Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

07.11.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому з подальшим уточненням просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 1915,63 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 30.09.2014 року в розмірі 842,32 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2005 року по 30.09.2014 року в розмірі 863,38 грн.; індекс інфляції в розмірі 156,08 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 53,85 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступне. 22.07.2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.08.2014 року відмовлено у прийнятті заяви, оскільки із поданих документів вбачається спір про право. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, на ім'я якого відкрито особовий рахунок [NUMBER]. У підсумку за відповідачем утворився борг у розмірі 1915,63 грн. В судове засідання представник позивача Похила І.В. не з'явилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила задовольнити та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Судом встановлено, що КП «Харківводоканал» звернулось до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 30.06.2014 року; за надані послуги централізованого водовідведення за період з 01.02.2005 року по 30.06.2014 року. 12.08.2014 р. Київським районним судом м. Харкова винесена ухвала про відмову у прийнятті даної заяви. (а.с. 5). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 07.04.2014 року виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця № 12. (а.с.6). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER]. (а.с. 7). Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню в будинку, де знаходиться квартира відповідача. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача становить 1915,63 грн. Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду не має. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачу нарахована заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 30.09.2014 року в розмірі 842,32 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2005 року по 30.09.2014 року у розмірі 863,38 грн.; індекс інфляції - 156,08 грн.; 3% річних від простроченої суми - 53,85 грн. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Суд враховує приписи ст. 267 ч.3, 4 ЦК України щодо строків позовної давності, але позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При поданні заяви про видачу судового наказу заявником було сплачено судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. Ч.2 ст. 99 ЦПК України передбачено, що у випадку пред'явлення стягувачем позову в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується в суму судового збору, встановлену за позовну заяву. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved