Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

08.05.2019 [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання постанови Бориспільської виконавчої служби від 28.05.2002 року незаконною та зняти арешт зі всього майна, що належить [PERSON] накладений постановою Бориспільської ДВС від 28.05.2002 року про арешт майна боржника та виключити з Єдиного реєстру заборони об`єктів нерухомого майна запис від 20.07.2004 року за № 72334 про арешт всього майна, що їй належить. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в листопаді 2018 року вона звернулась до суду із заявою про скасування арешту майна в порядку передбаченому ст. 158 ЦПК України. В ході розгляду такої заяви було встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2010 року з неї на користь Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» було стягнуто заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в розмірі 626,38 гривень. Позов у даній справі не забезпечувався, і тому їй було відмовлено в задоволенні заяви. Крім того позивач зазначає, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис від 20.07.2004 року за № 72334 про накладення арешту на все майно [PERSON] на підставі постанови б/н від 28.05.2002 року Бориспільської державної виконавчої служби. Вказаний запис внесено до реєстру заборон відчуження нерухомого майна Бориспільською районною державною нотаріальною конторою. Позивач також зазначає, що згідно листа виконавчої служби за № 9659, станом на 21.03.2019 відсутні на виконанні судові рішення щодо неї. Крім того згідно довідки від 26.03.2019 Бориспільського РПТМ «Райтепломережа» борг на даний час за нею не рахується та зазначено що заборгованість була сплачена ще у 2008 році. В зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх майнових прав. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідачів - Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, Бориспільської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Київській області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Бориспільське районне підприємство теплових мереж «Райтепломережа», у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від Бориспільської районної державної нотаріальної контори надійшли листи (а.с. 47, 56) з проханням слухати справу без участі представника нотаріальної контори. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно т від 26.09.2018 № 139195250 (а.с. 26) 20.07.2004 року реєстратором Бориспільської районної державної нотаріальної контори на підставі постанови Бориспільської державної виконавчої служби б/н від 28.05.2002 року, було внесено запис про державну реєстрацію обтяжень - арешт всього нерухомого майна, що належить [PERSON] , яка проживає за адресою : [ADDRESS] (а.с. 26). Встановлено, що рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 04.10.2001 року у справі 2-905/2001 стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» в розмірі 626.38 гривень (а.с. 24). Згідно листів Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 22.03.2019 № 9659 та № 36804 (а.с. 18, 28), в автоматизованій системі виконавчого провадження рішення Бориспільського міськрайонного суду від 04.10.2001 року № 2-905/2001 про стягнення боргу з [PERSON] на виконання не перебуває, строк зберігання в архіві виконавчих проваджень становить 3 роки, з цих підстав вирішити питання щодо зняття арешту є неможливим. З наданої Бориспільською районною державною нотаріальною контролю на запит суду копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка надійшла на адресу суду 21.06.2019 (а.с. 47-48), встановлено, що 2002 році Відділом державної виконавчої служби Бориспільського районного УЮ для забезпечення виконання виконавчого листа у справі № 2-905/2001 виданого Бориспільським районним судом було накладено арешт на майно [PERSON] .. Крім того згідно довідки голови ліквідаційної комісії Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» від 26.03.2019 (а. с. 15) заборгованість за [PERSON] станом на 26.03.2019 не рахується, заборгованість було сплачено у 2008 році. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.\~321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом. Статтею 391\~ЦК\~України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16\~ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна та припинення правовідношення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved