Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

08 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 30.04.1996 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 269. Від шлюбу мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння. Відповідач не приділяє уваги сім'ї. У подружжя склались неприязні стосунки один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з серпня 2014 року. Загальне господарство не велося з того ж часу, внаслідок неприязних стосунків один до одного подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Відповідач на теперішній час проживає окремо. Строк для примирення просить не надавати, просила задовольнити її вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала у повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, згідно якої визнав в повному обсязі заявлені позовні вимоги, просив строк на примирення не надавати і розірвати шлюб. Просить суд розглянути справу у його відсутність. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 30.04.1996 року сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, 30.04.1996 року, актовий запис № 269 (а.с. 5). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно ч.2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно, причинами позову про розірвання шлюбу стали відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, неприязні стосунки між подружжям. З серпня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та спільний побут. Відповідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, визнає збереження сім'ї неможливим, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У позовній заяві, позивач просить стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243, 60 грн., сплачений позивачем для звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved