Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

07 квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Факториногова компанія «Рантьє» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 38787 грн. 76 коп., у якій зазначено, що 16 вересня 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Р39.225.70281. Згідно із договором [PERSON] отримав кредит в розмірі 29000 гривень, зі сплатою 15% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Станом на 30.09.2015 відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 38787,76 гривень. 30.09.2015 між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1. Позивач, відповідно до договору факторингу, вимог чинного законодавства, з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог, набув право грошової вимоги до відповідача. Станом на 21.03.2016 заборгованість за кредитним договором становить: - за тілом кредиту 24724 гривні 61 копійка; за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 14063 гривні 15 копійок; загальна заборгованість 38787 гривень 76 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку, передбаченому ч.6 ст.74 ЦПК України шляхом направлення рекомендованих листів з повідомленням про вручення. Зі згоди представника позивача суд\~\~ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.09.2013 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Р39.225.70281 на поточні потреби в сумі 29000.00 грн., який діє до 16.03.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань. (а.с.12-14). Відповідно до п.п.1.1, 2.1 умов кредитного договору №Р39.225.70281 від 16.09.2013 [PERSON] отримав кредит у розмірі 29000.00 грн. та повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості 30 щомісячних внесках включно до 16 дня, числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних внесків за кредитним договором (п.6.1 кредитного договору). Відповідно до п.п.3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 та 3.1.4. позичальник зобовязується: одержати і використати кредит на зазначені у договорі цілі, повідомити банк про зміну адреси та номерів телефону, повернути кредит, проценти плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії достроково на вимогу банку у випадках покладення на позичальника здійснення інших дій, повязаних з виконанням договору, а також передачі даних інформації про позичальника третім особам для виконання ними своїх функцій. Пунктом 3.3.1 у разі прострочки виплат позичальник сплачує штрафні санкції, що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту), процентів, плати за обслуговування кредиту в розмірі 15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 % - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за договором. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобовязань як щодо поетапного, так і щодо остаточного повернення кредитних коштів внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с.15-16) станом на 21.03.2016 становить 38787 грн. 76 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 24724 гривні 61 копійка; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 14063 гривні 15 копійок. Як вбачається з договору факторингу від 30 вересня 2015 року №30/09-1, укладеного між ТОВ ««Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» - клієнт (первісний кредитор) відступає (передає у власність) Факторові (новому кредитору) з 30 вересня 2015 року Права вимоги під фінансування від Фактора, Фактор набуває (приймає у власність) від клієнта з 30 вересня 2015 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту за плату. Фактор після переходу до нього Прав Вимоги стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, та одержує право замість Клієнта вимагати від Боржників належного виконання ними зобовязань за такими Кредитними договорами в межах переданих Прав Вимоги. Клієнт, на підставі договору передає (відступає) Фактору, а Фактор набуває Права Вимоги до Божників, зазначених у Реєстрі Боржників. Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.\~\~\~\~ Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що [PERSON] не виконав належним чином зобовязань, передбачених кредитним договором №Р39.225.70281 від 16 вересня 2013 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 21 березня 2016 року в розмірі 38787 грн. 76 коп.. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1378 грн. 00 коп..

Outcome: approved