Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

09.06.2020 до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] , у якій вона виклала прохання постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина, [PERSON] у розмірі ј частки з усі видів заробітку. В обґрунтування своїх позовний вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11.10.1997 року. На даний час у провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна справа про припинення їх шлюбу. Їх спільний син [PERSON] , [INFO] на даний час навчається на V курсі Харківського національного університету радіоелектроніки, факультет ІРТЗІ, спеціальність СТЗІ на денній формі навчання на бюджетній основі. У зв`язку із припиненням спільного проживання повнолітній сина перебуває на повному її утриманні і на даний час вони опинились у скрутному матеріальному становищі. Посилаючись на те, що позивачка самостійно не в змозі забезпечити потреби їх сина, вона просить стягнути аліменти на його утримання з відповідача, який припинив надавати матеріальну допомогу після припинення спільного проживання сім`ї. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити її позов. У своїх поясненнях суду повідомила, що сина не зареєстрований разом з нею, так як вона винаймає житло. Однак коли він приїздить з навчання в м. Миргород він проживає разом з нею і саме вона допомагає сину нести всі фінансові витрати під час навчання та проживання у м. Харків. Незважаючи на те, що син навчається на бюджетній формі та останніх пів року отримував стипендію, розмір якої становить близько 1000 грн, він потребує постійної матеріальної допомоги, так як навчання у великому місті вимагає додаткових коштів на переїзди, придбання підручників, посилене харчування, як особі яка додатково займається спортом. Інтереси відповідач у судовому засіданні були представлені адвокатом Яковенко Г.М., який заперечив позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, з підстав того, що вона не має статусу особи, яка наділена повноваженнями звертатись до суду з позовною заявою у порядку статті 199 СК України. Сина учасників справи [PERSON] , 1998 року народження є повнолітньою особою, яка навчається на 5 курсі вищого навчального заходу, зареєстрований та проживає у м. Харків, а тому має право самостійно звернутись до суду з позовною заявою з приводу стягнення аліментів. Відповідач не заперечує свого обов`язку допомагати повнолітньому сина під час його навчання, однак вважає, що аліменти повинен отримувати він особисто, а не його мати. З приводу пред`явлення позовної заяви [PERSON] вважає їх безпідставними та намаганням колишньої дружини контролювати доходи колишнього чоловіка. Присутній у судовому засіданні 16.09.2020 [PERSON] підтримав позовні вимоги матері та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що він дійсно зареєстрований в гуртожитку у м. Харків, однак після припинення шлюбних відносин між батьками, матеріальну допомогу, без якої він не зможе прожити у м. Харкові, йому надає лише мати. Батько припинив допомагати допомогу. [PERSON] суду повідомив, що лише за рахунок стипендії прожити йому неможливо, так як окрім оплати гуртожитку, придбання посібників для навчання, оплати проїзду йому також потрібно харчуватись та придбати одяг. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . На даний час позивачка та відповідач не проживають однією сім`єю та перебувають у процесі припинення шлюбних відноси. Незважаючи на відсутність довідки з навчального закладу, сторонами визнається та не заперечується факт того, [PERSON] дійсно навчається на V курсі Харківського національного університету радіоелектроніки, факультет ІРТЗІ, спеціальність СТЗІ на денній формі навчання на бюджетній основі. Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 4 вказаної статті перебачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Незважаючи на те, що позивачка та її повнолітній син мають різні міста реєстрації, суд вбачає, що вона не позбавлена можливості звертатись до суду про стягнення аліментів на підставі ст. 199 СК України. У даному випадку суд вдається до більш ширшого трактування поняття «проживання» вказаного у статті 199 СК України. На переконання суду наявність реєстрації повнолітньої дитини у гуртожитку іншого міста не припиняє зв`язок з одним або обома своїми батьками щодо можливості проживати з ними відносно тривалі проміжки часу, поза межами навчального періоду. Як встановлено з пояснень [PERSON] після припинення спільного проживання його батьків він проживає разом з матір`ю і лише вона надає йому посильну матеріальну допомогу, він підтримує вимоги матері та просить їх задовольнити. У позовній заяві [PERSON] просить стягувати аліменти в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Натомість суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, вважає за доцільне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, яка складатиме 1/6 частку.

Outcome: partial