Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (далі по тексту третя особа) про стягнення аліментів (а.с.1-2). Так, позивач просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? частки з усіх видів доходу щомісячно на період навчання сина [PERSON] Відповідачем [PERSON], подано до суду заперечення проти позову [PERSON], згідно з яким він просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що крім зарплатні водієм інших заробітків він не має, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, дружина та матір, яка досягла пенсійного віку, постійно хворіє та часто проходить лікування. Крім того, відповідач зазначає, що він має значну заборгованість по сплаті аліментів на сина, приблизно 20\~000 грн. У свою чергу, син [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання, отримує значну стипендію, працездатний та взмозі забезпечити себе повністю (а.с.19-20). Позивач [PERSON], та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви, згідно з якими заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та справу розглянути за їх відсутності (а.с.14-15). Відповідач [PERSON], в судовому засіданні викладені у запереченні доводи та вимоги підтримав та просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засідання пояснення відповідача, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу у сторін 21.06.1997 року народився син [PERSON], що підтверджується виданим 15.08.1999 року Виконкомом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району свідоцтвом про народження серії І-ЖД №122481, актовий запис за № 55 (а.с.3). Згідно із виданим 27.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області свідоцтвом про зміну імені серії І-ЖД № 007664, прізвище, власне ім ?я, по батькові [PERSON] після державної реєстрації зміни імені [PERSON] (а.с.8). За твердженням позивача, син [PERSON] та [PERSON] [PERSON], мешкає разом із матірю та знаходиться на її повному утриманні. Дитина навчається на першому курсі в Одеській національній академії зв ?язку ім. О.С. Попова. Позивач [PERSON], посилається на те, що вона самостійно несе витрати на придбання для сина підручників, квитків на проїзд до місця навчання, харчування, предметів одягу та взуття. Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в судовому засіданні, [PERSON] (син [PERSON] та [PERSON]С.) дійсно навчається на 1-му курсі денної бюджетної форми навчання в Одеській національній академії зв ?язку ім. О.С. Попова. Наказом № 01-08-237 від 11.08.2014 року зарахований з 01.09.2014 року на 1-ий курс денної бюджетної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за напрямом підготовки «Автоматизація та комп ?ютерно-інтегровані технології». Термін закінчення навчання 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою начальника відділу кадрів Одеської національної академії зв ?язку ім. О.С. Попова № 11-45/269 від 25.06.2015 року (а.с.7). Між тим, з матеріалів справи вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться малолітня дитина ([PERSON], [INFO]), дружина ([PERSON]), яка доглядає дитину до 3-х років та матір ([PERSON], [INFO]), яка досягла пенсійного віку, постійно хворіє та часто проходить лікування (а.с.21-22, 25). Згідно із виданою 29.07.2015 року ТОВ «Белста» довідкою про зарплату № 728, [PERSON] дійсно працює у ТОВ «Белста» з 02.06.2015 року на посаді водій. Дохід за останній місяць дорівнює: нараховано 2\~490 грн; утримано 1\~323,43 грн.; до виплати 1\~166,57 грн. (а.с.26). Крім того, згідно із розрахунком заборгованості по аліментах боржника [PERSON], відповідно до вимог виконавчого листа № 2-852, виданого 29.08.2001 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], де борг станом на 31.05.2015 року складає 26 747,25 грн. (а.с.23). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на час навчання на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви до закінчення навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Такий висновок суду мотивований тим, що: - в порушення ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не представлено до суду жодних доказів щодо матеріального становища відповідача і не доведено того факту, що відповідач може сплачувати щомісячно аліменти саме у визначеному позивачем розмірі; - на утриманні [PERSON] знаходяться малолітня дитина, дружина, яка доглядає дитину до 3-х років та матір, яка досягла пенсійного віку, постійно хворіє та часто проходить лікування; - [PERSON] працює на посаді водія та заробітна плата, яку він отримує становить 1\~166,57 грн.; - станом на 31.05.2015 року у [PERSON] наявна заборгованість по аліментах в розмірі 26 747,25 грн. В свою чергу, сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви.

Outcome: partial