Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

07 вересня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Жовтневої районної у місті [PERSON] ради про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Квартира була виділена на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.Кривого Рогу від 19.05.1981 року. В квартирі зареєстрована позивачка, її син [PERSON] та син [PERSON], який з 14 травня 2012 року не проживає в спірній квартирі. Позивачка не чинить перешкоди відповідачу в проживанні та користуванні житловою площею. Просить суд усунути перешкоди у користуванні житловою площею, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Представник третьої особи - виконавчого комітету Жовтневої районної у місті [PERSON] ради надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], кожен окремо, підтвердили факт не проживання у [INFO] [PERSON] з 2012 року, їм відомо, що перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинить. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці та членам її сімї була виділена квартира [ADDRESS], що підтверджується, ордером № 1832 від 20.05.1981 року. Ордер на зазначену квартиру видано на [PERSON].(а.с.10) Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 472289, [PERSON] народився 17 листопада 1975 року, батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. (а.с.12). В подальшому позивачка уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «Пересунько», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-КИ № 076085. (а.с.8). Основним квартиронаймачем спірної квартири є [PERSON]. Крім [PERSON] в квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO] - син позивачки та [PERSON], [INFO], який є сином позивачки. (а.с.11) Як вбачається з акту, складеному мешканцями будинку №65 по вулиці Тухачевського в місті Кривому Розі, та затвердженому директором ТОВ «Житлокомцентр» [PERSON], [INFO], не мешкає за адресою: м. Кривий Ріг вул.Тухачевського 65/13 Дніпропетровської області з 14 травня 2012 року (а.с.13). Відповідно до вимог ст.\~71, ст.\~72 ЖК УРСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно роз'яснень, наданих у п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., відповідно до ст. 107\~ЖК УРСР , наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або\~ст. 107 ЖК УРСР. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач залишив житлове приміщення з власної волі, втратив інтерес до спірного житла як до місця свого проживання, не проживає в [INFO] з 14 травня 2012 року, тобто без поважних причин був відсутній за адресою свого мешкання більш ніж шість місяців, тому визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved