Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

07\~червня 2018\~року Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 53034,69\~грн та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно договору №1960/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 05\~серпня 2013\~року відповідачу було надано кредит у розмірі 40000,00\~грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних з кінцевим терміном повернення до закінчення строку дії платіжної картки. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 13\~квітня 2018\~року заборгованість за кредитним договором склала 53034,69 грн, з якої 35702,68 грн - заборгованість за основним боргом, 0,00 грн - заборгованість по процентам, 13911,76 грн - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості, 3420,25 грн - три відсотки річних від прострочених сум заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив не подала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05\~серпня 2013\~року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1960/02-ДК про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 40000,00\~грн. зі сплатою відсотків у розмірі 24 % річних з кінцевим терміном повернення до закінчення строку дії платіжної картки. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 13\~квітня 2018\~року заборгованість за кредитним договором склала 53034,69 грн, з якої 35702,68 грн - заборгованість за основним боргом, 0,00 грн - заборгованість по процентам, 13911,76 грн - інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості, 3420,25 грн - три відсотки річних від прострочених сум заборгованості. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved