Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

07 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по аліментах. Ухвалою суду від 16.08.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно з рішенням Хотинського районного суду від 31.05.2018р. у справі №724/336/18 з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 03.07.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач не належним чином виконує свій обов`язок щодо сплати аліментів, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість станом на 01.07.2019р. в сумі 12623,83 грн. Позивач стверджує, що немає змоги самостійно утримувати неповнолітню доньку, а тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. За розрахунком позивача розмір пені за прострочення аліментів за період з 03.07.2018р. по 01.07.2019р. становить 4183,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, відзив на позов не подав, заяви про розгляд справи без його участі не подав, причини неявку суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 02.02.2006р. (а.с.14). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.05.2018р. у справі №724/336/18 стягуються з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). 10.07.2018р. представник позивача [PERSON] звернувся із заявою до Хотинського відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області про прийняття виконавчого документа до виконання, виданого на примусове виконання рішення суду від 31.05.2018р. (а.с.9-10). Постановою державного виконавця Хотинського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 19.07.2018р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №724/336/18 від 09.07.2018р. Зобов`язано боржника надати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдиві відомості (а.с.11-13). Судом встановлено, що відомості про [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників, оскільки в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 03.07.2018р. по 01.07.2019р. в сумі 12 623,83, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с.19). Згідно письмових пояснень від 13.02.2018р., відібраних державним виконавцем у [PERSON] , вбачається, що останній із сумою боргу ознайомлений, тому зобов`язується до 24.02.2018р. повністю погасити цей борг, зобов`язався щомісячно сплачувати аліменти. Ця заборгованість виникла, у зв`язку тим, що він зі своєю колишньою дружиною домовилися в усному порядку про те, що він дає дозвіл на вивезення дитини за кордон, а дружина в свою чергу відмовляється від аліментів (а.с.27). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості державного виконавця станом на 01.07.2019р. заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів становить 12623,83 грн. При здійснені розрахунку державним виконавцем було враховано погашення боргу відповідачем в листопаді 2018 року в сумі 1331,00 грн., в грудні 2018 року - 900 грн., в травні 2019 року - 3000 (а.с.5). Відповідно до довідки середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Мошанець Кельменецького району Чернівецької області від 02.08.2019р. №45 [PERSON] навчається у 8 класі (а.с.17). Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом зі своєю донькою [PERSON] , яка перебуває на утриманні матері, про що свідчить довідки Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 05.08.2019р. (а.с.18). Крім того, [PERSON] здійснює догляд за своєю новонародженою дитиною [PERSON] , [INFO] , про що свідчить довідка Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 05.08.2019р. та свідоцтво про народження від 10.07.2019р. (а.с.24, 28). Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Судом встановлено, що державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, який станом на 01.07.2019р. становить 12623,83грн. (а.с.5). Відповідачем даний розрахунок не спростований, будь-яких доказів, що між сторонами існує спір про розмір заборгованості по аліментам, матеріали справи не містять. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №572/1762/15-ц. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Відповідач не підтвердив жодними доказами, що прострочення сплати аліментів відбулося з незалежних від нього причин. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Перевіривши розрахунок пені, доданий позивачем до позовної заяви, судом встановлено, що позивачем пеня розрахована наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% і на кількість днів прострочки, в якому виникла заборгованість, а загальна сума пені визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен місяць. При цьому сума заборгованості по аліментам за попередні місяці позивачем не додавалась. За таких обставин, за розрахунком позивача розмір пені за період з 03.07.2018р. по 01.07.2019р. складає суму 4183,00 грн. Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно частини 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Враховуючи вищенаведене, а також диспозитивність цивільного судочинства, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved