Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

09 лютого 2021 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] . В своїй заяві заявник посилався на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4825784700:21:000:0013, що розташована в межах Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. На момент смерті [PERSON] вона була зареєстрована в [ADDRESS] , але через похилий вік та хвороби з 2005 року і по день смерті проживала разом із заявницею у [ADDRESS] , де її донька піклувалася про неї, доглядала її, готувала їжу, спілкувалася з нею та виконувала інші необхідні дії та надавала необхідну допомогу. Коли заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, а відомості про її спільне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними доказами. Посилаючись на вищевикладене заявник просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити з огляду на те, що на час смерті - [PERSON] вона фактично проживала декілька років із своєю донькою (заявницею) у її будинку, за адресою [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами суд встановив наступні обставини. [INFO] м. Миколаїв у віці 79 років померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 23.01.2013 року ВДРАЦС Снігурівського РУЮ Миколаївської області). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 3,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4825784700:21:000:0013, що розташована в межах Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №067364 виданого 08.06.2005року Снігурівською РДА Миколаївської області Як видно із свідоцтва про народження заявниці серії повторно виданого від 18.02.2020 року та свідоцтва про її одруження від 09.07.1983 року , заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] м. Миколаїв . Коли заявниця звернулася до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської обалсті із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, а відомості про її спільне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними доказами, що підтверджується письмовим роз`ясненням нотаріуса №1218/10-16 від 07.10.2020 року. Як видно з акту обстеження по факту проживання складеного 02.03.2020 року депутатом Бузької сільської ради Шкарлет О.В. за участю свідків [PERSON] та [PERSON] покійна [PERSON] , проживала у [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , з 2005року по день смерті. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами заявниці і їм достеменно відомо, що її мати [PERSON] проживала разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою проживання останньої у [ADDRESS] , з 2005року по день своєї смерті. [PERSON] доглядала за своєю матір`ю , оскільки та через свій похилий вік вже потребувала стороннього догляду. Згідно ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що заявниця дійсно постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] за однією адресою на час смерті останньої, а отже її заява підлягає задоволенню. Встановлення факту постійного проживання суд здійснює для забезпечення права заявника отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку встановленому законодавством. На підставі викладеного,

Outcome: approved