Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

08 травня 2019 року громадянка Азербайджанської Республіки - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до громадянин Федеративної Республіки Нігерія - [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 05 травня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1289. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2018 року. Після року спільного проживання з відповідачем стосунки подружжя сильно погіршились, часто виникали сварки з побутових та особистих неприязних мотивів, відповідач здійснив обставини, що унеможливлюють подальше спільне проживання. Внаслідок чого подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, припинивши спільні матеріальні та господарські дії. З початку 2019 року подружні відносини повністю припинилися, сторони стали мешкати окремо. При цьому відповідач не погоджується розірвати шлюб в добровільному порядку, за взаємною домовленістю в місцевому ВРАЦС. Позивач вважає, що шлюб існує формально, тому просить його розірвати. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, повідомлялися про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] , що діє на підставі ордеру від 07.05.2019 року, в якій останній вказує на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розгляд проводити за його відсутності, у разі неявки відповідача справу просить розглядати в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Враховуючи умови\~ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрований 05 травня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1289 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.05.2018 року). Від шлюбу сторони дітей не мають. Також судом встановлено, що позивач - [PERSON] , має посвідку на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 24 лютого 2017 року та зареєстрована в установленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] . Положеннями статей 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведуть, сторони проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, мешкають окремо, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливим. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем прізвище не було змінено, то після розірвання шлюбу остання надалі іменуватися ним. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Згідно квитанції від 07травня 2019 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] , на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved