Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

07 серпня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30 відсотків з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, а також аліментів на її утримання у розмірі 20 відсотків з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином трирічного віку. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що від шлюбу з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось і вони з чоловіком почали проживати окремо. Після того, як вона пішла з дитиною проживати до батьків, чоловік припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина, не бере ніякої участі у його вихованні. Син залишився проживати з нею і перебуває на її утриманні. Домовлятись про участь в утриманні дитини у позасудовому порядку чоловік не побажав. Вона сама не може забезпечити належний рівень життя сина, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тим більше син має проблеми зі здоровям, часто хворіє. Батько дитини - здоровий і працездатний, не має на утриманні інших осіб, працює в СТОВ «Дружба-Нова» та має постійний дохід. Крім того, чоловік ухиляється і від її утримання, право на яке вона має до досягнення дитиною трьох років, адже знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і ніде не працює. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала довідку КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ», якою підтверджується, що дитина з 03 вересня 2018 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні (а.с. 23). Позивач пояснила, що дитина потребує нормального харчування, одягу та коштів на лікування. Водночас вона сама не може забезпечити сину належний рівень життя, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує незначну допомогу. Крім того, чоловік ухиляється і від її утримання, хоча згідно СК України має такий обовязок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що в разі присудження аліментів на утримання дитини та дружини у загальному розмірі 50 % від усіх його доходів, йому не вистачатиме коштів на власні потреби. Відзиву на позовну заяву та інших заяв з процесуальних питань до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою Варвинської селищної ради № 2994 від 06 серпня 2018 року (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] перебуває зараз у відпустці по догляду за дитиною і отримує незначну допомогу при народженні дитини в сумі 860,00 грн. щомісячно (а.с. 9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи і заробіток. Доказів того, що відповідач має інших утриманців або незадовільний стан здоровя, суду не надано. Інформація про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів відповідача, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, в матеріалах справи відсутня. Дитина [PERSON] часто хворіє, що підтверджується довідкою КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Варвинського району» від 06 серпня 2018 року (а.с. 10), а також довідкою КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 05 вересня 2018 року (а.с. 23). За таких обставин, оскільки відповідач є батьком дитини і повинен нарівні з матірю її утримувати, аліменти слід стягувати з нього у частці від його заробітку (доходу), оскільки позивач скористалася передбаченим ч. 3 ст. 183 СК України правом вибрати такий спосіб отримання аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (07 серпня 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоровя відповідача та дитини, відсутність у відповідача інших утриманців. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із сторін або в разі настання інших обставин, що мають істотне значення, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, поданим на підставі ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач, працюючи в СТОВ «Дружба-Нова», має постійний, стабільний дохід, можна зробити висновок, що він має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу. Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку слід задовольнити. При цьому аліменти слід стягувати з відповідача у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (07 серпня 2018 року) і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме - до 02 квітня 2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved