Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

08.04.2019 заявник звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що 24.03.2000 року уклав шлюб з [PERSON] , в якої на момент укладення шлюбу був син, [PERSON] Біологічний батько дитини жодної участі у вихованні та отриманні дитини не приймав, окрім того надав письмову нотаріально відмову від сина, на підставі чого йому було змінено прізвище на « [PERSON] ». Перебуваючи з матір`ю [PERSON] в шлюбі, всі роки він піклувався про дитину, виховував його як батько, у них склалися відносини як батька та сина. Заявник просить суд винести рішення про усиновлення ним [PERSON] , змінити по батькові [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » та зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження вказавши його батьком [PERSON] В судовому засіданні заявник заяву, за викладених обставин, підтримав та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , мати [PERSON] в судовому засіданні просить суд задовольнити вимоги заяви про усиновлення. Вказує, що її син вже досить довго має бажання, щоб заявник був визнаний його батьком, оскільки саме він ним піклувався ним з самого дитинства, а його біологічний батько у розвитку та вихованні сина участі ніколи не брав. [PERSON] будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка підтримав подану заяву. Вказав, що із свідомого дитинства знає заявника як батька та бажає щоб в документах саме він був записаний його батьком, оскільки [PERSON] займався його розвитком та вихованням. Представник заінтересованої особи - Славутський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився. В надісланій до суду заяві просив розглядати справу у відсутності їх представника, покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження від 08.11.2002 року серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міського управління юстиції батьком [PERSON] записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 5). 29 серпня 1996 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.08.1996 року серії [NUMBER] , виданого Славутським відділом реєстрації актів громадського стану Хмельницької області (а.с.10). 24 березня 2000 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого Славутським відділом реєстрації актів громадського стану Хмельницької області (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 19.09.2002 року №202 «Про зміну прізвища неповнолітнього [PERSON] » в зв`язку з тим, що батько неповнолітнього [PERSON] жодної участі в його утриманні, вихованні не приймає, окрім того в нотаріальному порядку відмовився від сина, змінено його прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягти іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного факту). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випаду суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років. Згідно з ч.4 ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до ч.3 ст.231 СК України якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Відповідно до ч.1 ст.218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Відповідно до ч.1 ст.220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. При вирішенні справи суд застосовує зазначені норми права, і враховує установлені у судовому засіданні обставини, зокрема те що заявник старший за усиновлену дитину на 23 роки, інших дітей не має, також вони у судовому засіданні підтвердили свою згоду на усиновлення і те, що метою усиновлення є виключно встановлення родинного зв`язку між ними. У судовому засіданні встановлено, що між заявником і [PERSON] дійсно склалися близькі сімейні відносини як батька і сина, які у достатній мірі обґрунтовують необхідність прийняття відповідно до ч.2 ст. 208 СК України рішення про усиновлення для юридичного установлення між цими особами родинного зв`язку. Тому заява про усиновлення підлягає задоволенню. Також враховуючи бажання заявника і [PERSON] , а також норми ч.1 ст.229, ч.3 ст.231 СК України, суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved