Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

08.05.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що він на підставі договору купівлі продажу квартири від 08.05.2008 року придбав квартиру [ADDRESS]. Зі змісту інформаційної довідки від 23.04.2015 року вбачається, що на вказану квартиру накладено арешт згідно постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 13.06.2008 року. Відповідно до листа №14985/04-32/16 від 06.05.2015 року надати інформацію щодо накладення арешту на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] неможливо у звязку з тим, що передані державними виконавцями виконавчі провадження за 2008р. до архіву знищено у звязку з закінченням трирічного терміну зберігання на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Просить звільнити з - під арешту належну на праві власності йому квартиру [ADDRESS], накладеного на підставі постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 13.06.2008 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ, відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в судовому засіданні не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою б/н від 13 червня 2008 року [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ було накладено арешт на нерухоме майно, квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], про що реєстратором Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області було зроблено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстрований 04.07.2008 року за №7508664 ( а.с.6). Судом встановлено, що 08 травня 2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( продавці ) та [PERSON] ( покупець ) було укладено договір купівлі продажу квартири, відповідно до умов якого продавці передали у власність, а покупець прийняв у власність квартиру під №60 , що знаходиться в м. Кіровограді по провулку Фортечному, 19, який було посвідчено 08.05.2008 року приватним державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №3-561 ( а.с. 3 ). Згідно листа [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ за №14985/04-32/16 від 06.05.2015 року, адресованого [PERSON] представнику [PERSON] щодо зняття арешту з нерухомого майна, накладеного постановою від 13.06.2008 року видно, що надати інформацію щодо накладення арешту на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] не можливо у звязку з тим, що відповідно до розділу 9 п.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2245/5, передані державними виконавцями виконавчі провадження з 2008 року до архіву знищено у звязку з закінченням трирічного терміну зберігання на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Підстави для зняття арешту у [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ відсутні ( а.с. 7 ). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року N 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що підстави винесення постанови про арешт майна боржника від 13.06.2008 року встановити неможливо, так як передані державними виконавцями виконавчі провадження з 2008 року до архіву знищено, крім того позивач став власником квартири [ADDRESS] 08.05.2008 року, а арешт накладено 13.06.2008 року на майно вказану вище квартиру, що належить [PERSON], у звязку з чим накладеним [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] порушуються права позивача [PERSON] як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп., які позивач не просив стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved