Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

09.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив усунути перешкоди у здійснені права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] шляхом встановлення порядку користування нею, а саме, виділивши в користування позивачу житлову кімнату площею 17,9 кв. м. та балкон площею 1,7 кв. м., виділивши відповідачу в користування житлові кімнати площею 9,4 кв. м. та 11,7 кв. м., лоджію площею 1,3 кв. м., залишивши у загальному користуванні сторін кухню площею 9,6 кв. м., ванну кімнату площею 2,6 кв. м., туалет площею 1,3 кв. м., коридор площею 12,7 кв. м. Позов обґрунтований наступними обставинами. З 19 листопада 1983 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого, 21 липня 1995 року, на підставі договору купівлі-продажу придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] . В 2009 році шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2011 року здійснено поділ спільного майна подружжя, визнано за позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] право власності на Ѕ частку вказаної квартири за кожним. 25 січня 2012 року позивач зареєстрував право власності на Ѕ частку квартири в КП «ОМБТІ та РОН». Спірна квартира складається із трьох ізольованих житлових кімнат площею 17,9, 11,7 та 9,4 кв. м., кухні площею 9,6 кв. м., коридору площею 12,7 кв. м., ванної кімнати площею 2,6 кв. м., санвузла площею 1,3 кв. м., балкону 1,7 кв. м. Загальна площа квартири складає 68,2 кв. м., житлова площа 39,0 кв. м. У квартирі зареєстровані позивач, відповідач та дочка сторін, 1984 року народження, яка не проживає за зареєстрованим місцем проживання у зв`язку із перебуванням за межами України. Після розірвання шлюбу сторони домовилися про порядок користування спірною квартирою, згідно якого позивач користується кімнатою площею 17,9 кв. м. та балконом площею 1,7 кв. м., що на 2,8 кв. м. менше, ніж складає його ідеальна частка. Відповідач користується житловими кімнатами площею 9,4 та 11,7 кв. м., а також лоджією площею 1,3 кв. м. Інші приміщення знаходяться в загальному користуванні сторін. Позивач зазначає, що встановлений порядок користування квартирою постійно порушується відповідачем, яка періодично перешкоджає позивачу в доступі до жилої кімнати, в якій він проживає та до всіх приміщень квартири, займає кімнату своїми речами, в квартирі постійно перебувають сторонні люди, яким відповідач щодобово здає в оренду приміщеня в спірній квартирі. Відповідач не погоджується на припинення права спільної власності сторін, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Подала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить в подальшому справу розглядати в її відсутність, заперечень проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення не подала. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, відзив на позов до суду не надала, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. Третя особа про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, пояснення на позов та відзив до суду не надала, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов належить задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках по Ѕ частки квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на Ѕ частки квартири було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 25.01.2012 року. Згідно з технічним паспортом на квартиру вона складається з 3-х кімнат житловою площею 39,0 кв. м, а саме: 1-а житлова кімната площею 17,9 кв. м, 2-а житлова кімната площею 9,4 кв. м, 3-а житлова кімната площею 11,7 кв. м, кухні площею 9,6 кв. м, ванної кімнати площею 2,6 кв. м, коридору площею 12,7 кв. м, туалету площею 1,3 кв. м., та балконів 1,3 та 1,7 кв. м, загалом площа квартири складає - 68,2 кв. м. Згідно з відомостями Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та довідкою про склад сім`ї та реєстрацію № 348 від 04.03.2019 року сторони та третя особа зареєстровані у зазначеній квартирі. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі починаючи з 19.11.1983 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.11.2009 року шлюб між сторонами розірвано. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли щодо користування квартирою, яка є спільною частковою власністю, та регулюються главою 26 ЦК України. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 36/19, складеного 11.06.2019 року, запропоновано два найбільш раціональних варіанта порядку користування приміщеннями [ADDRESS] за адресою: [ADDRESS] : в користування [PERSON] з часткою Ѕ виділяється житлова кімната площею 17,9 кв. м., а також балкон площею 1,7 кв. м.; в користування [PERSON] з часткою Ѕ виділяється житлова кімната площею 9,4 кв. м., житлова кімната площею 11,7 кв. м., та балкон площею 1,3 кв. м. Виходячи з ідеальних часток у праві власності на спірну квартиру та зважаючи на той порядок володіння та користування квартирою, що склався, суд вважає за необхідне надати позивачу у володіння та користування житлову кімнату площею 17,9 кв. м. із балконом площею 1,7 кв. м., а відповідачу - житлові кімнати площею 9,4 кв. м та 11,7 кв. м з балконом площею 1,3 кв. м., залишивши у спільному користуванні кухню, ванну кімнату, таулет та коридор. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved