Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

07 квітня 2014 року до Старобешівського районного суду Донецької області в інтересах [PERSON] звернувся його представник [PERSON] до відповідача [PERSON] з позовом про визнання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги. У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачка [PERSON] є онукою [PERSON], якій він був рідним братом. За життя [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS]. З початку 2006 року стан здоров'я [PERSON] погіршився. У неї діагностували хронічні захворювання: кровообігу та атеросклеротичний кардіосклероз, внаслідок яких вона не могла жити одна, мала потребу у встановленні над нею опіки. В подальшому, в 2009 році [PERSON] була визнана недієздатною, була безпорадною, потребувала постійної опіки. Відповідачка [PERSON] ніякої допомоги [PERSON] не надавала, а в подальшому, в 2010 році, добровільно виїхала з квартири. [PERSON] мала потребу в сторонньому уході, а доглядати за нею було нікому, тому в кінці 2005 року попросила його та його дружину надавати допомогу. Вони дали згоду, після чого в січні 2006 року перевезли жити [PERSON] до себе в [ADDRESS]. Спочатку [PERSON] мешкала без реєстрації, а з 23.01.2008 року по 28.12.2009 року була зареєстрована в [ADDRESS]. Вони спільно проживали, він та дружина опікували, матеріально забезпечували, надавали допомогу [PERSON], яка через захворювання та похилий вік була в безпорадному стані. 8 березня 2008 року [PERSON] на ім'я його дружини склала заповіт, згідно якого все майно у разі смерті мало бути передано його дружині. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 03.08.2009 року [PERSON] була визнана недієздатною, а його дружина була призначена опікуном [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після смерті сестри всю організацію похорон взяв на себе він та його родина. Після смерті сестри його дружині державним нотаріусом Старобешівської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право власності на спадкування за заповітом, згідно якого дружина стала власником квартири, яка належала [PERSON] Дружина та він понесли витрати на оформлення спадку. В подальшому заповіт та свідоцтво відповідачка оскаржила в судовому порядку. Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 21 серпня 2013 року заповіт та свідоцтво про право на спадкування визнані недійсними. На підстав викладених обставин позивач просив визнати за ним - [PERSON], право на спадкування разом зі [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області та стягнути з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 350 гривень. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні підтримала, просила суд задовольнити позов на підставі обставин, що викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Надала суду заперечення, в яких зазначила, що ствердження позивача і його представника про те, що вона не здійснювала нагляд за [PERSON] не відповідає дійсності. Позивач і його дружина перешкоджали їй здійснювати догляд за [PERSON], зробили неможливим проживання її із сином у квартирі [ADDRESS], вигнала із вказаного житла. [PERSON] зазначили, що матеріально забезпечували [PERSON], але не зазначили, що отримували матеріальну допомогу за наглядом [PERSON]. Заповіт [PERSON] судом було визнано недійсним. Перешкоджання [PERSON] здійсненню нагляду [PERSON] за [PERSON] встановлено рішенням від 03.03.2011 року. Крім того, [PERSON] зазначила, що у задоволенні даного позову слід відмовити, оскільки не додержано всіх вимог Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 01.03.2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування», в якій зазначені підстави для задоволення позову про визнання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги. Для підтвердження зазначеного просила викликати і допитати у судовому засіданні свідків, зазначених у запереченні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що внучка покійної завжди працювала, а покійна [PERSON] постійно сама була, [PERSON] не допомагала [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою позивача. Відповідач [PERSON] піклувалась за покійною [PERSON] Позивачі обмежили в спілкуванні із своєю бабкою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родина [PERSON] та [PERSON] доглядали покійну [PERSON] протягом тривалого часу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] разом проживала з бабкою. [PERSON] навмисно позивачі забрали в 2007 році. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Позивач, представник позивача відмовилися надати судові додаткові докази, просили суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Представник відповідача відмовився надати судові докази, вважає, що справа повинна буди розглянута на підставі доказів, що є в матеріалах справи, вважає їх достатніми для відмови у задоволенні позову. Відповідно до статті 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно зі ст. 1259 ч.2 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Пунктом 6 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є онукою [PERSON], якій [PERSON] був рідним братом. За життя [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS]. Квартира належала [PERSON] на праві власності наступним чином: 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності від 14.11.2008 року, яке видане згідно розпорядження виконавчого комітету Комсомольської міської ради№ 339 від 15.10.2008 року; 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2012 року, що посвідчено Старобешівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 156. З початку 2006 року стан здоров'я [PERSON] погіршився. У неї діагностували хронічні захворювання: кровообігу та атеросклеротичний кардіосклероз, внаслідок яких вона не могла жити одна, мала потребу у встановленні над нею опіки. В подальшому в 2009 році [PERSON] була визнана недієздатною. Внаслідок психічного захворювання [PERSON] була безпорадною, потребувала постійної опіки. [PERSON] мала потребу в сторонньому уході, а доглядати за нею було нікому, тому в кінці 2005 року попросила [PERSON] надавати допомогу. Вони дали згоду, після чого в січні 2006 року перевезли жити [PERSON] до себе в [ADDRESS]. Спочатку [PERSON] мешкала без реєстрації, а з 23.01.2008 року по 28.12.2009 року була зареєстрована в [ADDRESS]. Вони спільно проживали, він та дружина опікували, матеріально забезпечували, надавали допомогу [PERSON], [INFO], яка через захворювання та похилий вік, а 2009 року через психічне захворювання, була в безпорадному стані. 8 березня 2008 року [PERSON] на ім'я дружини [PERSON] - [PERSON] склала заповіт, згідно якого все майно у разі смерті мало бути передано дружині [PERSON] - [PERSON] В кінці 2008 року стан здоров'я [PERSON] різко погіршився, внаслідок чого вона була визнана недієздатною. Відповідачка [PERSON] відмовилась опікуватись сестрою, тому [PERSON] та його дружина [PERSON] звернулись до опікунської ради для призначення опіки над сестрою. В с. Пречистівка [PERSON], його дружина [PERSON] та сестра [PERSON] мешкали в одній кімнати жилою площею 15 кв.м. Це було не зручно, тому в 2010 році усі разом переїхали в трикімнатну квартиру [PERSON] [ADDRESS]. У 2010 році [PERSON] на прохання [PERSON] були зареєстровані у належній їй квартирі. Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 03.08.2009 року [PERSON] була визнана недієздатною, а його дружина була призначена опікуном [PERSON] На підставі рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради від 19.05.2011 року №89 його сестра була взята на облік. Сестра з січня 2006 року по день смерті жила із ними і вони опікувались нею, матеріально забезпечували, надавали іншу допомогу. Після смерті чоловіка сестри оформили документи на спадщину, сплатили державне мито та інші витрати на суму 1223 гривні 55 коп., що підтверджується відповідними квитанціями, доданими до позовної заяви. Також, для сестри були придбані: кондиціонер вартістю 2500 гривень., холодильник вартістю 3449 гривень, водонагрівач - 1465 гривень; газова плита - 1103 гривні; проведена газифікація квартири -1065 гривень. В квартирі був проведений ремонт вартістю 3000 гривень (товарними чеками підтверджується на суму 1388 гривень 28 коп.). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис №134 від 1 серпня 2011 року. Після смерті сестри всю організацію похорон взяв на себе він та його родина, він сплатив усі витрати на поховання, помінальний обід, так як відповідачка [PERSON] відмовилась це робити. За його кошти сестрі був поставлений пам'ятник, вартість якого 1800 гривень, що підтверджується накладною № 15 від 25.08.2013 року. Після смерті сестри його дружині державним нотаріусом Старобешівської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право власності на спадкування за заповітом, згідно якого дружина стала власником квартири, яка належала [PERSON] Дружина та він понесли витрати на оформлення спадку. В подальшому заповіт та свідоцтво відповідачка оскаржила в судовому порядку. Рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 21 серпня 2013 року заповіт та свідоцтво про право на спадкування визнані недійсними. Відповідачка [PERSON] не здійснювала нагляд за [PERSON], в той же час він та його дружина протягом тривалого часу з січня 2006 року по день смерті сестри - [INFO], опікували його сестру, матеріально забезпечували, надавали іншу допомогу, сестра через похилий вік, тяжку хворобу та недієздатність була у безпорадному стані. Вказані обставини підтверджуються наступними доказами: - копією рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 03 серпня 2009 року згідно якого [PERSON] визнана недієздатною. Рішення набрало чинності і до теперішнього часу не відмінено; - рішенням виконкому Комсомольської міської ради від 19.05.2011 року №89 згідно якого його дружина - [PERSON] взята на облік в якості опікуна [PERSON]; - копією рішення Старобешівського районного суду Донецької області від 21 серпня 2013 року згідно якого [PERSON] страждала важкими захворюваннями; - копією медичного висновку про смерть №112, згідно якого йога сестра [PERSON] страждала хронічним захворювання кровообігу; атеросклеротичним кардіосклерозом на протязі 10 років; - копіями актів перевірки депутатом Комсомольської міської ради від 3 квітня 2011 року та 4 серпня 2011 року, згідно яких на момент проведення перевірки він та його дружина проживали разом із [PERSON], [PERSON] з сестрою не мешкала; - копією домової книги, згідно якої позивач постійно проживав з [PERSON];. - товарними чеками від 26.09 2010 року; 20.01.2011 року; 08.02.2011 року; 11.01.2011 року; 20.07.2010 року; 30.04.2011 ріжу; № 79, виданим ПП Бика; квитанцією від 16.02.2011 року; - копією накладної №1 від 01.08.2011 року, виданої приватним підприємцем [PERSON] в м. Комсомольське, згідно якої він придбав на поховання [PERSON] за власні кошти предмети ритуалу на суму 1558 гривень; - копією накладної №15 від 25.08.2013 року, виданої приватним підприємцем [PERSON] в м. Комсомольське, згідно якої вінта дружина придбали для [PERSON] пам'ятник вартістю 1800 гривень; - копією довідки від 17 березня 2014 року виданої виконавчим комітетом Комсомольської міської ради, згідно якої він мешкав разом із [PERSON] на день її смерті; - свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], згідно якого він 13.01.2006 року зареєстрував шлюб з [PERSON]; - свідоцтво про його народження [NUMBER], де його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON], де її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] згідно якого 10.08.1961 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]; - свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER]; - довідкою до акту огляду МСЕК серія 10 ААА №410180, згідно якої [PERSON] є інвалідом другої групи; - довідкою МСЕК серія ДОН-07№ 078442 згідно якої [PERSON] була інвалідом першої групи та потребувала постійного стороннього догляду, - довідка №388 від 21.03.2014 року Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району Донецької області згідно якої [PERSON] з 23.01.2008 року по 28.12.2009 року була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи, що позивач [PERSON] і його дружина [PERSON] протягом тривалого часу опікувалися, матеріально забезпечували, надавала іншу допомогу спадкодавцеві [PERSON], яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані, суд вважає, що мають місце безумовні підстави для застосування ч.2 ст. 1259 ЦК України та задоволення позову у повному обсязі. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи викладене, суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення зі [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 350 гривень не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що особа яка надавала правову допомогу не приймала участь у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Outcome: dismissed