Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

08 січня 2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 жовтня 2014 року він визнаний власником 3/4 частки житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування. Зазначає, що відповідачка є власником 1/4 частки вказаного будинку. Після реєстрації права власності на 3/4 частки вказаного будинку він прийшов до [PERSON] для вирішення питання про його вселення до будинку, добровільний розподіл будинку, але остання навіть не впустила його у двір, намагалася вчинити сварку та повідомила, що в добровільному порядку не дасть йому можливості вселитися до будинку. Посилаючись на викладені обставини, просить постановити рішення, яким вселити його у вказаний вище будинок. У судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 24, 25). Відповідачка [PERSON] за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання відсутня, інформації щодо своєї адреси не надала, а тому відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином (а. с. 17, 26). У зв'язку з тим, що належним чином повідомлена відповідачка у судове засідання не з'явилася, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 жовтня 2014 року визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (а. с. 9-14). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року вказане рішення районного суду в зазначеній частині залишено без змін. Крім того, цим же рішенням визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частку вказаного вище домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а. с. 19-22). 25 грудня 2014 року [PERSON] зареєстрував право власності на спірний будинок в установленому законом порядку (а. с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, і припинення дії, яка порушує право. У відповідності з ч. ч. 1-5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У відповідності зі ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на зазначені положення закону, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Враховуючи, що між сторонами виникають сварки з приводу користування спірним будинком, у зв'язку з чим позивач немає можливості проживати в будинку, суд вважає за необхідне вселити [PERSON] до житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved