Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

10.02.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Житлового кооперативу №69, Монастирецької сільської ради Городоцького району, Львівської області, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора, в якій просять визнати квартиру [ADDRESS] та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], спадковим майном [PERSON], який помер [INFO] та визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним з них на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно квартира [ADDRESS], яку він отримав як член Житлового кооперативу №69 м.Львова після внесення свого пайового внеску в 1984 році та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], який він отримав у спадок від свого батька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13 грудня 1974 року. Після смерті спадкодавця, позивачі усно звернулись до Третьої Львівської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових справ, однак спадщину прийняти не змогли, оскільки відсутні правовстановлюючі документи які б підтверджували, що дане майно належало померлому. З метою реалізації та захисту своїх спадкових прав змушені звернутись до суду. Позивач [PERSON] будучи у суді просив позов задовольнити з підстав, наведених у позові. Позивачі [PERSON], [PERSON] в останнє судове засідання не з'явились, просили слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представники відповідачів Житлового кооперативу №69, Монастирської сільської ради Городоцького району Львівської області та представник третьої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контори на розгляд справи не з'явились, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у відсутності їх представників, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників, відповідачів та третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про право на спадщину від 13.12.1974 року, виданого нотаріусом Городоцької нотаріальної контори Шевців Л.М. за реєстровим №2837 (а.с.12) [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS]. З довідки № 20 від 22.04.2015 року Монастирецької сільської ради вбачається, що житловий будинок у с.Мости дійсно належав [PERSON], однак на даний час повністю зруйнований (а.с.35). З пояснень позивачів у судовому засіданні вбачається, що на території, де був розташований батьківськимй будинок маються залишки стодоли та існує паркан і фіртка, яка належала до будинковолодіння, що знаходилося у власності спадкодавця. Так як позивачі просять визнати право власності на 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], а не на садибу, та даний обєкт зруйнований, то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.. Окрім цього, [PERSON] був членом Житлового кооперативу № 69 міста Львова і у відповідності до ордера №12193 від 08.06.1981 року (а.а.11) йому було надано квартиру [ADDRESS], за яку він повністю вніс свій пайовий внесок у 1984 року, що підтверджується довідкою ЖК №69 №20 від 24.02.2015 року (а.с.26). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO], про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції [INFO] зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей № 716 та видано свідоцтво про смерть (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS] та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги по смерті [PERSON] є: його діти позивачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.06.1964 р., серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7-8). Проте спадкоємці не змогли прийняти спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя не були оформлені правовстановлюючі документи. Згідно ч.1 та 2 ст.325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З врахуванням того, що заповіт [PERSON] не складався, а його дружина [PERSON] померла [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 19.04.2006 року зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей №2660 та видано свідоцтво про смерть (а.с.9), спадкоємцями першої черги за законом є позивачі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України становлять три складові: право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З пояснень позивачів в судовому засіданні вбачається, що вони усно звертались до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності на ім'я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. З наведеного вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати право власності на нерухоме майно та реалізувати свої повноваження власників. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial