Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

07.12.2016 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.08.2001 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1520. Позивач посилається на такі обставини. 11.08.2001 вона та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження. У сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем.Однією сім'єю сторони фактично не проживають з 2015 року, хоча продовжують проживати в одній квартирі. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин постійних непорозумінь, різних життєвих інтересів і духовних цінностей, відсутність взаєморозуміння, недотримання подружньої вірності. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила викладені в заяві обставини, просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Повідомила, що після розірвання шлюбу бажає залишити теперішнє прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав в частині підстав розірвання шлюбу, але заявив, що на розірвання шлюбу погоджується. Пояснив, що дійсно сторони на цей час проживають за однією адресою, однак між ними відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, що негативно впливає як на сторони, так і на дітей. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, подані позивачем, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 11.08.2001 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 11.08.2001 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1520. Після одруження прізвище чоловіка і дружини - [PERSON]. У сторін в шлюбі народилися діти: сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають за однією адресою з батьками. Сторони визнали, що шлюбні відносини між ними припинені, фактично як сім'я не проживають з 2015 року; втрачене взаєморозуміння, підтримка; в сім'ї часто виникають сварки, які роблять неможливим спільне подружнє життя, які негативно відображаються як на них, так і на синах. Сторони вважають, що на цей час відновлення подружніх відносин є неможливим, клопотання про надання строку для примирення суду не заявили. Позивач [PERSON] клопотання про відновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]» не заявила. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З норм статей 55, 56 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін фактично припинений і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати - 551,20 грн.

Outcome: approved