Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

08.07.2016 (згідно з датою на штампі поштового відділення) позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] комітету Уманської міської ради, в якому просить: встановити, що вона є членом сімї наймача квартири № 5 по вул. Леніна, м. Умань Черкаської області [PERSON], [INFO], яка померла 18.01.2016; та визнати, що позивачу належить право наймача житлового приміщення на постійне проживання в [INFO]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є членом сімї наймача в квартирі [ADDRESS], а саме [PERSON], яка померла 18.01.2016. У вказаній квартирі вона постійно проживала, вела спільне господарство з [PERSON] до часу її смерті, і користується квартирою протягом останніх трьох років. На цей час проживає одиноко з сином [PERSON], [INFO], та потребує покращення житлових умов, а тому вважає за необхідне визнати за нею право наймача на постійне проживання в казаній квартирі. Згідно з листом №334 від 01.04.2016 відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради в задоволенні її заяви щодо визнання наймачем квартири від 01.03.2016 відмовлено. Необхідність визнання членом сімї наймача житлового приміщення та визнання права наймача на постійне проживання викликана відмовою відповідача в передачі їй вищевказаної квартири у постійне користування в звязку з відсутністю документів, які підтверджують відношення до членів сімї наймача. На цих підставах вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити позов з підстав, наведених в позовній заяві. Пояснила, що вона постійно проживала з [PERSON], доглядала за нею. У неї з [PERSON] після знайомства у 2012 році склалися близькі відносини як між рідними людьми, остання за власною ініціативою запропонувала їй зареєструватися в її квартирі та проживати разом з дитиною. До [PERSON] пішла жити навесні 2015 року, так як не має власного житла і на той час настільки погіршилися відносини з чоловіком, що проживати з ним в одній квартирі далі вона не могла. У жовтні 2015 року вона з дитиною два-три тижні проживала в подруги, так як в квартирі не було опалення і нормальних умов для проживання, а потім знову повернулася проживати до квартири № 5по вул.\~Леніна,24, м. Умань. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав, просив суд задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] комітету Уманської міської ради [PERSON] подала письмові заперечення проти позову (а.с. 34), в яких просить відмовити в позові через його недоведеність, необґрунтованість. У судовому засіданні вона також позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні. Зазначила, що відповідно до ст.106 ЖК України право на зміну договору найму квартири у разі смерті наймача належить будь-якому члену сімї наймача. Однак позивач при зверненні до виконавчого комітету Уманської міської ради не були надані документи, що підтверджують її родинний звязок з померлою, і в суді позивач не довела факту свого постійного проживання із наймачем, ведення спільного господарства і наявності достатніх відомостей для визнання позивача членом сім'ї наймача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, заявлених позивачем, дослідивши документи, подані позивачем на підтвердження заявлених вимог, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. 18.01.2016 померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СР № 273849, виданим 21.01.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за №74. У довідці від 16.02.2016 за № 79, виданій КП\~«ВЖ РЕУ №\~1» зазначено, що [PERSON] була наймачем квартири [ADDRESS], яка є неприватизованою та знаходиться на балансі КП «ВЖ РЕУ №1». На час смерті наймача в ній також були зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що також зазначено у названій довідці. Позивач [PERSON] була 24.10.2015 знята з реєстрації за адресою вул. Страйгородського, 22, м.\~Умань, за яким вона була зареєстрована з 04.12.2014. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму житлового приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер. Сторони не надали суду правовстановлюючого документа, на підставі якого [PERSON] вселилася в квартиру [ADDRESS], і на підстав якого її можна вважати законним та єдиним наймачем вказаної квартири на час її смерті. Посилання на правову підставу вважати [PERSON] наймачем квартири відсутнє і в зазначеній вище довідці від 16.02.2016 за № 79, виданій КП\~«ВЖ РЕУ №\~1». Відповідно до [PERSON] обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] від 16.02.2016 квартира знаходиться в антисанітарному та занедбаному стані, потребує капітального ремонту; складається з однієї кімнати, кухні, тамбура з пічним опаленням, наявне електроосвітлення. Згідно з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2016 в цивільній справі № 705/491/16-ц, яке набрало законної сили 04.04.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний за ініціативою останнього. За позивачем [PERSON] та її сином [PERSON] нерухоме майно станом на 23.11.2016 не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що зазначено у відповідних Інформаційних довідках. Відомостей про те, чи було зареєстроване на праві власності чи іншому праві житло за позивачем або її сином станом на час проживання з наймачем [PERSON] з весни 2015 року до 18.01.2016 суду надано не було. З показань допитаних в суді свідків [PERSON] та [PERSON], які показали, що їх місця роботи розташовані в будинку по вул. Леніна, 24, м. Умань, і вони чи не щодня бачили на протязі 2015-2016 років, що [PERSON] була в квартирі [PERSON] з дитиною, та з квитанцій про оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів за лютий 2015 року грудень 2015 року, в яких вказано 3 особи, за яких здійснюється оплата послуг, вбачається, що [PERSON] з сином [PERSON] проживали в [INFO], у вказаний період. Разом з тим позивач [PERSON] не надала суду доказів, які б підтверджували, що вона та [PERSON] дійсно вели спільне господарство. Під час судового розгляду позивач [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів того, що наймач [PERSON] вселила її із сином в квартиру [ADDRESS], саме як членів своєї сім'ї, а не як піднаймача або як тимчасового мешканця. Частинами 1, 2 ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що випливають з зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарства. Згідно зі ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, які вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У ч. 1, 2 статті 106 ЖК України визначено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач [PERSON] не довела в суді, що була вселена в квартиру [PERSON] як член її сім'ї, що вона проживала постійно разом з [PERSON] і вела з нею спільне господарство; що на час проживання з [PERSON] вона не мала іншого житла у власності чи на праві користування (проживання), а також суду не було надано допустимого доказу того. що померла [PERSON] дійсно була наймачем квартири. Також суд відзначає, що здійснюючи правосуддя, відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення суду, яким: встановити, що вона є членом сімї наймача [PERSON]; та визнати, що їй належить право наймача житлового приміщення на постійне проживання в [INFO]. Як було зазначено вище, у частині 2 ст. 64 ЖК України передбачено, що особа може бути визнана членом сім'ї наймача, а в частині 2 ст. 106 цього ж Кодексу зазначене право особи, яка є членом сім'ї наймача, в разі відмови наймодавця у визнанні її наймачем за договором найму на вирішення спору в судовому порядку, тобто на вирішення питання про визнання позивача наймачем за попереднім договором найму. З наведеного вбачається, що позивач [PERSON] просить застосувати спосіб захисту, який не передбачений законодавством України встановлення членства сім'ї наймача; а також просить визнати належність їй права на постійне проживання в квартирі, хоча вона не є наймачем квартири і, відповідно, таке право наймача не могло бути порушене або не визнане відповідачем щодо позивача. На підставі наведеного вище,

Outcome: dismissed