Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

08.12.2016 позивач звернулась до суду з позовом до Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті дядька позивача залишилось спадкове майно, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування право власності на спадкове майно, а саме на: - 1/2 ідеальну частину житлового будинку № 67 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ю.П. Мілієнка, 67 у с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області; - земельну ділянку площею 2,88 га, кадастровий номер 1825087800:03:000:0048, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.03.2005 серії ЯБ № 231521, виданого на підставі Розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 30.04.2004 № 81, на імя «Лічний Дмитро Трохимович». В судовому засіданні позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, надіслав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилась 29.06.1980 у с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 16.08.1980 серії І-ТП № 497706 її батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.8,17,19). Мати позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилась 03.08.1960, у Свідоцтві про народження від 12.08.1960 серії ІІІ-УР № 408442 її батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.16,18). У [PERSON] є два рідних брати: [PERSON], [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. [PERSON] померла 03.03.2006 у віці 45 років у с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 06.03.2006 серії І-ТП № 030147 (а.с.21). [PERSON] помер 18.09.2015 у віці 79 років у с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 23.09.2015 серії І-ТП № 268552 (а.с.20). Ще за життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів сину [PERSON] (а.с.42). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку № 67 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ю.П. Мілієнка (бувша Радянська), 67 у с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області та земельної ділянки кадастровий номер 1825087800:03:000:0048 (а.с.31,39). У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації то таке право виникає з моменту державної реєстрації. З Довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 21.03.2016 № 60 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається що, право власності на житловий будинок № 67 по вул. Радянська в с. Потіївка Радомишльського району Житомирської обл. не зареєстровано (а.с.23). Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1958 року побудови, трьох сараїв, криниці, вбиральні та огорожі та має інвентаризаційну вартість 76\~073,00 грн. (а.с.24-26). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] (а.с.39). [PERSON] помер 10.12.2015 у віці 48 років у с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 11.12.2015 серії І-ТП № 276567 (а.с.22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять житловий будинок № 67 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ю.П. Мілієнка (бувша Радянська), 67 у с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, земельна ділянка кадастровий номер 1825087800:03:000:0048, земельна ділянка кадастровий номер 1825087800:03:000:0049 (а.с.27). Згідно матеріалів спадкової справи до майна померлого 10.12.2015 [PERSON], [PERSON] (брат померлого) відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (спадкова справа а.с.10), у той же час [PERSON] надала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (спадкова справа а.с.3). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обовязки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved