Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

08 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], [INFO], зареєстрований 11 травня 2012 року Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 02, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини від вказаного шлюбу - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, позивачка зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, спільне господарство вони не ведуть, син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, відповідач працює і більше нікому аліменти не сплачує, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява, в якій вона підтримує позов та просить розглядати справу за її відсутності ( а.с. 13). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив (а.с. а.с. 25, 30). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 11 травня 2012 року Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 02, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб і прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «[PERSON]» (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 24, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.05). Згідно довідки № 845, виданої 08 червня 2017 року Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області, позивачка зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS], де разом з нею зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 846, виданої 08 червня 2017 року Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області, [PERSON], [INFO] знаходиться при матері [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Як вбачається з довідки про доходи № 626, виданої ТОВ АПО «Мрія» 08 червня 2017 року [PERSON] працює у вказаному підприємстві і за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року отримала доход (заробітну плату) в розмірі 27340 гривень 29 копійок (а.с. 12). Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції № 2901-IV від 22.09.2005), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» підписаного Президентом України 06.06.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, якими визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов пред'явлено до суду 08.06.2017. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, враховуючи те, що позовну заяву було подано 08.06.2017, а з 09.07.2017 набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а до цієї дати був визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму, суд дійшов до висновку, що з відповідача, [PERSON], необхідно стягнути аліменти на користь позивача, [PERSON], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з 08.06.2017 до 08.07.2017 не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 09.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття - не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з розглядом справи в суді покласти на відповідача по справі.

Outcome: approved