Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

08 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Маківської сільської ради Шосткинського району Сумської області, у якій просить визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка за своє життя мала право на земельну частку (пай) площею 9,47 умовних кадастрових гектарів на території Маківської сільської ради. Оскільки [PERSON] за життя заповіт не склала, спадкоємцем першої черги за законом є донька померлої [PERSON] (мати позивача), яка спадщину не прийняла. Будучи єдиною спадкоємицею п`ятої черги за законом після [PERSON] позивач має намір прийняти після останньої спадщину, однак нею був пропущений строк на звернення з заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність та незнання про наявність такого спадкового майна. Ухвалою суду від 19.01.2021р. до участі у справі, в якості правонаступника Маківської сільської ради Шосткинського району Сумської області, залучено Шосткинську міську раду Сумської області. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористався, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти позову, чим фактично його визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є онукою [PERSON] , що підтверджується копією її свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією посвідки про народження [PERSON] та копії свідоцтва про одруження останньої /а.с. 4-7/. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 04.12.2020р. вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались /а.с.24/. На час смерті спадкодавець вона проживала сама, що підтверджується довідкою\~ старости Маківського старостинського округу від 22.01.2021р. № 26 /а.с. 30/. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Однак, [PERSON] (донька спадкодавця), будучи спадкоємицею першої черги за законом, не виявила бажання прийняти спадщину після матері, що підтвердила також у своїй заяві від 02.07.2018р., що посвідчена нотаріально /а.с. 9/. Також за змістом цієї заяви [PERSON] не заперечувала проти отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] . При цьому, відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що позивач є спадкоємицею п`ятої черги після баби [PERSON] . Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку суд приймає до уваги причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини через незнання позивача про наявність спадкового майна, а також через юридичну необізнаність і визнає їх поважними. Так, про наявність у спадкодавця за життя права на земельну частку (пай) на території Маківської сільської ради, позивач дізналась лише у 2018 році від представників аграрної компанії, яка мала намір орендувати такий пай, та з того часу позивач почала займатись пошуком і зібранням документів, необхідних для оформлення спадкових прав. Крім того, розглядаючи питання про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини суд бере до уваги те, що з заявою про відмову від спадщини в нотаріальну контору позивач не зверталась, а інших живих спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved