Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

09.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] є його батьком. З 01.09.2017 року він вступив до ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж» І рівня акредитації та знаходиться на повному матеріальному утриманні своєї матері. Оскільки матеріальні можливості матері не дозволяють задовольняти його потреби на період навчання, а тому він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь аліментів на своє утримання в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею 23 років і до закінчення навчання, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Ухвалою суду від 02.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони у судове засідання не викликалися, але були повідомлені про дату та час розгляду справи. У відповідності з вимогами ст.ст.178, 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання будь-якої зі сторін про інше. Від відповідача [PERSON] до суду відзиву на позовну заяву, а також будь-яких клопотань не надійшло. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області 14.06.2001 року. Згідно з довідкою №421/19 від 03.09.2019 року [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Миколаївській політехнічний коледж», І рівня акредитації. Строк закінчення навчального закладу - 01.07.2021 р. Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням сина, не надає. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу сину на період навчання, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. Дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні своєї матері. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до положень ст. 200 СК України , суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників. Також позивач потребує придбання для нього одягу, взуття та продуктів харчування. Крім того, повнолітній позивач навчається на платній основі, в зв`язку з чим безпосередні витрати по оплаті несе його мати [PERSON] , що підтверджується договором №17-д про індивідуальну підготовку молодшого спеціаліста від 07.08.2017 року. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) та, серед іншого, на одну дитину така частка становить 1/4 (одну чверть). Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач працездатний, має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останнього, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею 23 років і до закінчення навчання, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 768 грн.40 коп.

Outcome: partial