Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

08.08.2016р. до суду надійшов позов ПАТ «ХАРКІВГАЗ» в особі Красноградського управління експлуатації газового господарства до [PERSON] про відшкодування збитків заподіяних внаслідок несанкціонованого відбору природного газу та боргу за послуги газопостачання, в якому позивач просить стягнути з відповідача збитки заподіяні внаслідок несанкціонованого відбору природного газу в сумі 55\~317,23 грн., борг за надані послуги з газопостачання в сумі 59\~821,63 грн., разом із сумою судового збору в розмірі 1\~727,08 грн., сплаченого позивачем при поданні позовної заяви та заяви про видачу судового наказу №620/122/16-ц від 24.02.2016р., який скасовано ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 11.03.2016р. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є споживачем газу на підставі договору від 07.06.2012р. №425087, який на день звернення до суду є таким, що діє. 22.09.2014р. уповноваженими працівниками позивача під час обстеження підвідного газопроводу перед вузлом обліку природного газу у домоволодінні відповідача було виявлено приховану несанкціоновану самовільну врізку, яка використовувалась для самовільного відбору газу без його обліку для потреб домоволодіння та гаражу. Прихована врізка знаходилась у внутрішньодворовому повітряному газопроводі перед лічильником газу, під навісом над вхідними дверима, замаскована в конструкцію навісу, що унеможливлювало її візуальне виявлення при плановому обході контролером під час зняття показань з лічильника природного газу. У звязку з виявленням порушення цього ж дня було складено та вручено відповідачу акт про порушення та типовий акт претензію. При цьому відповідач власноруч написала пояснення, що самовільна врізка була зроблена під час монтажу газопроводу 09.10.2004р. На підставі вищеназваних актів позивачем було проведено розрахунок збитків, сума яких склала 101370,40 грн. 08.10.2014р. за заявою відповідача між нею та позивачем було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості. Однак, відповідач в порушення умов цього договору не сплачує щомісячні платежі і залишок заборгованості за цим договором складає 55317,23 грн. 01.01.2015р. позивачем проведено перерахунок оплати вартості природного газу, використаного у попередньому році з урахуванням обсягу газу, нарахованого при виявленні самовільної врізки в газопровід. Сума перерахунку склала 59821,63 грн. У березня 2015 року відповідач зверталась до суду з позовом до позивача про повернення зайво сплачених коштів. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.05.2015 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Рішення набрало чинності. 24.02.2016р. Зачепилівським районним судом Харківської області за заявою позивача було видано судовий наказ №620/122/16-ц, який ухвалою цього ж суду від 11.03.2016р. скасовано. На день звернення до суду нараховані збитки та вартість спожитого газу відповідачем не відшкодовано, отже, позивач вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Проте 30.08.2016р. надала заяву про розгляд справи без її участі. Просила вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи: -позовну заяву; -платіжне доручення №11840 від 21.07.2016р. на суму 1038,08 грн. -платіжне доручення №917 від 26.01.2016р. на суму 689,00 грн. -матеріали справи №620/122/16-ц; -копію договору №425087 від 07.06.2012р.; -копію акту про порушення від 22.09.2014р.; -копію типового акту претензії від 22.09.2014р.; -копію пояснень [PERSON] від 22.09.2014р.; -копію акту приймання закінченого будівництвом обєкту системи газопостачання від 09.10.2004р.; -копію акту про відключення газосопоживаючих приладів від 22.09.2014р.; -копію розрахунку збитків від 22.09.2014р.; -копію заяви [PERSON] від 08.10.2014р.; -копію угоди про реструктуризацію заборгованості від 08.10.2014р.; -довідку про рух коштів по особовому рахунку [NUMBER] за період січень 2015р. по серпень 2016р.; -довідку про рух коштів по особовому рахунку [NUMBER] за 2014 рік; -копію рішення Красноградського районного суду від 13.05.2015р. по справі №626/644/15-ц; -копію рішення Апеляційного суду Харківської області від 25.06.2015р.; -копію ухвали Верховного Суду України від 28.09.2015р.; -копію договору доручення від 03.09.2015р. №103/1 з додатком №1 та додатковою угодою №1 від 31.12.2015р.; -довіреність представника позивача від 30.12.2015р. №5484; -копію довіреності представника позивача від 24.12.2015р. №5393; -довідку Зачепилівського РС ГУДМС України від 09.08.16р. №32; -поштові повідомлення. вважає, що спірні правовідносини мають регулюватися наступними нормами права та нормативно правовими актами: -ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; -ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»; -ст. 526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться»; -п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України: «У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків»; -ч.1 ст. 714 ЦК України: «За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання»; -ч.1 ст. 1166 ЦК України: «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала»; -Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р. №2246, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2004р. №476 зі змінами та доповненнями (далі за текстом рішення Правила), що діяли в період існування спірних правовідносин від 22 вересня 2014р. (дата виявлення правопорушення) до 13липня 2016 року (дата втрати чинності Правил відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2016р. №442); -Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем Правил надання населенню послуг з газопостачання ([PERSON] за текстом рішення Порядок) із змінами та доповненнями станом на 22 вересня 2014 року (дата розрахунку збитків), який був чинним до 28.10.2014р. Окрім того, відносини між сторонами спору регулюються положеннями договору про надання послуг населенню з газопостачання №425087 від 07.06.2012р. (а.с.7-12) та Угоди про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання від 08.10.2014р. Судом визнано доведеними фактичні обставини справи, що регулюються вищеназваними нормами права. Відповідач є споживачем природного газу відповідно до типового договору №425087, який укладено між нею та Позивачем 07.06.2012р. (а.с.7-12). Відповідно до п. 5 та п.5-1 цього договору газопостачання відповідачеві здійснюється із застосуванням лічильнику газу Gallus до трьох опалювальних приладів: Котел «Вулкан», плита ПГ-4 та газова колонка ВПГ. Пунктом 22 названого договору визначено, що розрахунок за надані послуги здійснюється на підставі фактичних показань лічильника. Фактично підключення домоволодіння відповідача до мережі газопостачання відбулось 09.10.2004р. (а.с.16). 22.09.2014р. обстеження підвідного газопроводу перед вузлом обліку природного газу у домоволодіння відповідача було виявлено приховану несанкціоновану самовільну врізку, яка використовувалась для самовільного відбору газу без його обліку для потреб домоволодіння та гаражу. У звязку з виявленням порушення цього ж дня було складено та вручено відповідачу акт про порушення та типовий акт претензію (а.с. 13, 14), які відповідач отримала 07.10.2014р. (а.с.18). Названими документами фактично зафіксоване позадоговірне споживання газу відповідачем без його обліку лічильником, та іншими, окрім зазначених у договорі №425087, газовим приладами, а саме: Плита газова ПГ-2 та котел КСТ-16 без використання автоматики. Це порушення договору №425087 письмово визнано відповідачем 22.09.2014р. (а.с. 15). На виконання ст.6 Правил газопостачання відповідачу 22.09.2014р. було припинено, про що було складено акт (а.с.17). Внаслідок виявлення порушення за процедурою, установленою Порядком, позивачем було проведено розрахунок збитків за період від 22.09.2011р. до 22.09.2014р., сума яких склала 101370,40 грн. (а.с.19). Ця сума відображена по особовому рахунку відповідача №1320329125 як її дебіторська заборгованість за спожитий за договором від 07.06.2012р. №425087 (а.с.23) природний газ, що, на думку суду, не відповідає меті бухгалтерського обліку, визначеного ст. 3 закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», так як не веде до відображення повного та правдивого стану розрахунків споживача та газопостачальної чи газорозподільної організації і може привести до істотного порушення прав споживача. Отже, з цього питання судом постановляється окрема ухвала в порядку ст. 211 ЦПК України на адресу позивача. При цьому, правильність розрахунку збитків на день розгляду справи вже була предметом судового спору (а.с. 24-26) та підтверджена рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25.06.2015р. по справі №626/644/15-ц (а.с. 27,28). Отже, ця обставина відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України є доведеною та додаткової перевірки не потребує. Претензія про сплату збитків у визначеній сумі предявлена відповідачу 07.10.2016р. (а.с.18) Зарахування оплат, здійснених відповідачем на користь позивача за послуги газопостачання та у відшкодування розрахованих збитків, відображено по його особовому рахунку №1320329125 (а.с. 22, 23) у повному обсязі. Отже, арифметичний розрахунок сальдо розрахунків між позивачем та відповідачем суд вважає таким, що виведено вірно. 08.10.2014р. за заявою відповідача між нею та позивачем було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості. Однак, відповідач в порушення умов цього договору не сплачує щомісячні платежі і залишок заборгованості за цим договором складає 55317,23 грн. Це підтверджується довідками про рух коштів по особовому рахунку відповідача №1320329125 (а.с.22,23). Враховуючи на те, поточні платежі за названою угодою у встановленій нею строк у жовтні грудні 2014р. та починаючи від лютого 2015р. не здійснювались відповідачем, відповідно до п. 6 Угоди про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання від 08.10.2014р. угода є розірваною за умовчанням не пізніше 02 березня 2015 року. 24.02.2016р. Зачепилівським районним судом Харківської області за заявою позивача було видано судовий наказ №620/122/16-ц, який ухвалою цього ж суду від 11.03.2016р. скасовано. Отже, зобовязання відповідача по відшкодуванню завданих позивачу збитків є таким, що на день звернення позивача до суду безумовно настало. Сума заборгованості у відшкодування збитків в 55317,23 грн. є такою, що розрахована позивачем вірно. Звернення позивача до суду у позовному провадженні також є правомірним. Тому, заборгованість відповідача за сумою нарахованих їй збитків належить стягнути на користь позивача відповідно до його розпорядження та повноважень встановлених договором доручення від 03.08.2015р. з додатком №1 та додатковою угодою №1 від 31.12.2015р. (а.с.31-34). Окрім того, 01.01.2015р. позивачем проведено перерахунок оплати вартості природного газу, використаного у попередньому році з урахуванням обсягу газу, нарахованого при виявленні самовільної врізки в газопровід. Сума перерахунку склала 59821,63 грн. (а.с.22). Погашення цієї суми відповідач не здійснювала. На обґрунтування цієї вимоги позивач посилається на Правила. Згідно абз. 1 пункту 10 Правил розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Абзацом другим п. 10 Правил встановлено, що застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. У разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, як це зазначено у пункті 11 Правил. Абзац 22 пункту 10 Правил вказує, що визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за необліковані дні грудня у разі незняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 1 січня. Пунктом 15 Правил встановлено, що справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання. Таким чином, перерахунку підлягає лише вартість фактично спожитого за рік газу згідно до показань лічильника у разі перевищення встановленої чинним законодавством України вартісної межі в роздрібних цінах для відповідно спожитого обсягу газу. Отже, в даному випадку плату за нормами споживання правильно визначено позивачем під час розрахунку суми збитків, але цей розрахунок виключає можливість перерахунку за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, який здійснюється на підставі показань лічильника. Але, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, перерахунку було піддано обсяг газу, визначений при розрахунку збитків за нормативами, а не за показаннями газового лічильника. Так як, відповідач фактично здійснювала позадоговірний не облікований відбір газу. При цьому, розрахунок збитків допускає юридичну фікцію визначення збитків за максимально можливим розрахунковим, але не фактичним споживанням газу (а.с.19). Так як визначити фактичний обсяг відібраного відповідачем газу неможливо. Отже, права позивача в такому випадку є повною мірою захищеними. З урахуванням того, що застосування диференційованих цін з перерахунком відповідно до спожитого обсягу газу відповідно до пункту 10 Правил в цьому випадку не є можливим. Тобто, суд вважає, що нарахування суми перерахунку у 59821,63 грн. є необґрунтованим частковим дублюванням раніше проведеного розрахунку збитків. З наведеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити в цій частині у задоволенні позову. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України необхідно з відповідача [PERSON] стягнути на користь ПАТ «ХАРКІВГАЗ» судові витрати пропорційно до задоволених вимог від суми судового збору, сплаченого у розмірі 1727,08 грн., що відповідно складає 55317,23 / 115138,86 * 1727,08 = 829,76 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial