Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

08 грудня 2015 року до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2002 року, що був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1571. Зазначає, що від даного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає із відповідачкою. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає, спору щодо розділу майна у сторін немає. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд вжив всіх можливих заходів щодо інформування відповідача про дату, час та місце розгляду справи. А саме їй надсилалися судові повістки, а також надсилалось оголошення до газети «Донбасс», в якому викликали відповідача до суду. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 21 грудня 2002 року, що був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1571. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільних неповнолітню дитину доньку: [PERSON], [INFO]. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved