Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

09.10.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Заявлені вимоги мотивовані тим, що за період шлюбу з відповідачем по справі ним було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Валки по вул. Г.Тарасенка 2, Прилуцького району. Відповідач, відповідно до ст.123 ЦПК України, звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, наполягаючи на припиненні її частки у спільному майні, а саме домогосподарства за вище вказаною адресою, запропонувавши в порядку поділу виділити останній у власність квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник за первісним позовом, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не зявились, надіславши клопотання про розгляд справи без участі, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача за первісним позовом заявлені позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Валки по вул. Г.Тарасенка 2, беззаперечно визнав, одночасно наполягаючи на задоволенні зустрічної позовної заяви. Вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що припинення права власності [PERSON] на частку у спільному майні спірному домогосподарстві, з одночасним виділенням у власність іншого житлового приміщення не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Згідно із положеннями ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що в період шлюбу відповідачем було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Валки по вул. Г.Тарасенка 2, Прилуцького району. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч.1 ст.70 СК України, ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вище викладене, в тому числі і фактичне визнання представником відповідача за первісним позовом заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги [PERSON], визнавши за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Валки по вул. Г.Тарасенка 2, Прилуцького району, оскільки спірний обєкт являється обєктом права спільної сумісної власності і жодних підстав для зміни розміру часток не встановлено. Положеннями статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тобто, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Незважаючи на розяснення головуючим по справі, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, положення вимог ч.2 ст.365 ЦК України, представник відповідача не надав жодних належних доказів в підтвердження внесення [PERSON] вартості належної позивачеві частки на депозитний рахунок суду. Позиція обґрунтована тим, що оскільки спірне домогосподарство обєктивно не може бути виділене в натурі, спільне володіння і користування ним сторонами є неможливим, а відтак, з огляду на наявність у відповідача за первісним позовом іншого нерухомого майна, начебто можливе застосування ст.365 ЦК України. Положеннями ч.3 ст.319 ЦК України визначено, що всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Положенням п.2 ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного судочинства зокрема є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Права й свободи людини і громадянина та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суди як органи державної влади зобов'язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду зокрема і цивільних справ. Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. За встановлених фактичних обставин справи, а саме не дотримання позивачем за зустрічним позовом безумовних вимог, передбачених ч.2 ст.365 ЦК України, рівність часток сторін по справі в спірному домоволодінні, відсутність доказів щодо реальної вартості вказаних обєктів нерухомості, беручи до уваги категоричну заборону доказування на припущеннях, в тому числі і невизнання [PERSON] заявлених позовних вимог, суд вважає, що запропоноване припинення права власності останньої є передчасним і може завдати їй істотної шкоди, а також членам її сім'ї, в тому числі неповнолітнім дітям. Доводи [PERSON] щодо фактичного зміни проживання позивача не впливають на висновки суду, оскільки громадянам України, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 243 грн 60 к. /а.с.1/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved