overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

09.09.2020 року до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності спадкові земельні ділянки. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, до суду надійшла заява в якій представник позивача просить суд розглядати справу в їх відсутність,\~ заявлений позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області,\~ в підготовче судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання в якому представник просить розглядати справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує, позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять земельні частки пай розташовані на території Волошинівської та Селичівської сільських рад Баришівського району Київської області, що підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Волошинівського та Селичівського старостинського округу Баришівського району Київської області та копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , та до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, разом з цим позивач прийняв спадщину шляхом фактичного володіння спадковим майном. У ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) міститься важливе положення: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На даний час позивач не має можливості оформити спадкове майно, оскільки у нього не зберігся оригінал Сертифікату про право на земельну частку пай виданий на ім`я [PERSON] . За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідачі визнали заявлений позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти дане визнання та позов задовільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

09.09.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу без її участі, на розірвання шлюбу погоджується. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.01.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

09.09.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 25 лютого 2009\~ року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~\~ Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено. Тому, просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити . Відповідач у судове засідання не з`явилась, надавши\~до суду заяву про розгляд справи без\~її участі, позовні вимоги визнає , не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~ що 25 лютого 2009 року\~ між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 191, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.02.2009 року\~\~(а.с. 3). Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують.\~ Сторонами вживались заходи до примирення, але позитивного результату вони не дали, примирення не досягнуто. За нормами ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~\~та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з його позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України\~ та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе,\~ суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. \~\~Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно,\~\~ подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересах їх дочки, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

09.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30.08.2008 року, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30.08.2008 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

09.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 17469 грн. 75 коп. Ухвалою суду від 10.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд доходить такого висновку. Позивач працює у відповідача на посаді економіста з планування І категорії. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 17469 грн. 75 коп. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

09.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 36543 грн. 76 коп. Ухвалою суду від 10.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд доходить такого висновку. Позивач працює у відповідача на посаді начальника планово-економічного відділу управління економіки та фінансів. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 36543 грн. 76 коп. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

09.09.2020 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не надає регулярної грошової допомоги на утримання дитини, позивач постійно змушена телефонувати та просити допомогу, відповідач відмовляється, мотивуючи відсутністю коштів. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував, що бажає надати кошти на утримання сина, проте вважає, що надає достатньо коштів, крім того, дитина періодично знаходиться в нього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №336/3313/17 від 18.10.2017 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.10.2015 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, батьком [PERSON] є відповідач. [PERSON] на теперішній час проживає разом з матір`ю. Відповідно до пояснень наданих сторонами, судом встановлено, що батько періодично бачиться з дитиною та дитина на декілька днів залишалася з батьком на час відсутності матері за межами міста. Проте такі обставини не мають регулярного характеру та були викликані певними сімейними обставинами. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач пояснила, що наразі відповідач нерегулярно надає кошти лише на оплату дитячого садочка, більше коштів на утримання сина не надає. Відповідач повідомив, що надає допомогу на утримання сина за наявності в нього коштів. Враховуючи, що відповідач добровільно не виконує свої зобов`язання щодо утримання свого сина, має можливість надавати таку допомогу, у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

09.09.2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 червня 2019 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 480. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 08.06.2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, сімейні цінності та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Позивачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

09.09.2020 р. позивач звернувся у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, що укладений 30.09.2006 р.. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, сім`я існує лише формально. Ухвалою від 25.09.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 11:00 год. 21.10.2020 року з повідомленням сторін, який в подальшому було відкладено на 23.11.2020 р. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивачка вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.09.2006 р. Сілецькою сільською радою Сокальського району Львівської області, та свідоцтвом про шлюб з позначкою «Повторно» серії [NUMBER] , виданого 24.09.2020 р. Червоноградським МВ ДРАЦС ЗМУ МЮ (м. Львів). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 04.09.2015 р., серії [NUMBER] від 21.10.2018 р.. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

09.09.2021 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 328, так як сімейні відносини між ними припинені у травні 2021 р із-за шлюбної невірності відповідачки; проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відзив на позов не подала. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 328 (а.с. 4); мають двоє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Діти досягли повноліття (а.с.5, 6). З позову вбачається, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, зникло взаєморозуміння, вони припинили спільне проживання та з травня 2021 р сімейні відносини не підтримують і така атмосфера в сім`ї суперечить їх інтересам . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи підстави розірвання шлюбу, суд знаходить за необхідне покласти судові витрати на позивача та відповідача в рівних частках.

Outcome: approved