Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

10.07.2014 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на утримання їх доньки [PERSON], аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини, у тому числі за минулий час у розмірі 72000 гривень та суму пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 401391,61 гривень. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2014 року позов було задоволено частково. 27.11.2014 року відповідач [PERSON], не погоджуючись із вказаним заочним рішенням, звернувся до суду з заявою про його перегляд, в якій просив скасувати заочне рішення. Ухвалою суду від 02.02.2015 року заяву відповідача задоволено, заочне рішення суду від 22.10.2014 року скасовано. В судове засідання позивачка з'явилася, первісні вимоги уточнила в частці, де просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки від всіх доходів відповідача щомісячно, просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього 1/3 частки від всіх доходів щомісячно. Крім того, вказував, що на його утриманні знаходиться інша неповнолітня дитина, на яку він сплачує 500 гривень щомісячно. Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача і відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що уточнений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставин. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому суд враховує, що дохід відповідача на теперішній час є регулярним, про що свідчить довідка ПП «Книжковий ринок» від 25.11.2014 року, тому суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає 1286 гривень. В ході судових засідань, позивачкою не надано будь-яких інших доказів того, що дитина потребує додаткових витрат. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання доньки за минулий час, необхідно відмовити, оскільки позивачкою не доведено, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати (ст.191 ч 2 СК України). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги все вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 10.07.2014 року й до повноліття доньки, тобто до [INFO]. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідність оплати на користь держави судових витрат покласти на відповідача в розмірі - 243, 60 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial