Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

08. 06. 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Заяву обґрунтовано наступним: з 2003 року сторони по справі мешкали разом у цивільному шлюбі на протязі п'яти років. Від цих відносин в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися та у 2007 році вони припинили їх підтримувати. Після розірвання відносин син залишився мешкати разом з матір'ю, відповідач до 2012 року допомагав утримувати дитину, а з 2012 року припинив надавати допомогу, зараз син повністю знаходиться на утриманні матері. На сьогоднішній час відповідач, який є громадянином Росії, постійно мешкає та працює в Росії, м. Санкт Петербург, його стан здоров'я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв'язку з чим позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Для повідомлення відповідача [PERSON], який постійно мешкає за адресою: [ADDRESS], відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22. 01. 1993 року, Протоколу до вказаної Конвенції від 28. 03. 1997 року, Центрально-Міський райсуд м. Кривого Рогу надсилав окреме доручення про допит та вручення документів позовної заяви про стягнення аліментів, але доручення виконано не було, відповідач [PERSON] жодного разу не з'явився на виклики Красносельского райсуду м. Санкт Петербург, не надав жодної заяви або клопотання щодо цього позову. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Сторони по справі з 2003 року мешкали разом у цивільному шлюбі на протязі п'яти років. Від цих відносин в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5 копія свідоцтва про народження). Шлюбні відносини між сторонами не склалися та у 2007 році вони припинили їх підтримувати. Після розірвання відносин син залишився мешкати разом з матір'ю, відповідач до 2012 року допомагав утримувати дитину, а з 2012 року припинив надавати допомогу. На сьогоднішній час дитина мешкає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні (а.с.6 довідка). Відповідач постійно мешкає та працює в Росії, м. Санкт Петербург, його стан здоров'я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до перехідних положень цього Закону він набирає чинності через місяць з дня його опублікування, Закон опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» № 102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року. З огляду на зазначене вище, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у розмірі 1 / 4 частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч.2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.07.2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року. Відповідно дост. 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 08. 06. 2017 року року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], слід стягувати щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved