Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договорів купівлі-продажу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 25 травня 2016 року між нею та відповідачем укладені договори купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,100 га, та житлового будинку, загальною площею 214,9 кв.м., за адресою: м. Кременчук, проїзд Великокохнівський, 15, посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вказаних договорів оплата вартості обєктів нерухомості здійснюється покупцем частинами в строк до 01.09.2016 року. Вказує, що за умовами договору купівлі-продажу житлового будинку, його вартість склала 438 692 грн., з яких 250 000 грн. сплачено [PERSON] в момент укладання договору, а решта суми повинна бути сплачена наступним чином: 94 346 грн. в строк до 20.06.2016 року, 94 346 грн. в строк до 01.09.2016 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки, продаж вчинено за 93 310 грн., з яких [PERSON] сплатила під час укладання правочину 50 000 грн., решту суму мала сплатити в строк до 20.06.2016 року 20 000 грн., в строк до 01.09.2016 року 23 310 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконано умови вказаних вище договорів купівлі-продажу, грошові кошти не сплачено у встановлений строк, чим істотно порушено зобов`язання, [PERSON] просить розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку №15 по проїзду Великокохнівському в м. Кременчуці та договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,100 га (кадастровий номер 5310436100:02:002:0763), розташованої по проїзду Великокохнівському, 15 в м. Кременчуці, укладені між [PERSON] та [PERSON] 25.05.2016 року та посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Також, позивач просила відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом поновлення її права власності на вказані обєкти нерухомого майна, зобовязати Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області зареєструвати за [PERSON] право власності на житловий будинок №15 по проїзду Великокохнівському в м. Кременчуці та земельну ділянку, площею 0,100 га (кадастровий номер 5310436100:02:002:0763), розташованої по проїзду Великокохнівському, 15 в м. Кременчуці. 22.02.2018 року [PERSON] надала до суду відзив на позов, в якому вказала, що спірні договори були укладені нею за згодою чоловіка [PERSON] в інтересах сімї. Враховуючи, відсутність на момент укладання договорів всієї суми для оплати вартості житлового будинку та земельної ділянки, з позивачем домовилася про розстрочку платежів. У день укладання договорів відповідач передала [PERSON] 30 0000 грн. (25 0000 грн. по договору купівлі-продажу житлового будинку, 50 000 грн. по договору купівлі-продажу земельної ділянки). Зазначені кошти відповідачу надані її бабою [PERSON], які остання отримала від продажу своєї квартири за адресою: м. Кременчук, квартал 297[ADDRESS], що підтверджується розпискою. Відповідач вказує, що решту суми 232 002 грн., мав надати [PERSON] після продажу квартири, однак обіцяне не виконав, так як квартиру не продав. Відповідач зазначила, що не має особистих коштів для повного розрахунку з позивачем відповідно до укладених договорів купівлі-продажу, а відтак не заперечує проти їх розірвання, однак [PERSON] такої згоди не надає. Посилаючись на вищенаведене, відповідач, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить суд застосувати також подвійну реституцію - повернути у власність [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку, стягнути з позивача на користь відповідача сплачені за договорами купівлі-продажу грошові кошти у сумі 300 000 грн. Представники позивача [PERSON]- [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримують, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує. Однак, просить стягнути з позивача на користь відповідача сплачені за договорами купівлі-продажу грошові кошти у сумі 300 000 грн. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував. Наголошує щодо невірно обраного позивачем способу захисту порушеного права. Зазначає, що його довіритель є кредитором третьої особи по справі [PERSON], який має невиконані протягом 4- х років зобовязання перед [PERSON] [PERSON] на загальну суму 260 313,02 грн., встановлені рішеннями судів. Не бажаючи виконувати судові рішення про стягнення коштів, [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] сфабрикували цей судовий процес з метою недопущення звернення стягнення на Ѕ частку майна, що належить [PERSON] в праві спільної сумісної власності, а саме домоволодіння за адресою: м. Кременчук, проїзд Великокохнівський, 15. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибув. Представник Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, керівництво про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить вирішити справу на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 травня 2016 року між [PERSON] (продавець), від імені якої діяв представник за довіреністю [PERSON] та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 214,9 кв.м., за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Великокохнівський, 15, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 286 (а.с. 12-13). П.3 зазначеного договору визначено, що продаж житлового будинку вчинено за 438692 грн., з яких 250000 грн. покупець сплачує продавцю в момент укладання договору, 94346 грн. в строк до 20.06.2016 року, а решту суми 94346 грн. в строк до 01.09.2016 року. [PERSON] як чоловік [PERSON] надав свою згоду на укладання договору купівлі-продажу житлового будинку (п.10 договору). Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2016 року зареєстровано обтяження житлового будинку за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Великокохнівський, 15, іпотекою, номер запису про іпотеку 14716639 (а.с. 10-11). У ході судового розгляду також встановлено, що 25 травня 2016 року між [PERSON] (продавець), від імені якої діяв представник за довіреністю [PERSON] та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1000 га, за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Великокохнівський, 15, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 287 (а.с. 6-7). Пунктом 5 договору визначено, що продаж земельної ділянки вчинено за 93 310 грн., з яких 50 000 грн. покупець сплачує продавцю в момент укладання договору, 20 000 грн. в строк до 20.06.2016 року, а решту суми 23 310 грн. в строк до 01.09.2016 року. [PERSON] як чоловік [PERSON] надав свою згоду на укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки (п.10 договору). Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2016 року зареєстровано обтяження земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Великокохнівський, 15, іпотекою, номер запису про іпотеку 14717290 (а.с. 8-9). З ксерокопії паспорту [PERSON] вбачається, що 25.04.2015 року [PERSON] одружився на [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Ю.А., про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області зроблено актовий запис №238 Факт сплати [PERSON] грошових коштів у сумі 30 000 грн. за укладеними 25.05.2016 року договорами купівлі-продажу підтверджено розпискою, виданою [PERSON] як представником [PERSON] У судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалося, що свої зобовязання перед позивачем [PERSON] станом на день розгляду справи не виконала, грошові кошти відповідно до умов договорів купівлі-продажу житлового будинку у сумі 188 692 грн. та земельної ділянки у сумі 43 310 грн. на користь [PERSON] не сплатила. Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, відповідно до якого це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За загальним правилом (частина перша статті 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно із вимогами статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу. У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором. Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Згідно ч.1 зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ч. 2 зазначеної статті вбачається, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ст. 652 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються; у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили; сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Зі змісту договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки вбачається, що сторони передбачили здійснення оплати вартості нерухомого майна покупцем частинами у строк, визначений умовами договорів. Під час розгляду справи судом відповідачем визнано факт порушення умов договорів купівлі-продажу в частині проведення розрахунку з позивачем, а саме несплати на її користь 18 8692 грн. за договором купівлі-продажу житлового будинку та 43 310 грн. за договором купівлі-продажу земельної ділянки, у строки, визначені та погоджені сторонами. Положеннями ч.1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на визнання сторонами вищезазначених обставин, відсутність у суду сумніву щодо їх достовірності та добровільності їх визнання, вони доказуванню не підлягають. Судом враховано, що позивач отримав за продаж житлового будинку 250 000 грн., а залишок недоотриманої суми складає 188 692 грн. (43%), за продаж земельної ділянки 50 000 грн., а залишок недоотриманої суми складає 43 310 грн. (53,6%), порушення умов договору, допущене відповідачем, є істотним, оскільки недоплачена на користь позивача сума є значною частиною від загальної вартості майна. Внаслідок порушення умов договору відповідачем [PERSON] значною мірою позбавилася можливості користуватися грошима, на які вона розраховувала при укладенні договору з [PERSON], отже зазнала збитків з вини відповідача. На підставі викладеного, а також враховуючи, що у добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо розірвання укладених між ними договорів, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх розірвання у судовому порядку. Розглядаючи позовні вимоги в частині відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом поновлення права власності позивача на обєкти нерухомості, суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на положення ст. 653 ЦК України, які визначають, що правовим наслідком розірвання договору є припинення зобовязань сторін, а не відновлення становища, яке існувало до порушення, яке є наслідком визнання правочину недійсним. У силу приписів ч. 4,5 вищезазначеної статті, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту розірвання договору, оскільки це не передбачено ані законом, ані укладеними договорами купівлі-продажу. Разом з тим, позивач не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом про відшкодування завданих у звязку з розірванням договору збитків. Не можуть бути прийняті до уваги також доводи [PERSON] про обовязок суду застосувати подвійну реституцію у звязку з розірванням договорів купівлі-продажу між сторонами, оскільки права сторін не можуть бути захищені судом у такий спосіб. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги [PERSON] про зобовязання Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області зареєструвати за позивачем право власності на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки вони не ґрунтуються на законі та заявлені до третьої особи, яка не може відповідати за позовом. Порядок вчинення державним реєстратором дій щодо державної реєстрації нерухомого майна визначається Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КУМ від 25.12.2015 року №1127, якими передбачено, що для державної реєстрації права власності у разі розірвання договору, за яким відбувся перехід права власності на нерухоме майно, на підставі рішення суду подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно відчужувача до укладення такого договору. Стаття 31-1. Закону визначає особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів. Так, реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Отже, набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору є достатньою підставою для державної реєстрації права власності в порядку, визначеному чинним законодавством. Не заслуговують на увагу доводи третьої особи [PERSON] [PERSON] про фіктивність укладеного сторонами іпотечного договору, так як в силу вимог ст. 234 ЦК України для того, щоб правочин вважався фіктивним, він має бути вчинений сторонами без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином, та визнаний таким судом. У ході судового розгляду встановлено, що обидві сторони на виконання укладених договорів купівлі-продажу вчинили певні дії покупець передала майно, що належало їй на праві власності, замість цього отримала від продавця, який прийняв майно, частину грошових коштів, визначену договором. Зважаючи на те, що між сторонами укладено договори купівлі-продажу з розстроченням платежу, позивач відповідно до вимог закону визначила заставу як спосіб забезпечення виконання зобовязання відповідачем. Крім того, укладені сторонами договори, недійсними у судовому порядку не визнавалися, а з огляду на існування презумпції правомірності правочину, визначеної ст. 204 ЦК України, вважаються правомірними. Суд наголошує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України гарантують кожному право на звернення до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи законного інтересу. Під час розгляду справи судом зловживань з боку сторін, про що наголошував представник третьої особи [PERSON] [PERSON] встановлено не було. На підставі вищевикладеного, дослідивши наявні докази в матеріалах справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, укладених 25.05.2016 року та посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] В іншій частині позовні вимоги [PERSON] суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 1280 грн. (а.с. 5), отже з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 1280 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial