Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

09.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 червня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 12 (далі Договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 6500,00 грн., терміном на 12 місяців. Відповідно до п. 1.1. Договору кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 50% річних. Згідно з п. 3.2. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту починаючи з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом зійсюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною Договору. Крім того, 26.06.2014 року між сторонами було укладено Договір застави №з01/06, згідно якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 12 від 26.06.2014 року, позичальником було передано кредитній спілці «Клуб інвесторів» майно, а саме: ноутбук ASUS X550CC-XX822D White. На виконання умов Договору позивачем було передано, а відповідачем отримано грошові кошти в сумі 6500,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 12 від 26.06.2014 року. Однак, як стверджує позивач, всупереч п.п. 2.2.2. Договору, відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 19.01.2015 року складає 8343,12 грн. та включає в себе: 6500,00 грн. - основна сума боргу; заборгованість по відсотках в розмірі 1843,12 грн. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідача перед кредитною спілкою не погашається, остання змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26 червня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 12 (далі Договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 6500,00 грн., терміном на 12 місяців. Відповідно до п. 1.1. Договору кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 50% річних. Згідно з п. 3.2. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту починаючи з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом зійсюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною Договору. На виконання умов Договору позивачем було передано, а відповідачем отримано грошові кошти в сумі 6500,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 12 від 26.06.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Пунктом 2.2.2. Договору передбачено, що позичальник зобов'язаний використати кредит за призначенням, вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно о графіка розрахунків. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача, заборгованості в розмірі 8343,12 грн. Позивачем надсилалися повідомлення відповідачу щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак вони залишені ним без задоволення та реагування. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved