Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

10.02.2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір - [PERSON] , після її смерті залишилась земельна ділянка розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах. У визначений законом термін позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Вказує, що відповідач по справі [PERSON] , у визначений законом термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та до суду із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не звертався. Просить суд, визнати за ним, право власності на земельну ділянку розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пальчевське» та на яку [PERSON] 22.12.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0103760, відповідно до рішення Ківерцівської РДА від 23.12.1996 року №354, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.02.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 01.03.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив де вказує, що позов є безпідставним, оскільки позивач звернувся до суду з метою порушення його прав та інтересів так як він вступив у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, а тому має право на 1/2 частку спірного майна спадкодавця, просив у задоволенні позову відмовити. 03.03.2021 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив де зазначив, що доводи відповідача викладені у відзиві не відповідають дійсності та не ґрунтується на законі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 22.03.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив в якому зауважив, що позивач намагається досягнути одноосібного права на земельну ділянку ПАЙ, після смерті їхньої матері [PERSON] , в порядку спадкування, а також вказує, що дане майно необхідно поділити порівну між ним та позивачем. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.01.2008 року, про що було зроблено відповідний актовий запис за №02 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пальчевське» та на яку [PERSON] 22.12.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0103760, відповідно до рішення Ківерцівської РДА від 23.12.1996 року №354 (а.с. 9). Належність вищевказаного нерухомого майна [PERSON] також підтверджується довідкою на земельний пай виданою виконавчим комітетом Хорлупівської сільської ради №692 від 07.11.2013 року (а.с. 10). Як вбачається із спадкової справи №409/2008, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] вступивши у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви до Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області (а.с. 37-51). Крім того, як вбачається з вище вказаної спадкової справи, відповідач у визначений законом термін не звертався до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Також, дані обставини підтверджуються довідками виданими Хорлупівською сільською радою №690 та №691 від 07.11.2013 року, витягами із спадкового реєстру №15322322 та №15322329 від 03.07.2008 року, (а.с. 44-47). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме що, [PERSON] приходиться [PERSON] матір`ю, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.08.1959 року (а.с. 7). Позивач у визначений законом термін звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця (а.с. 11). Разом з тим, доводи відповідача про те, що він вступив у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви про прийняття спадщини не знайшли своє підтвердження, оскільки із дослідженої судом спадкової справи №490/2208 вбачається, що спадкоємцем, який вступив у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви до Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області являється [PERSON] , тобто позивач по справі. Водночас, доводи відповідача наведені у відзиві про те, що позивач надав суду недостовірну довідку видану Хорлупівською сільською радою від 07.11.2013 року спростовуються вище вказаною спадковою справою, а копія довідки виданої Хорлупівською сільською радою №40 від 22.02.2021 року надана відповідачем в якості підтвердження факту спадкування ним спірного нерухомого майна не вбачається в матеріалах тієї ж спадкової справи. Крім того, в судовому засіданні відповідач - [PERSON] підтвердив, що довідка Хорлупівської сільської ради №40 від 22.02.2021 року видана помилково, а також те, що останній не звертався до нотаріуса, та до дня смерті не проживав спільно із спадкодавцем. Разом з цим, відповідач не подав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Суд, не бере до уваги, твердження [PERSON] про порушення його прав та інтересів, оскільки останній не надав суду ні заяви про прийняття спадщини, ні заповіту або ж договору про поділ між ним та позивачем спірного майна та інших документів які мали б суттєве значення для вирішення справи, а тому дані обставини викладені відповідачем не відповідають дійсності. Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пальчевське» та на яку [PERSON] 22.12.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0103760, відповідно до рішення Ківерцівської РДА від 23.12.1996 року №354, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved