Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

08.07.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Татарбунарського районного суду №2-677/07 від 29.05.2007 року з [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 28.05.2011 року. Донька досягла повноліття, однак син на теперішній час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В зв'язку з тим, що донька досягла повноліття, то стягувати аліменти на її утримання не потрібно. [PERSON] щомісячно не виплачує аліменти, останній має нерегулярний мінливий дохід, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом про зміну розміру аліментів та просити суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1 000 гривень щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, але надали заяву про слухання справи у їх відсутність, підтримуючи позовні вимоги. В разі неявки відповідача просили винести рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином. [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивачка згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 19.09.2007 року (а.с.3) видно, що сторони по справі 19.09.2007 року розірвали шлюб, про що зроблено запис за №100 у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області. З копії свідоцтва про зміну імені [NUMBER] від 27.08.2014 року (а.с.4) підтверджується, що [PERSON], [INFO] змінила своє прізвище на «[PERSON]». Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.02.1999 року (а.с.5) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки № 983, виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Одеської області від 05.06.2015 року (а.с.10), вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON], [INFO]. З виконавчого листа № 2-677/07 від 10.10.2008 року (а.с.11) видно, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 28.05.2016 року. З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів № 03-42/4477/5 від 15.05.2015 року (а.с.6) вбачається, що загальна заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01.05.2015 року становить в розмірі 39 535 грн. 44 коп. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Вказаною нормою закону законодавець закріпив обов'язок утримувати дітей в рівній мірі як матір'ю, так і батьком. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У вказаній статті передбачена можливість, а не обов'язок задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю, частково) або відмовити в його задоволенні. Обов'язок доведення обставин, які є підставою для задоволення позову, покладено на позивача (ст.11, 60 ч.1 ЦПК України). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5), після розірвання шлюбу в 2007 році з позивачкою по справі (а.с.3), діти залишились проживати біля матері, на теперішній час донька досягла повноліття, а син [PERSON] знаходяться на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою міської ради (а.с.10). Враховуючи, що відповідач аліменти на дітей не сплачує (а.с.6-9), постійної роботи не має, а має не регулярний, мінливий дохід, суд вважає, що вимоги позивачки щодо зміни розміру аліментів, стягнутих за виконавчим листом № 2-677/07 від 10.10.2008 року (а.с.11) можуть бути задоволені відповідно до ст.192 СК України. Разом з тим, враховуючи вимоги розумності та справедливості, за відсутності заперечень відповідача та відсутності доказів наявності належних доходів у відповідача, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 487 грн. 20 коп. відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial