overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

08 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки по аліментах. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.10.2012 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільної дитини. Дотепер відповідач аліменти не сплачує, і за ним утворилася заборгованість у сумі 12 163,38 грн. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у сумі 43 503,93 грн. (а.с.а.с. 1, 2, 19). Позивач у судовому засіданні позов підтримала, а відповідач - заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Рішеннями Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.10.2012 р. з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.а.с. 9 - 12). Дотепер відповідач аліменти не сплачує, і за ним утворилася заборгованість у сумі 12 163,38 грн. (а.с.а.с. 13 - 16). Відповідно до частин 1, 2 статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, заборгованість відповідача по пені за прострочення сплати аліментів на утримання позивача за період від 01.08.2012 р. по 01.04.2014 р. складає 43 503,93 грн. відповідно до розрахунку, доданого позивачем до заяви (а.с. 17). Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 435,04 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

08 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з її навчанням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач завжди ухилявся від сплати аліментів, хоча має дохід, оскільки винаймає квартиру у м. Києві та займається виготовленням меблів на замовлення, доказом чого є його електронне повідомлення суду про неможливість явки у судове засідання 30.07.2014 року у зв'язку з перебуванням у робочій поїздці в м. Києві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що він немає взагалі доходів, так як працює приватним підприємцем, займається виготовленням меблів, проте на даний час у нього мало замовлень. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем і відповідачем розірвано 12 грудня 1997 року, актовий запис № 1592 (а/с 7). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 8). [PERSON] навчається в Чернігівському національному технологічному університеті на І курсі, термін навчання до 30 червня 2017 року (а/с 11). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, а також те, що відповідач працездатний, працює, на його утриманні ніхто не перебуває, а повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

08 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з її навчанням. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 жовтня 2005 року, актовий запис № 11 (а/с 8). Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 9). [PERSON] навчається в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя на І курсі, термін навчання до 30 червня 2017 року (а/с 7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

08 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини – [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня пред’явлення позовної заяви до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини від заробітку, враховуючи, що він сплачує аліменти на іншу дитину. Відповідач у судове засідання не з’явився, надіслав заперечення проти позову та просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки з нього вже стягуються аліменти згідно рішення суду на користь [PERSON] на утримання сина - Микити у розмірі 1/4 частини від заробітку. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року по лютий 2014 року. Сторони мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO] (а/с 4), який проживає з позивачем. Згідно рішення суду від 18 листопада 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов’язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров’я та матеріальне становище дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Враховуючи вимоги закону, що відповідач працює та може надавати матеріальну допомогу, а також те, що з відповідача вже стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

08 липня 2014 року позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника Стрельника Руслана Михайловича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.09.2010 року, в сумі 15455 грн. 13 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 03.09.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 7700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-7). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість - 15455 грн. 13 коп, яка складається з: - 7571,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 5278,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1392,27 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 712,15 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 15455 грн. 13 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.09.2010 року, в сумі 15455 грн. 13 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

08 липня 2014 року позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника Стрельника Руслана Михайловича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.09.2009 року, в сумі 20779 грн. 54 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 11.09.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 7700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-6). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість - 20779 грн. 54 коп, яка складається з: - 10307,53 грн. - заборгованість за кредитом; - 7362,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1882,28 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 977,60 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 20779 грн. 54 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.09.2009 року, в сумі 20779 грн. 54 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

08 липня 2014 року позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника Стрельника Руслана Михайловича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.07.2011 року, в сумі 11455 грн. 92 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 21.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-6). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.05.2014 року має заборгованість - 11455 грн. 92 коп, яка складається з: - 5727,78 грн. - заборгованість за кредитом; - 3311,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1395,13 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 521,71 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 11455 грн. 92 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.07.2011 року, в сумі 11455 грн. 92 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

08 липня 2014 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 17.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Так, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2014 року має заборгованість - 11743,59 грн., що складається з 4890 грн. - заборгованість за кредитом, 4400,08 - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1418,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штраф - 1035,41 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11743,59 грн. та судові витрати по справі що складаються із судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 17.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4900,00 грн. Однак, відповідач зобов'язань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 30.04.2014 року відповідач має заборгованість у сумі 11743,59 грн. (а.с. 5-6). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 11743,59 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved