Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

07 червня 2016 року позивач звернувся до суду за позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 05.05.2011 року в розмірі 50949,30 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 14000 гривень 00 копійок. Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього, графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 16.05.2016 року утворилась заборгованість за кредитом - 6 гривень 43 копійок, за відсотками - 92 гривень 87 копійок та простроченому тілу кредиту 28977 гривень 39 копійок, неустойка - 21872 гривень 61 копійок. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з'явився в судове засідання, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 05.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 14000 гривень 00 копійок. Позивач кредит надав, а відповідач кредит отримав, про що свідчить виписка з особового рахунку відповідача, але свої зобов'язання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконує, в результаті чого станом на 16.05.2016 року виникла заборгованість у розмірі 50949 гривень 30 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом у розмірі 6 гривень 43 копійок, - заборгованість за відсотками - 92 гривень 87 копійки, - заборгованість по простроченому тілу кредиту - 28977 гривень 39 копійок, - неустойка - 21872 гривень 61 копійок. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved