overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

09.12.2015 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 09.09.2015 р. за позовом ТОВ «Перший український експертний центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що його не належно було повідомлено, так як він знаходився на лікуванні, а суд не допустив його представника визнавши його неналежним. Також вважає, що рішення суду винесено у порушення правил математики, яку вивчають у 2 класі школи. Тому просить суд скасувати заочне рішення та слухати його спочатку. У судове засідання з'явився тільки представник позивача, який у судовому засіданні запропонував суду відмовити у такій заяві відповідача - заявника по справі. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21.06.2016 р., якою скасовано ухвалу суду 1 інстанції від 08.02.2016 р. прийшов до висновку, що зважаючи на не недоведеність та необґрунтованість своїх вимог заявником [PERSON], у його заяві про перегляд заочного рішення потрібно відмовити як у безпідставній. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

09.12.2015 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 06.09.2002 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя в них народилися сини [PERSON], 06.01.2003 р. та [PERSON], 13.05.2005 р. [PERSON]»янка-Бузького районного суду Львівської області від 13.08.2015 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає на утримання дітей, не бере участі в їх вихованні, тому вона змушена звернутись в суд. Просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], 13.05.2005 р. у розмірі 1/3 частки всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити.\~\~ Відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON] народився 13.05.2005 року, [PERSON] народився 06.01.2003 року, їх батьками є сторони по справі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність у платника на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, інших обставин, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку(доходу), щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із відповідача слід також стягнути в користь держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду із цією заявою посилаючись на те, що бажає вступити у шлюб із [PERSON], оскільки кохають одне одного,із червня 2015 року фактично проживають разом, вона перебуває у стані вагітності, проте не досягла шлюбного віку, тому змушена просити суд надати їй право на шлюб. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та показала, що укладення шлюбу із [PERSON] відповідає її інтересам, до подружнього життя готова. Зацікавлена особа [PERSON] пояснив, що він [INFO], любить неповнолітню [PERSON], знає, що вона вагітна, тому просить надати їй право на шлюб із ним, готовий утримувати сім'ю, виховувати дитину. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не зявився, але від сільського голови Лютовиської сільської ради [PERSON] надійшла заява, якою просив вирішити заяву [PERSON] без участі представника виконкому Лютовиської сільської ради. [PERSON] показала, що її неповнолітня дочка [PERSON] перебуває у стані вагітності, тому не заперечує проти надання їй права на шлюб із [PERSON], готова підтримувати молоду сімю. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі документи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: У відповідності зі ст.23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із свідоцтва про народження (а.с.3) та паспорта [PERSON] КЛ 065026, виданого Старосамбірським РС ГУДМС у Львівській області 27.02.2015 року вбачається, що вона народилася 25.11.1998 року, зареєстрована та проживає [INFO], на час розгляду справи їй минуло 16 років. [PERSON] настоює на наданні [PERSON] дозволу на шлюб із ним, готовий будувати подружні відносини, матеріально забезпечений. Згідно довідки, виданої лікарсько-консультативною комісією КЗ СРР «Старосамбірська центральна районна лікарня» № 3298 від 09.12.2015 року, [PERSON], [INFO], перебуває у стані вагітності 21 тиждень (а.с.4). Матір неповнолітньої [PERSON], вважає її готовою до подружнього життя, обіцяє майбутній сімї підтримку, не заперечує проти надання неповнолітній дочці права на шлюб. Наведені докази свідчать, що за дійсних обставин з точки зору суспільної моралі і традицій, укладення шлюбу із [PERSON] буде відповідати найвищим інтересам неповнолітньої вагітної [PERSON] та її майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

: 09.12.2015 року [PERSON] засобами поштового зв'язку звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення з [PERSON] на її користь 22810,42 грн. в якості курсової різниці гривні до долара США. Позов мотивований ухваленням 30.05.2012 року Святошинським районним судом м. Києва рішення про стягнення з відповідача на її користь суми боргу у розмірі 1500,00 дол. США, що в еквіваленті з урахуванням 3% річних та інфляційної складової боргу складає12365,62 грн., зміною курсу гривні до долару на час подачі цього позову, що зумовлює виникнення заборгованості відповідача у розмірі 22810,42 грн. та правом позивача на її стягнення. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримує та просить його задовольнити з підстав викладених у ньому. Представники відповідача проти позову заперечують посилаючись на те, що стягнення курсової різниці після повного виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості неможливе. Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 30.05.2012 року Святошинським районним судом м. Києва було ухвалено рішення (справа № 2/2608/4244/12) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики від 05.07.2011 року в розмірі 11981,25 грн., трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 261,94 грн., інфляційних збитків в розмірі 47,92 грн. та судового збору (а.с.33-35), що не заперечується сторонами. Позика надавалася в доларах США. Вимоги про стягнення боргу заявлені у гривні. Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ Антоновим А.В. від 03.08.2013 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/2608/4244/12 виданим на підставі вищезазначеного рішення (а.с.41). 15.03.2016 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/2608/4244/12 виданим на підставі вищезазначеного рішення в зв'язку з повним погашенням боргу (а.с.42). Отже, судом достовірно встановлено повне виконання відповідачем рішення суду щодо стягнення боргу на користь позивача за договором позики від 05.07.2011 року. Після набрання рішенням законної сили, будь-які коливання курсу валют за грошовим зобов'язанням визначеним у національній валюті, і яке стягується за рішенням суду, не можуть змінювати це рішення суду, а також не можуть бути підставою для задоволення позову у іншому провадженні, оскільки судом вирішений спір щодо стягнення заборгованості. Зважаючи на зазначене позивач не має права на стягнення нарахованої ним різниці в курсі валют. Враховуючи вищевикладене позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

09.12.2015 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 23.07.1994 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з серпня 2010 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.16) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 25.01.2016 року. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 21 жовтня 1989 року Веселобалківською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, мотивуючи його тим, що спільне життя та шлюбні відносини з відповідачем припинено з травня 2015 року. Вказав також, що він проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини та пояснила, що позивач [PERSON] з травня 2015 року проживає з іншою жінкою, яка є вагітною. Діти від спільного шлюбу позивача [PERSON] з відповідачем повнолітні, спору про поділ майна подружжя немає. Вказала, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, причини її неявки до суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 22 грудня 2015 року повторно, видно, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1989 року, про що складено відповідний актовий запис №12. Відповідно до довідки від 23.11.2015 року №1142, виданої виконкомом Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області видно, що до складу сім?ї [PERSON] входить дружина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюбні відносини подружжя припинились у травні 2015 року, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.88 ЦПК України належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору у розмірі 487,20 грн. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося в зв'язку з різністю характерів та різними поглядами на життя. Розірвати шлюб у добровільному порядку через органи ДРАЦС вона відмовляється, у зв'язку з чим він змушений був звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 11 березня 2015 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис за № 53 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Майновий спір у сторін відсутній. На примирення не згодні. Розірвати шлюб у добровільному порядку через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач вирішила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 29.12.2000 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.12.2000 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони з 2011 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.08.2009 року [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 10, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, однак, не дивлячись на те, що сімя вже розпалася, відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦС. Шлюбні відносини фактично припинені з початку 2015 року, загальне господарство не ведеться, спір про майно відсутній. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сімї неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна, справу просила розглядати за її відсутності. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія 1-ВЛ № 123004, 29.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Товстокора) [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 /а.с. 7/. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 237997, актовий запис № 7 /а.с. 8/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

09.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 06.11.2004 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Комсомольською селищною радою Змївського району Харківської області, актовий запис №121. Від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, сумісне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміня, різні погляди на життя, небажання йти на поступки один одному. [PERSON] вказала, шлюбні відносини припинено, примирення неможливе. Спору про поділ майна не має. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, просила прізвище підся розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 06.11.2004 року, який було зареєстровано Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №121, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим повторно 07.11.2008 року. (а.с.3) Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданим Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області 22.02.2005 року. (а.с.4) Шлюбні відносини припинено. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання малолітньої дочки досягнуто, вона після розірвання шлюбу залишаэться проживати з матір'ю [PERSON] Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved