Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

08.08.2019 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3 000 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.08.2019 і до досягнення нею повноліття. На обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2016 присуджено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 000 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2016 і до досягнення нею повноліття. На даний час відповідач сплачує аліменти у розмірі 1 000 грн. 00 коп., щомісяця, проте цих коштів на утримання дитини не вистачає. Малолітня донька проживає з нею, вона несе витрати на її утримання, забезпечує її лікування в разі потреби, займається її вихованням, а це потребує і матеріальних зусиль і витрат, в тому числі. Відповідач працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей він не має, батьки на його утриманні не перебувають. Потреби дитини значно зросли, вона перейшла до 6-го класу, навчається додатково у гуртку англійської мови, де навчання коштує 400 грн. у місяць, також вона сплачує за харчування в школі. Перед початком навчання вона придбала шкільний одяг, взуття, шкільне приладдя, відповідач коштів на це не надає. Таки витрати вона несе самостійно. Дитина розвивається, їй цікаво читати нові книги, журнали, відвідувати музеї. Проте відповідач ці витрати оплачувати не бажає. Її прохання розподілити витрати пов`язані з навчанням він ігнорує. З часу винесення рішення значно зросли витрати на комунальні послуги та вартість продуктів. А тому витрати на виховання та проживання дитини збільшились. Маючи змогу сплачувати більше, відповідач сплачує лише 1000 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 25.09.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримала пославшись на обставини викладені в ньому та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, направив заяву з проханням відкласти розгляд справи, оскільки він проживає вже 6 років в м. Красноярськ РФ, тому фізично не може прибути в засідання. Суд з`ясувавши думку позивача, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомленим про судове засідання завчасно, був обізнаний у розгляді справи та її суті, направив на адресу суду довідку про свої доходи, мав можливість використати своє право на подання відзиву, проте його не використав, враховуючи розумність строку розгляду справ, суд провів розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2006, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2012 розірвано (а.с.9) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Встановлено, що донька проживає разом з позивачем (а.с. 19,20, 24). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2016 (а.с. 10-12), яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 000 грн., щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2016 і до досягнення нею повноліття. Відповідно до копії довідки з ТОВ «АНГАРА» (м. Красноярськ, РФ) від 26.11.2019, [PERSON] працює в ТОВ «АНГАРА» слюсарем з 01.05.2018 та його середня заробітна плата за січень - листопада 2019 отримана на руки становить 143 550 RUB. Отже судом встановлено, що відповідач проживає в м. Красноярськ, РФ та має зареєстроване місце проживання в Україні (а.с. 26). Позивач вказує, що відповідач надає кошти на утримання дитини згідно рішення суду, проте їх катастрофічно не вистачає, оскільки дитина росте та на її утримання вона витрачає більше грошей, що погіршує її матеріальний стан. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного суду у справі № 755/14148/18 від 25.09.2019 визначено, що аліменти не обов`язково мають присуджуватись у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 СК України, а також встановлено, що відповідач має довести свою неспроможність платити аліменти, встановлені судом. Також ВС дійшов висновку, що сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Така обставина не є підставою звільнення батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки донька сторін проживає разом з матір`ю, так оскільки [PERSON] є її батьком та на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, враховуючи, дохід відповідача, суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, проте в сумі меншій ніж обрала позивач, а саме у розмірі 1 500 грн. 00 коп., оскільки сума 3 000 грн. позивачем в достатній мірі не обґрунтована. Аліменти на утримання дитини згідно ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 23.06.2016, а предметом судового розгляду є збільшення розміру аліментів, то в даному випадку, збільшений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення суду законної сили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial