overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

08.10.2014 року позивач подала в суд позов, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність відповідача. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 18 травня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 270. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько» вказаний [PERSON]. Неповнолітня дитина мешкає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом, також суд враховує, що у відповідача відсутні інші аліментні зобов'язання. Крім того, суд при визначенні розміру аліментних платежів виходить з розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний Бюджет України на 2014 рік», який з 01.01.2014 року для дитини віком до 6 років складає - 1032 грн. на місяць та приходить до висновку, що 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку аліментних платежів щомісяця, буде достатнім розміром коштів, який в певній мірі забезпечить необхідні потреби на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

08.10.2014 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №500961625, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 32286,29 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних від непогашеної суми кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 09.10.2019 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 32286,29 грн., а відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 09.07.2015 року має прострочену заборгованність по тілу кредиту в розмірі 31209,55 грн., за відсотками у розмірі 2497,06 грн., по комісії в розмірі 4881,66 грн. та штраф в розмірі 1395,66 грн., які просять стягнути з відповідача та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши клопотання про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про визнання позову та слухання справи у її відсутності. Неявка сторін у судове засідання є підставою згідно ч.2 ст.197 ЦПК України для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так [PERSON] згідно кредитного договору №500961625 від 08.10.2014 року, графіка платежів, анкети позичальника на отримання кредиту (а.с.5-11), отримала від позивача кредит в сумі 32286,29 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних від непогашеної суми кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 09.10.2019 року, однак не сплачувала заборгованність по кредиту і відсотків по ньому, чим порушила графік погашення кредиту та процентів і умови договору, внаслідок чого станом на 09.07.2015 року має прострочену заборгованність по тілу кредиту в розмірі 31209,55 грн., за відсотками у розмірі 2497,06 грн., по комісії в розмірі 4881,66 грн. та штраф в розмірі 1395,66 грн., що підтверджується доданим розрахунком боргу (а.с.12). Згідно ст.ст. 526, 525, 611, 1049, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі...) у строк та в порядку, що встановлені договором; позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору, вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

08.10.2014 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.07.2009 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалося. На даний час фактично припинені подружні стосунки. Вважає, що шлюб розпався і просить його розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з позовом погодився, хоча пояснив, що не бажає розлучення, оскільки любить дочку та дружину. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час не підтримують шлюбні відносини за ініціативою позивачки, строк для примирення тривалістю в один місяць, наданий сторонам судом, не змінив наполегливого бажання позивачки розлучитися, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, і шлюб доцільно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального Кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 110 ч. 1 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 частиною 2 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

08.10.2014 р. позов [PERSON] було задоволено. 17.09.2014 р. від позивача надійшла заява щодо виправлення у мотивувальній частині рішення прізвища позивача з «Гармашова» на «Дормідонтова». Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що у суду є підстави внести зміни у текст даного рішення, а тому задовольняє дану заяву. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

08.10.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 11.08.2012 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через непорозуміння, сварки, тому з липня 2014 р. проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. На утримання дитини сплачує аліменти. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнала і пояснила, що з липня 2014 р. з чоловіком проживають окремо. На утримання сина [PERSON] [PERSON] сплачує аліменти. Наміру поновлювати шлюбні стосунки немає. Просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Шулежко. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 26. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис № 152 (а.с. 8, 9). Шлюбні відносини між подружжям припинені з 01 липня 2014 р. і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд зясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають окремо, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній, питання утримання дитини вирішено в судовому порядку рішенням Пятихатського районного суду від 24.12.2014 р.. Відповідно до положень ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

08.10.2015 рок [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про надання права на вступ до шлюбу, зацікавлена особа Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції, в обґрунтування якої зазначила, що вона 05 березня 1998 року народилася у селі Тамарине Снігурівського району Миколаївської області. На даний час вона ще не досягла повноліття. У 2013 році вона познайомилася з [PERSON] , [INFO]. Між нею та [PERSON] склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поважають один одного, тому вона має намір зареєструвати шлюб з громадянином [PERSON]. Коли вона звернулася до ВРАЦХ Овідіопольського районного управління юстиції, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу у прийомі заяви та реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. На момент звернення їй виповнилося 17,5 років. [PERSON] працює та зможе забезпечити в майбутньому їх сім'ю матеріально. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, вони кохають один одного та обидва зацікавлені в реєстрації шлюбу. В звязку з викладеним вона просить суд надати їй право на укладання шлюбу [PERSON] та зобов'язати Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного відділу юстиції зареєструвати шлюб її з [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просить суд її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявилась, але 13.10.2015 року на адресу суду в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла заява, відповідно до якої вона просить суд розглянути справу без участі їх представника згідно вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вибачається з письмових доказів по справі [PERSON] народилась 05.03.1998 року, тобто на час розгляду справи їй виповнилося 17 років 7 місяців та вона також не досягла шлюбного віку. З урахуванням того, що [PERSON] та [PERSON] кохають одне одного і бажають зареєструвати шлюб, заперечень проти цього до суду не надходило, суд вважає, що є усі правові підстави для часткового задоволення заяви, з наданням права на вступ та реєстрацію шлюбу з [PERSON], але при цьому у суду не має підстав для зобовязання зареєструвати шлюб, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на вимогах Закону.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

08.10.2015 року [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності її чоловіка - [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що він за станом свого психічного здоров'я позбавлений можливості в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також встановлення над ним опіки та призначення її піклувальником. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування погодився із заявою лише в частині обмеження цивільної дієздатності [PERSON] та встановлення над ним піклування. В задоволенні решти вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи та цивільну справу № 750/5817/15-ц, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є чоловіком заявниці. З 1998 року він страждає на психічне захворювання, в зв'язку з чим перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні. 10.12.2013 року [PERSON] встановлена І«А» група інвалідності (загальне захворювання). Крім того, лікарською комісією встановлено, що за станом здоров'я він потребує постійного стороннього догляду (а. с. 11). Як убачається з висновку судово-психіатричної експертизи від 27.08.2015 року № 520 (цивільна справа № 750/5817/15-ц, а. с. 43-45) у [PERSON] мають місце ознаки посткомоційного синдрому (F 07.2 - за Міжнародною Класифікаціє хвороб 10 перегляду) і наявний в нього психічний розлад істотно впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частини другої статті 36 Цивільного кодексу України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Оскільки обмежена здатність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними підтверджується матеріалами справи, які в сукупності узгоджуються між собою, а тому є доведеною, вимога заявника про обмеження цивільної дієздатності її чоловіка та призначення над ним піклування підлягає задоволенню. У той же час, в силу положень частини другої статті 60 Цивільного кодексу України, суд призначає фізичній особі піклувальника лише за відповідним поданням органу опіки та піклування. Таким чином, інші особи правом вимоги призначення піклувальника фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, не наділені, а тому в цій частині у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

08.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, укладений між ним та відповідачем 04.12.2010 року. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають, господарство не ведуть. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в липні 2015 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає та залишиться проживати з матірю. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, згодна, щоб донька після розірвання шлюбу залишилася проживали з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Петрова». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 04 грудня 2010 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1020. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, вони погоджуються, що малолітня донька [PERSON] [INFO] залишаться проживати з матірю [PERSON] Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини сторін припинені в липні 2015 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

08.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25.07.1992 року по 11.02.2015 року, однак, починаючи з 1994 року вони спільно не проживали, не спілкувались та не підтримували будь-яких стосунків. [INFO] у відповідача народився син [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записали його, оскільки після розірвання шлюбу не минуло 10 місяців. Враховуючи те, що дитина у відповідача народилася у період, коли вони не підтримували жодних стосунків, тому просить виключити запис його, як батька, з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 25.07.1992 року Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 17. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області 11.02.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАЦС РС Ківерцівського РУЮ Волинської області 04.06.2015 року, батьком [PERSON], [INFO], на підставі ст.122 ч.2 СК України записаний [PERSON], так як від моменту розірвання шлюбу до моменту народження дитини пройшло менше 10 місяців. Судом також встановлено, що з 1994 року [PERSON] та [PERSON] спільно не проживали, не спілкувались та не підтримували будь-яких стосунків. З огляду на викладене, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 122, 124, 126, 127, 136 СК України,

Outcome: approved