Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

07.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 15.02.2018 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Кримська, буд. 23, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її чоловіку [PERSON]. 15.02.2018 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. 01.04.1997 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого, усе своє майно, де б воно не знаходилось та в чому б воно не виражалось, все те, що належатиме йому на день смерті и на що він по закону матиме право, в тому числі 1/2 частку домоволодіння, заповів [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом строк відмовився. Спадкоємцем за законом першої черги являється дружина спадкодавця [PERSON] Остання прийняла спадщину, оскільки мешкала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Кримська, №23, відсутня печатка уповноваженого органу, що видав документ та підпис посадової особи. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Кримська, буд. 23, що підтверджено довідкою Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1423 від 03.08.2018 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 516070, виданим 16.02.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 15.02.2018 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Кримська, буд. 23. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту, посвідченого 01.04.1997 року виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 10, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не знаходилось та в чому б воно не виражалось, все те, що належатиме йому на день смерті и на що він по закону матиме право, в тому числі 1/2 частку домоволодіння [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53452924 від 26.09.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], заповіт [PERSON] від 01.04.1997 року, зареєстрований за № 10, не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], померлого 15.02.2018 року, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 295124, виданим 11.11.1972 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Кримська, буд. 23, що підтверджено довідкою № 1423 від 03.08.2018 року, наданою Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] № 233/02-14 від 04.09.2018 року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Кримська, №23, відсутня печатка уповноваженого органу, що видав документ та підпис посадової особи. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved