Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: м. Охтирка, вул. Кірова, 134; зобовязати Охтирський відділ управління МВС України в Сумській області зняти відповідача з реєстраційного обліку по вул. Кірова, 134 м. Охтирка Сумської області [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.1995 р. йому на праві приватної власності належить будинок за адресою по вул. Кірова, 134 м. Охтирка Сумської області. В даному будинку був зареєстрований [PERSON], який у вказаному будинку не проживає. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом житловим будинком по вул. Кірова, 134 м. Охтирка Сумської області, так як відповідач протягом тривалого часу без поважних причин не проживає у спірному будинку, та зобовязати Охтирський відділ управління МВС України в Сумській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку по вул. Кірова, 134 м. Охтирка Сумської області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, справа розглядається в порядку заочного провадження. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяви про розгляд справи у відсутності його представника. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.1995 р. належить житловий будинок по вул. Кірова, 134 м. Охтирка Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори [PERSON] 06.06.1995 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1306. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно\~ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно із ч. 4\~ст. 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, а саме, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до довідок виконавчого комітету Охтирської міської ради № 12 від 07.04.2015 р. та № 101 від 14.11.2016 р. в будинку № 134 по вул. Заозерна (Кірова) м. Охтирка Сумської області зареєстрований [PERSON], але фактично за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. За змістом\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.4 ст.156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не є членом сімї власника житла [PERSON], крім того, встановлено, що договір найму житлового приміщення відповідачем з власником житла не укладався. Також, судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин у будинку по вул. Заозерна (Кірова), 134 м. Охтирка Сумської області не проживає більше одного року. Дана обставина підтверджується довідками виконавчого комітету Охтирської міської ради № 12 від 07.04.2015 р., № 101 від 14.11.2016 р. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року без поважних причин був відсутній і не проживав у [INFO] (Кірова) м. Охтирка Сумської області, він не є членом сімї власника житла [PERSON], а тому втратив право користування даним житлом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов слід задовольнити та визнати [PERSON]\~ таким, що втратив\~\~ право користування житловим приміщенням. Що стосується вимог позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд зазначає, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку. Згідно ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 319, 321, 383, 405 ЦК України, ст. 72, 150, 156 ЖК України,

Outcome: partial