Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

08 вересня 2021 року товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Таліон Плюс»\~(далі\~-ТОВ\~«Таліон Плюс»)звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] суму кредитної заборгованості у розмірі 13 515 грн.11 коп., судові витрати у розмірі 2 270 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначалося про те, що 27 червня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 750778738 про надання кредиту на суму 7\~100 грн. 00 коп. зі сплатою процентів на строк 29 календарних днів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № 6DPK29E5 шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. Між позичальником та товариством 03 липня 2019 року укладено Додаткову угоду до Договору № 750778738 щодо збільшення суми кредиту на 500 грн. 00 коп., 04 липня 2019 року між позичальником та товариством укладено Додаткову угоду до Договору № 750778738 щодо збільшення суми кредиту на 400 грн. 00 коп. Позивач виконав умови кредитного договору кредитної лінії та перерахував кошти на платіжну картку відповідача, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Відповідно до пунктів 1.1., 1.3 кредитного договору плата за користування кредитом становить 0,67% від суми кредиту за кожний день користування. Пунктом 3.3. Договору передбачено зобов`язання позичальника сплатити на користь товариства у разі порушення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту пеню у розмірі 1.3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. У пункті 2.1.1.6 кредитного договору зафіксовано право ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. Згідно з\~договором Факторингу\~№ 28/1118-01\~від 28\~листопада 2018\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~відступило право\~вимоги до\~відповідача в\~зв`язку з\~не виконанням\~ним умов\~договору кредиту ТОВ\~«Таліон Плюс». Відповідач порушив умови кредитного договору, зобов`язань за договором не виконав, що підтверджується розрахунком нарахування станом на 26 серпня 2021 року, згідно з яким сума заборгованості становить 13 515 грн. 11 коп., що складається з заборгованості суми кредиту за Договором №750778738 від 27 червня 2019 року в розмірі 7 100 грн. 00 коп., суми кредиту за Додатковою угодою від 03 липня 2019 року в розмірі 500 грн. 00 коп., суми кредиту за Додатковою угодою від 04 липня 2019 року в розмірі 400 грн. 00 коп., загальної суми по сплаті процентів за користування кредитними коштами з 27 червня 2019 року в розмірі 1\~563 грн. 11 коп., пені за порушення зобов`язань, які позичальник зобов`язаний сплатити, згідно з положеннями статті 1048 Цивільного кодексу України в розмірі 3\~952 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року відкрито провадження\~у даній\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. У судове засідання позивач ТОВ «Таліон\~Плюс»не з`явився, проти просив справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, у направленій до суду заяві позовні вимоги підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Відповідно до частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір про надання кредиту № 750778738 на суму 7\~100 грн. 00 коп., 03 липня та 04 липня 2019 року укладено Додаткові угоди між позичальником та товариством до вищезазначеного Договору щодо збільшення суми кредиту на 500 грн. 00 коп. та на 400 грн. 00 коп. відповідно. Договори про надання кредиту укладено на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі на суму 4 000 грн. 00 коп. строком на 6 місяців. Згідно із розрахунком нарахувань, наданим позивачем ТОВ «Таліон Плюс» відповідач станом на 26 серпня 2021 року має заборгованість за кредитним договором № 750778738 від 27 червня 2019 року в розмірі 7 100 грн. 00 коп., за Додатковою угодою від 03 липня 2019 року в розмірі 500 грн. 00 коп., за Додатковою угодою від 04 липня 2019 року в розмірі 400 грн. 00 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами з 27 червня 2019 року в розмірі 1\~563 грн. 11 коп., а також пені за порушення зобов`язань в розмірі 3\~952 грн. 00 коп., загальна сума заборгованості становить 13 515 грн. 11 коп. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір №750778738 від 27 червня 2019 року укладено в електронній формі, за допомогою ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором № 6DPK29E5 шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» міститься визначення терміну електронного договору, яким визнано домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~частини першої\~статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,\~правочин вважається\~вчиненим у\~електронній формі\~у випадку,\~якщо в\~ньому наявні\~всі обов`язкові\~реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Положеннями статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з вимогами статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до\~частини першої\~статті 205 Цивільного\~кодексу України (далі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2019 року відповідач [PERSON] підписав кредитний договір, чим підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних умов кредитування. Відповідно до кредитного договору позичальник, підписуючи даний договір повністю розуміє всі умови цього договору, сукупною вартістю кредиту, його особливостями, надана інформація є повною, доступною та зрозумілою. Вказане свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З огляду на викладені обставини стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2019 року на загальну сума 13 515 грн. 11 коп., що складається з розміру заборгованості за кредитним договором в сумі 7 100 грн. 00 коп., за Додатковою угодою від 03 липня 2019 року в розмірі 500 грн. 00 коп., за Додатковою угодою від 04 липня 2019 року в розмірі 400 грн. 00 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами з 27 червня 2019 року в розмірі 1\~563 грн. 11 коп., а також пені за порушення зобов`язань в розмірі 3\~952 грн. 00 коп. Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких, позивачеві відмовлено. Таким чином стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved