overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, через різницю їхніх характерів, різного світогляду. В їх стосунках не залишилось більше почуттів, що робить шлюбні відносини неможливими. В звязку з цим збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до судового засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя» редакції № 43 від 22 жовтня 2015 року, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15 липня 1986 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ФП № 098307 виданим повторно 04.10.2013 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 262. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу немає. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, шлюбні відносини між ними були фактично припинені біля 14 років тому. Протягом останнього часу спільного життя в родині були постійні конфлікти які переростали у сварки, через різницю в характерах та світогляді. В стосунках позивача та відповідачки не залишилось більше почуттів, що робить шлюбні відносини неможливими. В результаті цього збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивача. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, зберігати шлюб вважає недоцільним, проте до органів реєстрації актів громадянського стану йти відмовляється, оскільки вважає, що цим має займатись позивач. Тому в органах реєстрації актів громадянського стану розірвання шлюбу зробити неможливо. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сімї вважає неможливим. Зазначила, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з червня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №50. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з червня 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що позивач в 20.01.2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, але має таку можливість, оскільки працює. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Ппозовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5), копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 4), довідкою з місця проживання (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 08.0908.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 15.10.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Вона не працює у звязку з народженням дитини, просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини, і на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дружини і на утримання малолітнього сина. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15.10.2013 року. Шлюб зареєстрований у Баглійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 234. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства не оспорює. Працює і не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, і на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка надала довідку з місця проживання, посвідчену головою квартального комітету виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська [PERSON] (довідка приєднана до матеріалів справи), яка підтверджує, що малолітній [PERSON], [INFO], мешкає з нею за адресою м. Дніпродзержинськ, вулиця Горіхова, 15. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору згідно з Законом України «Про судовий збір», тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць на підставі ч.1 ст. 367 ЦПК України. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи її тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, просила стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], проживаючого за адресою [INFO], працюючого в ПП «Заріцький», смт Казанка, Казанківського району Миколаївської області різноробочим, на її користь аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.09.2015 року до досягнення нею повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити посилаючись на обставини зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, заперечень проти позову не має і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Договір про утримання дітей не укладено, сторони проживають окремо, непрацездатних батьків та інших осіб на утриманні не мають. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.09.2015 року і до досягнення нею повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

08.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що із 09.11.2013 року перебуває із відповідачем у шлюбі, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як у них з відповідачем різні погляди на життя, що призводило до сварок та відчуження. Подружні відносини припинили у вересні 2014 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому вирішила розірвати шлюб, повернувши собі дошлюбне прізвище Стецик. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 09.11.2013 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 8 у виконкомі Страшевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області; при реєстрації одруження позивач змінила прізвище Стецик на [PERSON] (а.с.6); мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з матірю. Як встановлено в суді, сторони припинили подружні відносини, більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не піклуються одне про одного, втратили одне до одного повагу і любов. Суд з метою збереження сімї сторін в порядку, передбаченому ст.111 СК України зупиняв розгляд справи, проте у визначений судом строк вони примирення не досягли. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили одне до одного повагу і любов, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. За спільною згодою сторін дитина [PERSON], [INFO] залишається проживати із матірю. У відповідності зі ст.113 СК України вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища Стецик є підставною і тому також підлягає задоволенню. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

08.09.2015 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] Заява мотивована тим, що остання 07.09.2015 року поступила в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням лікаря МШД - Бердалик, у звязку з тим, що в неї наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, тому необхідне рішення суду про її госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що за направленням лікаря МШД - Бердалик, [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Остання страждає на БАФ, маніакальний стан, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. ЇЇ згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлена в судове засідання [PERSON] пояснила, що психічним розладом не хворіє та непотрібно її госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, який вважає за доцільним задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів психіатрів страждає на БАФ, маніакальний стан, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

08.09.2015 року до суду надійшов вищевказаним позов, у якому позивач просить розірвати укладений ним із відповідачем шлюб, посилаючись на те, що сімя розпалась. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідачка позов визнала повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб від 23.06.2007 року, сторони зареєстрували шлюб у цей же день. Як вказують сторони, вони сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати та витрати при реєстрації розірвання шлюбу, позивач просив покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

08.09.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк», мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, позивачу було нанесено збитки на суму 105\~970,97 грн. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до закону, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10.04.2008 року між Публічним Акціонерним Товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», [PERSON] був укладений кредитний договір № 23/036/08-ZKLN-1, згідно з умовами якого банк надав позичальнику не відновлювальну кредитну лінію у розмірі 282\~800,00 гривень з розрахунку 16 % річних за користування кредитом на строк з 10.04.2008 року по 09.04.2023 року. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

08.09.2015 року по вказаній цивільній справі ухвалене рішення, яким позовні вимоги Колективного підприємства « Полтавська бавовнопрядильна фабрика», [PERSON] задоволені. Зобов»язано [PERSON] не чинити перешкоди КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та [PERSON] в поселенні на ліжко-місце в кімнату [ADDRESS]. Вселено [PERSON] на ліжко-місце в кімнату [ADDRESS]. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. При ухваленні рішення суд не вирішив питання про судові витрати. Ч.1 ст. 220 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;4) судом не вирішено питання про судові витрати. При пред»явленні позовних вимог позивачі понесли судові витрати по сплату судового збору у розмірі по 243грн. 60 коп. кожен. Оскільки позовні вимоги задоволені вказані витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

08.09.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 06.05.1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися через втрату взаєморозуміння, між ними часто виникають сварки, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], відповідач [PERSON] проти позову не заперечує\~\~ (а.с. 22,23 -\~\~заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~\~06.05.1995 року, про що Саксаганським відділом РАГС м. Кривого Рогу зроблено актовий запис № 284 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про укладання шлюбу). В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 6,7 копії свідоцтв про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дітей і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved