Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

08 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 10 серпня 2013 року, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин та подальше окреме проживання. Дітей від шлюбу не мають. Шлюб існує формально, підстави для примирення відсутні. Спір про майно відсутній, після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «Бєлаш». Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданої заяви Позивач просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи /ас. 21/. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною пятою статті 74 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/ /ас. 17-18,43-44/, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у ній доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 158, 169, 197, 224 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що сторони у справі з 10 серпня 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №44; подружжя проживає окремо, від шлюбу неповнолітніх дітей не має, але між ними не досягнуто згоди розірвати шлюб державним органом реєстрації актів цивільного стану /копії ас. 4-5/. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, \~врегульовані нормами статей 21, 24, 56, 110 113, 115 Сімейного Кодексу України /далі СК України/. Так, відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 60, 137 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, суд знаходить, що сімейне життя сторін не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю, знайшло свого підтвердження формальність шлюбних відносин, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, доводи позивача відповідачем не спростовані, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Спір про майно відсутній. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до статті 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу суд відновлює [PERSON] дошлюбне прізвище «Бєлаш». Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір»», що діяв на час подачі позову до суду, та стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позовної заяви.

Outcome: approved