Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

08.10.2013 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області, Шевченківської районної адміністрація Львівської міської ради, з участю третьої особи [PERSON], в котрій просять суд визнати розпорядження Шевченківської районної адміністрація ЛМР №1438 від 27.11.1998 року, договір купівлі-продажу між Управлінням приватизації майна Львівської міської ради та [PERSON] від 01.04.1999 року №36, розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 14.02.2005 року №138 про приєднання [PERSON] підвальних приміщень недійсними, визнати реєстрацію права власності недійсною та зобов'язати відповідача повернути позивачу комору. В подальшому позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги (т. 1 а.с. 46-47, а.с. 64-66; т. 2 а.с. 45,т.2 а.с.207) та остаточно звернулися з позовними вимогами до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, [PERSON], [PERSON], з участю третіх осіб [PERSON], ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ЛКП «Янів-405», Львівської міської ради, Управління комунальної власності ДЕП Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації №138 від 14.02.2005 р. у частині приєднання підвального приміщення площею 4,5 кв.м., що знаходиться в підвальному приміщенні площею 25,7 кв.м., до квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що згідно свідоцтва про право власності від 18.08.2003 року Серія [NUMBER] на квартиру [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам сім»ї квартира[ADDRESS], загальною площею 106,90 кв.м., комора в підвалі площею 4,5 кв.м. (а.с.6,7 т.1). Як стало відомо позивачам, мешканець квартири № 1 [PERSON] по [ADDRESS] став власником підвальних приміщень і йому належить підвал 101,0 кв.м., у площу якого увійшла і комора позивачів 4,5 кв.м. Відповідач [PERSON] згідно технічного паспорту від 18 січня 1995 року, інвентарний номер 187, з своєю дружиною, [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] і ніколи, як зазначають позивачі, підвальне приміщення площею 101,0 кв.м. за ними не закріплювалось. В 1998 році за №1436-27.11 Шевченківська районна адміністрація своїм розпорядженням надає [PERSON] в оренду підвальне приміщення 45,5 кв.м. без згоди інших співвласників та мешканців будинку. 01.04.1999 року за №36 з'являється договір купівлі-продажу шляхом викупу між Управлінням приватизації майна Львівської міської ради та [PERSON] 14.02.2005р. № 138 Шевченківська районна адміністрація своїм розпорядженням приєднує [PERSON] підвальні приміщення площею 25,7 кв.м. та 28,7 кв.м. В подальшому Третейський суд своїм рішенням від 03.05.2006 року у справі № 3/8-1/1 за [PERSON] визнав право власності на спірне приміщення підвалу. Позивачі зазначають, що родина [PERSON] захопила комору позивачів площею 4,5 кв.м., що знаходиться в підвальному приміщенні площею 25,7 кв.м., будинку [ADDRESS], таким чином позбавивши позивачів права власності та користування своєю власністю. Тому з метою захисту своїх прав позивачі вимушені звернутися до суду. Позивач [PERSON], яка представляє свої інтереси та інтереси позивачки [PERSON], згідно довіреності, яка міститься в матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог та письмових поясненнях, долучених до справи. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує(ас.56 т.1). Представник відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання 27.12.2016р. не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, подали письмові заперечення проти позовних вимог, просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась,хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена,надала доручення на представлення своїх інтересів в суді представнику [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім цього, звернулися до суду із заявою про застосування позовної давності до позовних вимог та з тих підстав просили відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] на стороні позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник третьої особи Львівської міської ради - Кулик А.Я., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підтримав повністю,данавши суду письмові та усні пояснення, заперечив щодо застосування строку позовної давності. Представники третіх осіб - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Львівської міської ради,ЛКП»Янів-405», Управління комунальної власності ДЕП Львівської міської ради в судове засідання призначене на 27.12.2016 не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду рекомендованою кореспонденцією, про причину неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін та третіх осіб та представників третіх осіб, свідка [PERSON], розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши матеріали справи і всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти. З матеріалів Інвентаризаційної справи на будинки [ADDRESS] (а.с. нвен.справи 252) вбачається, що відповідно до реєстраційного посвідчення на жилий будинок Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 21.08.1997 р. було посвідчено, що будинок [ADDRESS] у м.Львові зареєстрований на праві державної власності за виконкомом Шевченківської районної Ради народних депутатів і знаходився в оперативному управлінні ЖЄО Шевченківського району,затвердженого рішенням виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів № 192 від 14.04.1987 р. Як вбачається з матеріалів Інвентаризаційної справи на будинки [ADDRESS] (а.с. інвен.справи 291 ) відповідно до реєстраційного посвідчення Львівського ОДКБТІ та ЕО від 26.01.1999 р. житловий будинок (в цілому) по [ADDRESS] зареєстрований на праві комунальної власності за Львівською міською радою на підставі рішення Шевченківського райвиконкому м.Львова від 14.04.1987 р. за № 192. Відповідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ЛОДКБТІ та ЕО від 29.09.2003 р. № 15933731 будинок [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності Територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради на підставі рішення № 192 від 14.04.1987 р. Шевченківського райвиконкому м. Львова (Інвентар справа а.с.300 ) У відповідності до ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси,що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст,районів у містах,а ткож об»єкти іхньої спільної власності,що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Судом встановлено,що будинок [ADDRESS] не знятий з балансу місцевих рад та є комунальною власністю Територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 18.01.1995 р. квартира [ADDRESS] житловою пл.74,8 кв.м. зареєстрована на праві особистої власності за [PERSON], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Львівським міським нотаріальним округом 17 січня 1995 р. за р-ром № 818(а.с.334 інвентар ). Згідно реєстраційного посвідчення ЛОДКП БТІ та ЕО від 26.04.1999 (Інвен.справа а.с.274, а.с.29 т.1) на об»екти нерухомого майна приміщення площею 45,5 кв.м. по [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору № 36 купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО від 01.04.1999 р. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації №138 від 14.02.2005 надано дозвіл [PERSON] на переобладнання квартири [ADDRESS] , а саме дозволено влаштувати балкон приєднавши частину сходової клітки пл.7,4 кв.м., та переобладнати квартиру в будинку [ADDRESS] з приєднанням підвальних приміщень; надалі квартира складається Із -підвал:двох допоміжних приміщень пл.(25,7 і 28,7) кв.м.,ванної кімнати пл.19,6 кв.м.,гардеробу пл.17,6 кв.м.,вбиральні пл.1,0 кв.м., коридору пл.6,3 кв.м.; -1-го поверху: чотирьох житлових кімнат,двох коридорів, кухні, гардеробу, балкону(відповідної площі). Згідно зазначеного розпорядження вбачається, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 26.04.1999 р. підвальні приміщення пл.45,5 кв.м. належать на праві приватної власності [PERSON] Під приміщенням квартири знаходяться вільні підвальні приміщення пл.25,7 та 28,7 кв.м.,які згідно з проектними пропозиціями передбачається приєднати до квартири № 1.(інвен.справа а.с.336-337). Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 18.08.2003 року серія [NUMBER], виданого Шевченківською районною адміністрацією, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Дана квартира була приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,загальна площа квартири становить 106,90 кв.м.,комора в підвалі площею 4,5 кв.м. (а.с.6 т.1,7). Відповідно до довідки ЛКП Янів-405 від 05.09.2013р. співвласник [PERSON] помер.(а.с.8 т.1) Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку технічного обладнання елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Згідно представлених суду позивачем письмових доказів, вбачається,що відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 196 від 18.08.2003 р. було передано квартиру [ADDRESS] у власність позивачів (а.с.99-104т.1). Отже, позивачі [PERSON] та [PERSON] набули у законний спосіб право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] загальною площею 106,90 кв.м., у тому числі і на комору у підвалі площею 4,5 кв.м.(а.с.6 т.1,7). Комора площею 4,5 кв.м. належить на праві приватної власності позивачам, є складової частиною підвального приміщення площею 25,7 кв.м., а тому Шевченківська районна адміністрація немала права розпоряджатись майном, яке належить на праві приватної власності іншій особі. Як вбачається з письмової згоди мешканців будинку [ADDRESS], яка міститься у матеріалах справи, у заяві жодним чином не вказана площа підвальних приміщень, які мали намір приєднати мешканці квартири №1.(а.с.139 т.1) Окрім цього, із матеріалів, на підставі яких було прийнято розпорядження №138 від 14.02.2005 видно, що при розгляді заяви [PERSON] про приєднання до квартири спірного приміщення підвалу не з'ясовувалось питання, чи належить вказане приміщення комусь із мешканців на праві власності і чи хтось із мешканців ним користується.(а.с.21 т.1) На підставі даного розпорядження було винесено рішення третейського суду від 03.05.2006, відповідно до якого визнано право власності на приміщення підвалу під літерою 1-6 по [ADDRESS], загальною площею 101 кв.м., зокрема і комора у підвалі площею 4,5 кв.м., яка належить позивачам на праві приватної власності. На момент прийняття рішення третейського суду не могло бути оскарженим особами, які не брали участь у справі, незважаючи на те, що третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки.(а.с.18-20,226,7 т.1) На даницй час рішення Третейського суду оскаржено. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.06.2006 р. (а.с.209-214,215-216 т.1) вбачається, що [PERSON] має у приватній власності приміщення підвалу літ.1-6,заг.пл.101,0 кв.м. у [ADDRESS] на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Львівській Асоціації учасників ринку нерухомості Третейської палати України від 03.05.2006 р. За даних умов, суд вважає, що первинним способом набуття права власності на комору площею 4,5 кв.м. є приватизація відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а після приватизації позивачі [PERSON] та [PERSON] жодних правочинів щодо комори площею 4,5 кв.м. не вчиняли. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 12.04.2013 р., яке ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08.07.2013р. залишено в силі(а.с.49-55 т.1) встановлено, що родина [PERSON] та [PERSON] підвальним приміщенням пл.4,5 кв.м. у буд.[ADDRESS] не може користуватись, так як таке займають інші мешканці даного будинку. Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 20.05.2014 р.(а.с.128-129 т.1) вбачається, що судовим рішенням встановлено,що [PERSON], [PERSON] з набуттям права власності на квартири набули право власності на підвальні приміщення. А саме, [PERSON], мешканеці кв. 8 буд.1-на підвал пл.28,7 кв.м.,[PERSON] мешканці квартири № 6 буд.№ 1-на підвал -4,5 кв.м.,[PERSON] мешканець кв.3 буд.3 на підвал 12,8 кв.м..На зазначені підвальні приміщення є правовстановлюючі документи. Окрім того, рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 30.12.2015р. було встановлено обставини, які є предметом розгляду зазначеної вище справи. Відтак, судом встановлено, що розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської рали від 14 лютого 20105 року № 138 суперечить закону та було скасовано в частині приєднання підвального приміщення пл.28,7 кв.м. до [ADDRESS], оскільки дане підвальне приміщення належить на праві власності [PERSON](а.с.121-123 т.2),яке набрало законної сили відповідно до ухвали апеляційної інстанції від 28.03.20016р. (а.с.132-134 т.2) Відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1,7 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання недійсними угод про відчуження майна та дійсними - у випадках, передбачених ч. 2 ст. 47 ЦК, а також про визнання незаконними актів державних органів, органів місцевого самоврядування про неправомірне втручання у здійснення власником правомочностей щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON], є підставними і підлягають до задоволення. Заяву представників відповідача щодо застосування позовної давності до позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації №138 від 14.02.2005 р. в частині приєднання комори, суд вважає безпідставною, оскільки строк звернення позивачів із зазначеними вище позовними вимогами пропущено з поважних причин, так як про існування оскаржуваного розпорядження Шевченківської районної адміністрації позивачам стало відомо лише під час розгляду цивільної справи №466/5966/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської Ради, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної адміністрації Львівської міської Ради, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи ЛКП «Янів 405» про визнання наказу недійсним, визнання права власності на приміщення, та зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Шевченківської районної адміністрації Львівської міської Ради, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської Ради, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третіх осіб відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної адміністрації Львівської міської Ради, [PERSON] про визнання недійсними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розпоряджень, договору купівлі-продажу та зобов'язання до вчинення дій.

Outcome: approved