Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

08.02.2019 від [PERSON] до суду надійшов цивільний позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Бурштинської міської ради про усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю квартир в будинках [ADDRESS] та [ADDRESS] шляхом надання йому дозволу на проведення ремонтів приміщень та конструкцій загального користування, опорних конструкцій будинків, механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання за межами або всередині квартири, які обслуговують більше двох квартир та будинок, а також споруд, будівель, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень. Справу передано на розгляд судді Юсип І. М. 23.10.2019. 23.10.2020 на підставі наказу № 02-03/71 суддю [PERSON] відраховано зі штату Галицького районного суду Івано-Франківської області. Відповідно до змісту протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 справу ЄУН 341/222/19 передано судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергелю М. Р. Ухвалою суду від 12.02.2021 справу призначено до розгляду на 23.03.2021. У судове засідання з`явився позивач, який просив позов задовольнити. Зазначив, що є власником приміщень на першому поверсі у будинках [INFO] , [ADDRESS] . Проте, через відсутність фактичного проживання власників квартир на другому поверсі будинків, будівля загалом у дуже поганому стані, руйнується, що негативно впливає на стан його нерухомого майна на першому поверсі. Бажає здійснити ремонт будівель загалом, щоб забезпечити збереження власного майна, проте Бурштинська міська рада не дає йому на це дозвіл, усі входи до приміщень заблоковані та закриті і у нього немає доступу до приміщень інших квартир, а також до приміщень загального користування. Представник відповідача Бурштинської міської ради (далі Рада) Михайлишин М. Я. у позові просила відмовити, зазначивши, що будівлі перебувають у аварійному стані, непридатному стані з 2009 року, його мешканці тимчасово переселені до іншого житла. Рада не має впливу на власників інших приміщень. Вказує на те, що під час придбання приміщень позивач знав про незадовільний стан приміщень. Пояснила, що позивач не наводить жодних обґрунтованих доводів щодо наявності зі сторони Ради перешкод у користуванні його майном. Вказала, що відповідач [PERSON] взагалі не має відношення до вказаної адреси. Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не надали. Надаючи правову оцінку доводам позовної заяви та наявним у справі матеріалам, суд встановив наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2015 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Інших письмових доказів щодо наявності у позивача у власності інших приміщень, зокрема у будинку [ADDRESS] , суду не надано. Суд звертає увагу на те, що справа розглядається з лютого 2019 року, підготовче провадження закрито 19.03.2019. Проте позивач своїм право та процесуальним обов`язком надати докази наявності у нього речових прав на інші приміщення у будинку [ADDRESS] , а також у будинку [ADDRESS] , суду не надав. Відповідно до наявного у справі висновку про технічний стан будинку [ADDRESS] ) від 2009 року цей будинок перебуває у стані «непридатний», конструктивні елементи знаходяться у зруйнованому стані і становлять загрозу для проживання людей. Рішенням Виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 15.08.2011 № 289 будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] визнано аварійними і непридатними для проживання (а. с. 38). Рішенням Ради від 12.08.2015 № 16/60-15 рекомендовано власникам аварійних та непридатних для проживання приміщень будинків [ADDRESS] та № [NUMBER] переселитися у соціальне житло та провести демонтаж аварійних будинків (а. с. 39). Також у судовому засіданні представниця Ради повідомила, що частина приміщень будинків передана у комунальну власність територіальної громади. Водночас, не заперечила і не спростувала того, що приміщення у будинках [ADDRESS] та [ADDRESS] закриті та заблоковані. Таким чином, суд установив, що Рада прийняла рішення, яким виявила намір здійснити демонтаж аварійних будинків. Надаючи правову оцінку позовним вимогам та наявності підстав для їх задоволення, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до п.п. 3, 5 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Згідно з частиною першою статті 5 цього Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. У частині першій статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що співвласники мають право зокрема, вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (ч. 2 ст. 6 Закону). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку. Таким чином, позивач як співвласник багатоквартирного Будинку № 75 має право і навіть обов`язок утримувати у належному санітарному, протипожежному і технічному стані спільне майно багатоквартирного будинку, перелік якого передбачено у статті 382 ЦК України. Водночас, перешкоджання у здійсненні цих прав і обов`язків суперечить вимогам чинного цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зважаючи на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та позбавлений можливості забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку та свого власного майна у цьому будинку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зокрема в частині зобов`язання Бурштинської міської ради усунути перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю квартир в будинку [ADDRESS] шляхом надання [PERSON] дозволу на проведення ремонтів приміщень та конструкцій спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема приміщень загального користування (у тому числі допоміжних), несучих, огороджувальних та несуче-огороджувальних конструкцій будинку, механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення цього будинку. Водночас, суд вважає не доведеними позовні вимоги щодо необхідності усунення перешкод у користуванні спільним майном у будинку [ADDRESS] , оскільки позивач не довів належними і допустимими доказами наявність у нього речових прав на будь-яке нерухоме майно у цьому будинку. Суд не бере до уваги посилання відповідача на аварійний стан будівлі, оскільки саме у тому і полягає звернення позивача до суду з цим позовом, що забезпечити збереження його майна шляхом проведення ремонту. Водночас, відповідач не спростував наявності перешкод у доступі до спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Так само, позивач не довів і цього не вбачається з матеріалів справи, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] якимось чином перешкоджають [PERSON] здійснювати його цивільні права та обов`язки як власника приміщення у Будинку [ADDRESS] . Тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial