Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

09 липня 2018 року до суду надійшов позов, в якому позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець\~Русланом Олеговичем 10.04.2018 року, зареєстрований в реєстрі за номером 2182, яким з позивача стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № ZPP0GA00000031 від 18.09.2007 року в сумі 59650,52 доларів США. Позов обґрунтований тим, що 18.09.2007 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № ZPP0GA00000031, відповідно до умов якого позивач отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 26700 доларів США, з яких для ремонту житла 24000 доларів США, та 2700 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою 0,92 % на місяць за користування кредитом на залишок заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту 1,5 % від суми кредиту у момент надання кредиту, та щомісячно 0,2 % від суми кредиту. 27.06.2018 року позивач отримав копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2018 року ВП № 56636611. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 2182, вчиненого 10.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О., яким запропоновано стягнути з [PERSON] суму заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплачену в строк за кредитним договором № ZPP0GA00000031 від 18.09.2007 року в сумі 59650,52 доларів США, що за курсом 25,98 складає 1549720,51 грн., з яких: 22503,30 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 15138,87 доларів США - заборгованість за відсотками, 1920,0 доларів США - заборгованість з комісії, 37603,83 доларів США - заборгованість з пені, 9,62 доларів США - заборгованість по штрафу (фіксована частина), 2840,04 доларів США - заборгованість по штрафу (процентна складова), витрати за вчинення виконавчого напису 1800 грн. Строк за який проводиться стягнення - 3642 дні, а саме з 18.09.2007 року по 07.09.2017 року. Копію виконавчого напису позивач отримав 27.06.2018 року, прибувши за викликом державного виконавця. Позивач зазначає, що виданий виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки при його оформленні нотаріус керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Проте, на момент вчинення виконавчого напису, вказаним Переліком взагалі не було передбачено можливості проведення стягнення заборгованості у безспірному порядку, що випливає з кредитних правовідносин. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року були внесені зміни до Переліку, та доповнено пункт 2 можливістю стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, внесені до пункту 2 Переліку зміни визнано незаконними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року рішення апеляційного суду залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні правові підстави для його вчинення. Крім того, позивач не визнає стягнену з нього суму заборгованості, і ніколи з нею не погоджувався, будь-яких повідомлень або письмових вимог щодо погашення заборгованості позивач від банку не отримував. Ухвалою суду від 11.07.2018 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Швець Р.О. від 10.04.2018 року № 2182. Ухвалою судді Апалькової О.М. від 11.07.2018 року відкрито загальне позовне провадження, і призначено підготовче судове засідання на 10.08.2018 року. Ухвалою судді Діденка Є.В. від 27.07.2018 року справа прийнята до провадження у зв'язку з проведенням автоматизованого перерозподілу справи через тимчасове відрядження судді Апалькової О.М. до іншого суду, призначено підготовче судове засідання відповідно до раніше визначеної дати. Ухвалою суду від 10.08.2018 року підготовче засідання відкладено на 27.08.2018 року, у зв'язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 27.08.2018 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 19.09.2018 року. Ухвалою суду від 19.09.2018 року відкладено судовий розгляд на 09.10.2018 року у зв'язку із поданням представником позивача заяви про неможливість прибути до суду. Клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте відповідач надіслав суду відзив на позов, та електронною поштою від представника банку надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Швець Р.О. в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Приазовський районний відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання уповноваженого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відзиві на позов банк послався на необґрунтованість заявленого позову, а саме зазначив, що на час вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Так, у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банк надав нотаріусу оригінал кредитного договору і засвідчену виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості із відміткою про її непогашення. На дату вчинення виконавчого напису, спору щодо заборгованості не було, і [PERSON] її визнавав. Про безспірність заборгованості свідчить те, що будь-яких спорів в судах про визнання припиненим кредитного договору або пов'язаних з його виконанням, не розглядалось. Щодо посилання позивача на рішення судів про скасування пункту 2 постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, то дана справа зараз перебуває у провадженні Великої Палати Верховного Суду, і остаточне рішення ще не прийнято. У відповіді на відзив, позивач зазначив, що відповідачем не надано доказів перебування справи № 826/20084/14 на розгляді Великої Палати Верховного Суду. Крім того, рішення у вказаній справі в будь-якому випадку набрало законної сили. З вимогами про погашення заборгованості банк до позивача не звертався, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати її безспірною. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 18.09.2007 року між позивачем [PERSON] і відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № ZPP0GA00000031, відповідно до умов якого позивач отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 26700 доларів США, з яких для ремонту житла - 24000 доларів США, та 2700 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою 0,92 % на місяць за користування кредитом на залишок заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту 1,5 % від суми кредиту у момент надання кредиту, та щомісячно 0,2 % від суми кредиту. 10.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. було вчинено виконавчий напис, номер в реєстрі 2182, яким на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ZPP0GA00000031 від 18.09.2007 року в сумі 59650,52 доларів США, що за курсом НБУ 25,98 складає 1549720,51 грн., з яких: 22503,30 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 15138,87 доларів США - заборгованість за відсотками, 1920,0 доларів США - заборгованість з комісії, 37603,83 доларів США - заборгованість з пені, 9,62 доларів США - заборгованість по штрафу (фіксована частина), 2840,04 доларів США - заборгованість по штрафу (процентна складова), витрати за вчинення виконавчого напису 1800 грн. Строк за який проводиться стягнення - 3642 дні, а саме з 18.09.2007 року по 07.09.2017 року. 20.06.2018 року державним виконавцем Приазовського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На виконання статті 87 Закону України «Про нотаріат», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року були внесені зміни до Переліку, а саме доповнено його розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», та пунктом 2 якого було визначено, що виконавчі написи можуть вчинятись за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у адміністративній справі № 826/20084/14, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у адміністративній справі № 826/20084/14 - залишено без змін. Відповідно до статті 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Таким чином, станом на 10.04.2018 року, тобто на час вчинення приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, положення прийнятої Кабінетом Міністрів України постанови № 1172 від 29.06.1999 року, не передбачали можливості вчинення виконавчого напису на підставі невиконаних зобов'язань за кредитними договорами, у зв'язку з визнанням незаконним і нечинним пункту 2 Переліку. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дотримання положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» та чинної редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Водночас, суд відхиляє доводи відповідача щодо перебування справи № 826/20084/14 у провадженні Великої Палати Верховного Суду, адже на час вчинення виконавчого напису судове рішення у зазначеній справі вже набрало законної сили, і відповідно до конституційного принципу обов'язковості судового рішення, в будь-якому випадку мало виконуватись нотаріусом. Крім того, наведені обставини не свідчать про наявність підстав для відмови у позові, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами. Також, враховуючи, що позовні вимоги позивач обґрунтовує, зокрема, невизнанням ним суми боргу, суд вважає за необхідне звернути увагу також на те, що згідно з виконавчим написом, стягнення здійснено за період з 18.09.2007 року по 07.09.2017 року, всього 3642 дні. Проте, статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис може бути вчинено лише за умови, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, на переконання суду позивачем доведено, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв'язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 352 гривень 40 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved