справи залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог, сестру і брата сторін [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримує доводи позову і пояснив, що від спадщини не відмовлявся, звертався до нотаріуса в січні або лютому 2014 року, нотаріус і сільський голова не розяснили йому порядок звернення за спадщиною. Мати була зареєстрована і проживала до своєї смерті в його будинку в селі Голубча, а він на час смерті матері був зареєстрований і проживав в селі Кустівці. Свідок [PERSON], дружина позивача, в суді показала, що її чоловік звертався до нотаріуса після смерті його матері та в сільську раду, але в сільській раді їм пояснили, що оскільки мати була зареєстрована і проживала в будинку, що належить позивачеві, то спадщина після смерті матері належить [PERSON] Їй секретар сільської ради пояснювала, що до шести місяців заяву не потрібно подавати, бо спадщина буде на двох. Відповідач [PERSON] телефонував до позивача і питав, як будуть ділити спадщину, але її чоловік повідомив йому, що ділити спадщину не буде. Представник позивача [PERSON] підтримує доводи позивача і пояснила, що [PERSON] пропустив строк звернення в силу своєї юридичної необізнаності, він звертався після смерті матері до нотаріуса та в сільську раду з питаннями оформлення спадщини після смерті його матері, але ніхто йому не розяснив порядок звернення за спадщиною, а до юриста, який би міг надати йому кваліфіковану пораду, позивач за правовою допомогою не звертався. Відповідач [PERSON] позов не визнає і в суді пояснив, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку він не викрадав, а мати у 2008 році віддала йому державний акт на зберігання ще за свого життя. Після смерті матері він під час телефонної розмови пропонував позивачеві в строк до шести місяців подати заяви до нотаріуса про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки, але останній навідріз відмовився, висловившись,що нехай ця земельна ділянка попадає. Тоді він сам звернувся до нотаріуса і повідомив про інших спадкоємців, в тому числі про позивача, а також про брата і сестру, які живуть в Російській Федерації. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в суд не прибули, направили до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, просять прийняти до уваги, що вони від своєї частки спадщини після смерті матері відмовляються на користь позивача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 04 липня 2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. Спадкоємець першої черги [PERSON] звернувся в шестимісячний строк до нотаріуса про прийняття спадщини 19 грудня 2013 року. Позивач [PERSON] , який не проживав разом із спадкодавцем на час її смерті і не був зареєстрованим за її місцем реєстрації проживання, в шестимісячний строк після смерті матері до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідач [PERSON] звернувся до нотаріуса 19 грудня 2013 року із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] і в цій заяві вказав, що, крім нього, спадкоємцем є також [PERSON] Пояснення сторін повністю узгоджуються з письмовими доказами свідоцтвом про народження позивача [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], довідкою сільського голови про осіб, зареєстрованих та проживаючих [INFO] на день смерті матері сторін, письмовою відмовою нотаріуса, спадковою справою. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними. Позивач не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті матері позивач [PERSON] без поважних причин пропустив строк звернення про прийняття спадщини. Юридичну необізнаність позивача про порядок прийняття спадщини суд не вважає поважною причиною, що завадила йому звернутися у встановлений строк до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері. Інших доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса про прийняття спадщини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення дій із прийняття спадщини, [PERSON] суду не надав.

Outcome: dismissed