Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

08 липня 2015 року [PERSON]звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначено, що 21 лютого 2014 року [PERSON] передала, а [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 5000 гривень. Дана угода була оформлена розпискою, яку відповідач власноручно її написав та закріпив підписом. Кінцевий термін повернення позики 18 квітня 2015 року. Відповідач своїх зобовязань за розпискою не виконав та не повернув грошові кошти позивачу. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики 5000 гривень, суму пені 1646 грн. 58 коп., три відсотки річних 158 грн. 22 коп., збільшення боргу з врахуванням інфляції на суму 2057 грн. 27 коп., а всього 8\~862 грн. 07 коп. Крім того, стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні позивач та представник позивача були відсутні, представник позивача направив до суду заяву і якій зазначив, що позов підтримує і просить розглянути справу без його участі у судовому засіданні. В судове засідання відповідач не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується викликом [PERSON] в судове засідання через оголошення в газеті «Слобідський край» №114 від 24.09.2015 року, що є офіційний виданням, за останнім відомим місцем реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 лютого 2014 року [PERSON] передала, а [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 5000 гривень. Дана угода була оформлена розпискою, яку відповідач власноручно її написав та закріпив підписом. Кінцевий термін повернення позики 18 квітня 2015 року. Відповідач своїх зобовязань за розпискою не виконав та не повернув грошові кошти позивачу. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму неповерненої позики 5000 гривень, суму пені 1646 грн. 58 коп., три відсотки річних 158 грн. 22 коп., збільшення боргу з врахуванням інфляції на суму 2057 грн. 27 коп., а всього 8\~862 грн. 07 коп. Крім того, стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Згідно змісту розписки від 21 лютого 2014 року [PERSON] зайняв [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 гривень строком до 18 квітня 2014 року. Відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Стаття 626 ЦК України\~встановлює, що договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім є договір, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Положеннями ст.ст. 638, 639 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. \~\~\~\~\~\~ Договір є обов'язковим для виконання сторонами відповідно до ст.629 ЦК України. Зміна або розірвання договору відповідно до\~ст.651 ЦК України\~допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, згідно ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З огляду на викладене, суд вважає, що між сторонами укладено односторонній договір в письмовій формі, визначений на розсуд сторін, після досягнення згоди з усіх істотних умов договору щодо предмету та строків його виконання, а тому він повинен бути виконаний в повному обсязі та в зазначений в розписці строк. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення боргу за договором позики від 18.09.2013 року в справі №6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] передала грошові кошти зазначені в розписці, а саме в розмірі 5000 грн., а тому останній повинен виконувати умови договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно змісту розписки, кінцевий строк повернення грошових коштів становить 18 квітня 2014 року, однак [PERSON] станом на 20 жовтня 2015 року, борг не повернув. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вимогу позивача про стягнення суми боргу з [PERSON] в розмірі 8\~862 грн. 07 коп. на її користь - задовольнити. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції [PERSON] понесла витрати на сплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.,

Outcome: approved