Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

07 травня 2018року [PERSON] звернулася до суду Дніпропетровської області з позовом до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про визнання права засновника селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 08 травня 2018 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 21 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою, в якій усунула недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 22 травня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року зобов'язано державного нотаріуса Новомосковської районної Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. надати належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] 25 вересня 20108 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою. Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі було закрито, судом призначений розгляд справи по суті. На обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з селянського (фермерського) господарства «Рідна земля», яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. За життя її чоловік склав заповіт, яким заповідав все своє майно дружині - [PERSON] Згідно установчих та реєстраційних документів [PERSON] був єдиним засновником селянського (фермерського) господарства «Рідна земля». [PERSON] зазначила, що у встановлений законодавством строк вона, маючи намір продовжити діяльність селянського (фермерського) господарства «Рідна земля», звернулася до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті чоловіка. Постановою державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 04.03.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на селянське (фермерське) господарство «Рідна земля», оскільки наявні протиріччя нормативних актів не дають змоги правильно і однозначно вирішити питання спадкування прав і обов'язків засновника (власника) фермерського господарства. У зв'язку з наведеним [PERSON] в позовній заяві просила суд: визнати за нею право засновника селянського (фермерського) господарства «Рідна земля» (Код ЄДРПОУ 30094014, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією 02 вересня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 209 120 0000 000283, юридична адреса: [ADDRESS]) в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглядати справу без його участі, ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства. Представник третьої особи - Відділу з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, згідно наданої до суду заяви просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 05.03.2000 року. Чоловік позивача [PERSON] був засновником селянського (фермерського) господарства «РІДНА ЗЕМЛЯ» (Код ЄДРПОУ 30094014, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією 02 вересня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 209 120 0000 000283, юридична адреса: [ADDRESS]). Встановлено, що чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15.03.2014 року. За життя, [PERSON] склав заповіт, у відповідності до якого заповідав все своє майно дружині - [PERSON] Заповіт посвідчено державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Ярославцевою І.В. 29.12.2006 року за зареєстровано в реєстрі за № 1-4944. Згідно наданої суду спадкової справи № 106/2014, заведеної державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П., з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] звернулася дружина спадкодавця - [PERSON]. Діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] Постановою нотаріуса від 16.09.2014 року вих.№1580/02-14, постановою від 24.09.2014 року вих.№1661/02-014 останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно належне померлому з підстав наявності спадкоємця за заповітом, яким охоплена вся частина спадщини. Судом також встановлено, що постановою державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько\~Л.П. від 04.03.2016 року вих.№423/02-14 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на селянське (фермерське) господарство «РІДНА ЗЕМЛЯ», оскільки наявні протиріччя нормативних актів не дають змоги правильно і однозначно вирішити питання спадкування прав і обов'язків засновника (власника) фермерського господарства. Статтею 63 Господарського Кодексу України, встановлені види та організаційні форми підприємств в Україні, в тому числі - приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи). У відповідності до ст. 66 Господарського Кодексу України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб'єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України. Цілісний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об'єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього. Держава гарантує захист майнових прав підприємства. На підставі ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Аналогічні норми містяться і в ст. 191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», зазначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Пунктом 4 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що до позивача [PERSON], як до спадкоємця засновника селянського (фермерського) господарства, який висловив бажання продовжити діяльність господарства, повинні перейти права засновника зазначеного господарства. Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved