Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

08 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітної плати відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Просила задовольнити позов. Відповідач позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який на день подачі позову до суду розірвано. Від шлюбу є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьком дитини є відповідач по справі [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 1944 грн., визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.10.2018 року (дня подачі позовної заяви) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved