Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

07 лютого 2019 року позивач, [PERSON], звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 лютого 1977 року, відповідно до ордеру № 145, виданого на ім'я його батька [PERSON], він разом з батьками та братом [PERSON], отримали право на користування квартирою № 106 у будинку № 4 по Східному кварталу в м. Марганці Дніпропетровської області, в якій і були зареєстровані у встановленому законом порядку. 15 квітня 1996 року їх батько, який був наймачем даної квартири, помер. У вказаній квартирі залишилися зареєстрованими він та його брат, який ще до смерті батька виїхав до Росії на заробітки, деякий час брат приїздив до м. Марганець, а впродовж залишився на постійне проживання у Російській Федерації. Таким чином, відповідач з 1994 року за вказаною адресою не проживає, квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, будь-яких витрат по утриманню квартири не здійснює, його особистих речей у квартирі не має, ніяких перешкод у проживанні відповідача у квартирі ним не чинилося, поважних причин його відсутності за місцем реєстрації немає. Відповідач обіцяв йому знятися з реєстрації у добровільному порядку, однак цього не зробив, його місцезнаходження невідоме, ніяких зв'язків між собою вони не підтримують. Оскільки до смерті батька, на момент його смерті та після його смерті, він проживав і до теперішнього часу проживає у даній квартирі, а його брат, як на момент смерті батька, так і до теперішнього часу, у вказаній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, то він вважається квартиронаймачем даної квартири. У зв'язку з реєстрацією у квартирі відповідача, він позбавлений можливості оформити субсидію та вирішити питання приватизації житла, крім того, розмір комунальних платежів та право на субсидію залежить від кількості зареєстрованих у помешканні осіб і отриманих ними доходів, а тому за захистом своїх прав та інтересів вимушений звернутись до суду. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 106 в будинку № 4 по Східному кварталу в м. Марганці, Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ \~ \~ Позивач\~надав суду\~заяву в\~якій просить\~розглянути справу\~за його\~відсутності,\~позовні вимоги\~підтримав у\~повному обсязі\~та просив\~їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник Марганецької міської ради у судове засіданні не з' явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. \~\~ \~Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 2 ст. 124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Статтею 5\~ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами статей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Водночас, відповідно до ч.1 ст.19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~\~\~ Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними\~\~\~ зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. \~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON], який помер 15 квітня 1996 року, приходився позивачу батьком, а відповідач по справі - братом. 18 лютого 1977 року, відповідно до ордеру № 145, виданого ЖКО МГОК на ім'я [PERSON], позивач, разом з батьками та братом [PERSON] отримали право на користування квартирою № 106 у будинку № 4 по Східному кварталу в м. Марганці Дніпропетровської області ( а.с.7), в якій були зареєстровані у встановленому законом порядку. 15 квітня 1996 року [PERSON], який був наймачем даної квартири, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ № 092015, виданою 17 квітня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького виконкому ( а.с.8). Після смерті [PERSON] у квартирі залишилися зареєстрованими позивач - [PERSON] та його брат - [PERSON], що підтверджується довідкою №257 від 30.01.2019 року, виданою головою ОСББ «Щаслива оселя» ( а.с.9). Як зазначає позивач у позові, його брат ще до смерті батька виїхав до Російської Федерації, спочатку на заробітки, а впродовж залишився там на постійне проживання. З 1994 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує, будь-яких витрат по утриманню квартири не здійснює, його особистих речей у квартирі не має. Внаслідок реєстрації в квартирі відповідача, позивач позбавлений можливості оформити субсидію та вирішити питання приватизації житла, крім того, розмір комунальних платежів, та право на субсидію залежить від кількості зареєстрованих у помешканні осіб і отриманих ними доходів . У добровільному порядку відповідач з місця реєстрації не знявся, його місцезнаходження позивачу невідоме, зв'язків між собою сторони не підтримують, а тому за захистом своїх прав та інтересів позивач вимушений звернутись до суду. Актом від 30 січня 2019 року, затвердженого головою ОСББ «Щаслива оселя» підтверджується, що [PERSON] значиться зареєстрованим у квартирі № 106, будинку № 4 по Східному кварталу в м. Марганець, Дніпропетровської області, однак за вказаною адресою не проживає з 1994 року ( а.с.10). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 15.02.2019 року ( а.с.18). Оскільки позивач до смерті свого батька, на момент його смерті та після його смерті, проживав і до теперішнього часу проживає у вказаній квартирі, а відповідач по справі з 1994 року і до теперішнього часу, тобто на момент смерті батька та після його смерті, у вказаній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, то позивач вважається квартиронаймачем даної квартири. \~\~\~\~\~Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~мав можливість\~користуватися спірним\~житловим приміщенням,\~ позивачем\~ніяких перешкод\~у проживанні\~відповідача у\~квартирі не\~чинилося,\~майно та\~речі відповідача\~у квартирі\~відсутні,\~ поважних\~причин \~для \~його відсутності\~у спірному\~житловому приміщенні\~не існувало. \~\~\~\~\~ \~\~ Відсутність відповідача за місцем мешкання понад шести місяців, без поважних причин дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні понад шести місяців, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ На підставі викладеного та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнавши [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 106 в будинку № 4 по Східному кварталу в м. Марганці, Дніпропетровської області. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданими до матеріалів справи квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved