overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

09.09.2014р. до суду заявлено позов [PERSON] в якому вона наполягає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований виконкомом Черемошненською сільської ради Вінницької області 1 липня 1995 року, актовий запис № 7. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося, на протязі тривалого часу між ними не досягнуто порозуміння, існує відсутність спільних поглядів на життя. В даний час вона з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер. Від спільного життя у неї з відповідачем є сини [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивачка наполягала шлюб розірвати, оскільки будь-яке примирення між ними неможливе та просила залишити їй після розірвання шлюбу дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. ПО, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить інтересам подружжя та іх малолітній дитині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

09.09.2014р. до суду подано дану заяву, в якій вказано, що 20.06.1952 року між заявником та [PERSON] було укладено шлюб, під час оформлення та видачі свідоцтва про одруження, її прізвище та ім'я помилково зазначено «[PERSON]», хоча її дійсне імя та дошлюбне прізвище «[PERSON]». Свідоцтво про народження померлої дружини видано на російській мові на [PERSON]. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Заявник просив провести розгляд даної справи без його присутності, про що вказав у заяві, заявлені вимоги підтримав та з метою належного оформлення правовстановлюючих документів та отримання компенсації витрат на поховання просив встановити, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] виданого 20.06.1952 року в с. Педоси Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 6 належать йому [PERSON] та [PERSON]. Представник відділу ДРАЦС в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, згідно з якою вимоги заявниці визнав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд, вважає за доцільне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] виданого 20.06.1952 року в с. Педоси Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 6 на ім'я [PERSON], належать [PERSON], іншого порядку встановлення цих фактів законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпоряджатися своїм майном, то їх необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

09.09.2014 р. заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, вказавши , що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] . Після смерті брата залишився спадок .В даний час він має намір звернутись до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину . Оскільки свідоцтво про народження брата не збереглось , а прийняті ним заходи щодо отримання актового запису про народження брата позитивних результатів не дали , то виникла необхідність встановити факт родинних відносин між ним та його померлим братом [PERSON] , [INFO], в судовому порядку. Факт родинних відносин між ним та його померлим братом може підтвердити [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим братом [PERSON] , [INFO],. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив , що він проживав в с. Новокарбівка Любашівського району в будинку , який належав його батьку. В цьому ж будинку проживав його брат [PERSON]. Після смерті брата відкрилась спадщина , яку він має намір прийняти Свідоцтво про народження брата не збереглось , тому виникла необхідність встановити факт родинних відносин між ним та його померлим братом в судовому порядку. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився , Про день , час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку. . Вислухавши заявника , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про те , що заява підлягає задоволенню , виходячи із слідуючого. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Судом встановлено , що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть ( а.с.- 8 ) Як видно із свідоцтва про народження заявника , його батьки [PERSON] та [PERSON] ( а.с. - 9 ) У паспорті заявника , його прізвище , ім.»я , по батькові - [PERSON]. Як пояснили у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] -донька померлої дружини заявника, та її син [PERSON] , вони раніше проживали разом з заявником в с. Новокарбівка Любашівського району в будинку батька заявника - діда [PERSON] , у якого було п»ятеро дітей. [PERSON] був одним із братів заявника. Пояснення заявника та свідків узгоджуються з довідкою Новокарбівської сільської ради Одеської області за № 145/02-12 від 01.07.2014 р. , з якої вбачається що заявник проживав в с. Новокарбівка до 07.04.2011 р. , а його рідний брат [PERSON] проживав в цьому ж селі до 1956 р ( а.с. - 10 ) Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву у тому , що померлий [PERSON] являвся рідним братом заявника . Оскільки встановлення факту родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки - оформлення права на спадщину , то належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлим рідним братом [PERSON] На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. Рішенням суду від 18.06.2015 року позов [PERSON], [PERSON] було задоволено частково, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки в сумі 577581,21 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] моральну шкод у по 3000,00 грн. на кожного; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] витрати на правову допомогу по 1250,00 грн. на кожного. В іншій частині вимог відмовлено. При ухвалені рішення судом не було вирішене питання щодо стягнення судового збору. Представники сторін в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, оскільки неявка сторін при вирішенні питання про додаткове рішення не є обовязковою, то суд вирішив ухвалити додаткове рішення по справі у їх відсутність. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, судом не вирішено питання щодо стягнення судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] у дохід держави судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

09.09. 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 18 вересня 2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1315. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 18 вересня 2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 2011 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області -з0 позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів. Враховуючи складність складання повного рішення суду, пов»язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України, проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Відповідно до роз»яснень, які містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки №601АО від 05.05.2014 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 10.04.2014 року звернувся до архівного відділу Дзержинської міської ради з метою отримання довідки для підтвердження трудового стажу. Заявнику була видана архівна довідка №601АО від 05.05.2014 року, у якій прізвище вказано правильно на російській мові «[PERSON]», проте ім'я та по-батькові вказано ініціалами «[PERSON]». Внести зміни до довідки працівники архіву не можуть. Встановлення факту належності довідки потрібно заявнику для оформлення пенсії. Заявник наполягав на задоволенні вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи УПФУ в м.Дзержинську Донецької області до суду не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що в архівній довідці №601АО від 05.05.2014 року, прізвище заявника вказано правильно на рос. «[PERSON]», проте ім'я та по-батькові вказано ініціалами «[PERSON]» (а.с. 7). Згідно до паспорту заявника, його прізвище, ім'я та по-батькові - [PERSON], на російській мові [PERSON] Факт роботи [PERSON] на зазначених у довідці №601АО від 05.05.2014 року підприємствах підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] Факт належності заявнику вказаних документів доведений та підтверджений матеріалами справи, а саме копією паспорту (а.с.5), копією трудової книжки, де підтверджено факт роботи заявника на зазначених підприємствах (а.с. 6), копією архівної довідки (а.с. 7). Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовольнити та встановити факт, що архівна довідка №601АО від 05.05.2014 року, видана на ім'я [PERSON], належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 1990 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №109. В обґрунтування позову зазначив, що шлюбні відносини між ними фактично припинені у 2002 році, спільне життя не склалося внаслідок відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння, різних життєвих поглядів. Шлюбні стосунки між ними припинені, сім'я розпалася остаточно. Спору про розділ майна немає. Неповнолітніх дітей не мають. Вважав, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив розглядати справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.08.1990 року. (а. с. 7). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами , внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі ? частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 26.11.2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що працювати не має змоги, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Відповідач утримувати у добровільному порядку її відмовляється, хоча має таку можливість, тому вона просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку на її утримання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що згоден виплачувати 1/6 частки з усіх видів його заробітку на її утримання, оскільки має непогашений кредит, заробітна плата виплачується нерегулярно. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач і відповідач знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 26.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №277, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідач у добровільному порядку матеріально утримувати дружину відмовляється. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд прийняв до уваги матеріальне становище відповідача, та прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON], [INFO]. народження, на користь [PERSON] аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, то б то до [INFO]. починаючи з 09 вересня 2014р. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 26.06.2010 року та стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в сумі 1 000-00 грн. до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з серпня 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала частково, лише в частині розірвання шлюбу. Справу просить розглянути без її участі та не заперечує про постановлення заочного рішення.(а.с.22) Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.24) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

09.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на час навчання дитини в ВУЗі, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Позивач позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, надав письмові заперечення, в яких просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь позивача аліменти у розмірі 15% його доходів на період навчання дочки, оскільки має хвору матір, яка потребує його допомоги на придбання ліків . Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів, приймаючи до уваги можливість надання утримання другим з батьків і враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суду не надано доказів, відповідач є єдиним сином та його мати перебуває на його утриманні, знаходиться на диспансерному обліку і потребує сторонньої допомоги, крім того мати відповідача отримує пенсію, в розмірі 1 423,50 грн. (а.с.31), що перевищує прожитковий мінімум. Відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3), навчається в Національному авіаційному університеті, термін навчання закінчується 28.02.2016 року. А тому, відповідно до ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), на користь позивача до закінчення навчання доньки, тобто до 30.06.2017 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved