Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

08.09.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа [PERSON] 26.01.2018 позивачем було надано уточнену позовну заяву в якій вона залучили в якості співвідповідача [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить 1/2 частка автомобіля [NUMBER]. Її доньці [PERSON], яка є третьою особою по справі належить 1/4 частка вказаного автомобіля. Знайома доньки, маючи намір продати автомобіль пообіцяла їй за нього 800 доларів США, але забрала гроші собі, ввівши доньку в оману. В середині серпня позивачу зателефонував відповідач [PERSON] та повідомив, що автомобіль знаходиться у нього і він хоче переоформити на себе право власності, але позивач відповіла йому, що продавати автомобіль не має наміру, оскільки воно їй потрібне для роботи і вона не отримувала за нього жодних коштів, а тому підстав для його переоформлення немає. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не хоче повернути позивачу автомобіль, вона змушена звернутись до суду для захисту своїх прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позовній заяві та підтримала позов в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, пояснив, що спірний автомобіль він купив, а тому є його власником і має всі законні підстави переоформити його на себе. Крім того, відповідач долучив до матеріалів справи розписку, згідно якої він передав спірний автомобіль в користування [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У звязку з повторною неявкою в судовому засіданні відповідача [PERSON], відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи. Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить 1/2 частка автомобіля [NUMBER] (а.с.3, 6, 7). Згідно розписки від 31.07.2017 [PERSON] продала автомобіль [NUMBER] [PERSON], за що тримала від останнього грошові кошти в сумі 800 доларів США (а.с.34). Згідно розписки від 06.08.2017, [PERSON] продав автомобіль [NUMBER] [PERSON], за що тримала від останнього грошові кошти в сумі 1300 доларів США (а.с.33). Згідно розписки від 20.10.2017 [PERSON] повернув [PERSON] спірний автомобіль (а.с.56). Відповідно до\~ст.16 ЦК України,\~одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння. Згідно\~ст. 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1\~ст.316 ЦК України,\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. На підставі ч.1\~ст.319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст.321 ЦК України, право\~власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України\~передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У правовій позиції, викладеній у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.09.2015 року по справі № 6-1203цс15, зазначено, що вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників в силу обставин, передбачених ч.1\~ст.388 ЦК України, зокрема, чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні\~ст.388 ЦК України\~можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, то наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. У п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до положень ч. 1\~ст. 388 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1\~ст. 388 ЦК України. Згідно ч.1\~ст.397 ЦК України,\~володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, враховуючи те, що спірний автомобіль було продано [PERSON]\~без згоди\~та дозволу\~позивача,\~як співвласника,\~чим було\~порушено її\~право власності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до\~ст.142 ЦПК України,\~суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] по 320 грн. сплаченого судового збору з кожного. На підставі \~ст.41 Конституції України, ст.ст.15-16,\~316-317,\~319,\~321,\~387-388,\~397 ЦК України,

Outcome: approved