Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

10.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади в особі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, третя особа - приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, факту прийняття спадщини та про визнання права власності, в якому просив встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини спадкоємця [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; Встановити факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , від спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; Визнати за [PERSON] право власності за заповітом після померлого [PERSON] , [INFO] , на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спільну власність від 05.03.1996 року № 10-857. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що його мати [PERSON] отримала в користування 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] . З 09 березня 1980 року за вказаною адресою мати зареєструвала свого цивільного чоловіка [PERSON] , з яким там мешкала разом у фактичних шлюбних відносинах до своєї смерті [INFO] . 05 березня 1996 року на квартиру [ADDRESS] , мати з вітчимом [PERSON] оформили спільну приватну власність, по 1/2 частині на кожного. [INFO] мати померла, на момент смерті була зареєстро\-вана та продовжувала мешкати у зазначеній вище квартирі з [PERSON] . Після її смерті ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріальних орга\-нів не звертався. [PERSON] продовжив один мешкати в квартирі [ADDRESS] , заяви про відмову від спадщини [PERSON] не подавав, тобто фактично прийняв спа\-дщину після неї на 1/2 частину квартири, що їй належала. Позивач підтримував з вітчимом добрі стосунки, і 03 жовтня 2015 року [PERSON] заповів усе своє майно, що належатиме йому на момент смерті, [PERSON] , в тому числі таке майно складала 1/2 частина вказаної квартири. [INFO] [PERSON] помер. 24 травня 2018 року позивач звернув\-ся із заявою до приватного нотаріуса Сапко І.М. про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . 21 лютого 2019 року приватний нотаріус Сапко І.М. виніс постанову про відмову [PERSON] у вчиненні вказаної нотаріальної дії через пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини після смерті матері. Заповіт на випадок своєї смерті мати не залишала, єдиною особою, яка фактично прийняла від неї спадщину, був її співмешканець [PERSON] , який, в свою чергу, не звертався до нотаріальних органів із зая\-вою про відмову від її спадщини. Оскільки у позивача виникли труднощі в оформлені спадкових прав останній звернувся до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, свої інтереси довірив представляти [PERSON] , яка також у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява Комсомольського селищного голови Діхтяр Д.М . про розгляд справи за відсутності представника Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, заперечень, відзиву на позовну заяву [PERSON] не надано. Третя особа приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] - копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 8 (а.с. 14). Після розірвання шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 15). [INFO] [PERSON] померла - копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 32 (а.с. 16). Один із спірних питань даної справи є встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини спадкоємця [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] . З копії Свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1996 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , а саме кожному належить по 1/2 частині квартири (а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на момент смерті [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також був зареєстрований [PERSON] , а саме починаючи з 09.09.1980 року по день смерті - [INFO] . Інші особи у квартирі зареєстровані не були (а.с. 19, 20). Актом обстеження від 11.03.2019 року встановлено, що [PERSON] постійно проживала з 09.09.1980 року по день смерті - [INFO] разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у вищевказаній Постанові Пленуму Верховного суду України, до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованих шлюбах. У пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. На підставі наведеного, суд вважає встановленим та доведеним факт того, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без шлюбу більше як п`ять років до часу відкриття спадщини (після смерті [PERSON] ), були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. За інформацією приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М. від 26.06.2019 року вих. № 163/01-16 після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від спадщини до приватного нотаріуса Сапко І.М. ніхто не звертався. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до абзацу 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Судом встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу спадкоємця [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , при цьому, [PERSON] був зареєстрований за однією адресою із [PERSON] , заяв про відмову в отриманні спадщини після смерті цивільної дружини не подавав, залишився проживати, володіти та користуватися спільною квартирою, а, отже в розумінні ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер - копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 210 (а.с. 23). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON] (а.с. 24, 25). Проте, у позивача наявні складнощі у зв`язку з викладеними вище обставинами в оформленні спадкових прав. З огляду на викладене, враховуючи, що судом встановлені факти спільного проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] , та прийняття останнім спадщини після смерті [PERSON] , факт належності [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину даної квартири за заповітом після смерті [PERSON] . Отже, суд вбачає підстави для задоволення позову [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved