Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

07 квітня 2016 року позивач ТОВ «Кредекс Фінанс» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позову зазначив, що 11 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5732,00 доларів США для придбання автомобіля та взяв на себе зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 10.09.2013 року зі сплатою 11,50% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за даним договором [PERSON] передав у заставу автомобіль Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка Chery; Модель S11QQ; номер кузова VIN-Y6DDB12A87D168064, LVVDB12A87D168064; держ. реєстр. номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 270-07 від 06.09.2007 року. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11.09.2007 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту, договору застави, які укладені з відповідачем. Внаслідок порушення зобовязань за договором про надання кредиту у відповідача станом на 03.03.2016 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 6940,52 доларів США, що згідно курсу НБУ на вказану дату складає 186080,63 грн., з яких: - 3823,18 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 102502,37 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; - 1236,99 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 33164,64 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; - 1725,08 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 46250,71 грн. заборгованість за відсотками на дату подачі позову; - 40,26 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 1079,40 грн. заборгованість з пені; - 115,01 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 3083,51 грн. три відсотки річних від простроченої суми кредиту. Через неналежне виконання зобовязань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника. Однак позивач не може реалізувати своє право, оскільки відповідач не забезпечив доступ до автомобіля, у позивача відсутні документально оформлені повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та вчинення інших необхідних для продажу дій. Крім того, з урахуванням вимог чинного законодавства, вбачається необхідність витребувати у відповідача автомобіль з усіма його приналежностями та передачі їх у володіння позивача, оскільки продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи. З урахуванням викладеного, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 11.09.2007 року звернути стягнення на предмет застави автомобіль Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка Chery; Модель S11QQ; номер кузова VIN-Y6DDB12A87D168064, LVVDB12A87D168064; держ. реєстр. номер [NUMBER], який належить відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладенні від імені відповідача ТОВ «Кредекс Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Надати (визнати) за позивачем право підписувати від імені відповідача договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою-покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені відповідача усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на предявлення вказаного автомобіля для огляду. Витребувати у відповідача автомобіль Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка Chery; Модель S11QQ; номер кузова VIN-Y6DDB12A87D168064, LVVDB12A87D168064; держ. реєстр. номер [NUMBER], який належить йому на праві власності, та передати у володіння позивачу. Стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення у газеті «Вісті Придніпровя» № 79 (1878) від 12.10.2017 року, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 11 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5732,00 доларів США для придбання автомобіля та взяв на себе зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 10.09.2013 року зі сплатою 11,50% річних за користування кредитом. Відповідно до п.4.1 договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або її частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена в іноземній валюті. Відповідно до п.2.1 договору, з метою забезпечення виконання грошових зобовязань за даним договором [PERSON] передав у заставу банку автомобіль Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка Chery; Модель S11QQ; номер кузова VIN-Y6DDB12A87D168064, LVVDB12A87D168064; держ. реєстр. номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 270-07 від 06.09.2007 року, укладеного між ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та [PERSON] Згідно п. 2.3 Договору, заставою також забезпечуються в повному обсязі вимоги банку щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги по зобов'язанням за цим Договором та/або «Кредитним договором» і звернення стягнення на предмет застави; витрат на утримання і збереження предмета застави; збитків, завданих порушенням зобов'язань згідно умов Договору та/або «Кредитного договору» у разі їх зміни, якщо така зміна обумовлена застосуванням умов Договору та/або «Кредитного договору». Застава розповсюджується на всі приналежності предмету застави та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладання Договору та виникають в майбутньому. Всі зроблені позичальником в період дії Договору та/або «Кредитного договору» всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом Договору - предметом застави, - і не потребують внесення змін до Договору (п. 2.7 Договору). Відповідно до п. 2.8 Договору, предмет застави залишається у володінні та користуванні позичальника. Пунктом 2.9 Договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов Договору та/або «Кредитного договору» про надання забезпечення за Договором та/або «Кредитним договором», а також у разі витрати забезпечення виконання зобов'язань за Договором та/або «Кредитним договором» або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахування процентів, комісій у порядку встановлених Договором. Позичальник, уклавши цей Договір, надає банку згоду/право: передавати права та обов'язки за цим Договором третій особі без отримання на це додаткової згоди позичальника (п. 9.6 Договору). 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11.09.2007 року, що підтверджується Витягом з Додатку № 1 до договору факторингу № 05/12. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (ч. 1 та ч. 2 ст. 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ч. 1 та ч. 2 ст. 1078 ЦК України). Таким чином, до позивача перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту, договору застави, які укладені з відповідачем. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За твердженням позивача, яке не спростовано відповідачем, відповідач порушив свої зобовязання до договором щодо оплати щомісячних платежів, погоджених графіком погашення кредиту. Внаслідок порушення зобовязань за договором про надання кредиту у відповідача станом на 03.03.2016 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 6940,52 доларів США, що згідно курсу НБУ на вказану дату складає 186080,63 грн., з яких: - 3823,18 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 102502,37 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; - 1236,99 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 33164,64 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; - 1725,08 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 46250,71 грн. заборгованість за відсотками на дату подачі позову; - 40,26 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 1079,40 грн. заборгованість з пені; - 115,01 доларів США, що згідно курсу НБУ від 03.03.2016 року складає 3083,51 грн. три відсотки річних від простроченої суми кредиту. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем, в тому числі по пені та №% річних підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий позивачем до суду, перевірений судом та визнаний вірним. Відповідач не надав доказів щодо погашення ним заборгованості, а також заперечень щодо розміру боргу перед позивачем. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про заставу» визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому (ч. 1 ст. 573 ЦК України). Частиною 1 та частиною 2 ст. 574 ЦК України передбачено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Право застави поширюється на плоди, продукцію та доходи, одержані від використання заставленого майна, у випадках, встановлених договором (ч. 1 та ч. 3 ст. 576 ЦК України). У договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо) (ч. 1 та ч. 2 ст. 584 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання від 12.12.2014 року вих. № 10950927_12.12.2014, у якому вимагалось в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплатити всю суму заборгованості разом зі сплатою процентів та штрафних санкцій на користь нового кредитора ТОВ «Кредекс Фінанс» або від заставодавця у порядку ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передати предмет застави у володіння ТОВ «Кредекс Фінанс» разом із комплектом ключів від автомобіля, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, оформити на представника ТОВ «Кредекс Фінанс» довіреність із наданням усіх необхідних для зняття ТЗ з обліку повноважень для подальшої реалізації. Пунктом 8.1 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11 вересня 2007 року передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком: у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором та/або «Кредитним договором», та/або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом позичальника. Звернення стягнення на предмег застави здійснюється: або на підставі рішення сулу; або шляхом застосування позасудових засобів звернення стягнення. При цьому сторони дійшли згоди, що банк самостійно, на власний розсуд, встановлює черговість звернення стягнення або на предмет застави та/або на будь-яке інше майно і кошти позичальника, на які може бути звернене стягнення в порядку, установленому законодавством України, або стягнути суму заборгованості на загальних підставах незалежно від наявності предмету застави (п. 8.2 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11 вересня 2007). Згідно п. 8.3 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11 вересня 2007 року, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку. У разі застосування позасудових засобів звернення стягнення у випадках, зазначених в п. 8.1. цього Договору, банк надсилає позичальнику повідомлення відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». При зверненні стягнення в позасудовому порядку, банк має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: передача предмету застави у власність банку в рахунок виконання забезпеченого заставою зобов'язання в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; продаж банком предмету застави шляхом укладення договору кунівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (п. 8.5 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11 вересня 2007 року). Відповідно до п. 8.6 Договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11 вересня 2007 року, звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Також, ст. 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Також, ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Крім того, ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Протягом десяти днів із дня продажу предмета забезпечувального обтяження обтяжувач-продавець відповідного рухомого майна зобов'язаний надати боржнику та всім обтяжувачам, на користь яких було встановлене зареєстроване обтяження цього рухомого майна, письмовий звіт про результати продажу. У разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання (ч. 1 ст. 620 ЦК України). Зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду (п. 40 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що відповідач зобов'язання за Договором про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 11213687000 від 11 вересня 2007 року належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, а п. 8.1 зазначеного Договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором та/або «Кредитним договором», а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved