Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

08.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~\~ про стягнення аліментів, вказавши, що вони мають з відповідачем спільну дитину [PERSON], [INFO]. Донька має статус дитини-інваліда та згідно медичного висновку за станом здоровя потребує домашнього догляду, а отже її постійна присутність біля дитини обовязкова. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на її утримання на період догляду за дитиною-інвалідом, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). У судове засідання сторони повторно не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 11, 13, 18). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає ( а.с. 15 заява). Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5 -\~копія свідоцтва про народження). Згідно медичного висновку № 16 від 02.02.2017 року виданого комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради», [PERSON] є дитиною-інвалідом, висновок дійсний до 01 березня 2019 року. Згідно довідки № 184 від 01.09.2016 року дитинапотребує домашнього догляду. (а.с. 6 висновок ЛКК, а.с. 7,8 копії медичних висновків, а.с. 17 копія довідки). \~\~\~\~Відповідно до ч. 2\~ст. 91 СК України\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті\~84\~та статтей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Згідно\~ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Оскільки, позивачка в звязку з доглядом за дитиною-інвалідом змушена самостійно вирішувати багато проблем майнового та особистого характеру, її можливості для самореалізації у будь-якій сфері, включаючи професійну, є значно обмеженими, що відбивається на рівні її доходів, суд вважає, що відповідач зобов'язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивачки, тому що вона внаслідок об'єктивних обставин значно більшою мірою виконує обов'язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв'язку з цим потребує додаткової підтримки. Виходячи\~\~з\~\~ дійсних\~\~ обставин\~\~ справи,\~\~матеріального\~\~ становища відповідача, який є повнолітньою, працездатною особою, а отже має можливість вирішити питання відносно свого матеріального забезпечення, заперечень та доказів їх обґрунтувань суду не надав, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості,\~\~вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved