Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

08 червня 2018 року [PERSON] звернулася до СФГ «Глущенко» з позовом, в якому вказувала, що вона отримала у спадщину земельну ділянку площею 3,8336 га, яка розташована на території Кальченківської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і передана в строкове платне користування СФГ «Глущенко» на підставі договору оренди землі від 07 жовтня 2010 року, укладеного між спадкодавцем [PERSON], яка померла 10 травня 2017 року, і відповідачем. Вказує, що відповідно до умов договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору. У січні та повторно у травні 2018 року вона зверталася до товариства з вимогою про розірвання договору оренди на підставі пункту 41 договору оренди, однак відповіді не отримала. Посилаючись на викладені обставини, просить постановити рішення, яким розірвати договір оренди вказаної вище земельної ділянки. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не прибули, остання направила заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача СФГ «Глущенко» в судове засідання не прибув, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи - Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради в судове засідання також не прибув, причин свого неприбуття не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. \~ \~ \~ \~Повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 07 жовтня 2010 року між СФГ «Глущенко» і [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого остання передала товариству належну їй на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 3,8336 га, яка розташована на території Кальченківської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років з 07 жовтня 2010 року по 07 жовтня 2020 року (а. с. 11-13). 26 грудня 2017 року вказаний вище договір було зареєстровано в установленому законом порядку (а. с. 19-20). У пункті 41 договору оренди земельної ділянки передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. 10 травня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 8). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2017 року [PERSON] є власником спірної земельної ділянки (а. с. 8). У січні та повторно в травні 2018 року позивач як новий власник спірної земельної ділянки повідомила орендаря про офіційне набуття нею права власності на землю та просила розірвати договір оренди на підставі п. 41 (а. с. 15, 16, 17). Відповіді на свої заяви [PERSON] не отримала. СФГ «Глущенко» продовжує використовувати дану земельну ділянку в своїх інтересах Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи викладене, те, що позивач набула право власності на спірну земельну ділянку в установленому законом порядку, як новий власник спірної земельної ділянки не бажає продовжувати дію договору оренди землі, укладеного з попереднім власником, а умовами договору оренди землі передбачено його розірвання у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та постановити рішення, яким розірвати спірний договір оренди землі. Саме такий правий висновок викладено і постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі №647/1460/17. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з СФГ «Глущенко» слід стягнути на користь [PERSON] 704 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved