Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

09 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання, третя особа Служба у справах дітей Костянтинівської райдержадміністрації, зазначивши, що з літа 2012 року вони з відповідачем спів мешкали та 10 січня 2014 року в них народився син [PERSON], відповідач у свідоцтві про народження записаний батьком дитини, якій він дав свої прізвище та по-батькові. З липня 2014 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинилося у зв*язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Син знаходиться на її вихованні та повному утриманні, вона забезпечує його продуктами харчування, одягом, створює всі необхідні для його життя умови, при цьому не перешкоджає спілкуванню та зустрічам відповідача з дитиною. Однак, останні два роки відповідач жодного разу життям дитини не поцікавився, не забезпечує сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не надає малолітньому сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не приділяє йому батьківської уваги, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов*язками. Відповідач [PERSON] веде негативний образ життя, самоусунувся від виховання свого сина, до якого має байдуже відношення. Через те, що відповідач своєю поведінкою чинить перешкоди для нормального та повноцінного розвитку дитини, просила позбавити його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його доходу з дня пред*явлення позову, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та зазначила, що з моменту народження дитини лише вона постійно нею опікувалася, у відповідача були інші інтереси. Вони зустрілися з відповідачем після припинення спільного проживання та він не поцікавився здоров*ям дитини, її самопочуттям, не запропонував будь-якої допомоги, в тому числі, матеріальної, тобто, життя дитини відповідача не цікавить взагалі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*вився, про час і місце його проведення буву повідомлений належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України (а.с. 47-51). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Костянтинівської райдержадміністрації [PERSON] в судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи без її присутності у зв*язку із службовою зайнятістю, висновок органу опіки та піклування підтримує та не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 53). Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що є сусідом сім*ї позивачки у справі, знає її сім*ю, так як працював з її батьком. Свідок знайомий з відповідачем у справі, йому відомо, що сторони проживали однією сім*єю кілька років за місцем мешкання позивачки та в них у 2014 році народилася дитина. Після народження дитини відповідач почав надовго виїжджати з дому, казав, що шукає роботу, начебто влаштувався працювати з іспитовим строком до іншого міста, неодноразово брав у сім*ї позивачки гроші на поїздки та проживання, однак як потім з*ясувалося всіх обманював та ніде не працював. Будь-якої допомоги своїй дитині, в тому числі матеріальної, відповідач не надає. У теперішній час дитину виховує мати, якій допомагає бабуся, відповідач до дитини не приходить та нею не цікавиться. Вважає, що вчинки відповідача характеризують його негативно, тому він не може займатися вихованням дитини. Заслухавши пояснення позивачки, з*ясувавши думку представника служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] у період 2012-2014р.р. підтримували фактичні шлюбні відносини, від яких мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 575542 (а.с. 12) є відповідач [PERSON] Як вбачається з копії адресної картки Дзержинського ГУ ДМС України в Донецькій області від 16 грудня 2015 року (а.с. 8) малолітній [PERSON], [INFO], разом із матір*ю [PERSON], [INFO], зареєстрований і проживає за адресою: [INFO], де також зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивачка [PERSON], [INFO], за місцем проживання характеризується з позитивного боку, згідно письмової характеристики, наданої головою вуличного комітету, [PERSON] з сусідами не конфліктує, не вживає спиртні напої, не палить, трудолюбива, ввічлива та доброзичлива, її постійно бачать з дитиною, яка доглянута (а.с. 6). Відповідно до акту обстеження умов проживання (а.с. 7) у помешканні позивачки, розташованому за адресою: смт. Петрівка м. Дзержинськ Донецької області, вул. Пролетарська, 64, є всі умови для виховання та утримання дитини, будинок відповідає санітарно-гігієнічним нормам, є водопровід, перед народженням дитини зроблений ремонт та відведено приміщення для матері з дитиною, є побутова техніка, меблі, в тому числі, дитяче ліжко та стіл, на дворі - гойдалка та пісочниця для дитини. Згідно медичного висновку про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданого КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Дзержинська 03 березня 2016 року (а.с. 16) [PERSON], [INFO], за висновком лікарів здоровий, має необхідні щеплення, не потребує медико-педагогічної, медико-соціальної корекції. Батько дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 13-14) згідно копії паспорту зареєстрований за адресою: [INFO], відповідно до відмітки сільського голови Іванопільської сільської ради Костянтинівського району на судовій повістці про виклик до суду (а.с. 51) зі слів матері відповідач за цією адресою не проживає; згідно відомостей Костянтинівського МВ ГУДМС України в Донецькій області № 1236 від 22 березня 2016 року (а.с. 18) [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO], де відповідно до позначки щодо причин невручення поштового відправлення не проживає (а.с. 48). Як вбачається з акту від 01 лютого 2016 року, складеного головою вуличного комітету вул. Пролетарської смт. Петрівка за підписами сусідів (а.с. 15), батько дитини [PERSON], [INFO], - [PERSON], за адресою: смт. Петрівка, вул. Пролетарська, 64, дійсно не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, що підтверджують сусіди: - [PERSON], проживаюча [INFO]; - [PERSON], проживаюча [INFO]. Відповідно до висновку (подання) від 27 квітня 2016 року 12 (а.с. 52), Орган опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації вважає доцільним в інтересах дитини позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої сина [PERSON], 10 січня 2014 року, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, оскільки він не цікавиться життям дитини, не турбується про стан її здоров*я, фізичний та духовний розвиток, не спілкується з сином, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини [PERSON], [INFO], оскільки не піклується про нього та не виявляє батьківської турботи, якої потребує дитина, не займається його вихованням, не спілкується в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не цікавиться життям і здоров*ям дитини, не піклується про її фізичний та духовний стан та не забезпечує сина матеріально. Зазначене дає підстави вважати про наявність винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов*язками, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення його батьківських прав відносно сина. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов*язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, суд вважає за необхідне в порядку ст.ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 09 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог немайнового та майнового характеру з відповідача [PERSON] слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору, на користь позивачки [PERSON], а також у дохід держави, у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved