Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

09.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, у якій просить щомісячно з [PERSON] стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку боржника, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 06.02.2020 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та зроблено відповідний актовий запис №12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Починаючи з лютого 2021 позивач з сином проживають самостійно. Позивач не може працювати, бо доглядає за дитиною. Джерел доходу крім соціальних виплат у неї немає. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.15). Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі (а.с.16). Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд, відповідно до ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно зі ст. 84 ч. 2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком - [PERSON] , [INFO] , який проживає з [PERSON] . На даний час дитина не досягла трирічного віку, позивачка здійснює за нею догляд та потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка - батька дитини. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Суд, з урахуванням вимог, передбачених ст. 84 СК України, беручи до уваги матеріальне становище сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. [PERSON] , як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved