Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

09.07.2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.08.2011 між сторонами укладено кредитний договір № BLаЖГА00057762, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на поточні потреби у розмірі 12 000 грн., з кінцевим терміном повернення до 01 серпня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах та в строки, що передбачено договором. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, отримані кошти не повертав та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 109 536 грн. 59 коп. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідачу, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2011 року між сторонами укладено кредитний договір № BLаЖГА00057762, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 12000 грн. з терміном користування кредитом до 01.08.2014 року. Факт отримання кредиту відповідачем підтверджується меморіальним ордером № 35170 від 01.08.2011 року. Позичальник зобов'язується сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, а також комісію в розмірі 1,75% від суми кредиту щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує, що відповідач умови договору не виконує. Станом на 22.06.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з: - заборгованості по сумі кредиту в розмірі 11191 грн. 99 коп.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5687 грн. 89 коп.; - заборгованості по комісіям в розмірі 6489 грн. 71 коп. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов`язаннь, встановлених договором. Пунктом 4.2 договору передбачено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується додатково сплатити штраф в розмірі 25% від суми кредиту. В п. 4.3 договору передбачено сплату пені в розмірі 0,50% у випадку прострочення позичальником виконання грошових зобов'язань. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачці штрафних санкцій на загальну суму 86167грн. 00 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. З огляду на те, що відповідач не повернув отриманий кредит, не виконав взятих за договором зобов'язань, тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 01.08.2011 у розмірі 109536 грн. 59 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Під час звернення до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк». Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved