overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

10.01.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 05.06.1993 року. Під час спільного життя у них є дочка [PERSON], [INFO]. Вказав, що сімейне життя у них погіршилось, більше 8 місяців припинені шлюбні стосунки. Примирення та збереження сім'ї неможливе, оскільки така існує лише формально. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити його інтересам. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. 04.02.2019 року по справі було відкрито провадження. 28.03.2019 року сторони у підготовче судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач вказала, що позов визнає в повному обсязі. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану міського управління юстиції м. Червонограда. Як зазначає позивач, від спільного подружнього життя у сторін є повнолітня дочка [PERSON], [INFO]. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім'я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути 50 відсотків сплаченого нею судового збору у розмірі 352,40 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

10.01.2019\~року позивачка\~ звернулась\~до суду\~з даним\~позовом,\~у якому\~просить розірвати\~шлюб з\~відповідачем.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~послалась на\~те,\~що \~ \~13.05.1999\~ року\~було зареєстровано\~шлюб \~з відповідачем.\~Після одруження\~вони спільно\~проживали у\~неї за\~адресою [ADDRESS] .Спільне життя не склалось у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, різні характери та погляди та життя. У них постійно виникали суперечки та конфлікти. Тривалий час вони не спілкуються, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. Збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Просить позов задовольнити. 11.01.2019 року позовну заяву було залишено без руху. 25.01.2019 року позивачка усунула недоліки. 31.01.2019 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.05.2019 року позивачка через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. 14.05.2019 року було проведено підготовче судове засідання, підготовче провадження закрито. Справа призначалась до судового розгляду на 14.06.2019 року, розгляд справи відкладався на 04.07.2019 року. 04.07.2019 року сторони у судове засідання не з`явились. За місцем зареєстрованим проживання відповідача надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у судові засідання. Крім того виклик відповідача на судовий розгляд здійснювався за допомогою оголошення на Web-сторінці Червоноградського міського суду Львівської області. Таким чином відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву позивачки, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.05.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом РАГС Червоноградського управління юстиції Львівської області, актовий запис №108. У сторін від шлюбу спільних дітей немає. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

10.01.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 25 листопада 2017 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 115. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 25 листопада 2017 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 115, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]», дитину залишити проживати разом з нею, стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 25 листопада 2017 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 115, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім'ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім'я розпалась остаточно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

10.01.2019 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 31.08.1979 року. Неповнолітніх дітей не мають. Вказала, що сімейне життя у них погіршилось через конфлікти та протилежні погляди на шлюб і сім'ю. На даний час почуття між ними втрачені, примирення та збереження сім'ї неможливе, оскільки така існує лише формально. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та судові витрати покласти на неї. 31.01.2019 року по справі було відкрито провадження. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися. Позивачка разом із позовною заявою подала письмову заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує. 12.04.2019 року відповідач подав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить справу слухати без нього. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.08.1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим міським відділом ЗАГС м.Червонограда Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей немає. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім'я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. За вимогою позивача судовий збір з відповідача не стягувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 10.01.2020 позивач, [PERSON] , звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що він 19 липня 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 906 зареєстрував шлюб з відповідачем. Мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Просив, шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 10.01.2020 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~11.02.2020 ухвалою суду закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач, [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач, [PERSON] , позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Установлено, що 19 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 906. Сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем [PERSON] . Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Згідно з ст.. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

10.01.2020 позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2015 року, від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів з чоловіком, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що втратили почуття любові та поваги один до одного. Як стверджує позивач, ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено, подальше спільне життя неможливе. У судове засідання сторони не з`явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, відповідно до яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та одночасно просив відновити його дошлюбне прізвище.. Дослідивши подані письмові заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 22 травня 2015 року у Виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 22 травня 2015 року (а.с.4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сторони подружніх стосунків не підтримують, вважають примирення неможливим. Відповідач позов визнав. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Водночас, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно поданої заяви відповідач бажає відновити своє дошлюбне прізвище, яке відповідно до вказаного свідоцтва є « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 420 гривні 40 копійок (а.с.1,20). В іншій частині позивач вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

10.01.2020 р. заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, задоволений; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 2485,50 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. 04.02.2020 р. ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області заяву представника заявника адвоката Брацило Р.Л., який діє в інтересах [PERSON] , про перегляд заочного рішення, залишено без задоволення. 14.02.2020 року представником відповідача на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 10.01.2020 року подано апеляційну скаргу (а.с. 65-68). Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 18.03.2020 р. вирішено питання про виправлення описки у судовому рішенні. Ухвалою Донецького апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 29.07.2020 року цивільну справу №225/5444/19 повернуто до Дзержинського міського суду Донецької області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні наполягав на винесенні додаткового рішення. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - [PERSON] заперечували против винесення додаткового рішення у зв`язку з необгрунтованістю вимог. Суд розглянувши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, вважає, що наявні підстави для винесення додаткового рішення. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2019 р. позивачем [PERSON] подана заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, а саме в розмірі 1062,89 грн., яку він витратив на оплату лікуванні зубів, що підтверджується відповідною квитанцією та відомостями про лікування з медичної карти стоматологічного хворого. (а.с. 30а, 30б, 30в, 31, 32). Однак, резолютивна частина рішення суду не містить висновку суду щодо уточнених вимог позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1062,89 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

10.01.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 08 січня 1992 року у зареєстрованому шлюбі виконкомом Булахівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за актовим записом №1. Від шлюбу сторони дітей не мають. З 1998 року подружжя проживає окремо. Їх сім`я розпалась із-за відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 08 січня 1992 року виконкомом Булахівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за актовим записом №1. На підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року, дана цивільна справа направлена за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яка протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03.03.2020 року передана судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В. Провадження у справі відкрито14 квітня 2020 року. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без його присутності. До початку судового засідання відповідач надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги визнає. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 08 січня 1992 року, зареєстрованих виконкомом Булахівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, повторно виданою 29 жовтня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Серії [NUMBER] , про що 08 січня 1992 року складено відповідний актовий запис №1 (а.с.4). Сторони у справі неповнолітніх/малолітніх дітей не мають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved