Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

08 червня 2018 року позивача [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 07.06.2011 року по 28.11.2017 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. У зв'язку з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. В даному випадку навпаки, сприяє якнайкращому сприянню захисту інтересів дитини. Суд, дослідивши заяви, подані сторонами та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що в період з 07 червня 2011 року по 28 листопада 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 28 листопада 2017 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області 07 червня 2011 року, актовий запис № 8, розірвано (а.с. 6). Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 2). Встановлено, що на даний час малолітня [PERSON] проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою за № 255 від 08 червня 2018 року (а.с. 5). Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Доказів того, що відповідач за матеріальним чи сімейним станом, або за станом здоров'я не може утримувати дитину шляхом сплати аліментів, суду не надано. Як і не зазначено сторонами про наявність на утриманні відповідача інших малолітніх, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб. Враховуючи вказані обставини суд приходить висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини відповідно до ст. 183 СК України з визначенням його розміру у частці від доходу. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. Інших осіб на утриманні відповідача немає. В частині 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлю-них раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року за № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітноїплати цієї особи. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання[PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1/4частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти вказаного розміру аліментів не заперечує і сам відповідач. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 08.06.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved