Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

08.12.2015р. заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його брата [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що [PERSON], [INFO], був його рідним братом, який був зареєстрований та мешкав за адресою м. Донецьк, вул. Раздольна, 23/38. 25 листопада 2015 року [PERSON] помер за місцем свого мешкання в [INFO] у віці 79 років внаслідок хвороби, а саме гострого інфаркту. Про смерть брата він(позивач) дізнався лише 26.11.2015 року, оскільки мешкає у місті Красноармійську, Донецької області та не мав можливості часто спілкуватися з ним. Коли йому стало відомо про смерть брата, він оформив пропуск до м.Донецька, забрав тіло з моргу, де йому було видано дублікат лікарського свідоцтва про смерть №3945 від 28.11.2015 року, завіреного Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи. Він перевіз тіло брата до м.Димитров Донецької області, де і поховав його. При звертанні до органів РАЦС по Красноармійському району Донецької області йому було відмовлено в видачі свідоцтва про смерть [PERSON], посилаючись на те, що наданий ним документ, що підтверджує факт смерті, ні є підставою для державної реєстрації смерті, оскільки, згідно з законодавством Україна не визнає документи, видані окупаційною владою в Криму та ДНР та ЛНР. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 12.06.2014 року №919/5 проведення державної реєстрації актів цивільного стану за заявами громадян України, які проживають в районі проведення антитерористичної операції, здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника включно з дотриманням вимог законодавства України. Враховуючи викладене, він просить суд встановити факт смерті 25 листопада 2015 року його брата [PERSON], [INFO], що постійно мешкав за адресою: м.Донецьк, Пролетарський район, вул. Раздольна, 23/38, В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи [PERSON] Державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області до суду не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в наданій заяві не заперечував проти задоволення заявлених вимог(л.с.14, 24). Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.8 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.. Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, а саме свідоцтвами про народження, що заявник [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. Їх батьками є [PERSON] та [PERSON].(а.с.21-22) Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 3945 від 28.11.2015р., виданого Донецьким обласним бюро судово-медичних експертиз м.Донецька, [PERSON], 1935р.народження, що мешкав в м.Донецьку по вул. Раздольна, 23/38,помер 25.11.2015р.(а.с.9) [PERSON] Державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району Донецької області № 1511/03.3-01.7 від 17.12.2015р. [PERSON] було відмовлено в реєстрації смерті його брата [PERSON], 05.12.1935р.народження, оскільки підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006р. № 545, що видається закладами охорони здоровя або судово-медичної установи, засвідчене печаткою закладу охорони здоровя або судово-медичної установи Міністерства охорони здоровя України. Заявником надано дублікат лікарського свідоцтва про смерть, виданого Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи, який неможливо прийняти як документ, що підтверджує смерть і є підставою для державної реєстрації смерті, оскільки згідно з законодавством Україна не визнає документи, видані окупаційною владою в Криму та ДНР і ЛНР. [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду.(а.с.8). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та повернення коштів, витрачених ним на поховання. Таким чином, суд вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO], в м.Донецьку по вул. Раздольна, 23/38,де він постійно мешкав підтверджений матеріалами справи та поясненнями заявника, а тому заявлені вимоги слід задовольнити, встановити факт смерті [PERSON], [INFO], в м.Донецьку

Outcome: approved