Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

10.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 15 липня 2008 року було укладено шлюб. Від цього шлюбу народилася неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає і перебуває на повному утриманні позивача. 22.01.2015 року шлюб було розірвано рішенням Інгулецького районного суду. 01 серпня 2014 року відповідач по даній справі, за власним бажанням, покинула дитину та відмовилась від неї і саме з того часу та по даний момент неповнолітня дитина постійно проживає з позивачем за вищевказаною адресою та знаходиться на її утриманні. Мати дитини сама та в добровільному порядку покинула дитину та починаючи з 01 серпня 2014 року проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, не виявляє материнської турботи. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості, на підставі зазначеного просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку. Представник Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.2009 року встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьком якої вказаний [PERSON], та матір'ю вказана [PERSON] (а.с. 10). Зі свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 15.08.2008 року встановлено, що 15.08.2008 року позивач та відповідач уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 134 (а.с. 11). Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки: [PERSON], підтверджується заявою [PERSON] про добровільну відмову від батьківських прав по відношенню до своєї доньки [PERSON] (а.с. 13), актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 12.02.2018 року, 02.08.2017 року, в яких зазначено, що [PERSON] не зареєстрована та не проживає з квітня 2014 року (а.с. 16-17), психологічно-педагогічною характеристикою дитини з Нивотрудівської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 23.02.2018 року, за підписом шкільного психолога - [PERSON] та директора школи - [PERSON], в якій дитина самостійно засвідчила, що мати не приділяє уваги та не приймає участі у її житті (а.с. 18-19). Відповідно до висновку опікунської ради при виконкомі Никотрудівської сільської ради від 28.02.2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], по відношенню до своєї дитини: [PERSON], [INFO] (а.с. 22). З клопотання голови опікунської ради при виконкомі Никотрудівської сільської ради від 28.02.2018 року № 171.4/11 встановлено, що опікунська рада просить начальника служби у справах неповнолітніх Апостолівської РДА порушити справу по позбавленню батьківських прав відносно дитини [PERSON], її матері [PERSON] (а.с. 23). Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved