Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

08 квітня 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 20 жовтня 2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриваБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 17 березня 2020 року в сумі 20152,19 гривень, яка складається з: 11265,23 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4501,07 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 3235,79 гривень заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина) та 950,10 гривень (процентна складова). Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою суду було надано заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначено, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с. 5) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, відзив на позовну заяву не надав. Однак, вдруге надав суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи через запровадження на території України карантину та з метою недопущення розповсюдження захворюваності на COVID-19. Так, суд не приймає до уваги клопотання відповідача та вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності неприбуття до судового засідання через запровадження карантину (відсутність можливості дістатися до суду, хвороба, тощо). При цьому, станом на дату розгляду справи по суті, на території України запроваджено послаблення карантинних заходів пов`язаних з недопущенням розповсюдження захворюваності на COVID-19, зокрема скасовано обмеження на пересування громадського транспорту та відвідування громадських місць, а тому суд розцінює заяви відповідача як спроби навмисного затягування судового процесу. Крім того, останнє клопотання про відкладення розгляду справи відповідачем було особисто подано до канцелярії суду безпосередньо у день судового засідання, тобто 30 червня 2020 року, що також свідчить про можливість відповідача дістатися до суду, однак небажання участі у судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно Заяви № б/н від 20 жовтня 2009 року позивач відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 250 гривень зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30% з розрахунку 360 днів на рік (а.с.23). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 20 жовтня 2009 року. Крім того, відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору, відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Також, 20 жовтня 2009 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений (а.с.24) Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання повернення Кредиту, оплати винагороди банку. Згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 5.7 Правил користування платіжної картки, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за договором. У встановлені договором строки, відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 17 березня 2020 року має заборгованість в сумі 20452,19 гривень, яка складається з: 11265,23 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4501,07 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 3235,79 гривень заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень (фіксована частина) та 950,10 гривень (процентна складова) (а.с. 8-20) В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Разом з цим,\~ у правовій позиції Верховного Суду України в справі № 6-2003цс15 зазначено що, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення 3235,79 грн. заборгованості за пенею, є подвійним нарахуванням неустойки, а тому вимоги банку в цій частині не підлягають задоволенню. Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial