Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

07.12.2018р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (а.с. № 2, 3). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 18.01.2019р. зазначену позовну заяву було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до положень ч.1 ст. 274 та ч.5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 15). В позовній заяві позивачка посилалась на те, що в неї з відповідачем є спільна донька -[PERSON], [INFO]. Сторони перебували в шлюбі з 08.11.2003р. по 07.12.2006р. На даний час донька- студентка першого курсу юрфаку на денній формі навчання у Дніпропетровському національному університеті внутрішніх справ на контрактній основі. Вартість навчання доньки складає 63 600грн. (по 15 900грн. на рік), передбачене закінчення навчання - 30.06.2022р. Позивачка потребує допомоги від батька на утримання їхньої доньки на час навчання, у зв'язку з чим просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 2 000грн. до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку або до закінчення нею навчання. До суду 15.02.2019р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. № 18-21). Відповідач не згоден із розміром аліментів, який просить стягувати з нього позивачка на утримання їхньої повнолітньої доньки, оскільки на його утримання є ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, а саме: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідач на даний час має статус безробітного та перебуває на обліку у Дніпропетровському центрі зайнятості з метою влаштування на роботу. Нерухоме мано наявне у відповідача (житловий будинок, в якому мешкає відповідач, за адресою: [ADDRESS]) залишила йому у подарунок його бабця. Будь-якого майна, вартість якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, відповідач не придбав, оскільки не має фінансових можливостей. У зв'язку з викладеним, відповідач визнає вимоги позивачки частково та просить стягувати з нього на утримання його повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку або до закінчення нею навчання. Копія даного відзиву на позовну заяву була отримана відповідачкою 04.03.2019р., якадо дня судового засідання не скористалась правом надати відповідь на відзив. Позивачка в наданій суду 12.03.2019р. заяві позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами. Зазначала, що їй відомо, про відзив на позовну заяву(а.с. № 28). Відповідач в наданій суду 12.03.2019р. заяві визнав позовні вимоги частково з урахуванням наданого до суду відзиву на позовну заяву, просив розглядати справу за його відсутності та без фіксації процесу технічними засобами(а.с. № 32). З урахуванням заяв сторін від 12.03.2019р., судове засідання відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України відбувалось за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред'явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв'язку з цим стягуються аліменти. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. № 6). Відповідно до довідки № 295 від 23.11.2018р. [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, на контрактній основі і стипендією не забезпечується, з орієнтовним терміном навчання до 30.06.2022р. (а.с. № 7) Відповідно до договору №ЮФ/389/д18 від 15.05.2018р. про надання освітніх послуг, вартість навчання становить 63 600грн. (по 15 900грн. на рік) (а.с.№9). При розгляді справи, судом встановлено, що відповідач по справі, відповідно до довідки №813 від 15.06.2018р., виданої Дніпропетровським міським центром зайнятості, перебуває на обліку як безробітний у Дніпропетровському міському центрі зайнятості з 15.06.2018р. (а.с. №22). На утриманні у відповідача перебуває двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу - [PERSON] [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. № 23, 24). Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією відповідача, про відсутність в нього можливості сплачувати аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки у розмірі 2 000грн. до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку або до закінчення нею навчання. Відповідач визнав позовні вимоги частково та погодився сплачувати на утримання його повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку або до закінчення нею навчання (а.с. №18-21, 32). З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітніх сина (або доньки) під час навчання є обов'язком батьків, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача щомісячно на період навчання [PERSON], [INFO] у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років аліменти у в т твердій грошовій сумі в розмірі 1 000грн. щомісячно, здійснюючи стягнення аліментів на користь [PERSON] При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує також й обов'язок матері [PERSON] по утриманню дитини на період її навчання у навчальному закладі, а також те, що вибір навчання на платній основі був вибором саме позивачки та доньки, отже суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] В рішенні суду не зазначається граничний мінімальний розмір аліментів (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), як просив це відповідач, оскільки він застосовується тільки при стягненні аліментів на неповнолітню (малолітню) дитину. Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, а саме 07.12.2018р., то суд враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, вважає за необхідне почати стягнення аліментів з дня настання повноліття [PERSON], а саме 08.12.2018р., а не так, як просила позивачка (з 07.12.2018р.), частково задовольнивши і цю частину позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018р. за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: partial