Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

09 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 12280 грн. в якості сплати за договором про надання послуг від 20.08.2018 року. Позов обґрунтований тим, що підприємство-позивач здійснює діяльність із ремонту та технічного обслуговування автомобілів. 20.08.2018 року на СТО «[PERSON] Сервіс» звернувся гр. [PERSON] і здав на діагностику та ремонт автомобіль марки Mazda 626 р.н. 102-33СК. Автомобіль був зданий у несправному стані: некоректна робота двигуна, косметичні дефекти. Представниками підприємства було повідомлено [PERSON] про умови виконання робіт та умови їх оплати. [PERSON] погодився і не вимагав укладення письмового договору. Таким чином між сторонами відбулось укладення договору в усній формі. Автомобіль був відремонтований і повернений [PERSON], але у звязку з браком коштів [PERSON] не зміг вчасно розрахуватись за ремонт у звязку з чим написав розписку із зобовязанням повернути борг до 11.11.2018 року. До теперішнього часу відповідач коштів не сплатив, не бажає спілкуватись із представниками позивача і змінив номер телефону. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача суму 12280 грн. Ухвалою судді від 30.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення учасників справи, призначено судове засідання на 21.02.2019 року. Ухвалою суду від 21.02.2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву в судовому засіданні для повторного виклику відповідача. Представник позивача в судове засідання 13.03.2019 року не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судові засідання 21.02.2019 року та 13.03.2019 року не зявився, заяв від нього не надходило, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, з урахуванням належного повідомлення учасників справи про судове засідання і відсутність відомостей про поважність причин неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~ст.\~837\~ЦК України,\~за договором\~підряду одна\~сторона (підрядник)\~зобов'язується\~на свій\~ризик виконати\~певну роботу\~за завданням\~другої сторони\~(замовника),\~а замовник\~зобов'язується\~прийняти та\~оплатити виконану\~роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ст.\~207\~ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися\~сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною і юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. В обґрунтування заявленого позову позивач надав суду Акт надання послуг № 1-ТТС004038 від 15.10.2018 року на суму 5050 грн., Акт прийому-передачі автомобіля Mazda 626 р.н. 102-33СК у ремонт від 20.08.2018 року, видаткова накладна на запчастини на суму 7230 грн. 00 коп. Проте, жодні із зазначених документів не містять підпису відповідача. Більш того, у перелічених документах взагалі не зазначено прізвище, імя та по батькові замовника послуг, його адресу чи інші будь-які ідентифікуючі особу ознаки, а у графах «Замовник» вказано «[PERSON] 626 ([NUMBER])». З боку позивача документи підписані громадянином [PERSON], повноваження якого не підтверджені. Відсутність таких даних у наданих позивачем документах і підпису на них відповідача робить неможливим для суду встановити обсяг робіт, які були попередньо погоджені сторонами, їх вартість, обсяг і факт їх виконання, умови оплати. Більш того, надані документи не дають можливості визначити, що саме відповідач [PERSON] був замовником послуг. Надана позивачем розписка також не може підтвердити вказаних обставин, оскільки вона не містить дати складання і суми боргу, яку [PERSON] зобовязався повернути за ремонт автомобіля. Направлені позивачем на імя відповідача досудова вимога від 16.11.2018 року № 07 та копії документів не підтверджують заявлених вимог, крім того докази про отримання (неотримання) відповідачем таких документів, суду не надані. Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності між сторонами договірних відносин та їх умов позивачем надано не було. Так само, жодних пояснень з приводу причин відсутності належного оформлення договірних відносин з боку позивача надано не було. За таких умов суд не знаходить підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у звязку з відмовою в позові понесені судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed