Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

07 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. Згідно автоматичному розподілу справ між суддями зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Женеску Е.В. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 31 грудня 2015 року зазначену цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні 28 березня 2016 року за клопотанням відповідача до участі у справі залучено в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 30 листопада 2014 року у м. Дніпропетровську на перехресті вул. [PERSON] та вул. Запорізьке шосе о 20-30 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який належить відповідачеві, та автомобіля «Тойота Авенсис» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 року відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова суду залишена без змін апеляційним судом Дніпропетровської області. В результаті ДТП позивачу як власнику автомобіля «Тойота Авенсис» державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано матеріальну шкоду. Згідно з висновком експертного дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди № 2914 від 28.05.2015, розмір відновлювального ремонту складає 246950,38 грн., розмір матеріальної шкоди 124\~785,41 грн. В термін з 04.02.2015 по 10.03.2015 року ПП [PERSON] (СТО «Пегас») були проведені роботи щодо відновлювального ремонту автомобіля, всі роботи позивачем оплачені, на загальну суму 244606,00 грн.. Огляд транспортного засобу проводився 08.12.2014 року за участю відповідача та представників страховика відповідача [PERSON] «УАСК «АСКА». Страховик по страховому полісу № АС 9442039 на підставі звернення позивача здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 49490,00 грн. Розмір матеріальної шкоди, яка залишається невідшкодованою, становить 75295,41 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 75\~295,41 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] надав суду письмові заперечення на позов. У запереченнях відповідача зазначено, що він визнає позовні вимоги на суму франшизи, що становить 510 грн. Решту позовних вимог не визнає, оскільки позивачем було порушено норми законодавства, що регулює огляд пошкодженого автомобіля, підпис відповідача у протоколі огляду відсутній. Відповідачу відомо, що пошкоджений автомобіль 08.12.2014 року оглядали два експерти: [PERSON], який був залучений страховою компанією, і огляд яким проводився за участю представника [PERSON] «УАСК «АСКА» [PERSON], потерпілого [PERSON] та [PERSON]; а також експертом [PERSON], який був залучений позивачем. Зазначає, що залучення експерта [PERSON] можливе було лише у разі незявлення експерта від страхової компанії або у разі вираження недовіри до залученого експерта, чи наполягання проведення запрошеним експертом огляду пошкодженого автомобіля. Звіт, складений [PERSON], позивач не оскаржував, недовіри цьому експерту не висловлював. Зазначає, що звіт експерта [PERSON] містить необєктивну оцінку та грунтується на неправдивих вихідних даних і не може слугувати належним доказом у справі. Квитанції до прибуткового ордеру, які надав позивач в якості докази сплати за ремонт автомобіля, не є належним чином оформленими первинними фінансовими документами, оскільки ПП [PERSON] не мав права оформляти прибуткові та видаткові касові ордери. В судовому засіданні, яке відбулося 31.07.2017 року, представник відповідача визнав позовні вимоги частково у розмірі франшизи та різниці між розміром матеріального збитку, визначеного у звіт експерта [PERSON] 77294,78 грн. та фактично виплаченою страховиком позивачу сумою. Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 30.11.2014 року об 20.30 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], знаходячись на перехресті вул. [PERSON] та вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську, виконав проїзд регульованого світлофорами перехрестя на ввімкнений в його напрямку заборонений для його напрямку червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Авенсіс» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався на зелену стрілку додаткової секції світлофору. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2015 року по справі № 200/22171/14-п [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права управління транспортними засобами строком на шість місяців. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2015 року вказане рішення суду залишене без змін. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. У вищезазначеній ДТП транспортному засобу «Тойота Авенсіс» д/н [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Додж Авенгер» д/н [NUMBER] [PERSON] була на момент скоєння ДТП була застрахована в [PERSON] «УАСК «АСКА» по полісу № АС /9442039. Згідно Звіту № 8121414-А про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу «Тойота Авенсіс» д/н [NUMBER], від 10.12.2014 року, складеного оцінювачем [PERSON], матеріальний збиток складає 77294,78 грн. З урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну згідно страхового полісу 50000 грн., та франшизи 510 грн., [PERSON] «УАСК «АСКА» виплатила власнику автомобіля «Тойота Авенсіс» д/н [NUMBER] [PERSON] 49490 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та не заперечується позивачем. Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею\~\~22 Закону України\~\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що\~\~ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно абзацу другого пункту 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З матеріалів справи вбачається, що позивач витратив на відновлювальний ремонт свого автомобіля 244\~606,00 грн., що підтверджується актом № 082 виконаних робіт ПП [PERSON] СТО «Пегас» від 10.03.2015 року (а.с. 39-40), копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів (а.с. 41-47). Крім того, в якості обґрунтування розміру завданої матеріальної шкоди позивачем надано Висновок № 2914 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 28 травня 2015 року, складеного експертом-автотоварознавцем [PERSON], згідно якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Тойота Авенсіс» д/н [NUMBER] станом на 04 березня 2015 року становить 124\~785,41 грн. Протокол огляду пошкодженого автомобіля експертом [PERSON] складено 08.12.2014 року, тобто в той же день, коли автомобіль оглядав оцінювач [PERSON], опис пошкоджень автомобіля в обох протоколах огляду співпадають. Однак розмір матеріального збитку у названих Висновку № 2914 від 28 травня 2015 року, складеного [PERSON], та Звіті № 8121414-А від 10.12.2014 року, складеного [PERSON], - різні. Оцінюючи обидва названих документи, суд бере до уваги, що фактичні затрати позивача на ремонт автомобіля склали суму, що значно перевищує вказану в обох звітах, бере до уваги той факт, що курс іноземної валюти до національної грошової одиниці України з 10.12.2014 до лютого-березня 2015 року (час, коли позивач фактично здійснював оплату за ремонт свого автомобіля) суттєво зріс, що підтверджується листом Національного банку України від 01.02.2017 року, бере до уваги факт, що вартість матеріального збитку у Висновку експерта [PERSON] вказана станом на 04.03.2015 року, тобто коли фактично проводився ремонт автомобіля, бере до уваги загальновідомий факт, що ріст курсу іноземної валюти спричиняє ріст цін на товари та послуги, в тому числі і на запчастини до автомобілів та послуги по їх ремонту, а отже вартість матеріальної шкоди, вказана у Висновку № 2914 від 28 травня 2015 року, складеного [PERSON], є більш відповідною рівню матеріальних затрат позивача на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, станом на дату розгляду справи. Таким чином, стягнення суми, вказаної у Висновку № 2914 від 28 травня 2015 року, послужить більш повному захисту інтересів позивача. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, що звіт експерта [PERSON] містить необєктивну оцінку та грунтується на неправдивих вихідних даних, оскільки відповідачем не конкретизовано, які саме дані є неправдивими, та чим це підтверджується. Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо відсутності у ПП [PERSON] права оформляти прибуткові та видаткові касові ордери, оскільки вони не мають відношення до суті спору, що розглядається. Крім того, факт, що позивачем був дійсно проведений ремонт автомобіля і сплачена вищеназвана сума, відповідачем не спростовано. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума: 124785,41 грн. (розмір матеріального збитку згідно експертного висновку від 28.05.2015 року) 49490,00 грн. (сума, яка вже сплачена позивачу страховиком) = 75\~295,41 грн. З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення невідшкодованої суми шкоди з відповідача, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved