Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

10.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення та просив усунути йому перешкоди в користуванні власністю будинком №91 по вул. Центральній в с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області шляхом виселення [PERSON] з вказаного будинку, стягнути з відповідача судовий збір. В той же час 16.03.2015 року до суду звернулася представник за довіреністю [PERSON] із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути грошову суму авансу за невиконання умов договору купівлі-продажу вказаного будинку зі сторони відповідача. Ухвалою суду від 31.03.2015 року вказані позовні заяви за клопотанням сторін по справі, були обєднані в одне провадження, оскільки ці позови взаємоповязані і їх спільний розгляд є доцільним (а.с. 25 т.1). 19.06.2015 року представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] надав заяву, в якій просив позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення залишити без розгляду (а.с. 40 т.1), та ухвалою суду від 19.06.2014 року заяву було задоволено, вказаний позов залишений без розгляду (а.с. 45 т.1). Позов [PERSON] про стягнення грошової суми авансу, обґрунтований тим, що 13.10.2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено усну угоду, відповідно до якої вона передала [PERSON] авансовий платіж у розмірі 6500,00 грн. в рахунок купівлі будинку №91 по вул. Центральній в с. Красіно. На підтвердження укладення вказаної угоди та отримання грошових коштів відповідач видав відповідну розписку. Після передачі коштів для оформлення правовстановлюючих документів на будинок, відповідач дозволив вселитися. Через деякий час відповідач відмовився від укладення угоди та повернення переданих йому грошових коштів. Отже вважає, що оскілки договір купівлі-продажу будинку не був підписаний, сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, тобто договір є неукладеним, тому з відповідача підлягають стягненню безпідставно отримані ним грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалися, її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Підтвердила обставини вказані в позові про передачу 13.10.2014 року відповідачу в якості авансового платежу 6500,00 грн. за купівлю будинку. Вказала, що оскільки на будинок не було оформлено правовстановлюючих документів, договір в установленому порядку не міг бути оформлений, однак в усній формі вони домовилися про ціну будинку в 100 000 грн, а також про вселення позивача в будинок 13.10.2014 року та сплату комунальних платежів по тарифам, які надавалися відповідачу. Відповідач, виготовивши, в лютому 2015 року правовстановлюючі документи на будинок відмовився продавати його за обумовлену ціну в 100 000 грн., вказавши, що вартість будинку становить 7700 дол. США, що по курсу станом на лютий 2015 року склала приблизно 280 000 грн., які позивач не в змозі сплатити, а тому 18.02.2015 року вона виселилася з будинку. Однак відповідач не повернув позивачу сплачену суму авансу, хоча угода не відбулася саме з його вини. Відповідач [PERSON] також правом на участь в судовому засіданні не скористався, його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, не заперечував, що дійсно відповідач 13.10.2014 року отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 6500 грн., однак всупереч пояснень позивача ці гроші він отримав в якості завдатку на підтвердження свого зобовязання і на забезпечення його виконання, а не як аванс за домоволодіння. Пояснив, що дійсно між сторонами в вересні 2014 року була досягнута угода про майбутній продаж будинку №91 по вул. Центральній в с. Красіно за 7700 доларів США, що на той час в гривневому еквіваленті дорівнювало 100 000 грн. 30.09.2014 року позивач вселилася до будинку та користувалася ним, а також комунальними послугами до лютого 2015 року. За цей час вона повинна була сплатити за комунальні послуги 1348,52 грн., також нею було пошкоджено майна на суму 7785,15 грн. На момент виготовлення документів на будинок позивач відмовилися від розрахунку, не бажала виселятися з будинку та розрахуватися за комунальні платежі в період користування його будинком. Тому просив в позовних вимогах щодо нього відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Красіно, вул. Центральна, 91, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06.02.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.02.2015 року (а.с. 5, 6-7 т.1) . Позивач [PERSON] мала намір придбати у власність вказане домоволодіння, а тому між сторонами було досягнуто усної домовленості про купівлю-продаж будинку з господарськими спорудами, що підтвердили в судовому засіданні представники сторін та про що сторони вказали в своїх позовних заявах (а.с. 2-3 т.1, 2-3 т.2). 13.10.2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] авансовий платіж за продаж будинку у розмірі 6500 грн., про що [PERSON] написав роз¬писку, оригінал розписки знаходиться в матеріалах справи (а.с. 67 т.1). Доводи відповідача про те, що вказана грошова сума була отримана ним не як авансовий платіж, а в якості завдатку на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються текстом вищевказаної розписки, де чітко вказано, що [PERSON] отримав саме авансовий платіж за продаж будинку Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно зі ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Відповідно до ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що 6500 грн., що були передані позивачкою під розписку відповідачу [PERSON] є авансом, тобто грошовою сумою яку боржник [PERSON] передала кредитору [PERSON] у рахунок майбутніх платежів і зараховується в рахунок майбутніх платежів, оскільки сторони відповідно не оформили договір купівлі-продажу нерухомого майна, про який усно домовилися. Відповідно до ст. 545 ЦК України підписання [PERSON] розписок про одержання коштів від [PERSON] за купівлю-продаж в майбутньому будинку, є підтвердженням виконання зобов`язання [PERSON] На аванс, на відміну від завдатку, не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов'язання. Тому незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути. І якщо продавець отримав як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано, то незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачену нею суму авансу в розмірі 6500 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем [PERSON] за подання позовної заяви сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved