overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

07.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27 квітня 1984 року у Палаці одруження «Дзержинський» м. Харків, про що є актовий запис № 776. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2005 року. Від спільного життя з відповідачем мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу неможливо. 18.07.2018 року позивачка уточнила позовні вимоги в частині прізвища відповідача та просила вважати вірним прізвище відповідача - [PERSON] Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що відповідача [PERSON] вона не бачила 15 років, сина [PERSON], [INFO], виростила сама. Мати [PERSON] хворіла і вона більшу частину часу проводила за її місцем проживання. Борги за комунальні послуги за місцем реєстрації, про які зазначає відповідач [PERSON] в своїй заяві, вона сплатила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив суду заяву, у якій виклав свої заперечення на позовну заяву, та зазначив, що його прізвище «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено у позові. Позивачка [PERSON] разом з сином мешкають окремо від нього, однак вони всі зареєстровані за однією адресою та мається борг за комунальні послуги. Він вважає, що поки позивачкою [PERSON] не будуть сплачений борг за комунальні послуги, питання щодо розірвання шлюбу ставити зарано. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1984 року, про що є актовий запис № 776 у Палаці одруження «Дзержинський» м. Харків, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2005 року. Частиною 1 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 ЦПК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 ЦПК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані зі сплатою нею судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.02.2015 року, від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.02.2015 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між ним та відповідачем. В своїй заяві позивач зазначив, що вони з відповідачем з 09 травня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Вони з відповідачем з серпня 2017 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося через відсутність взаємопочуттів. Спільне подружнє життя суперечить його інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просив суд, шлюб укладений між ним та відповідачем у Опришківській сільській раді Глобинського району Полтавської області 09 травня 2009 року, актовий запис №02 - розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності . Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 09 травня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим Опришківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 09 травня 2009 року, актовий запис №02 (а.с. 10). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося через втрату взаємопочуттів. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 24.07.2012 року в сумі 42175 грн 84 коп. і понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 24.07.2012 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 24400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 27.6% річних (далі по тексту - Договір, а.с. 12-28). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 16.11.2017 року становить 42175 грн 84 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 7970 грн 88 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 19912 грн 14 коп., пеня - 11808 грн 26 коп., штраф - 2484 грн 56 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 7-11), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри, розходження поглядів на сімейні відносини. З 2014 року фактичні шлюбні відносини припинені і проживання однією сім»єю також припинено. З грудня 2015 року проживає з іншою жінкою, з якою має сина. На розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідач не погоджується. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 26.09.2017 року серії І-ТТП №158161. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 11 листопада 2011 року зареєстрований Богданівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №3. Проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 листопада 2011 року Богданівською сільською радою, Новосанжарського району, Полтавської області, актовий запис №3 (а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує вказане питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], що народилась 01.07.1992 року в м. Первомайськ Миколаївської області відносно синів [PERSON], що народився 13.02.2010 року в с. Чаусово-ІІ Первомайського району Миколаївської області та [PERSON], що народився 08.05.2012 року в с. Чаусово-Друге Первомайського району Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що син позивачки [PERSON] в 2009 році зареєстрував шлюб з відповідачкою і від шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 11.01.2014 року батько дітей загинув і після його смерті мати дітей почала зловживати спиртними напоями та ухилятись від догляду за дітьми, не дивлячись на неодноразові попередження та зауваження, в звязку з чим з 01.09.2017 року діти проживають з позивачкою, а мати ними взагалі не цікавиться. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, а позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень по суті позову не надала. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, а позов підтримує і просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із копій свідоцтв про народження видно, що [PERSON], народився 13.02.2010 року в с. Чаусово ІІ Первомайського району Миколаївської області, актовий запис про народження №02 від 18.02.2010 року та [PERSON], народився 08.05.2012 року в с. Чаусово-Друге Первомайського району Миколаївської області, актовий запис про народження №4 від 15.05.2012 року і їх батьками є відповідачка та [PERSON], який помер 11.01.2014 року, згідно копії свідоцтва про смерть. Згідно характеристики від 11.10.2017 року та довідки від 14.11.2017 року Ленінської сільської ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON] мешкає в с. Чаусово Друге по вул.. Миру, 19 без реєстрації, вихованням дітей практично не займається, не приймає участі в житті дітей та їх розвитку. Діти проживають разом з бабусею [PERSON] по вул.. Шкільній, 43 в с. Чаусово Друге. Згідно висновку органу опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації від 30.11.2017 року необхідно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її синів. На підставі викладеного судом встановлено, відповідно до вимог ст. 81 ч.1 ЦПК України, що відповідач протягом 2016-2017 років не забезпечує виховання, розвиток та утримання дітей, як передбачено ст. 150 СК України, а тому на підставі ст. 164 ч.1 п. 2 СК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ч.2 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останньою судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 2000 грн. на період її навчання у Житомирському державному університеті імені [PERSON] щомісячно, з моменту подачі позовної заяви до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в розмірі 900 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву до суду про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково лише у сумі 900 грн. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд приймає до уваги, те, що позивач не працює, навчається у навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює та може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, а тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти з урахуванням розміру заробітку відповідача у розмірі 900 грн. щомісячно до закінчення позивачем навчання, що не позбавляє її можливості звернутися у подальшому до суду з позовом про стягнення аліментів в разі продовження навчання. Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та стягує, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.07.2006 року в органі реєстрації актів цивільного стану. Зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. На даний час відповідач перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою, від якого має двоє дітей. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.07.2006 року серії І-ТТП №016322. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №043075. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved