Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

09.10.2020 до суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» - адвоката Квітіна Руслана Валерійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 375/474/20 запозовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди землі в частині стягнення з позивача на користь відповідача понесені останнім судові витрати за правничу допомогу у сумі 30000 грн. В обґрунтування клопотання зазначає, що формування розміру гонорару здійснено з врахуванням рішення ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018 та рішення ради адвокатів Чернігівської області №57 від 16.02.2018, якими рекомендована вартість роботи адвоката має становити не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму за одну годину роботи адвоката. Загалом адвокатом було витрачено 23 години на надання послуг правової допомоги. Оскільки в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено в повному обсязі, а тому вважає, що витрати за надану відповідачу правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. мають бути покладені на позивача. Представник відповідача - адвокат Квітін Р.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справі повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позивач та його представник - адвокат Плаксій Р.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, причини неявки не повідомили. Представник позивача - адвокат Плаксій Р.В. подав до суду клопотання, яким вважає вимоги представника відповідача про стягнення з позивача 30 000 грн в рахунок відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу недоведеними належним чином. Зокрема, представником відповідача не надано суду доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а саме доказів узгодження та прийняття відповідачем наданих адвокатом послуг і виконаних робіт із зазначенням їх вартості. При цьому посилання представника відповідача на рішення рад адвокатів Харківської та Чернігівської областей, вважає безпідставними, так як сторони договору про надання правової допомоги адвоката узгодити інший порядок обчислення розміру гонорару адвоката. Зазначені обставини визнає як підстава для відмови в розподілі витрат на правничу допомогу адвоката. Окрім того, в зв`язку з тим, що представником відповідача не надано доказів, які докази збиралися, а витрачений час (10 годин) на написання двох сторінок відзиву, час на вивчення матеріалів, аналіз законодавства та вибір позиції захисту, виготовлення копії документів, їх засвідчення, надсилання сторонам та суду, написання процесуальних документів до суду, а також участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції є значно завищеними, наданий розмір витрат на оплату послуг адвоката він вважає неспівмірним. В разі ж визнання судом поданих відповідачем доказів про витрати на правничу допомогу достатніми, клопоче зменшити розмір витрат на правничу допомогу відповідача, які підлягають розподілу між сторонами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 29.09.2020 по справі № 375/474/20 в задоволенні позову [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди землі - відмовлено у повному обсязі. При винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Окрім того, частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В силу ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду (вступна та резолютивна частини) ухвалено 29.09.2020, повний текст рішення складено 09.10.2020.Проте, при ухваленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами в режимі відеоконференції адвокат Квітін Р.В. згідно до ст. 246 ЦПК України зробив відповідну заяву, що підтверджується технічним записом судового засідання. 09.10.2020 до суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» - адвоката Квітіна Руслана Валерійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 379/474/20 запозовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитне-цукор» про розірвання договору оренди землі в частині стягнення з позивача на користь відповідача понесені останнім судові витрати за правничу допомогу у сумі 30000 грн. з доказами понесення таких витрат. В обґрунтування клопотання зазначає, що формування розміру гонорару здійснено з врахуванням рішення ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018 та рішення ради адвокатів Чернігівської області №57 від 16.02.2018, якими рекомендована вартість роботи адвоката має становити не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму за одну годину роботи адвоката. Загалом адвокатом було витрачено 23 години на надання послуг правової допомоги. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другі стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час - ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Враховуючи положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року по справі № 329/766/18. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом Квітіним Р.В. подано: копію договору № 24/02/2020 від 24.02.2020 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» та адвокатом Квітіним Р.В. Відповідно до п. 1 зазначеного договору, предметом даного договору є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі … (а.с.102-104); копію додатку №17 від 08.05.2020 до Договору про надання правової допомоги адвоката №24/02/2020, яким визначається вартість послуг адвоката в сумі - 30000 грн, форма оплати та строк (а.с. 105); ордер серія АА № 1028427 від 14.05.2020 (а.с.58); копію рахунку фактури № 0110/20 від 01.10.2020 на суму 30000 грн (а.с.106); копію виписки з банківського рахунку від 02.10.2020 про зарахування коштів в сумі 30000 грн як оплати за юридичні послуги від ТОВ АФ «Рокитне-цукор» (а.с.107); копію рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням рад адвокатів Харківської та Чернігівської областей (а.с.108-111). Посилання представника відповідача на рішення рад адвокатів Харківської та Чернігівської областей, як основа формування ним розміру гонорару, суд визнає безпідставними, адже сторонами договору про надання правової допомоги адвоката не було узгоджено такий порядок обчислення розміру гонорару адвоката. Однак представником відповідача не надано суду доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зокрема не надано акт приймання - передачі виконаних робіт, як одного із основних доказів для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Дане узгоджується із постановою Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, в якій зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові № 753/15683/15 від 26 вересня 2018 року розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, наявні в матеріалах справи договір про юридичні послуги, меморіальний ордер, опис наданих послуг та додаткових витрат і акт приймання виконаної роботи не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Так, у клопотанні представником відповідача зазначено, що адвокатом були надані відповідачу наступні послуги: збір доказів - 1 година; вивчення матеріалів - 3 години; аналіз законодавства та вибір позиції захисту - 5 годин; підготовка відзиву на позовну заяву та вступного слова - 10 годин; виготовлення копії документів, їх засвідчення, надсилання сторонам та суду - 1 година; написання процесуальних документів до суду - 2 години; участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 1 година. Загалом - 23 години. Однак представником відповідача не надано доказів, які докази збиралися, а тому суд позбавлений можливості проаналізувати та дати оцінку факту фактично витраченого часу на їх збирання та його співмірності. Окрім того, участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції тривалістю була менше однієї години. Суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача про те, що 10 год витраченого часу на написання двох сторінок відзиву та вступного слова, 3 години на вивчення матеріалів, 5 годин на аналіз законодавства та вибір позиції захисту, 1 години на виготовлення копії документів, їх засвідчення, надсилання сторонам та суду та 2 години на написання процесуальних документів до суду, зважаючи на матеріали цивільної справи, є значно завищеним та неспівмірним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до клопотання докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, є належними, але не в повній мірі підтверджують визначену ним загальну суму таких витрат, а тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають до часткового задоволення. Так, виходячи із складності справи та виконаних адвокатом робіт по даній справі, витраченого ним часу, обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі № 375/474/20 номер провадження 2/379/372/20, яким клопотання задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На підстави викладеного,

Outcome: partial