Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

07 жовтня 2021 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] . У своїй заяві заявник посилалася на те, що [INFO] померла її Батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] , земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку, ведення підсобного господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент смерті [PERSON] він був зареєстрований в [ADDRESS] , але через похилий вік та хвороби з 2013 року і по день смерті проживав разом із заявницею у [ADDRESS] , де його донька піклувалася про нього. Коли заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, а відомості про її спільне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними доказами. Посилаючись на вищевикладене заявник просила встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити з огляду на те, що на час смерті - [PERSON] він фактично проживав декілька років із своєю донькою (заявницею) у її будинку, за адресою [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього не надходило. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами суд встановив наступні обставини. [INFO] у м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області у віці 92 роки помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 11.12.2020 року Новоодеським РВ ДРАЦС ПМУМЮ (м.Одеса). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] , земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку та земельну ділянку для ведення підсобного господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться за тією ж адресою, а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,31га, що розміщена на території Новошмідтівської (у теперішній час Сухоєланецької) сільської ради Новоодеського (у теперішній час Миколаївського) району Миколаївської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та державними актами на право власності на землю. Як видно із свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] виданого від 22.06.1961 року Сухоєланецькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області та її свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.08.1981 року, заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] у м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області. Коли заявниця звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, а відомості про її спільне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними доказами. Як видно із довідки Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №191 від 13.09.2021 року згідно даних Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] проживав і був зареєстрований у [ADDRESS] з 1977 року по день смерті [INFO] , але фактично проживав у доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2013 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами заявниці і їм достеменно відомо, що її батько [PERSON] проживав разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою проживання останньої у [ADDRESS] , з 2013 року по день своєї смерті. Свідки пояснили що вищевказана обставина відома їм достеменно оскільки живучи по сусідству вони майже щодня бачили покійного [PERSON] який допомагав доньці по господарству і підтримували із [PERSON] добросусідські відносини. Згідно ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що заявниця дійсно постійно проживала зі своїм батьком [PERSON] за однією адресою на час смерті останнього, а отже її заява підлягає задоволенню. Встановлення факту постійного проживання суд здійснює для забезпечення права заявника отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку встановленому законодавством. На підставі викладеного,

Outcome: approved