Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

10.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницьке колективне підприємство «Проектний інститут «Цивільпромбуд», про визнання державного акту недійсним. Ухвалою суду від 11.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.01.2020 року уповноважена особа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В.О., яка діє за довіреністю № 0-22-0.6-5/62-20 від 09.01.2020 року, надіслала суду відзив на позов. Ухвалою суду від 13.03.2020 року замінено неналежного відповідача [PERSON] , належним - [PERSON] 22.05.2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, судом залучено Хмельницьке колективне підприємство «Проектний інститут «Цивільпромбуд». 28.09.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] - [PERSON] , яка представляє інтереси на підставі ордера ХМ № 013920 від 25.09.2019 року, вказує, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] . Після її смерті [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25.06.2008 року, в тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.42 га, що знаходиться на території Грушківської сільської ради Кам`янець-Подільського району. Дана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 8462337, виданого Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією 12.08.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 726. При зверненні у 2019 році до землевпорядної організації, [PERSON] відмовлено у реєстрації земельної ділянки та права власності на неї, оскільки земельна ділянка уже зареєстрована за кадастровим номером 6822481500:03:002:0003 та перебуває у власності відповідачки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 117659 від 01.06.2004 року. Відповідно до зазначеного державного акту, він виданий відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.2003 року № 2873. Виходячи з викладеного вважає, що [PERSON] є спадкоємицею іншої [PERSON] , яка була також, як і бабуся позивачки [PERSON] , членом спілки селян ім.. Суворова та отримала при паюванні земельну ділянку № [NUMBER] . Проте, їй при оформленні спадщини помилково був виданий державний акт на земельну ділянку № [NUMBER] , яку при паюванні отримала бабуся [PERSON] . Відтак, порушено право власності позивачки на землю, так як вона не має можливості внести відомості про себе, як про власника земельної ділянки до поземельної книги Державного земельного кадастру та зареєструвати право власності на земельну ділянку. Представник позивачки [PERSON] , подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки. Заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує і просить суд їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] , який представляє інтереси на підставі свідоцтва КВ № 2941, в судове засідання не з`явився в п`яте, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Надсилав суду заяви про відкладення розгляду справи до закінчення карантинних засобів. В судове засідання не з`явилася уповноважена особа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В.О., надіслала пояснення в якому вказує, що позовна вимога про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку може бути задоволена у випадку, коли буде встановлений факт неправомірності винесеного рішення органом місцевого самоврядування або розпорядження районної державної адміністрації про передання земельної ділянки у власність. Не з`явився представник Хмельницького КП «Проектний інститут «Цивільпромбуд»,про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.03.2003 року, актовий запис № 10. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном є земельна ділянка, площею 1,42 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Грушківської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Вказане нерухоме майно [PERSON] успадкува, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2008 року, виданого державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Романовою Н.М., реєстровий № 3827. В подальшому [PERSON] звернулася до землевпорядної організації, з приводу реєстрації земельної ділянки та права власності на неї. Проте, листом № 358 від 25.12.2019 року ФОП [PERSON] , відмовив їй у проведенні державної реєстрації земельної ділянки, вказавши, що виготовити електронний документ та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови КМУ № 1051 «Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру», є підставою для державної реєстрації вищевказаної земельної ділянки, та присвоєння її кадастрового номера, не представляється можливим, у зв`язку з тим, що в Державному земельному кадастрі (Публічній кадастровій карті) на місці розташування її земельної ділянки міститься інша земельна ділянка , кадастровий номер 6822481500:03:002:0003, площа 1.42 га, власник [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 117659 від 01.06.2004 року. Встановлено,що серед членів спілки селян ім..Суворова була ще одна [PERSON] ,жителька села Грушка,якій була виділена земельна ділянка за № [NUMBER] ,площею-1,40 га. Із матеріалів спадкової справи,після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] , встановлено, що свідоцтво про право на спадщину отримала [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,площею -1,40 га. Позивачка має державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розміром-1,42 га. Але у Державному земельному кадастрі / Публічній кадастровій карті/ на місці розташування земельної ділянки ,що належить позивачці міститься інша земельна ділянка,кадастровий номер 6822481500:03:002:0003,площею 1,42 га-власник якої [PERSON] . Оскільки [PERSON] не має іншого способу захисту свого порушеного права,а відповідачка та її представник на неодноразові виклики до суду не з`являлися та не вирішили питання добровільного внесення змін в технічну документацію про належні їм земельні ділянки,а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 статті 373 цього Кодексу визначено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 393 вказаної норми права, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом, що передбачено ст. 90 Земельного кодексу України. Крім того, ст. 152 цього кодексу встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України, передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Outcome: approved