Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

09.07.2015 р. [PERSON] предявив до суду позов до виконкому Комісарівської сільської ради, [PERSON] районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), обґрунтовуючи вимоги тим, що з 10.06.1991 р. по 27.10.1999 р. він працював к колгоспі ім. Котовського Пятихатського району механізатором. Рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу від 30.01.1992 р. був прийнятий в члени колгоспу. 11.02.1997 р. КСП ім. Котовського Пятихатського району Дніпропетровської області отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії 1-ДП № 000068. В Додатку до списку громадян членів КСП він зазначений під № 84. Проте в 2000 році при розпаюванні землі сертифікат на право на земельну частку (пай) йому виданий не був. З питанням виділення земельної ділянки у 2000 р. звернувся до Комісарівської сільської ради, на що отримав відмову з посиланням на те, що його не включено до списку членів КСП, тому він не має права на земельну частку (пай). В квітні 2015 р. від бувшого бухгалтера КСП ім.. Котовського [PERSON] дізнався, що був внесений до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, у звязку з чим має право на земельну частку (пай). Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) як за членом колишнього КСП ім. Котовського Пятихатського району Дніпропетровської області в розмірі 6,46 умовних кадастрових гектар земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного виробництва із не витребуваних паїв земель Комісарівської сільської ради Пятихатського району. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача - Комісарівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що [PERSON] дійсно був членом КСП ім. Котовського та був внесений до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, проте з невідомих причин сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. На сьогоднішній день на території Комісарівської сільської ради мається 12 невитребуваних паїв КСП ім. Котовського, а тому у разі задоволення позову [PERSON] зможе реалізувати своє право на виділення йому земельної ділянки в натурі. Вважає, що позивач має право на земельну частку (пай). Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Дніпропетровської області про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, свого представника в судове засідання не направив. В.о. голови адміністрації [PERSON] надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Вислухавши сторони, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов на наступного висновку. Відповідно до копії Державного акту на право колективної власності на землю серії I-ДП № 000068 від 11 лютого 1997 р. Комісарівською сільською радою Пятихатського району Дніпропетровської області передано колективному сільськосподарському підприємству ім. Котовського у колективну власність 5141.9 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва та згідно Додатку до нього [PERSON] включений до списку членів КСП ім. Котовського за № 84 (а.с. 6-7). Згідно з архівною випискою з протоколу № 1 загальних зборів уповноважених членів КСП ім.. Котовського від 30.01.1992 р. [PERSON] прийнятий в члени колгоспу (а.с. 9). Відповідно до довідки Управління Держземагенства у Пятихатському районі Дніпропетровської області № 29-409-0.4-2091/2-15 від 23.04.2015 р. станом на 01.01.2015 р. по КСП ім. Котовського рахується вільних земель запасу 186,59 га, вільних земель резервного фонду 19,75 га. Станом на 22.04.2015 р. кількість невитребуваних паїв КСП ім. Котовського складає 12 паїв на площі 77,52 у.к.га. Розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Котовського складає 6,46 у.к.га (а.с. 8). Допитані свідки [PERSON] і [PERSON] кожна окремо підтвердили, що [PERSON] дійсно з 1991 р. по 1999 р. працював у КСП ім.. Котовського механізатором, різноробочим, був членом КСП ім.. Котовського. Зокрема свідок [PERSON] вказала, що вона була членом правління колгоспу, яке приймало рішення про прийняття [PERSON] в члени КСП. [PERSON] також зазначила, що мала доступ до Державного акта, знайома зі списком осіб-членів колгоспу, в якому значиться [PERSON]. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Згідно із п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): це перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, у звязку з чим вимоги [PERSON] про визнання за ним права на земельну ділянку в розмірі 6,46 умовних кадастрових гектарів як за членом колишнього КСП ім. Котовського є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст. 81, 118, 152 ЗК України, ст.ст. 373, 374, 392 ЦК України,

Outcome: approved