Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

10.04.2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2008 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, оскільки має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, уваги та часу вихованню сина не приділяє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 12.04.2019 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи з викликом сторін подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 вересня 2008 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис № 124, згідно зі свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] від 19.03.2019 року (а.с. 2). З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 19.10.2009 року (а.с. 5) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. В силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, що стверджується також довідкою про склад сім`ї та проживання № 6560 від 15.12.2018 року (а.с. 6), відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що не заперечується відповідачем, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з моменту подання заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у справі у вигляді судового збору.

Outcome: approved