Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

07 вересня 2021 року позивач [PERSON] (далі - Позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - Відповідач, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 05.03.1965 по 06.03.2006 її мати [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем. У 2006 році Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини матері було встановлено професійне захворювання - пиловий бронхіт, емфізема легень, легенева недостатність. Висновком МСЕК від 10.05.2006 матері встановлено 80% втрати професійної працездатності від професійного захворювання первинно та безстроково, та встановлено 2 групу інвалідності від професійного захворювання. [INFO] мати позивача- [PERSON] померла, і 25 червня 2008 року розширеною експертною комісією обласного центру МСЕ Дніпропетровської області встановлений причинний зв`язок смерті матері позивача з професійним захворюванням. Вказує, що внаслідок смерті матері позивачу завдана моральна шкода, оскільки вона втратила близьку людину. Зазначає, що переносити моральні страждання вона почала раніше ніж мати померла, оскільки з 2006 року кожен день спостерігала як прогресує хвороба її матері. Вказує, що великих моральних страждань та переживань вона пережила в день похорону матері та в наступні дні. Незважаючи на час, що пройшов з дня смерті матері і по теперішній час її моральні страждання та переживання не зменшились, усвідомлення того, що вона втратила найбільш близьку, дорогу людину спричиняє великі моральні страждання. Усвідомлення того, що позивач ніколи не побачить мати визиває страх за майбутнє та психологічний стан. Вказує, що у зв`язку зі смертю матері порушений звичний спосіб її життя, так як вона втратила одного з дуже близьких їй людей, і це вимагає додаткових зусиль для організації її життя, оскільки мати була найріднішою людиною, надією, моральною підтримкою, та людиною яка давала їй правильні поради, оскільки бажала позивачу лише добра. Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 450 000 гривень без утримання податків з доходів фізичних осіб, інших зборів та платежів. Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 28 вересня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач обґрунтовуючи моральну шкоду не надала доказів щодо спільного проживання з померлою однією сім`єю на час її смерті. Зазначила, що вина роботодавця у смерті матері позивача відсутня, оскільки професійне захворювання було встановлено матері позивача вже після звільнення з підприємства відповідача, і [PERSON] була звільнена з підприємства за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, а не за станом здоров`я. Вказала, що АТ «Кривбасзалізрудком» протиправних дій відносно [PERSON] не вчиняло, тому не може нести відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди. Також зазначив, що позивачем не надано належних доказів заподіяння їй моральної шкоди, а надані докази не можуть бути беззаперечними доказами перенесення моральних страждань. Зазначив, що позивачем не доведено факту моральної шкоди та її розміру. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про одруження (а.с.10, 11, 18, 19). [PERSON] у період з 05 березня 1965 року по 06 березня 2006 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 5-8). Відповідно до копії виписки з Акта огляду МСЕК серії ДНА-02 №012550 від 10.05.2006 [PERSON] при первинному огляді було встановлено 80% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням -хронічне обструктивне захворювання легень, встановлено 2 групу інвалідності з 10 квітня 2006 року, безстроково (а.с.16). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24 квітня 2007 року (а.с.8). Згідно лікарського свідоцтва про смерть Обласного комунального закладу «Бюро судово-медичної експертизи» за №1054 від 26 квітня 2007 року причиною смерті [PERSON] зазначено: легенева недостатність, рак легень з інфільтративним ростом в тканини грудної клітини (а.с. 9). Відповідно до довідки Обласного центру Медико-соціальної експертизи серії ДНА-03 №000182 від 25 січня 2008 року встановлений причинний зв`язок смерті [PERSON] з встановленим їй за життя професійним захворюванням (а.с.15). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). На думку суду відповідач АТ «КЗРК» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - дочці померлої, оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] від профзахворювання, вона переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю матері вона перенесла психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Позивач втратила близьку людину та залишилась без її турботи і піклування, смерть рідної людини спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки мати для позивача була дуже близькою людиною, допомагала їй у житті. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Так, дочка втратила мати, яка займала важливе місце в родині. Смерть матері спричинила психологічну травму позивачу. Її смерть однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань. Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, з якою вона мала тісний соціальний зв`язок, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту. Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача АТ «КЗРК» на користь держави судовий збір у розмірі 2000 гривень.

Outcome: partial