Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

09 жовтня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 09 жовтня 2007 року у розмірі 124 642, 36 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка на підставі підписаної заяви б/н від 19 жовтня 2007 року отримала кредит у розмірі 2 490,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверненням,що відповідає строку дії картки. У позовній заяві зазначено, що підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника (відповідача у справі) щодо прийняття розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно Умов та правил надання банківських послуг. Отже, підписуючи заяву на отримання кредиту відповідачка підтвердила той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк» , які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг » та «Тарифами Банку» , які викладені за офіційному веб - сайті банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг про що свідчить підпис у анкеті - заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі шляхом надання відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка, у свою чергу своєчасно не повернула позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. В позові йдеться про те, що внаслідок порушення зобов`язання за кредитним договором станом на 31 серпня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 123642,36 грн.,з яких : - 2 187,63 грн. - заборгованість за кредитом , - 122454,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, однак 17 лютого 2021 року представник позивача надав через канцелярію суду письмову заяву про зменшення розміру заборгованості та просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 13 217,65 грн. яка складається з наступного: -2187,69 грн. - заборгованість по відсоткам за кредиту, -в т.ч. 2187,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту , -4 262,59 грн. - заборгованість за простроченими відсотками , -6 767,43 грн. - заборгованість за пенею. Ухвалою від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21 листопада 2020 року. Через неявку відповідача розгляд справи було відкладено на інші дати, в тому числі на 20 грудня 2019 року . Заочним рішенням від 20 грудня 2019 року судом задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 19.10.2007 року у розмірі 124642 грн. 32 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року за заявою представника відповідача [PERSON] - [PERSON] скасовано заочне рішення від 20 грудня 2019 року та призначено до розгляду на 21 вересня 2020 рок. Розгляд справи було відкладено на інші дати з різних причин, в тому числі й на 22.02.2021 року тощо. Письмовою заявою від 17 лютого 2021 року, що надана через канцелярію суду представника позивача зменшено розміру позовних вимог до 13 217,65 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, до початку розгляду справи її представник - [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутність визнав уточнені вимоги представника позивача - заборгованість за договором б/н від 19.10.2007 у розмірі 13 217,65 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до підписаної заяви б/н від 19 жовтня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 490,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов Договору відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт, встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшиш або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «Приватбанк» належним чином виконав всі покладенні на нього обов`язки, згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із ненаданням позивачу грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами і тому за уточненими вимогами представника позивача сума [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором б/н від 19 жовтня 2007 року становить 13 217,65 грн. Частиною 4 статті 206 ЦПК України йдеться про те, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 19 жовтня 2007 року у розмірі 13 217,65 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 1921 гривень 00 клпійок оскільки ці витрати позивача належним чином підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved