Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

08 липня 2019 року Рада опіки та піклування виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області звернулися до суду з позовом [PERSON] , в якому просять позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. В обґрунтування свого позову Рада опіки та піклування посилається на те, що відповідач по справі є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на підставі ст.135 СК України. Батько дитини [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №1 від 11.01.2017 року. За час проживання на території Губиниської селищної ради мати дітей зарекомендувала себе з негативної сторони, остання вживає спиртні напої, не працює, не виконує свої батьківські обов`язки. Сім`я не має свого власного житла, мати за місцем реєстрації не проживає, постійно змінює своє місце проживання, а в місцях помешкання не створювалися умови для нормального проживання дітей. Останнім часом мати дітей веде бродяжницький спосіб життя, часто змінюючи співмешканців. При неодноразових обстеженнях було встановлено, що у дітей відсутні елементарні умови для проживання, а саме: відсутні місця для відпочинку, гри, діти не мають іграшок та достатнього одягу. Мати не реагує на зауваження представників Ради опіки та піклування, медичних працівників. В той час, коли діти знаходяться з матір`ю існує загроза їх життю та здоров`ю, оскільки мати постійно знаходиться в алкогольному сп`янінні, діти не мають харчування. Останні п`ять місяців двоє старших дітей проживали у родичів. На літніх канікулах всі троє дітей знаходилися у тітки у м. Кривий Ріг, мати дітей морально та матеріально їх не підтримує, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не дбає про нормальне життя дітей. У зв`язку з вищевикладеним, Рада опіки та піклування просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно трьох її малолітніх дітей, оскільки остання самоусунулася від виконання обов`язків по утриманню, вихованню та розвитку своїх дітей, і таким чином, не виконує своїх батьківських обов`язків. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, у розмірі, передбаченому чинним законодавством України. Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року відкрите провадження по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про час, дату і місце судового засідання, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки не відома, а тому в силу вимог ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Представник третьої особи - служба у справах дітей Новомосковської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.7), [PERSON] , [INFO] (а.с.6) та [PERSON] , [INFO] , їх матір`ю значиться відповідач по справі [PERSON] . Як зазначає позивач у своєму позові, відомості про батька дітей - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на підставі ст.135 СК України. Батько дитини [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №1 від 11 січня 2017 року. У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, вимоги ст.150 СК України, свідчать про обов`язок батьків виховувати дитину. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України, у відповідності до яких мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Суду подано акт обстеження умов проживання, складений 03.06.2019 року повноважною комісією виконкому Губиниської селищної ради, у відповідності до якого за результатами обстеження умов проживання за адресою житлового будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , комісією було встановлено, що [PERSON] та її донька [PERSON] , 2013 року народження проживають за вказаною адресою без реєстрації. Будинок знаходиться в антисанітарному стані, відсутні місця для відпочинку та навчання дітей. Діти не мають ніякого харчування, засобів особистої гігієни, іграшок. У дворі брудно, бур`яни. Інші двоє малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , на час обстеження, знаходилися на тимчасовому проживанні у родичів. Мати дітей зовсім не виконує своїх батьківських обов`язків, веде аморальний та бродяжницький спосіб життя, зовсім дітьми не цікавиться (а.с.9). Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Губиниської селищної ради (а.с.3) сім`я [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , остання є матір`ю трьох малолітніх дітей, однак сім`я за зазначеною адресою не проживає, мати постійно змінює місце перебування, часто вживає спиртні напої. Батько дітей помер у 2017 році. Всі місця перебування [PERSON] знаходилися в антисанітарному стані. В сім`ї низький рівень виховного потенціалу, мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, діти не мають ніякого дозвілля. За таких обставин Губиниська селищна ради, в особі В.о селищного голови Л.Д. Єсін 01 липня 2019 року була змушена звертатися до Новомосковського відділу поліції з проханням вжити заходів щодо матері малолітніх дітей, яка протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, веде аморальний, бродяжницький спосіб життя, постійно змінюючи місце проживання та співмешканців. Поряд з цим, в матеріалах справи міститься рішення (висновок) виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в обґрунтування якого покладені обставини, аналогічні тим, що викладені у позові (а.с.8). Так, статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, відповідачем по справі до суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, в інтересах малолітніх дітей, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд дійшов до такого висновку. Так, згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь особи або закладу, де будуть знаходитися діти, аліменти на їх утримання, у розмірі 1/2 частини від її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинна відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки орган опіки та піклування звільнений від сплати судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved