Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

09.09.2015 року позивач ПАТ «КБ «Південкомбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 квітня 2005 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №202, згідно п.1.1. якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на споживчі потреби кредитні кошти у розмірі 5400,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за кредитом 21 жовтня 2006 року, видача кредиту проводиться з позичкового рахунку у ПАТ «КБ «Південкомбанк» №22032010131384. Банк належним чином виконав свої зобовязання по кредитному договору та надав 2.04.2005 року відповідачу грошові кошти у сумі 5400,00 грн. Однак, відповідачем не виконано зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 28.08.2015 року має заборгованість у сумі 1003,30 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.29). Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.04.2005 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №202, згідно п.1.1. якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на споживчі потреби кредитні кошти у розмірі 5400,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за кредитом 21 жовтня 2006 року (а.с.16). Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що видача кредиту проводиться з позичкового рахунку у ПАТ «КБ «Південкомбанк» №22032010131384. Згідно п.1.1. кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати банку кредит та проценти в порядку і розмірі , передбаченому п.п.2.1, 2.5 кредитного договору та додатку до кредитного договору. Пунктом 2.6. кредитного договору передбачено, що позичальник при порушенні строків погашення кредиту та/чи відсотків по ньому відшкодовує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості по кредиту за кожен день прострочки та від суми несплачених відсотків за кредит за кожен день прострочення платежу. Банк належним чином виконав свої зобовязання по кредитному договору та надав 2.04.2005 року відповідачу грошові кошти у сумі 5400,00 грн. Проте, відповідачем не виконано зобовязання за кредитним договором, передбачене п.2.6. кредитного договору щодо сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості по кредиту за кожен день прострочки та від суми несплачених відсотків за кредит за кожен день прострочення платежу, у звязку з чим станом на 28.08.2015 року має заборгованість у сумі 1003,30 грн. (а.с.5-15). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved