Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

09.11.2020 року [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою в якій зазначив, що 03.11.2020 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, на підставі якого позивач передав, а відповідач прийняв позику у грошових коштах на суму 267000,00 гривень (двісті шістдесят сім тисяч гривень). 03.11.2020 року позивач на виконання договору передав відповідачу позику у грошових коштах на суму 267000,00 гривень, про що свідчить розписка відповідача від 03.11.2020 року. Оригінал розписки від 03.11.2020 року написаний та підписаний власноручно відповідачем. Відповідно до пункту 1.2. договору, відповідач зобов`язався повернути вказану суму позики до 05.11.2020 року. Проте відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав та станом на 09.11.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 267000,00 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою корить заборгованість за договором позики в сумі 267000,00 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2670,00 грн. та інші судові витрати. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.11.2020 року за наслідками розгляду заяви [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на 4/9 частки квартири [ADDRESS] , яка на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у вигляді заборони відчуження 4/9 частки вказаної квартири (а.с.15). Ухвалою судді Енергодарського міського суду від 11.11.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.18). 20.11.2020 року через канцелярію суду від [PERSON] надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову (а.с.28-29). Ухвалою судді Енергодарського міського суду від 25.11.2020 року за наслідками розгляду заяви [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.11.2020 року, шляхом зняття арешту з 4/9 частки квартири [ADDRESS] , у вигляді заборони відчуження 4/9 частки вказаної квартири (а.с. 44). 12.02.2021 року [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з заявою про зменшення позовних вимог в якій зазначив, що 19.12.2020 року відповідач повернув 50219,00 грн., які були ним отримані за договором позики від 03.11.2020 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою корить заборгованість за договором позики в сумі 216781,00 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2167,81 грн., інші судові витрати та повернути суму переплаченого судового збору у розмірі 502,19 грн. (а.с.58-62). Ухвалою суду від 12.02.2021 року, прийнято до розгляду заяву\~про зменшення позовних вимог, підготовче судове засідання по справі відкладено та повернуто позивачу суму переплаченого судового збору у розмірі 502,19 грн. (а.с. 67). Ухвалою суду від 24.05.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 76). Інших процесуальних дій у справі не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Винепольська О.І. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення (а.с.81). Відповідач [PERSON] причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надав. Сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, до суду повернулись поштові конверти з відміткою про відсутність адресата (а.с. 47-48, 71). Згідно з вимогами ст.\~128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається фізичним\~особам,\~які не\~мають статусу\~підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Крім того, 25.11.2020 року судом розглядалась заява відповідача про скасування заходів забезпечення позову, а отже відповідач був обізнаний щодо розгляду справи, в якій він є відповідачем (а.с.28). Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.2\~ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до наданого позивачем оригіналу розписки про отримання коштів від 03.11.2020 року [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 267000,00 грн. та зобов`язався повернути вказані грошові кошти до 05.11.2020 року, про що 03.11.2020 року склав відповідну розписку (а.с.73). 03.11.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого, позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв позику у грошових коштах на суму 267000,00 грн. (а.с.74). Відповідно до п.1.2 договору позики, позичальник зобов`язується повернути вказану в пункті 1.1. договору суму позики до 05.11.2020 року (а.с.74). Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, 19.12.2020 року відповідач повернув позивачу 50219,00 грн., які були ним отримані за договором позики від 03.11.2020 року (а.с.58-62). Позикові відносини регулюються положеннями\~глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047\~ЦК України\~передбачено,\~що договір\~позики укладається\~у письмовій\~формі,\~якщо\~його\~сума не\~менш\~як\~у десять\~разів\~перевищує\~встановлений законом\~розмір\~неоподатковуваного мінімуму\~доходів громадян,\~а\~у випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно\~від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем наявні правовідносини за договором позики, а отже позивачем доведено своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами у справі виникли\~зобов`язання,\~за якими\~відповідач набув грошові кошти позивача. Відповідач мав їх повернути, проте, всупереч взятим на себе зобов`язанням по поверненню коштів, належним чином їх не виконав, у зв`язку з чим у останнього перед позивачем виникла заборгованість. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними з асобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Отже в даному випадку наявність оригінала розписки у кредитора свідчить про невиконане позичальником зобов`язання, а тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми позики. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 216781,00 грн. Щодо стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно квитанції від 09.11.2020 року позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2670,00 грн. (а.с.1). Ухвалою суду від 12.02.2021 року, в зв`язку з заявою\~про зменшення позовних вимог, позивачу повернуто суму переплаченого судового збору у розмірі 502,19 грн. (а.с.67). Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 2167,81 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved