Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

10.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON]Г, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким просив встановити факт родинних відносин з батьком [PERSON], померлим 04.02.2016 року та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 29/100 частки домоволодіння 18 по вул.Даля в м.Миколаєві. У заяві [PERSON] вказав, що його батьку [PERSON], на підставі договору дарування та Свідоцтва про право на спадщину належали 25/100 частини домоволодіння 18 по вул.Даля в м.Миколаєві. 04.02.2016 року [PERSON] помер. У встановлений законом строк, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте в звязку з тим, що частки співвласників вказаного домоволодіння фактично змінилися, однак належним чином перерахунок ідеальних часток за життя спадкодавця здійснено не було, та частка у домоволодінні, яка фактично належить померлому [PERSON], на теперішній час не відповідає розміру частки, яка підлягає успадкуванню, постановою нотаріуса від 17.10.2016 року у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено. Крім того, мають місце розбіжності в написанні його прізвища та прізвища батька, так в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено «Делік», а його прізвище в паспорті «Делик» Таким чином, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, , що і стало підставою для його звернення до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, підтвердила фактичні обставини, викладені у заяві. В подальшому надала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи за її відсутності. До судового засідання відповідачі не зявилися, надали до суду заяви, в яких зазначили, що роти задоволення позову не заперечують, просили розгляд справи провести за їх відсутності, Судом приймалось рішення за відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №05/2016, заведеної 18.02.2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON], померлого 04.02.2016 року, суд приходить до наступного. [PERSON] на підставі Договору дарування від 30.12.1971 року №4-5070 належало 13/100 а на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.04.1974 року 12/100 часток домоволодіння 18 по вул.Даля в м.Миколаєві. Рішенням Виконкому Миколаївської міської Ради №2227 від 28.11.2008 року 17/100 частки домоволодіння, які належали [PERSON], було виділено з домоволодіння з присвоєнням окремої адреси вул.Даля, 18/1. Згідно довідки №2/200 від 14.03.2017 року ММБТІ було виконано перерахунок ідеальних часток та визначено частку [PERSON] у розмірі 29/100. 04.02.2016 року [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії І-ФП№236225 від 05.02.2016 року). В строки, встановлені ст. 1270 ч.1 ЦК України позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 27.09.2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, по причині того, що [PERSON], за життя, у встановленому законом порядку не було оформлено правовстановлюючі документи на перераховану частку у праві власності на домоволодіння. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як було встановлено судом, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті померлого [PERSON], оскільки дружина померлого [PERSON] заявою від 18.02.2016 року, в порядку ст..1273 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини. Особи, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відповідно до положень ст..1241 ЦК України відсутні. Також судом встановлено, що мають місце розбіжності в написанні прізвища позивача та прізвища його батька. Так в свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище зазначено «Делік», а відповідно паспорту позивача прізвище зазначено «Делик». Суд, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі ст. 256 ЦПК України, вважає заявлену [PERSON] вимогу щодо встановлення факту родинних відносин такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так відповідно до Свідоцтва про народження позивача І-ФП №301920, складеного російською мовою прізвище позивача зазначено «Делик» та батьком є «Делик Александр Николаевич». Також у військовому білеті, атестаті, свідоцтві про закінчення ПТУ, прізвище позивача, російською мовою зазначено як «Делик». Таким чином встановлені обставини свідчать про помилку, допущено при видачі позивачу паспорта, з невірним перекладом прізвища з російської на українську мову, як «Делик». Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом в видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved