Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

07 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із указаним позовом, у якому просив визначити частки в праві приватної власності на квартиру [ADDRESS] , по 1/4 частині кожному із її співвласників, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.1996 року згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому та записаного у реєстрову книгу за №129П-78-78, він разом з відповідачами стали співвласниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності. Визначити частки у праві спільної сумісної власності йому потрібно для розпорядження своєю частиною квартири. Ухвалою судді від 09.10.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 12.11.2019 року. 21.10.2019 року до суду надійшли заяви відповідачів, в яких вони позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, а також просили розгляд справи проводити у їх відсутність. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач разом з позовом надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому та записаного у реєстрову книгу за №129П-78-78 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності. Вказане свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 14.10.1996 року № Т-400 (а.с. 10), що також підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Нормами ст. 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Оскільки між позивачем та відповідачами немає домовленостей про розмір часток, а також за відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, суд приходить до висновку, що частки визначаються рівними, таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому вважає можливим визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 62,6 кв.м., встановивши, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частини спірної квартири кожному. У такому разі у відповідності до положень ст. 372 ЦК України право спільної сумісної власності на майно припиняється. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з положенням ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У прохальній частині позовної заяви [PERSON] не заявляв до відшкодування з відповідачів будь-яких понесених ним судових витрат. У зв`язку з викладеним, та враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved