Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

10.02.2020 [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що позивачу належить 13/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами на підставі договору дарування від 03 березня 1971 року. В даному будинку крім неї, зареєстровані її дочка [PERSON] , та онуки [PERSON] , [PERSON] , та неповнолітня [PERSON] . Вказує, що фактично в спірному житлі з моменту реєстрації, тобто з 2007 року не проживають. Ніяких особистих речей в помешканні відповідачів немає, вони добровільно залишили будинок і не користуються ним тривалий час. Позивач змушена нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача у будинку. Відповідачі не беруть участи в утриманні нерухомості, в проведенні поточних ремонтів. Формальна реєстрація відповідачів в частині будинку, яка належить на праві приватної власності позивачу, обмежує її право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, унеможливлює оформити субсидію, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідачів такими, що втратив право на користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їхню відсутність. Відповідачі [PERSON] , яка також представляє інтереси [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через розміщення судового виклику на веб-сайті суду, подали суду заяви, в яких позов визнають повністю, не заперечують щодо визнання [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на житло. Зазначають,що дійсно [PERSON] разом з дітьми тривалий час не проживають у спірному будинку, не користуються житлом та не планують ним користуватись в майбутньому, оскільки забезпеченні власним помешканням. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Не заперечили щодо задоволення позову, при цьому вкзавла, що права неповнолітньої [PERSON] , [INFO] порушені не будуть. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв`язку з наступним. Житловий будинок, зокрема його 13/25 частин, за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування (а.с.5-6-7). Відповідач [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] з 2007, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.8-10). Як вбачається з акту від 23.01.2020 (а.с.11) за адресою : [ADDRESS] проживає власник [PERSON] . Її дочка [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , та онуки позивача [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в будинку, однак не проживають в будинку з моменту реєстрації місця проживання, тобто з 01.06.2007 року. Відповідно до акту обстеження умов проживання у складі комісії головного спеціаліста служби у справах дітей Стащишин О., головного спеціаліста служби у справах дітей Сидор Н. (а.с.52) за адресою: [ADDRESS] проживає пенсіонерка [PERSON] . Зареєстровані однак не проживають [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , та онуки позивача [PERSON] , [PERSON] . Сім`я проживає у США, штат Каліфорнія. Зі слів співвласника [PERSON] [PERSON] разом з дітьми проживає 13 років за кордоном, забезпечені житлом та працевлаштовані, неповнолітня [PERSON] навчається, повертатися в Україну не планують. Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. 13/25 частин житлового будинку [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , а відповідачі, будучи зареєстрованими за вказаною адресою порушують право власності позивача, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] понад один рік без поважних причин відсутні по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідачів у спірній квартирі, а тому суд визнає відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved