overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

09 червня 2000 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Вахрушевській міській раді міста Красний Луч, Луганської області, актовий запис № 28. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], дитина мешкає разом з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, шлюбні відносини не підтримують протягом чотирьох років, проживання разом та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна немає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав суду електронне повідомлення про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вважає, можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків протягом чотирьох років, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, сторони втратили усяку повагу друг до друга. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, спору про поділ майна не мають. Дитина мешкає разом з позивачкою. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

09 червня 2011 року померла бабка позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-НО № 536053, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області від 10 червня 2011 року. Після її смерті залишилася спадщина: земельна ділянка площею 6, 91 га, масив 23, ділянка № 8, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП «Амбарово» на території Антонюківської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, яку вона мала згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І - ОД № 037782. 25 травня 1998 року бабка позивача [PERSON] склала заповіт, згідно якого вона заповіла позивачу належне їй на той час право на земельну частку ( пай ). Проте після складання заповіту вона отримала земельну ділянку в натурі, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії І - ОД № 037782. Той факт, що позивач являється внуком померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження його батька [PERSON], де померла [PERSON], записана його матір'ю та свідоцтвом про народження позивача [PERSON], де [PERSON], записаний його батьком. Відповідно до ст. 11 1 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року зазначено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. В зв'язку з тим, що місто Харцизьк, Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій території України, позивач не може звернутися до нотаріальної контори за останнім місцем проживання бабки [PERSON], для оформлення спадщини. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

09 червня 2011 року померла бабка позивача [PERSON], свідоцтво про смерть серії І НО № 536053. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,91 га, яка розташована на території Антонюківської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю І ОД № 037782, який видано 19 березня 2002 року. Зазначена земельна ділянка [PERSON] була заповідана позивачу, що підтверджується заповітом від 25.05.1998 року. Для отримання спадщини позивач не зміг вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору, так як не знав про наявність заповіту та земельної ділянки у бабки. Зараз позивач звернувся в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини. Проте він не може її оформити, тому, що ним пропущений встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю один місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його бабки [PERSON], яка померла 09 червня 2011 року, оскільки він його пропустив з поважної причини, так як не обізнаний в діючому законодавстві. Та вважав, що всі питання оформлення спадщини вирішуються після шести місяців після її смерті. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 5 ), відмовою про вчинення нотаріальних дій ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 7 ), копією заповіту, згідно якого [PERSON], заповіла [PERSON], земельну ділянку ( а.с. 8 ), копією Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] ( а.с. 9 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

09 червня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦСу по м.Золотоноші Золотоніського МРУЮ Черкаської області за актовим записом № 54. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною цьому стало те, що сторони перестали розуміти одне одного, що призвело до втрати почуттів та розпаду сім`ї. Подружжя проживають окремо, шлюб існує формально, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усих видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як батько не надає достатньої допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю, просила суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усих видів заробітку щомісячно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю на розірвання шлюбу згідний, а також згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мір до примирення не приймають і позивачка на примирення не згідна, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечитиме інтересам сторін, оскільки шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи зазначені обставини суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР № 170981 від 31.05.2013 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Оскільки відповідач має задовільний стан здоровя, на своєму утриманні непрацездатних членів сімї не має, є працездатним, має постійне місце роботи та постійний заробіток, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

09 червня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася і однією сім'єю вони не проживають. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Він знаходиться на обліку в Центрі зайнятості і отримує допомогу по безробіттю. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 червня 2012 року в Дружківському відділі ДРАЦС, про що має місце актовий запис за №92. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], який народився [INFO] року, про що Дружківським відділом ДРАЦС зроблений актовий запис за №354, підтверджується, що його батьком являється [PERSON]. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~09 червня 2014 року в с.Жизномир Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Зелена,7 в с.Жизномир Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Жизномирської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 09 червня 2014 року в с.Жизномир Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 02 червня 2014 року і посвідчений секретарем Жизномирської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що під час оформлення пенсії дізнався про існування розбіжностей в написанні його імені по батькові в трудовій книжці та трудовій книжці колгоспника. Так, у цих документах його імя по батькові помилково вказано як «Григорович», тоді як фактично він «Георгійович». Посилаючись на викладене, просив встановити факт належності йому даних документів. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти\~\~належності особі\~\~документів, у тому числі трудової книжки та іншого документа про трудовий стаж. 19 серпня 1971 року було видано трудову книжку на імя «Бересневича Юрия Григорьевича» (російською мовою) (а. с. 6). 16 квітня 1979 року рибколгоспом «Чорноморець» Очаківського району Миколаївської області було видано трудову книжку колгоспника № 97. Вказану книжку також було видано на імя «Бересневича Юрия Григорьевича» (російською мовою) (а. с. 7). Згідно з паспортом серії ЕО № 956961, виданого 15 листопада 2001 року, імя по батькові заявника вказано як «Георгійович» (а. с. 4-5). Вказані розбіжності у написанні імені по батькові ставить під сумнів належність трудових книжок саме заявникові. Факт належності йому вказаних документів підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 9), свідоцтвом про навчання на курсах підвищення кваліфікації (а. с. 10), трудовою книжкою, виданою 27 вересня 1989 року (а. с. 8), з яких вбачається, що імя по батькові заявника «Георгійович», а також показаннями допитаних в якості свідків у цій справі [PERSON] та [PERSON], які працювали разом із заявником. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на отримання пенсії, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказані вище трудові книжки належать саме [PERSON], але при їх виготовленні неправильно зазначено імя по батькові, а тому його вимогипро встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 20 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 47. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Численні спроби врятувати подружнє життя результату не дали. Дитина росла спостерігаючи сварки, з'ясування стосунків. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 червня 2012 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 47 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 23 серпня 1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 374. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 23 серпня 1996 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 374 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

09 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення проживання дитини. 07.07.2015 позовні вимоги уточнив, просив суд розглядати лише вимогу про розірвання шлюбу, в частині перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення її проживання залишити без розгляду. Свої вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо з січня 2015 року. Позивач періодично виїжджає працювати до Польщі. Повернувшись дізнався від відповідача, що вона зустріла іншого чоловіка. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Позивач в судовому засіданні уточнений позов підтримав, просив шлюб розірвати, пояснив, що спору про місце проживання та виховання дитини немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 1994 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Вакула) [PERSON], про що зроблений актовий запис №84 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Спору про розподіл майна та місце проживання дитини не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved