Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

09.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] грошову суму в розмірі 35000 доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту України за курсом Національного банку України на день здійснення платежу в якості суми основного боргу за договором позики; грошову суму в розмірі 79240 грн. в якості штрафу за прострочення повернення суми позики; грошову суму в розмірі 1953 грн. 86 коп. в якості 3% річних. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 14 серпня 2015р. між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики. Відповідно до якого позивач [PERSON] надає [PERSON] грошові кошти у сумі 749000 гривень, що за курсом Національного банку України на момент укладання Договору позики становило 35000 доларів США, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику на умовах та в строк, визначених цим Договором. Згідно з п. 5 Договору позики, позичальник зобовязується повернути всю позику строком до 10 жовтня 2015 року. Крім цього 14 серпня 2015 року, між [PERSON] та [PERSON], укладено договір поруки, згідно якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання боржником основного зобовязання, яким є зобовязання [PERSON] сплатити на користь кредитора суму коштів в розмірі 749000 гривень, що за курсом Національного банку України станом на 14 серпня 2015 року становить суму в розмірі 35000 доларів США з усіма штрафними санкціями в обсязі та умовах згідно договору позики від 14 серпня 2015 року. Станом на день звернення до суду з позовом, боржник грошового обовязку не виконав, чим допустив порушення права позивача. Поручитель, на неодноразові звернення про сплату боргу не відреагував, встановлений договором поруки обовязок не виконав, що зумовлює предявлення до нього вимоги про виконання прийнятого ним на себе грошового обовязку в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву в якій проти задоволення позову в частині вимог, які її стосуються заперечила, посилаючись на те, що між нею та позивачкою [PERSON] 10 грудня 2015 року було укладено Додаткову угоду до договору поруки від 14 серпня 2015 року, відповідно до якої вищевказаний договір поруки розірвано за згодою сторін. Справу просила слухати без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду нотаріально засвідчену заяву в якій позов визнала та просила його задовольнити. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позивальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У відповідності до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Крім цього ч. 2 цієї ж статті передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2015р. між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики. Відповідно до п. 1 Договору позики, Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти у сумі 749 000,00 гривень, що за курсом Національного банку України на момент укладання Договору позики становило еквівалент 35000,00 доларів США, а Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві позику на умовах та в строк, визначених цим Договором. В п. 2 Договору позики зазначено, що грошові кошти в сумі 35000,00 доларів США, що еквівалентні сумі 749000,00 гривень на день підписання цього Договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього Договору Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики. Згідно з п. 5 Договору позики, Позичальник зобовязується повернути всю позику строком до 10 жовтня 2015 року. Відповідно п. 3 Договору, в разі зміни офіційного курсу національної одиниці України протягом строку дії цього Договору, Позичальник зобовязаний повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 35000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день розрахунків. В листі Верховного суду України від 01 липня 2014 року Про аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві зазначено, що незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу. Станом на день розгляду справи в суді грошові кошти за договором позики відповідачем не повернуті. За таких обставин, з відповідача [PERSON] на користь Позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 35 000,00 (Тридцять пять тисяч) доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту України за курсом Національного банку України на день здійснення платежу. Згідно з ч. І ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно п. 9 Договору позики, в разі, коли Позичальник своєчасно та повністю не поверне Позикодавцю позику згідно цього Договору, Позичальник сплачує штраф в розмірі 10 % від суми простроченого зобовязання. Станом на 09.11.2015р. неповернута сума позики за Договором становить 35 000,00 (тридцять пять тисяч) доларів США, що еквівалентна 792 400 (сімсот девяносто дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. (згідно курсу НБУ 22,64 грн./1 долар СІЛА). Таким чином, сума 10 % штрафу за неповернення позики в строк, передбачений Договором складає 79 240,00 (сімдесят девять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. (розрахунок додається). Таким чином, за не виконання зобовязань за Договором Позичальника повинен сплатити Позивачу 3% річних від простроченої суми боргу за договором, що складає 1 953 (одна тисяча девятсот пятдесят три) грн. 86 коп. (розрахунок додається). Виходячи із наведеного загальна сума заборгованості Відповідача 2 за Договором перед Позивачем становить суму основного боргу в розмірі 35 000,00 (Тридцять пять тисяч) доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту України за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, штраф за прострочення повернення позики 79 240,00 (сімдесят девять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. та 3% річних в сумі 1 953 (одна тисяча девятсот пятдесят три) грн. 86 коп. Станом на день складання позовної заяви, Боржник грошового обовязку не виконав, чим допустив порушення права Позивача, яке, згідно статті 55 Конституції України, статті З ЦПК України, піддягає захисту в судовому порядку. Крім цього 14 серпня 2015 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки, згідно якого Поручитель поручився перед Кредитором за належне виконання Боржником [PERSON] зобовязання, яким є зобовязання Боржника сплатити на користь Кредитора суму коштів в розмірі 749000 гривень 00 копійок, що за курсом Національного банку України станом на 14 серпня 2015 року становило суму в розмірі 35 000 доларів США з усіма штрафними санкціями в обсязі та умовах згідно Договору позики від 14 серпня 2015 року. Однак, як стало відомо під час розгляду справи в суді, 10 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору поруки від 14 серпня 2015 року, відповідно до якої вищевказаний договір поруки розірвано за згодою сторін. Сторони не мають жодних претензій одна до одної. Таким чином, зважаючи на неповернення відповідачем [PERSON] позивачеві суми позики, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення суми боргу в розмірі 35000 доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту України за курсом Національного банку України на день здійснення платежу в якості суми основного боргу за договором позики; грошову суму в розмірі 79240 грн. в якості штрафу за прострочення повернення суми позики; грошову суму в розмірі 1953 грн. 86 коп. в якості 3% річних з візповідача [PERSON], в задоволенні вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити. Крім цього у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в користь держави.

Outcome: partial