overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

07.11.2006 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК», яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України (а.с. 10, 11, 12-35). Згідно Умов та Правил (а.с.12-35), [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 2,5% на місяць (відповідно 30% річних). Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою ставкою 0,01% річних в межах пільгового періоду за кожною платіжною операцією за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, що визначено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.33). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Банк свої зобов'язання за кредитним договором б/н від 25.08.2011 виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в обумовленому розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобовязання не виконувала належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, не погашаючи взагалі заборгованість, в результаті чого станом на 30.09.2017 утворилась заборгованість за кредитом 14910,29 грн., по процентам за користування кредитом 91089,71 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.6-8), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентам за користування ним підлягають задоволенню. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.08.2011 станом на 30.09.2017 за кредитом 14910,29 грн., по процентам за користування кредитом 91089,71 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в загальному розмірі 106000 грн. (з розрахунку: 14910,29+91089,71). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1600 грн. в рахунок відшкодування судового збору, в звязку з повним задоволенням позовних вимог (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

07.11.2012 р. позивач та [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. у відповідності до якої відповідач отримав кредит у розмірі 5489.81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту, ознайомився та дав свою згоду на встановлені позивачем Умови надання банківських послуг. Погашення заборгованості здійснювалось в наступному порядку - починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач мав надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 11.02.14 р. утворилась заборгованість на загальну суму 8042.96 грн, яку просить суд стягнути, справу розглядати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, що маються в матеріалах справи. У зв»язку з відсутністю сторін, на підставі ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти - кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах договору. 07.11.2012 р. між банком та [PERSON]. була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості , за якою відповідач отримав кредит у розмірі 5489.81 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом а.с.7-34. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON]. підтверджується розрахунком заборгованості від 11.02.2014 р. , за яким відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту . Згідно до ст.ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

07.11.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина – Арсенія, [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. Позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від доходів на утримання сина – Арсенія, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

07.11.2013 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві зазначено, що 18.09.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має можливість сплачувати аліменти на дитину, бо знаходиться у працездатному віці. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 4), копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду - тобто з 07.11.2013 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

07.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, просила стягнути з відповідача [PERSON] борг за договором позики в сумі 113000,00 грн., моральну шкоду у сумі 1000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1140,00 грн. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що 01.07.2013 року позичила [PERSON] гроші в сумі 113000,00 грн. Відповідач зобов'язалася їх повернути у термін, зазначений у договорі, але на даний час грошові кошти залишаються не повернутими. В судове засідання позивача не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала і просила розглядати справу в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивач позичила [PERSON] гроші в сумі 113000,00 грн, про що свідчить оригінал розписки /а.с. 15/. Відповідно до цього договору [PERSON] зобов'язана повернути гроші через до 01 вересня 2013 року. Форма договору позики сторонами дотримана. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач за договором позики від 01.07.2013 року вимоги не виконала, гроші не повернув, у зв'язку із чим сума боргу в розмірі 16320,00 грн. підлягає стягненню з неї на користь позивача, а також моральна шкода в розмірі 1000 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

07.11.2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.04.2008 року, яка станом на 14.10.2013 року становить 22 930(двадцять дві тисячі дев'ятсот тридцять) грн. 11 коп. Позов обґрунтовують тим, що згідно укладеного кредитного договору №б/н позивачу було надано кредит в сумі 3000 (три тисячі) грн. зі сплатою, за користування кредитом, відсотків з розрахунку 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у зв'язку з тим, що відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав, допустив заборгованість перед банком, ПАТ КБ «Приват Банк» змушене звернутись до суду з позовною заявою про стягнення боргу за кредитним договором Представник позивача Леськів Т.В. в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, відомостей про причини його неявки до суду не надходило, а відтак суд вважає, що справа може бути розглянута у його відсутності, виходячи з наявних доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 22.04.2008 року, згідно укладеного договору №б/н, отримав строковий кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач допустив заборгованість за кредитним договором станом на 14.10.2013 року вона становить 22930 (двадцять дві тисячі) грн. 11 коп., що видно з представленого розрахунку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак він даного обов'язку не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, дані вимоги містяться і в кредитному договорі, який підписаний сторонами. Таким чином, оскільки відповідач не сплачував заборгованості за кредитним договором, допустив заборгованість в розмірі 22930 (двадцять дві тисячі дев'ятсот тридцять) грн. 11 коп., то цю заборгованість в повному обсязі слід стягнути з нього в користь ПАТ КБ «Приват Банк». З відповідача підлягає стягненню судовий збір по справі в користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

07.11.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2574,64 грн. за кредитним договором № 001-14023-190208 від 19.02.2008 року, станом на 21.09.2013 року та 229,40 грн. судового збору. В зв'язку з тим, що 19.02.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14023-190208 відповідно до п.1.2 якого банком було відкрито картковий рахунок відповідачу № [NUMBER] в гривні та була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія, що передбачено п.1.3 вказаного договору на загальну суму 30000 грн. Відповідач використовував кредитні кошти для рахунків за товари та послуги, зняття готівки. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору моментом надання банком кредиту держателю є день здійснення операцій за допомогою картки, або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Останній зобов'язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією таабо Овердрафтом за попередній звітний місць, та всю суму пені, яка нарахована за попередний звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованістю за кредитною лінією таабо Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією. В зв'язку з порушенням умов договору відповідачем на 21.09.2013 року утворилась заборгованість в сумі 2574,64 грн., яка складається з: 615,23 грн. - тіло кредиту, 756,50 грн. - заборгованість по відсоткам, 1202,91 грн. - заборгованість за комісіями. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, згоден на заочний розгляд справи, а справу просить слухати у його відсутність та стягнути 220 грн. витрат на розміщення оголошення про виклик відповідача в газеті «Рідне Прибужжя». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями договору кредиту ( а.с. 4-5), тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с.6), розрахунком заборгованості ( а.с.11-12) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтверджені позовні вимоги проти яких відповідач як заперечень так і відповідних доказів не надав, то в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 229,40 грн. та 220 грн. витрат на розміщення оголошення про виклик відповідача в газеті «Рідне Прибужжя».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

07.11.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2633 грн. за кредитним договором № 001-14038-290408 від 29.04.2008 року, станом на 21.09.2013 року та 229,40 грн. судового збору. В зв’язку з тим, що 29.04.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14038-290408 відповідно до п.1.2 якого банком було відкрито картковий рахунок відповідачу № 26258902540089 в гривні. Відповідач використовував кредитні кошти для рахунків за товари та послуги, зняття готівки. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору моментом надання банком кредиту держателю є день здійснення операцій за допомогою картки, або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Останній зобов’язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією таабо Овердрафтом за попередній звітний місць, та всю суму пені, яка нарахована за попередний звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованістю за кредитною лінією таабо Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією. В зв’язку з порушенням умов договору відповідачем на 21.09.2013 року утворилась заборгованість в сумі 2633 грн., яка складається з: 918 грн. – тіло кредиту, 1715 грн. - заборгованість за комісіями. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з’явився, а в позовній заяві вказано прохання про заочний розгляд справи та у відсутність представника. Відповідач в судове засідання повторно не з’явилась хоча про слухання справи була повідомлена належним чином, заперечень по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями договору кредиту (а.с. 5-6), тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с. 7), розрахунком заборгованості (а.с. 12-13) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтверджені позовні вимоги проти яких відповідач як заперечень так і відповідних доказів не надав, то в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 07.11.2013 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 02.11.1991 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі вони придбали квартиру, яка розташована в м. Зеленодольськ по вул. К.Маркса, 15/55, Апостолівського району. Оскільки вищевказану квартиру придбано під час шлюбу, просить визнати її спільною сумісною власністю подружжя, визнати, що за нею право власності на 2/3 частки квартири та визнати право власності відповідача на 1/3 частку квартири. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За заявою позивача справу розглянуто за її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про часткове визнання позову та розгляд справи без його участі. В запереченні на позов відповідач зазначив, що визнає позов в частині визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя та права кожного із сторін на ? частку у спірній квартирі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] одружилися 02 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Вознесенською сільською радою народних депутатів Високопільського району. 25.05.2005 року відповідачем придбано квартиру, що розташована в м. Зеленодольськ по вул. К.Маркса, 15/55, Апостолівського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 25.05.2005 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] Ч.3 ст.368 ЦК України та ст. 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Таким чином, судом встановлено, що вищезазначену квартиру придбано [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі, тому вказана квартира є їх спільною сумісною власністю і частки кожного з подружжя у відповідності до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України є рівними та складають по ? частині. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя і визнання за кожним з подружжя права власності на ? частину у спільній сумісній власності. Позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 2/3 частки спірної квартири задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до положень ч.2 ст.70 СК України суд може відступити від засади рівності часток подружжя у спільній сумісній власності подружжя лише у випадку поділу майна. Так як позивачем не заявлено вимоги про поділ спільного майна, тому підстав для збільшення частки позивача у спільній сумісній власності не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial