overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

09.12.2016р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 01.04.2000 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та позов підтримав. Відповідачка надала суду заяву з проханням розглядати справу без неї, позов визнала повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 01.04.2000 року Хортицьким відділом реєстрації актів громадянського стану м.Запоріжжя за актовим записом №110 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія І-ЖС №078111 за актовим записом № 770 (а.с.8), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія 1-ЖС №002353 за актовим записом № 19 (а.с.9). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 29.04.2003 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2003 року. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] [INFO]. Сторони з січня 2016 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його розірвання, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON]. перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2001 року. Шлюб зареєстровано Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис №13. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між сторонами постійно виникали конфлікти внаслідок протилежних поглядів на шлюбні та сімейні відносини. Шлюбних відносин не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Майновий спір на даний час відсутній. В судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. З позовними вимогами позивача погодилася. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Довжицькій сільській раді Золочівського району Харківської області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно проживання дитини між сторонами немає. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі із 09.08.2003 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 884. Від подружнього життя у сторін є троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], 2011 року р.н., дочка [PERSON], [INFO] Зазначає, на протязі останніх трьох років сімейне життя між ними погіршувалося, шлюбні відносини фактично припинилися. Просить розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не зявилась, подала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 884 (а.с. 4 ). Від спільного подружнього життя в сторін народилось троє дітей: син [PERSON], 29.02. [INFO], син [PERSON], 07.07.2011 року р.н., дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування\~ жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою\~ та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік\~ зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина\~\~ зобовязана\~ утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік\~ відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

09.12.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 11.12.2008 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з жовтня 2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.27) Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.28) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначила , що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.03.2013 року і від спільного проживання в шлюбі мають сина [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач зазначений батьком. Син проживає разом зі сторонами по справі, однак відповідач коштів на утримання сина не надає, тому син знаходиться на її утриманні , у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина. в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності . Відповідач у судове засідання не зявився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. \~\~ Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-ФП № 203501 відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки виконкому Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області від 06.12.2016 року дитина перебуває на утриманні матері . Згідно рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.10.2010 року стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO] , громодянина України, проживаючого [INFO], працюючого в Казанківському РВ УМВС України в Миколаївській області на користь [PERSON] [INFO], проживаючої [INFO], аліменти на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 21.10.2010 року до досягнення дитини повноліття. Договір про утримання дитини між сторонами не укладено. Сторони проживають разом. Враховуючи наведене і те, що з відповідача вже стягуються аліменти згідно рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.10.2010 року на іншу дитину, тому позов підлягає задоволенню частково і частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачу, як аліменти на дитину, визначається у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 19 листопада 2013 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Останнім часом відносини з чоловіком зіпсувалися, почалися постійні сварки через відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань, різні погляди на життя та сімейні цінності, постійне зловживання відповідачем спиртними напоями, вчиненням насильства в сім»ї, витрачанням коштів сімейного бюджету на алкоголь та «нічні гуляння з друзями». З цих причин шлюбні стосунки припинено. Збереження сім'ї за викладених обставин, примирення вона вважає неможливим. Питання проживання дитини вирішено добровільно - дочка залишається з нею. Спору про розподіл майна немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у Бугаївській сільській раді Глобинського району Полтавської області 19.11.2013 року, актовий запис № 5. Мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з матір»ю. Спору з приводу місця проживання дитини немає. Шлюбні стосунки не підтримують з кінця лютого 2016 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та сімейні цінності. Проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя, та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

09.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 25 серпня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок втрати почуттів, взаєморозуміння, несумісність характерів, що породжувало в сімї постійні сварки та конфлікти. З цих причин шлюбно-сімейні відносини з вересня 2016 року припинено, спільне господарство не ведеться. Вона та чоловік проживають за різними адресами. Збереження шлюбу та примирення за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна та місця проживання дитини немає. Дитина залишається проживати з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує, згодна на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував. Заперечень на позов не надіслав. Справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 25 серпня 2010 року, актовий запис № 86. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з вересня 2016 року через втрату почуттів, взаємоповаги, взаєморозуміння, постійні сварки. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

09.12.2016 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON], [INFO], померлого 03.10.2016 року відносно [PERSON], [INFO]. Мотивує заяву тим, що з 2007 року по 2012 рік перебувала у фактичних шлюбних стосунках та проживала однією сімєю з [PERSON], під час цього проживання у них 24.06.2010 року народилась спільна дитина [PERSON], запис про батька дитини було здійснено за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 03.10.2016 року [PERSON] раптово помер. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, приймав активну участь у її вихованні та надавав матеріальну допомогу на її утримання. Встановлення даного факту заявниці потрібно для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника. Заявниця в судовому засіданні підтримала викладені у заяві обставини та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Від представника Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріли справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилася 24.06.2010 року. Під час реєстрації народження батько дитини записано за вказівкою матері, відповідно до частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України. 03.10.2016 року [PERSON] помер. Відповідно до даних першої Чернігівської державної нотаріальної контори від 29.12.2016 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. В силу положень частини першої\~статті 130 Сімейного кодексу України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.\~ Факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], його дозволом на щеплення [PERSON] та оглянутими в судовому засіданні фотокартками, відеозаписами, оригіналом свідоцтва про вінчання від 02.11.2007 року. \~Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], який помер 03.10.2016 року є батьком [PERSON], [INFO], у звязку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

09.12.2016 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про відшкодування шкоди, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено та з [PERSON] стягнуто заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 3362,00 грн. Представник ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначила, що при винесені рішення судом не вирішено питання про судові витрати, тому просить суд ухвалити додаткове рішення яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1378, 00 грн. В звязку з цим призначено судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по справі. Учасники справи правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Судове засідання, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, проводилося за відсутності осіб, які беруть участь у справі, які були своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання. В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач при подані позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 1378,00 грн., однак, судом при винесені рішення не вирішено питання стосовно судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено, а саме з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», стягнуто заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 3 362, 00 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» необхідно стягнути судові витрати, понесені позивачем в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved