Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

07.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі - позивач, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.08.2018 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») був укладений Договір №94670704000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (далі - кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000,00 грн на строк до 14.08.2020 включно. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 35 000,00 грн. 07.10.2019 між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» був укладений Договір факторингу №149, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», а TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94670704000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 14.08.2018, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 08.10.2019 між TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та TOB «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 08-10/9, відповідно до якого TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступило TOB «Вердикт Капітал», а TOB «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 94670704000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 14.08.2018 р., що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Таким чином, TOB «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості [PERSON] , що підлягає стягненню станом на 15.09.2021 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 51 575,95 грн, з яких: нараховані 3% річних - 1 004,48 грн; втрати від інфляції - 3 074,45 грн; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 30 706,40 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 14 790,63 грн; заборгованість з комісії - 2 000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку стягнути зазначену вище суму заборгованості з відповідача разом із понесеними судовими витратами в розмірі 2270,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.11.2021, про що повідомлено відповідача шляхом надіслання судової повістки разом із копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами за місцем реєстрації відповідача. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання 15.11.2021 року розгляд справи було відкладено на 13.12.2021, про що повідомлено його шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 14.08.2018 між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Договір №94670704000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 000,00 грн на строк до 14.08.2020 включно (а.с. 8-15). За умовами кредитного договору, банк зобов`язався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник, в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору (п. 2.1. кредитного договору) (а.с. 8). Відповідно до п. 3.8. кредитного договору процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 65 % річних (а.с. 8). Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 72,00 % річних, що діє для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується для всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості (а.с. 8). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 35 000,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру №0615922826/ від 15.08.2018 (а.с. 35). 07.10.2019 між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» був укладений Договір факторингу №149, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», а TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94670704000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 14.08.2018, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с. 37-48). 08.10.2019 між TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та TOB «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 08-10/9, відповідно до якого TOB «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відступило TOB «Вердикт Капітал», а TOB «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 94670704000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 14.08.2018 р., що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с. 49-61). Таким чином, TOB «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Як встановлено з матеріалів справи, за період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту (а.с.25-34), проте, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Станом на 15.09.2021 загальний розмір заборгованості [PERSON] , що підлягає стягненню відповідно до розрахунку заборгованості, становить 51 575,95 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 30 706,40 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 14 790,63 грн; заборгованість з комісії - 2 000,00 грн; нараховані 3% річних - 1 004,48 грн; втрати від інфляції - 3 074,45 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Вказане також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 19.10.2016 року у справі № 6-2129цс16. Отже, позовні вимоги ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 передбачено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. За ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу суду надано договір про надання правничої допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт - акти наданих послуг. З врахуванням вищенаведеного, витрати на сплату судового збору та правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved