Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

07.12.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м Харкова з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача КП «Жилкомсервіс», зазначивши третіми особами [PERSON] та [PERSON], і просить суд зобовязати відповідача КП «Жилкомсервіс» виконати певні дії відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2007 року та укласти з позивачем договір найму житлового приміщення на житлову кімнату площею 12, 8 кв.м в [ADDRESS], відкривши новий особистий рахунок на вказану кімнату замість залишеного старого особистого рахунку №1000463040. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2007 року задоволено позов матері позивача [PERSON] та брата [PERSON] про зміну умов договору найму [ADDRESS]. Цим рішенням зобовязано Дзержинський райвиконком м. Харкова укласти з [PERSON] окремий договір на жилу кімнату площею 12.8 кв.м. в зазначеній квартирі. Позивачам було виділено\~2\~кімнати площею\~27.7\~кв.м.\~Як вказує\~[PERSON],\~виходячи із\~зазначеного рішення\~суду окремий\~договір необхідно було укласти\~з позивачем,\~але відповідач,\~незважаючи на\~рішення суду,\~зробив інакше.\~З 01.06.2010\~року за\~заявою [PERSON]\~від 26.03.2010\~року,\~яка була\~головним наймачем\~квартири,\~відповідач відкрив\~не на\~позивача,\~а на\~її матір\~[PERSON]\~особистий рахунок\~№1000488022\~на житлову\~площу 27.7\~кв.м.,\~загальну площу\~48.3.кв.м.зі\~складом сімї\~2\~особи:\~[PERSON]\~та [PERSON]\~На імя\~позивача залишили\~старий особистий\~рахунок №1000463040\~на житлову\~площу 12.8\~кв.м.,\~загальну 20.7\~кв.м.\~На старому\~особистому рахунку\~були борги\~як по\~квартирній платі,\~так і\~оплаті комунальних\~послуг.\~Таким чином,\~всі борги,\~що залишилися\~станом на\~01.06.2010\~року комунальні\~служби нараховують\~позивачу особисто,\~оскільки на\~її імя\~залишився старий\~особистий рахунок.\~ Позивач\~не згодна\~з таким\~виконанням рішення,\~тому вона\~неодноразово протягом\~тривалого часу\~зверталась до\~усіх адміністративних\~інстанцій не\~тільки в\~усній формі,\~але і\~з заявами,\~а саме:\~до Харківської\~обласної державної\~адміністрації в\~2011\~році,\~до Харківської\~міської ради\~в 2012\~році,\~неодноразово до\~КП «Жилкомсервіс»\~в 2012\~році.,\~однак не\~змогла добитись\~правильного \~виконання рішення.\~Оскільки позивач\~була відповідачем\~по попередній\~справі про\~зміну умов\~договору найму,\~вона не\~має законних\~підстав просити\~суд виписативиконавчий лист по цій справі з тим, щоб виконавчою службою\~булоправильно виконано рішення Дзержинського суду від 14 травня 2007 року. У звязку з викладеним, позивач, посилаючись на ст. 55 Конституції україни, п.5 ст. 267 ЦК України, вимушена звернутися до суду з даним позовом, зазначивши, що строк для звернення за захистом своїх прав пропущено нею з поважних причин. Провадження у справі після залишення позову без руху і усунення відповідних недоліків відкрито 18.12.2017 року на підставі ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова. Призначено підготовче засідання. На адресу суду від представника відповідача КП «Жилкомсервіс» [PERSON] надійшли заперечення по суті заявлених вимог щодо укладання договору найму житлового приміщення, в яких зазначено, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі заявлених позовних вимог, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими. Представник відповідача вказує, що КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем по цивільній справі № 639/7293/17, оскільки в заочному рішенні Дзержинського районного суду міста Харкова від 14.05.2007 року зобовязано Дзержинський РВК м. Харкова укласти окремий договір на жилу кімнату площею 12,8 кв.м. в [ADDRESS]. [PERSON] до КП «Жилкомсервіс» з заявою про зміну умов договору найму квартири не зверталась, а 26.03.2010 року до КП «Жилкомсервіс» звернулась [PERSON] з заявою про розподіл особових рахунків, де чітко було вказано вимоги до відкриття нового особового рахунку на імя [PERSON], такі вимоги і були задоволені КП «Жилкомсервіс» 01.06.2010 року. Представником позивача [PERSON] [PERSON] надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідно до листа Головного юридичного управлення Харківської обласної державної адміністрації від 02.08.2011 р. № 11-387 позивачу було розяснено, що їй необхідно звернутися з відповідною заявою та рішенням суду про зміну умов договору найму квартири до відповідної філії КП «Жилкомсервіс» у Дзержинському районі м. Харкова, що буде підставою для розподілу особових рахунків. Крім того, в листі від 02.03.2012 р. № П-1-2300/0/1-12.08-39-1123/0/129-12 Департаменту житлового господарства Харківської міської ради вказано, що саме КП «Жилкомсервіс» здійснено присвоєння особових рахунків [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду м Харкова від 14.05.2007 р., тому саме КП «Жилокмсервіс» представник позивача вважає належним відповідачем. При цьому, як зазначено у відповіді на відзив, відповідачем неодноразово надавалися відповіді позивачу, які носили суперечливий характер. Всупереч рішенню Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2007 року відповідачем було змінено умови договору найму квартири та відкрито новий особовий рахунок на [PERSON], незважаючи на той факт, що на її імя вже було відкрито особовий рахунок за цією ж адресою. Відповідач не мав права так вчиняти, оскільки новий особовий рахунок мала отримати позивач. Проте, скориставшись тим, що рішення суду від 14.05.2007 року було заочним і позивач нічого\~про нього\~не знала,\~[PERSON]\~в 2008\~році приватизувала\~свою частку квартири та в 2010 році звернулася із відповідною заявою, а відповідач відкрив їй новий особовий рахунок, залишивши позивачу борги та старий особовий рахунок. Треті особи [PERSON] та [PERSON] надали до суду письмові пояснення , які названі ними як «відзив на позов» [PERSON], в якому просили виключити їх з числа третіх осіб по справі, відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2018 року підготовче провадження\~у цивільній\~справі за позовом\~[PERSON] до\~Комунального підприємства\~«Жилкомсервіс»,\~треті особи:\~[PERSON],\~[PERSON] про\~укладення договору\~найму житлового\~приміщення закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні брали участь представник позивача [PERSON] та представник відповідача КП «Жилкомсервіс» [PERSON], надавали вступне слово та пояснення, однак в судове засідання 18.06.2018 року сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримала, представник відповідача проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених в письмових поясненнях. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, в матеріалах справи знаходиться заява, щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.06.2008 року за реєстраційним номером №1-08-294366-х-1, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради належить на праві спільної сумісної власності 68/100 частин комунальної квартири №15, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 41 загальною площею 48,3 кв.м (а.с.66). З копії довідки від 23.05.2017 року, виданої [PERSON] дільницею №9 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована 1 особа: [PERSON], [INFO], - наймач з 30.03.1984 року (а.с. 4). Відповідно до копії заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2007 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] задоволено. Виділено [PERSON], [PERSON] та малолітній дитині [PERSON] кімнати жилою площею 16 кв.м. та 10,9 кв.м., [PERSON] кімнату площею 12,8 кв.м. в [ADDRESS]. Зобовязано Дзержинський РВК м. Харкова укласти з [PERSON] окремий договір на жилу кімнату площею 12,8 кв.м. в [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з відповіді начальника Головного юридичного управління Харківської обласної державної адміністрації Прокоп`єва К.Є. від 02.08.2011 року, управлінням було розглянуто звернення [PERSON] та відповідно до чинного житлового законодавства порядку розподілу особових рахунків розяснено право на звернення із заявою та рішенням суду про зміну умов договору найму квартири до відповідної філії КП «Жилкомсервіс» у Дзержинському районі м. Харкова (а.с.6). В листі директора КП «Жилкомсервіс» від 13.08.2018 року зазначено, що було розглянуто звернення [PERSON] від 13.07.2012 року. Харківською міською радою винесено рішення №364 від 20.06.2012 року про визнання [PERSON] основним квартиронаймачем однієї кімнати у трьохкімнатній квартирі №41 житловою площею 12,8 кв.м по вул. Ахсарова, 15. За вказаною адресою особовий рахунок був розділений з 01.06.2010 року по заяві основного квартиронаймача [PERSON] від 26.03.2010 року на підставі рішення суду справа №2-1294/07 від 14.05.2007 року: особовий рахунок №1000463040 [PERSON], S жит. 12,8 м2 , S заг. 20,7 м2 , особовий рахунок №1000488022 [PERSON], S жит. 27,7 м2 , S заг. 48,3 м2 (а.с.9). Згідно з рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.06.2012 року за № 364 «Про визнання громадян наймачами житлової площі», [PERSON] визнано наймачем однієї кімнати в трикімнатній квартирі №41 житловою площею 12,8 кв.м по вул. Ахсарова, 15 зі складом сім`ї 1 особа з урахуванням рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2007 року (а.с.10). Департаментом житлового\~господарства Харківської\~міської ради\~в листі від 28.09.2012 року на звернення позивача надано відповідь про те, що вирішити питання щодо заборгованості по квартирі [ADDRESS] [PERSON] може звернувшись спільно з [PERSON] із заявою про розподіл заборгованості за послуги теплопостачання - 5063,61 грн., водопостачання та водовідведення 290, 91 грн. (а.с.11). Відповідно до листа Департаменту комунального господарства Харківської міської ради від 14.11.2012 року зазначено, що нарахування за послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення у квартирі [ADDRESS] виконуються за двома особовими рахунками з 01.06.2010 року. Станом на 01.10.2012 року заборгованість за особовим рахунком [PERSON] за послуги теплопостачання складає 5\~064, 71 грн., водопостачання та водовідведення 306,82 грн. Питання розподілу суми боргу, утвореного до моменту розподілу особових рахунків [PERSON] може вирішити як у добровільному порядку та і у судовому порядку (а.с.13). Відповідно до відповіді заступника директора КП «Жилкомсервіс» від 11.10.2016 року зазначено, що за адресою [ADDRESS] (о/р №1000463040) раніше була основним квартиронаймачем [PERSON], на підставі ордера №031713 від 1984 року. За вказаною адресою особовий рахунок був розділений з 01.06.2010 року по заяві основного квартиронаймача [PERSON] від 26.03.2010 року на підставі рішення суду справа №2-1294/07 від 14.05.2007 року: особовий рахунок №1000463040 [PERSON], S жит. 12,8 м2 , S заг. 20,7 м2особовий рахунок №1000488022 [PERSON], S жит. 27,7 м2 , S заг. 48,3 м2 (а.с.7). Листом від 12.05.2017 року Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова повідомляє, що згідно інформації, зазначеній в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування персональні дані на гр. [PERSON] (рнокпп [NUMBER]) за 2010 - 2017 роки відсутні (а.с.15). [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН в Шевченківському районі м. Харкова та отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, що підтверджується відповідною копією довідки від 12.05.2017 року (а.с.16). Крім того, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Харківському МЦЗ з 26.04.2017 року (а.с.17) та її дохід за період з 26.09.2012 року по 10.08.2015 року, з 10.11.2015 року по 26.01.2016 року, з 05.05.2016 року по 01.07.2016 року з 24.03.2017 року по 31.03.2017 року, з 26.04.2017 року по 06.06.2017 року та з 26.10.2017 року по 31.10.2017 року становить 0 (нуль) гривень (а.с.18-26). Згідно зі\~статутом КП\~«Жилкомсервіс» предметом\~діяльності підприємства,\~зокрема є:виконання функцій\~Управителя та\~Виконавця житлово-комунальних\~послуг (п.4.2.1);укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг споживачам з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконанням умов договорів (п. 4.2.6); ведення передбаченої законодавством звітності, а також технічної документації щодо стану, утримання та експлуатації обєктів управління (4.2.10); Відповідно до п. 3.10 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 2 лютого 2009 року № 13, особа, що здійснює управління будинком, веде облік власників, співвласників (у тому числі тих, які у будинку не проживають), наймачів та орендарів житлових і нежитлових приміщень обєкта. Пунктом 5.2.3-5.2.4 Статуту КП «Жилкомсервіс» передбачено обовязки підприємства - забезпечувати інформацією власників, співвласників, які у будинку не проживають, та мешканців обєкта управління шляхом: особистого прийому фізичних та представників юридичних осіб; адресної розсипки інформаційних листівок у спеціально відведених для цього місцях; проведення зустрічей та загальних зборів тощо та вести облік власників, співвласників (у тому числі тих, які у будинку не проживають), наймачів та орендарів житлових і нежитлових приміщень обєкта управління. 26.03.2010 року до дільниці КП «Жилкомсервіс» № 9 звернувся основний наймач кв. 41, по вулиці Асхарова, 15 гр. [PERSON] з заявою про відкриття особового рахунку на її імя, згідно заочного рішення Дзержинського районного суду по справі № 2-1294/07 від 14.05.2007 року. На момент розподілу особових рахунків по кв. 41, вул. Ахсарова, 15 заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER], відкритому на імя: [PERSON], складала 494, 60 грн. До матеріалів справи додано довідку про нарахування та оплату за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER], з якої вбачається оплата у сумі: 209, 02 грн у червні 2010 року, яку, як стверджує третя особа - [PERSON], вносив він. КП «Жилкомсервіс» гр. [PERSON] наказом підприємства від 21 лютого 2012 року № 2102-2 внесли зміни по особовому рахунку, а саме провели корегування сальдо по заборгованості на суму: 290, 65 грн., зменшивши на вказану суму заборгованість. Відповідно до статті 47 Конституції України та статті 1 ЖК України, громадяни мають право на житло. Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Статтею 103 Житлового кодексу УРСР визначено, що договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Відповідно до ст. 104 Житлового кодексу УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст. 63 Житлового кодексу УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. У відповідності до ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до\~ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними зі спільним майном. Правовідносини з приводу користування та утримання квартир, у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема,\~Законами України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про теплопостачання», Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572\~(в редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг своєчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з пунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно зі свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди), а згідно з пунктом 7 - власник зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 10 мешканці квартири, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі, більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників, при розподілі витрат на оплату комунальних та інших послуг розвязуються судом. Отже, виходячи з вищезазначених норм, за умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та у разі коли між співвласниками квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата між ними розподіляється відповідно до п. 10 вищезазначених Правил. При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до конкретних виконавців (субєктів господарювання), які надають житлово-комунальні послуги з приводу укладення з ним окремого договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо укладення такого договору є можливим відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють надання конкретних-житлових послуг. Оскільки оплата житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору про надання таких послуг, то відкриття окремих особових рахунків для оплати житлово-комунальних послуг здійснюється відповідною організацією після укладення з кожним із співвласників окремого договору. Таким чином, оскільки цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б регулювала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири, то вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~та Правилами надання послуг з централізованого опалення, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, у житловій власності повинна бути як мінімум одна ізольована кімната, квадратна площа кімнати має відповідати частці власника, яка виявила бажання про поділ рахунку та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ч.1,\~5,6\~ст.\~81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч.1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В порушення зазначених процесуальних норм, стороною позивача не надано суду допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що її право порушено відповідачем КП «Жилкомсервіс». Єдиною підставою позовних вимог [PERSON] вказує, що її право порушено наявністю заборгованості за комунальні послуги, що утворилась за старим особовим рахунком, який на даний час відкрито на кімнату, що займає позивач. Однак в судовому засіданні позивачем не доведений факт відносно того, що всі борги за комунальні послуги після розподілу особових рахунків залишилися за нею, зокрема така інформація спростована представником відповідача КП «Жилкомсервіс», яким надано довідку про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг [ADDRESS], о/р [PERSON] (а.с.105-110), з якої вбачається, що заборгованість на момент розподілу особових рахунків за [PERSON] була відсутня, а утворилась вже після цього. В будь-якому випадку позивач не позбавлена права вирішити питання щодо сплати комунальних послуг в добровільному порядку зі співвласниками квартири, або звернутись до суду з позовом до них про стягнення заборгованості в порядку регресу, у разі попередньої сплати такої заборгованості позивачем. Таким чином, зважаючи на підстави для звернення з позовом, суд вважає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту її прав, а також не доведено факт їх порушення. При цьому суд звертає увагу, що заочним рішенням Дзержинського районного суду по справі № 2-1294/07 від 14.05.2007 року розглянута інша судова справа, між іншими сторонами, таке рішення набуло чинності та виконується, тому саме суд, що ухвалив рішення відповідно до вимог ЦПК України вирішує питання щодо виконання такого рішення. При цьому зазначеним рішенням не було зобовязано КП «Жилкомсервіс» укласти договір найму з [PERSON], а Жовтневий районний суд м. Харкова не знаходить законних підстав для задоволення таких вимог позивача [PERSON] з огляду на викладене вище, тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Оскільки при відкритті провадження позивачем [PERSON] не було сплачено судовий збір, суд, відмовляючи в задоволенні позову, вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стягнути з позивача судовий збір у розмірі, що був передбачений законом на момент подачі позову в сумі 640 (шістсот сорок) гривень, не знайшовши підстав для звільнення позивача від судового збору відповідно до закону. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved