Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

09 липня 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 січня 2014 р. уклала договір з фізичною особою-підприємцем [PERSON], відповідно до якого замовила виготовлення виробу з ПВХ конструкції (металопластикові вікна) на 5 156 грн. Відповідач зобов'язався передати виріб протягом 21 робочого дня, але до цього часу свої зобов'язання не виконав. З посиланням на ці обставини та статті 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10 і 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просила розірвати договір підряду і стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в сумі 5 156 грн, а також компенсацію за завдану цими діями моральну шкоду, яку вона оцінює в 300 грн. У судовому засіданні позивач цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явився. Позивач погодилася на постановлення рішення у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду, підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 10 січня 2014 р. [PERSON] уклала договір побутового підряду № VK-13, з фізичною особою-підприємцем [PERSON], за умовами якого останній зобов'язався виконати у строк 21 робочого дня, з часу проведення оплати, роботи з виготовлення і монтування металопластикових вікон, вартість яких складає 5 865 грн. [PERSON] виконала умови п. 3.1. Договору, тобто 10 січня 2014 р. через банківську установу перерахувала вартість замовлення. Судом з'ясовано, що на час звернення позивача до суду з цими вимогами роботи по виготовленню металопластикових вікон [PERSON] не розпочалися. Зі змісту листа інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області на адресу [PERSON] від 09 липня 2014 р. видно, що підприємець [PERSON] за зареєстрованою адресою відсутній та від зустрічі з працівниками цього органу ухиляється, внаслідок чого направлені матеріали до Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області щодо правової кваліфікації його дій. Постановою слідчого відділу Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 24 червня 2014 р. кримінальне провадження щодо заволодіння невідомою особою грошових коштів [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. В силу ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі - Закон), за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Таким чином, тривалий час не виконання підрядником умов укладеного договору тягне за собою його розірвання та відшкодування завданих споживачу збитків. Пунктом 5 ст. 4, ст. 22 Закону передбачено, що моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується у разі, якщо така шкода заподіяна продукцією, яка є небезпечною для життя і здоров'я людей. З матеріалів справи випливає, що [PERSON] заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка їй завдана через невиконання умов договору, а не з приводу заподіяння їй шкоди небезпечною для життя і здоров'я продукцією у випадках, передбачених законодавством. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що надані послуги відповідачем є небезпечними для життя і здоров'я позивачки, як це вимагає п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», а умови договору не передбачають виплату компенсації за завдану моральну шкоду з приводу його невиконання. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь Держави судовий збір пов'язаний з розглядом позовної заяви.

Outcome: partial