Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

09.12.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Просить стягнути аліменти в судовому порядку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Суду додатково пояснила, що спільно з відповідачем не проживає з осені 2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За її підрахунком на утримання дитини щомісячно необхідно близько 850 грн.: на харчування і придбання одягу близько 600 грн., на оплату дитячого садка 250 грн. Вона не працює, перебуває на обліку як безробітна в Центрі зайнятості, отримує державну допомогу у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач інших утриманців не має. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.10), причину неявки суду не повідомив, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а.с.3). Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 1167,00 грн. Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З пояснень позивачки вбачається, що вона як безробітна перебуває на обліку у Центрі зайнятості, отримує державну допомогу у мінімальному розмірі. Інформація про доходи відповідача в матеріалах справи відсутня. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою і не має інших утриманців, суд, в інтересах малолітньої дитини, з урахуванням принципу співмірності та розумності, дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: partial