Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

08.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [INFO] на підставі договору дарування № 6045 від 29.08.2017р. є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В належній їй на праві власності квартирі зареєстрована вона та [PERSON] , [INFO] Приводом для звернення до суду є зняття з державної реєстрації місця проживання відповідача, який є колишнім чоловіком її сестри - [PERSON] , оскільки він фактично за даною адресою не проживає (орієнтовно 5 років), участі в утриманні житла не приймає та комунальні послуги не сплачує. В самостійному порядку зніматися з реєстраціного обліку місця проживання, відповідач наміру не має. У зв*язку з чим, вона позбавлена права на отримання субсидій на оплату комунальних послуг, оскільки в розрахунках соцзахисту береться до уваги його дохід. Враховуючи вищезазначене, вважає що членом її сім*ї відповідач не являється, оскільки, спільно ми не проживаємо, з ним не пов`язані спільним побутом, не маємо взаємних прав та обов`язків. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у будинку не проживає більше шести місяців, не сплачуює плату за користування жилим приміщенням і наданими комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участь у спільному побуті, не є членом її сім`ї, а отже, вважається таким, що втратив право користування житловою площею та його необхідно зняти з державної реєстрації місця проживання. На підставі вищевикладеного просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 17.01.2019 року на 14 год. 30 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 21.05.2019 року на 09 год. 30 хв. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явилася. Надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. На задоволені позову наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК У країни фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] на підставі договору дарування № 6045 від 29.08.2017р. є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В належній їй на праві власності квартирі зареєстрована вона та [PERSON] , [INFO] , який є колишнім чоловіком її сестри - [PERSON] . Відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим у квартирі за адресою: [ADDRESS] , не мешкає в ній близько шести років, не сплачуює плату за користування жилим приміщенням і наданими комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участь у спільному побуті чим створює позивачу [PERSON] додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». При цьому згідно до ст. 391 ЦК України: «Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном». За ч. 1 ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Стаття 383 ЦК України зазначає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Отже, оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача і власником житлового приміщення, не проживає у ньому близько шести років, витрати на утримання житла не несе, комунальні послуги не сплачує, а також враховуючи те, що, зокрема, розмір комунальних платежів залежить від кількості зареєстрованих у квартирі осіб і зазначені витрати в даному випадку несе позивач як власник житлового приміщення, суд вважає, що факт реєстрації відповідача у квартирі позивача порушує право [PERSON] як власника, тому є підстави для задоволення позову судом. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved