Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

08 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], договору дарування від 16 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON], реєстровий №6803, згідно з яким [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. В червні 2014 року у заявника виникла необхідність розпорядитися належною йому квартирою на свій розсуд, для чого він звернувся до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Під час огляду документів в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції було з'ясовано, що при складанні договору дарування від 16 грудня 2002 року була допущена помилка в написанні прізвища обдарованого, а саме: замість «[PERSON]» в договорі дарування зазначено - «[PERSON]». З метою захисту своїх прав, заявник вимушений звернутися до суду для встановлення факту належності йому вказаного договору дарування. Представник заявника подала до суду заяву, в якій підтримала заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилася, була сповіщена належним чином про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором дарування від 16 грудня 2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON], реєстровий №6803, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.5). При складанні договору дарування від 16 грудня 2002 року була допущена помилка в написанні прізвища обдарованого, а саме: замість «[PERSON]» в договорі дарування зазначено - «[PERSON]». До матеріалів справи, на підтвердження правильного написання прізвища [PERSON], заявник надав копію свого паспорту серії [NUMBER], виданого Приморськимо РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 16.09.2004 року, в якому вказано прізвище «[PERSON]» (а.с.3). Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заявника ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування та вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме: договору дарування квартири [ADDRESS] від 16 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON], реєстровий №6803. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved