Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

09.03.2021 року позивачі звернулись до суду з позовом до Шосткинської міської ради про визнання за ними права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла їх баба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина\~ на належне їй майно у вигляді земельної частики (пай) розміром\~ 3,94 умовних кадастрових гектарах на території Чапліївського старостинського округу ШМР. За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадщину після померлої на підставі ст. 549 УКСР (який діяв на час відкриття спадщини) прийняла її дочка [PERSON] , яка доводилась позивам матір`ю, однак спадкових прав на вказане майно за життя не оформила. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшла і земельна частка (пай), яку вона успадкувала від своєї матері [PERSON] . Позивачі, як спадкоємці першої черги, спадщину після померлої матері прийняли шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну частку (пай) їм було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у віці 87 років в с. Чапліївка померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) розташована на землях колишнього КСП «Десна» за межами населених пунктів у межах адміністративного підпорядкування Шосткинської міської ради (колишньої Чапліївської сільської ради), розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах./а.с.17,18,19/ Відповідно до довідки Чапліївської сільської ради померла [INFO] [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] /а.с.10/ Згідно інформації Шосткинської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась /а.с.40/. Спадкоємицею після померлої [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка\~ на момент смерті проживала з останньою. [INFO] померла [PERSON] /а.с.13/ Після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №17/2012 Спадщину після померлої прийняли:\~ син - [PERSON] , дочка - [PERSON] 14.08.2018 року Шосткинською районної державною нотаріальною конторою було видано три свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , та три свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались./а.с.40/ Як зазначають позивачі при зверненні до нотаріальної контори позивачам було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), яку їх мати [PERSON] успадкувала від своєї матері [PERSON] не має можливості, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно на ім`я спадкодавця. З інформації Шосткинської районної державної нотаріальної контори вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0154488 дійсно був виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Шосткинської райдержадміністрації №406 від 15.10.1996 року. Вказаний сертифікат був отриманий спадкоємцем померлої [PERSON] , на підставі листа Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 06.06.2018 року №120./а.с.17/ 25.02.2021 року внесено зміни до додатку до розпорядження голови Шосткинської райдержадміністрації від 28.04.2004р №216 «Про затвердження уточненого списку громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Десна» на території Чапліївської сільської ради», а саме в рядку 488 слово « [PERSON] » замінено словом «Дар`я»./а.с.18/ Однак спадкоємцем [PERSON] під час оформлення спадкових прав оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на ім`я [PERSON] був втрачений Згідно роз`яснень Шосткинської районної державної адміністрації діючим законодавством не передбачено порядку видачі дублікату сертифікату на ім`я померлих осіб спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай)./а.с.17/ Так, на момент смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР 1963 року. Згідно ст.525 ЦК УРСР 1963 року, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, оскільки [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, то фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто її слід вважати такою, що спадщину після померлої [PERSON] прийняла. На момент смерті [PERSON] діяв ЦК України 2003 року. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують як єдині спадкоємці за законом на визнання за ним права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої матері [PERSON] . Разом з цим, судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачам відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ними свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке їх право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, проаналізувавши норми чинного законодавства, досліджені докази та встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку за необхідне захистити право позивачів шляхом його визнання, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved