Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

08.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути на її користь з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж\~30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ФП № 212189 (а.с.5) у позивачки [PERSON] та відповідача\~[PERSON]\~від спільного життя, 24.10.2014 року народився\~син [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON], яка проживає\~ [INFO] знаходиться син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, за вих. № 1020\~від 06.07.2016 року (а.с.6) При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини\~ не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач грошової допомоги на її утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.3 ст.181 СК України та ст.182 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст..11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved