Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

09 грудня 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, 21 лютого 2020 року уточнив позовні вимоги, просить: -визнати недійсним кредитний договір № SAMDNWFC00007746478 від 09 серпня 2014 року, укладений між ним та АТ КБ «Приватбанк», -визнати суму відсотків у розмірі 61 748 грн 79 коп та суму комісії у розмірі 1240 грн безпідставно нарахованими АТ КБ «Приватбанк» та безпідставно списаними з карткового рахунку позивача за період з 09 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року, -застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з позивача на користь АТ КБ «Приватбанк» суми кредиту 1977 грн 43 коп. Позивач посилається на те, що спірний договір укладений шляхом підписання сторонами заяви позичальника, в якій не зазначена процентна ставка за договором, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів), не визначений її розмір. При підписанні заяви його не ознайомили з витягом з Тарифів банку та витягом з Умов та правил надання банківських послуг. Роздруківка з сайту банку не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення банку, що узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс19. 09 серпня 2014 року він взагалі не звертався до відділення банку і не підписував заяв, Умов та Правил. На думку позивача між ним та відповідачем не було укладено кредитного договору у зв`язку з недодержанням письмової форми, відсутністю істотних умов договору, проте позивач користувався кредитними коштами. Згідно з випискою за період з 01 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року з рахунку позивача проведено витратних операцій на суму 268 481 грн 89 коп, з яких відсотки - 61 748 грн 79 коп, комісія (членський внесок) - 1240 грн. Вкладено позивачем за цей період 203 515 грн 67 коп. Тому позивач вважає справедливим визначити розмір зобов`язань позивача перед відповідачем у розмірі: 268 481 грн 89 коп (всього витратних операцій) відняти 203 515 грн 67 коп - всього вкладених коштів позивачем, відняти 61 748 грн 79 коп (всього списаних відсотків), відняти 1240 грн (всього списаної комісії), що дорівнює 1977 грн 43 коп. Відповідач АТ КБ «Приватбанк» копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів отримав 18 грудня 2019 року, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти стосовно рекомендованого відправлення № 5140012846031 (а.с.100-102). 20 лютого 2020 року позивачем направлено на адресу АТ КБ «Приватбанк» копію уточненої позовної заяви та доданих до неї матеріалів (накладна № 5140013024264). Третьою особою ТДВ «СК «Кредо» отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів 16 грудня 2019 року (а.с.99). На адресу суду не надійшло ані відзиву відповідача на позов, ані пояснень третьої особи щодо позову. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачем надано виписку АТ КБ «Приватбанк» №G9OVQA3VG00265F9 від 13 лютого 2020 року, за рахунком на ім`я [PERSON] , з якої видно, що 09 серпня 2014 року згідно з угодою № SAMDNWFC00007746478 позивачу було встановлено кредитний ліміт 4200 грн. У період з 09 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року позивач користувався кредитними коштами, усього було здійснено витрат 268 481 грн 89 коп, усього надходжень - 203 515 грн 67 коп. На підставі цієї виписки позивачем здійснений підрахунок списаних відсотків - 61 748 грн 79 коп, списаної комісії - 1977 грн 43 коп. Позивач просить визнати недійсною угоду № SAMDNWFC00007746478 від 09 серпня 2014 року, посилаючись на недодержання письмової форми, відсутністю істотних умов договору. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що позивач двічі підписував заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку: 10 вересня 2012 року, 25 серпня 2018 року (а.с.10-13). За змістом заяви від 10 вересня 2012 року позивач ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були йому надані у письмовому вигляді, зобов`язується регулярно ознайомлюватися зі змінами тарифів на сайті Приватбанку. За змістом анкети-заяви від 25 серпня 2018 року позивач у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Приватбанку, які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування, зобов`язується ознайомлюватися зі змінами Умов та правил. Відповідно до положень ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. 1048,1050 ЦК України про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У заявах позивача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку процентна ставка не зазначена. Крім того у цих заявах відсутні умови договору про сплату комісії та її визначеного розміру. Згідно з вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що до правовідносин між Приватбанком та позичальником стосовно отримання споживчого кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк». За відсутності письмового підтвердження про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших істотних умов кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником. Тому суд приходить до висновку, що кредитний договір № SAMDNWFC00007746478 укладений сторонами у письмовій формі, підстав для визнання договору недійсним, передбачених ст.215 ЦК України, немає. Натомість спірний кредитний договір не містить істотних умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином через відсутність погодження сторонами всіх істотних умов кредитного договору, підтвердженого належними письмовими доказами, спірний договір є неукладеним і тому не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину не можуть бути застосовані до правочину, який не вчинено, у цьому випадку необхідно застосовувати загальні положення про повернення майна у зв?язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави (статті 1212, 1213 ЦК України), однак таких позовних вимог не заявлено. Натомість заявлено позовну вимогу про визнання безпідставним нарахування та списання з карткового рахунку позивача за період з 09 серпня 2014 року по 13 лютого 2020 року суми відсотків у розмірі 61 748 грн 79 коп та суми комісії у розмірі 1240 грн. Зазначену вимогу суд вважає обґрунтованою, зважаючи на те, що кредитний договір між сторонами не був укладений, нарахування відсотків та комісії було здійснено без достатньої правової підстави. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, визначеному станом на день звернення позивача до суду.

Outcome: partial