Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

10.04.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Петропавлівська районна державна адміністрація (далі - третя особа) про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є батьком їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Донька постійно мешкає з позивачем. Відповідач з 2013 року не приймає ніякої участі у вихованні доньки, не забезпечує її матеріально, не сплачує встановлені рішенням суду аліменти, внаслідок чого станом на 15.03.2019 утворилася заборгованість на суму 43406,26 грн, не цікавиться життям дитини, взагалі її не провідує та не бачиться з нею, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини. Донька повністю знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Петропавлівської районної державної адміністрації відповідача доцільно позбавити батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач згідно з рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2009 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує. Незначні суми коштів останнім часом позивачу передає мати відповідача. Відповідач ніде не працює. На життя заробляє тимчасовими підробітками, які витрачає на свої власні потреби, хоча має можливість за своїм матеріальним станом надавати допомогу на утримання доньки. На утриманні у відповідача інших осіб немає. Позивач не має змоги самостійно матеріально забезпечувати доньку. Позивач просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 % частини всіх видів заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3600 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 провадження у зазначеній справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання. Відповідач відзиву на позов не надав. Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 закінчене підготовче провадження і призначений судовий розгляд по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі за наявними матеріалами у справі. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03.09.2005 сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 03.09.2005 Верхньосамарською сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с. 10). Відповідач та позивач є відповідно батьком та матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.12.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 13). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 11). 04.06.2015 позивач уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 12). Перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , позивач народила сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14). У приватній власності позивача перебуває житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7191714, виданим 10.05.2005 КП «Павлоградське МБТІ» (а.с. 15). Позивач працює у відділі культури, туризму, національностей та релігій Петропавлівської районної державної адміністрації на посаді завідувача сектором КЗ «Петропавлівський районний народний історико-краєзнавчий музей Петропавлівської районної ради». ЇЇ заробітна плата за період з 11.10.2018 по 28.02.2019 становить 17752,43 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 26.03.2019 № 52 (а.с. 16). Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 2-666/2009 р. від 15.06.2009 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та на утримання непрацюючої дружини аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 17). З 23.06.2018 на виконанні Кальмуського відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавчий лист 188/316/13 - ц про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, заборгованість по аліментам станом на 28.02.2019 складає 43406,26 грн, що підтверджується листом № В-4 від 03.12.2018, довідкою № В - 52935769/4 від 03.12.2018, довідкою № В - 52935769/4 від 15.03.2019 (а.с. 18-20). Згідно з довідкою № 1660, виданою 13.02.2019 Петропавлівською селищною радою, за період проживання на території Петропавлівської селищної ради на адресу [PERSON] до виконкому селищної ради зауважень та скарг не надходило (а.с. 21). Згідно з довідкою № 1659, виданою 13.02.2019 Петропавлівською селищною радою, за період проживання на території Петропавлівської селищної ради на адресу [PERSON] до виконкому селищної ради зауважень та скарг не надходило (а.с. 22). Відповідно до характеристики № 65, виданої 20.03.2019 начальником відділу культури, туризму, національностей та релігій, [PERSON] з 11.10.2018 працює у відділі культури, туризму, національностей та релігій Петропавлівської районної державної адміністрації на посаді завідувача сектору КЗ «Петропавлівський районний народний історико-краєзнавчий музей Петропавлівської районної ради». Заміжня, виховує двох дітей. За характером спокійна та врівноважена, за час роботи зарекомендувала себе, як відповідальна дисциплінована та працьовита, сумлінно виконує свої обов`язки. В колективі користується повагою (а.с. 23). Згідно з характеристикою № 61 від 19.03.2019 Петропавлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 з професійним навчанням [PERSON] , учениця 4 - Б класу, із задоволенням відвідує школу, усвідомлює важливість і необхідність навчання, досить легко вступає в контакт, правильно сприймає ситуацію, розуміє її сенс, адекватно поводиться. Навчанням та вихованням дівчинки займається мама, яка є надійним помічником та підтримкою своєї доньки. Неодноразово вони були учасниками не тільки шкільних, але й Всеукраїнських творчих конкурсів. За час навчання батько до школи ні разу не з`являвся (а.с. 24). З акту обстеження матеріально - побутових умов життя позивача від 27.03.2019, складеного депутатом Петропавлівської селищної ради Замурою Л.М., вбачається, що позивач проживає у будинку [ADDRESS] , разом з нею проживають її чоловік [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] Будинок опалюється вугільним та електричним опаленням, обладнаний каналізацією. У будинку чотири житлові кімнати. У доньки Мілани окрема кімната, облаштована меблями, окреме ліжко, є комп`ютер. У дитини достатньо одягу. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, не забезпечує матеріально та не цікавиться життям дитини взагалі (а.с. 25). Згідно з висновком органу опіки та піклування Петропавлівського районної державної адміністрації від 10.12.2018 вихідний №2195/0/349-18, [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Встановлені судом правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України та Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Але в порушення цього, відповідачка взагалі усунулася від виконання своїх обов`язків матері, не піклується про її здоров`я, не приймає участі у її вихованні. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, але за весь цей час мати проявляла байдужість до долі своєї дитини. Статтею 25 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти, які залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави, але відсутність у неповнолітньої дитини відповідного статусу не дає можливості на реалізацію права дитини, позбавленої батьківського піклування. Суд також враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, який у рішенні «Піні та інші проти Румунії» зазначав, що інтереси дитини мають переважати над інтересами батьків (усиновителів). Таким чином, позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтована доказами, відповідає нормам законодавства України та інтересам малолітньої [PERSON] . Стаття 166 СК України визначає, що особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ч.1). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.3). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. При вирішенні справи суд керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідачки. Щодо зміни способу стягнення аліментів з відповідача, суд зазначає таке. Згідно з нормою ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК). Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1). Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2). Відповідач ніде не працює, має непостійні, мінливі заробітки від виконання тимчасових робіт, без оформлення трудових відносин. Розмір таких заробітків суду не відомий. Матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, про що свідчить утворення заборгованості зі сплати аліментів. На утриманні у відповідача інших осіб немає. Доходів позивача недостатньо для належного утримання дитини, на утриманні позивача також перебуває малолітня дитина від другого шлюбу. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 134/192/17, провадження № 61-21739св18. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини, незважаючи на позбавлення його батьківських прав, повинен утримувати її і має таку можливість, будучи працездатним, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів підлягає задоволенню. Слід змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної вимоги щодо аліментів на підставі п.7) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», отже, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України він має бути стягнений з відповідача у розмірі, визначеному у ст.4 Закону України «Про судовий збір» для немайнових спорів, а саме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року, тобто 768 гривень 40 копійок. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені квитанцією від 10.04.2019 судові витрати на сплату судового збору за подання позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав в розмірі 768,40 грн (а.с. 1-2). На підставі викладеного, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 164, 165, 166, 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved