Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

08.02.2016 року представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитної заборгованості Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.04.2013 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 50008364, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 95 584,50 грн., що еквівалентно на дату укладання кредитного договору 11 736,80 доларів США, строком на 60 місяців, зі зміною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Позивач також зазначив, що 15.04.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу транпортний засіб -VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску. Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 3.2.1. умов кредитування у випадку порушення відповідачем [PERSON] терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача [PERSON], позивач просив, в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 50008364 від 10.04.2013 року у розмірі 210 331,95 грн. звернути стягнення на предмет застави (автомобіль VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску), згідно договору застави № 50008364 від 15.04.2013 року, шляхом його реалізації на торгах відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про підтримання позову та розгляду справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 10.04.2013 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 50008364, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 95 584,50 грн., що еквівалентно на дату укладання кредитного договору 11 736, 80 доларів США, строком на 60 місяців, зі зміною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску (а.с.10). Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач [PERSON]зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до положень п. 1.3.1. загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати щомісячні платежі відповідно до графіку погашення. Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем, визначено відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі. Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту . Згідно п. 1.6. умов кредитування, виконання зобов'язання відповідача [PERSON] за цим договором забезпечується договором застави транспортного засобу, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу транпортний засіб -VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску. Відповідно до п. 3.2.1. умов кредитування у випадку порушення відповідачем [PERSON] терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору (а.с.11-14). Однак, в порушення умов договору, з жовтня 2014 року відповідач [PERSON] почав не виконувати свої зобов'язання за договором щодо сплати щомісячних платежів. У зв'язку із систематичним невиконанням умов договору 03.10.2014 року позивачем було направлено відповідачу [PERSON] вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50008364 з вимогою повернути суму кредиту (а.с.30-31). Проте 11.11.2014 року вимога повернулася на адресу позивача. Згідно із умовами кредитного договору, а саме п. 3.3. відповідач [PERSON] зобов'язаний повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних-осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. З огляду на вищевикладене, терміном повернення суми кредиту є 16 жовтня 2014 року. Однак, у встановлені строки відповідач [PERSON] не повернув кредит та не сплатив заборгованість. Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статті 19, 20 Закону України «Про заставу» встановлюють, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 1-2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 2.1.1. договору застави у разі невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором, позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 Договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. Відповідно п. 5.4. договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. 18.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 252, щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором (а.с.33). 03.03.2015 року державним виконавцем Деснянського районного управління юстиції у м.Києві [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 46730620 щодо примусового звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса № 252 від 18.02.2015 р. (а.с.32). 16 березня 2015 року предмет застави, а саме: транпортний засіб -VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску оголошено в розшук (а.с.35). Як вбачається з копії вхідного платежу, 27 листопада 2015 року відповідачем [PERSON] перераховано грошові кошти у погашення суми кредиту, у розмірі 180 188, 97 грн., яка була зарахована позивачем в рахунок погашення суми заборгованості за договором в порядку черговості, відповідно до п.1.7 договору (а.с.36). Однак, враховуючи те, що з моменту направлення вимоги відповідачу [PERSON] та моменту зарахування сплачених, відповідно до умов договору коштів, сума кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі. Враховуючи суму коштів, що була отримана позивачем від відповідача [PERSON] у погашення кредиту, станом на 04.01.2016 р., сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить 6 197,35 доларів США. Чинний курс ПАТ «Креді [PERSON]» станом на 31.12.2015 року складав 24,050 грн. за 1(один) долар США. Таким чином, сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 108 325,04 грн.-(4504,16 доларів США х 24,050 грн. = 108 325,04 грн.) Відповідно до ч. 1. ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із умовами кредитного договору процентна ставка становить 9,90 %. Виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 90 606,91 гри., кількість днів прострочення сплати суми кредиту (строк користування кредитом) становить 34 днів (з 01.12.2015 року по 04.01.2016 року), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 108 325,04 х 9,90 % х 34/360 = 1 012,83 грн. Враховуючи вищевикладене, загальна сума основного боргу зі сплати кредиту за договором становить 109 337, 87 грн. Згідно із п.3 ч.1. ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст.549 ЦК України. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, відповідно п. 8.2. договору, у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в статті 3.3. (до 30 (тридцятого) календарного дня з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачу [PERSON]В.), відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % від суми кредиту. Виходячи з того, що сума кредиту становить 95 584,50 грн. розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить : 95 584,50 х 20% = 19 116, 90 грн. Таким чином, штраф за порушення зобов'язань, вказаних в п. 3.3. договору становить 67 319,00 грн. В п. 8.4. вказано, що у випадку порушення відповідачем [PERSON] вимог п. 5.5. договору, він сплачує на вимогу позивача, а саме штраф в розмірі 15% від суми кредиту. Зазначена штрафна санкція не застосовується за умови отримання відповідачем додаткового кредиту на страхування, укладення відповідної додаткової угоди та належного виконання такої додаткової, угоди. Оскільки, станом на момент подання позовної заяви, кредит позивачу не повернутий, відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання, погоджені в п. 3.3. договору. Виходячи з того, що сума кредиту становить 95 584,50 грн. розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить: 95 584,50 х 15% = 14 337, 67 грн. Таким чином, штраф за порушення відповідачем [PERSON] вимог п.5.5. договору становить 14 337,67 грн. Отже, загальна сума штрафних санкцій за договором становить 33 454,57 грн. Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Таку позицію займає і судова практика (зокрема таке розуміння 3 % річних закріплено у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19 серпня 2003 року). Станом на 04 січня 2015 року, відповідачем [PERSON] не виконано наступні грошові зобов'язання: Загальна сума 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем [PERSON] грошових зобов'язань за цим договором складає 311,62 грн. Згідно із ч. 3. ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2.1.1. договору застави, заставодержатель має право, уразі не виконання заставодавцем зобов'язань за договором, зазначеним у п. 1.3. цього договору -задовольнити, у повному обсязі, за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку, зазначеному в розділі 5 цього договору, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. Відповідно до п. 5.4. договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. Відповідно до п. 5.4.1. договору застави реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом продажу з публічних торгів. Станом на 04.01.2016 року звернення стягнення на предмет застави й досі не здійснено. Заборгованість за договором відповідачем [PERSON] не сплачена. Позивач, за таких умов, був вимушений скористатися своїм правом відповідно до договору і чинного законодавства почати процес повернення заборгованості за договором. При цьому, позивач звернувся до спеціалізованої організації, а саме до ТОВ «Тріпл Сі» та ТОВ «Юридичної фірми «Вернер» для супроводження процесу стягнення заборгованості та підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору та представництва інтересів позивача у суді (а.с.37-59). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 8.5. Договору збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною, понад штрафні санкції. Таким, чином позивач поніс витрати у зв'язку із супроводженням процесу стягнення заборгованості, у розмірі 45 501,36 грн., що підтверджується наступними документами: рахунком-фактурою № 566 від 01.12.2015 року і платіжним дорученням № 500010000 від 07.12.2015 року (а.с.47-48). Дана сума грошових коштів має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 54 601,53 грн., так-як [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Окрім того, позивач поніс витрати у розмірі 10 000 грн., у зв'язку із необхідністю підготовки позовної зави про стягнення заборгованості та збитків за договором та представництвом інтересів в суді, що підтверджується наступними документами: договором про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року; додатковою угодою № 8 від 09.01.2013 року до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року; додатковою угодою № 138 від 28.04.2015 року до договору про надання юридичних послуг № 17/2010 від 15.10.2010 року; рахунком-фактурою № 217 від 07.05.2015 року. Дана сума грошових коштів також має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 12 000 грн., так-як [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Окрім того, відповідно до 5.5. договору відповідач [PERSON] зобов'язувався забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань за Договором, протягом усього терміну дії договору. Згідно з пунктом 5.6. договору, в тому випадку якщо відповідач [PERSON] не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки обумовлені договором страхування, вказаними в 5.5. договору, відповідач [PERSON] надав згоду і доручив позивачу здійснити від його імені і за рахунок відповідача сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Оскільки, починаючи з жовтня 2014 року, відповідачем [PERSON] було порушено зобов'язання, вказані в п. 5.5. договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором страхування, станом на момент подання позовної заяви на виконання п. 5.6. договору позивачем було сплачено страхові платежі за січень 2016 року, які відповідачем [PERSON] не компенсовані. Дана сума грошових коштів має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 626,36 грн., так-як [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Таким чином, з огляду на вищенаведене, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем, складає 210 331,95 грн. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» також слід стягнути судові витрати по справі відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved