Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

08.05.2018 позивач звернулась до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд : стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку(доходу)щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1 ). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 18.11.2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, в той час, як відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280-281 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 18 листопада 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим 18 листопада 2015 року Центральним відділом державної реєстрації щ\\шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.3). Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 05 травня 2017 року Солом'янським у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.2). Згідно з довідкою, виданої Вишеньківською сільською радою за №457 від 27.04.2018 року позивач та її малолітній син [PERSON], [INFO], проживають в [ADDRESS] (а.с.6) Та обставина, що малолітній син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, чинній з 08.06.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, відповідач є особою працездатного віку. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на утриманні відповідач є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі 1/4 частки його заробітку, що відповідає, визначеному ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України розміру, який за заявою стягувача може бути стягнутий у безспірному порядку. За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved