Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

07 травня 2019 року Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №112-028-850-2-18-Г від 04.07.2018 в розмірі 9697,78 грн., що складається із суми штрафу та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 04 липня 2018 року №112-028-850-2-18-Г, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 21551, 72 гривень, на строк з 04 липня 2018 року до 03 липня 2020 року включно, зі сплатою 15,00 процентів річних. Позивач перед відповідачем свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти на строк з 04 липня 2018 року до 03 липня 2020 року включно, в розмірі 21551,72 грн., що підтверджується особистим підписом відповідача в заяві на видачу готівки від 04 липня 2018 року. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка після відкриття провадження відповідачем [PERSON] була частково погашена та станом на 01.02.2020 становить 9697,78 грн., що складається з суми штрафу у розмірі 9697,78 грн., тому банк змушений звернутись в суд. В судовому засіданні представник позивача Кульбій-Кухар Ю. В. надала пояснення, аналогічні викладеній у позовній заяві та у заяві про зменшення розміру позовних вимог, позов підтримала повністю, просила задовольнити позовні вимоги, а також надала додаткові письмові пояснення, у яких зазначила, що відповідачем при отриманні кредиту не було повідомлено працівників АТ «Мегабанк» про наявність у нього будь-яких хвороб чи інвалідності, а також відповідачем було надано довідку про доходи вих. №256 від 11.06.2018, з якої вбачається, що загальна сума доходу відповідача за мінусом відрахувань за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становила 55716,00 грн., що перевищує середній рівень заробітної плати за цей період, а також відповідач у своїх поясненнях повідомив і про отримання ним пенсії. Щодо інших заперечень відповідача, то представник позивача вважає їх таким, що не можуть бути взяті до уваги судом з огляду на врегулювання відносин між сторонами нормами Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відомостей про причину його неявки немає, у судовому засіданні представник відповідача Шумелда Р.Р. проти позову заперечила, а також надала суду пояснення відповідача [PERSON] , у якому [PERSON] зазначає, що він є інвалідом 2 групи з дитинства, страждає психічним захворюванням, періодично проходить лікування у КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», вперше присвоєно йому інвалідність з 27.05.2010, яка постійно продовжується, відповідно його працездатність є обмеженою, окрім того, щонайменше двічі на рік він проходить стаціонарне лікування та постійно споживає ліки, які купує на власний кошт, оскільки з бюджетів такі витрати вже не покриваються, отже існують підстави для зменшення суми штрафу, які становлять 45% за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором у сумі 9698,27 грн., а також посилається на Закон України Про захист прав споживачів» та Закон України «Про споживче кредитування». Заслухавши представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 04 липня 2018 року №112-028-850-2-18-Г, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 21551, 72 гривень, на строк з 04 липня 2018 року до 03 липня 2020 року включно, зі сплатою 15,00 процентів річних. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. У розділі 2 кредитного договору наведено визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним та вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки. Графік платежів наведено у Додатку №1 до договору, який є невід`ємною його частиною. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «МЕГАБАНК». Позивач перед відповідачем свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти на строк з 04 липня 2018 року до 03 липня 2020 року включно, в розмірі 21551,72 грн., що підтверджується особистим підписом відповідача в заяві на видачу готівки від 04 липня 2018 року. Водночас відповідачем свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором виконуються не належним чином. Згідно останнього абзацу ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банкам надано право самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Зміст вказаної правової норми свідчить про те, що така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. З 10 червня 2017 року, набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року, що визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері та регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування. Так, відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Отже діючим на час виникнення спірних правовідносин (станом на 30.08.2017 року) законодавством України надано право банку отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування». Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду висловленою у справі № 467/555/19 від 26 грудня 2019 року. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми кредиту. Згідно п. 2.9 кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно пункту 6.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Таким чином сума несплаченого штрафу у розмірі 45% від суми отриманого кредиту становить 9697,78 грн. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, позивач направляв відповідачу вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором №112-028-850-2-18-Г від 04.07.2018р. Відповідачем частково погашено заборгованість за кредитним договором №112-028-850-2-18-Г від 04.07.2018р. та станом на 25.10.2019 року заборгованість за кредитним договором №8-028-855-2-19-Г від 01.02.2020р. становить 9697,78 грн. та складається із суми штрафу у розмірі 9697,78 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 546 ч.1 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідачем перед Позивачем виконання зобов`язання за Кредитним договором було забезпечено: неустойкою. У відповідності до ст. 549 ч.1 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У відповідності до ст. 549 ч.2 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, визначених договором, у встановлений договором строк не сплатив суму штрафу в повному обсязі. В результаті цього утворилась заборгованість. Виходячи з положень ст. ст. 1050, 612 ЦК України відповідач прострочив виконання зобов`язання за кредитним договором, оскільки він прострочив повернення суми штрафу відповідно до договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо повернення суми штрафу відповідно до договору. З огляду на викладене з [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» підлягає стягненню сума штрафу за кредитним договором - 9697, 78 грн. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved