Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

08.04.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 31.12.2018 року у розмірі 13460 грн. 54 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2009 року по 31.12.2018 року у розмірі 6122 грн. 78 коп., індекс інфляції за час прострочення 1287 грн. 78 коп. та три відсотки річних від простроченої суми 334 грн. 94 коп., а всього 21206 грн. 04 коп. Також представник позивача просить суд стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є споживачами вказаних вище послуг, однак своєчасно надані послуги не сплачують, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. 21.08.2019 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовні вимоги КП «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] було задоволено в повному обсязі ( а.с.50-51). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.08.2019 року по даній справі було скасовано (а.с. 124-125). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив, що позов дійсно було подано до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Представник відповідача [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) проти задоволення позовних вимог заперечував. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідач [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] , за якою утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того, відповідно до штампу реєстрації у паспорті [PERSON] зазначено, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і ніколи не був зареєстрований в за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] не зареєстрований та не є власником вказаної квартири, то КП «Харківводоканал» не мав права нараховувати [PERSON] плату за житлово-комунальні послуги і стягувати її в судовому порядку. Крім цього, між КП «Харківводоканал» та [PERSON] ніколи не укладався договір на надання житлово-комунальних послуг. З урахуванням викладеного в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданий Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , є уродженцем с. Ямполівка Краснолиманського району Донецької області, та з 11.11.1981 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 73). Вказані обставини також підтверджуються листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, який надійшов на адресу суду 13.07.2021 року. Згідно до цього ж листа, інший [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] , виданий 26.03.2004 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в харківській області), зареєстрований з 26.05.2005 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, відповідач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 74). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , не є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 75-76). Згідно відповіді Департаменту реєстрації Харківської міської ради та копії поквартирної картки, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На ім`я [PERSON] , [INFO] було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, 26.03.2004р. (а.с. 172-177). Згідно довідки Державної податкової служби, [PERSON] , [INFO] має реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] з паспортними даними серії [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] має реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] (а.с. 197-198). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.1948 року, [PERSON] , [INFO] , є уродженцем с. Ямполівка, Краснолиманського району, Донецької області (а.с. 205, 232). Згідно довідки виконавчого комітету Лимансмької міської ради Донецької області №268 від 25.11.2020 року, [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 11.11.1981 року по теперішній час. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , не є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до зведеної картки абонента В + К (окремо) за відповідачкою [PERSON] існує заборгованість в сумі 21206 грн. 04 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 31.12.2018 року у розмірі 13460 грн. 54 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2009 року по 31.12.2018 року у розмірі 6122 грн. 78 коп.; інфляційні витрати 1287 грн. 78 коп.; три відсотки річних від простроченої суми 334 грн. 94 коп. (а.с. 5-19). Вказана сума боргу до теперішнього часу не сплачена. Позивач надає відповідачці [PERSON] послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вказаної вище квартири, але відповідачка не в повному обсязі сплачує за спожиті послуги, внаслідок чого за нею виникла вказана заборгованість. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. На підставі викладеного, суд позовні вимоги задовольняє частково і стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 31.12.2018 року у розмірі 13460 грн. 54 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2009 року по 31.12.2018 року у розмірі 6122 грн. 78 коп., інфляційні витрати в розмірі 1287 грн. 78 коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 334 грн. 94 коп., а всього -21206 грн. 04 коп. В частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , суд відмовляє, так як даний відповідач не зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , не є власником зазначеної квартири, не є споживачем послуг КП «Харківводоканал». При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст.51 ЦПК України заміна неналежного відповідача у справі спрощеного позовного провадження може бути лише за клопотанням позивача до початку першого судового засідання. Таке клопотання до початку першого судового засідання подано не було. Крім того,\~представником відповідача\~заявлено вимогу\~про стягнення\~з позивача\~на користь\~відповідача [PERSON] , [INFO] ,\~РНОКПП \~ [NUMBER] , витрат на правову допомогу у розмірі 12662 грн. 54 коп. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження даних витрат представником відповідача надано суду копію договору про надання правової допомоги №24 від 30.11.2020 року (а.с.81,101), додаток до договору від 30.11.2020 року (а.с.89,102), відповідно до якого сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару у розмірі 3000 грн., а також передбачено витрати клієнта на оплату фактичних витрат адвоката, зокрема відрядження за межі населеного пункту м.Бахмут, проживання під час відрядження, транспортні витрати та інші витрати, пов`язані із здійсненням адвокатом захисту інтересів клієнта. Суду в обґрунтування витрат на правову допомогу надано: - копію акту приймання-передачі №1 від 30.12.2018 року та копії чеків, відповідно до яких витрати на адвоката склали 1188 грн. (а.с.146-148); -копію акту приймання-передачі №2 від 30.01.2021 року та копії чеків до нього, відповідно до яких витрати на адвоката склали 1266,94 грн. (а.с.149-150); -копію товарного чеку, відповідно до якого [PERSON] сплатив адвокату узгоджений ними гонорар у розмірі 3000 грн. (а.с.152); -копію акту приймання-передачі №3 від 26.02.2021 року та копію чеку до нього, відповідно до якого витрати на адвоката склали 1198 грн. (а.с.180-181); -додаткову угоду до договору №24 від 22.02.2021 року, відповідно до якої у зв`язку зі збільшенням судових засідань по справі сторони домовилися про збільшення розміру гонорару адвокату у розмірі 3000 грн.(а.с.216); -копію акту приймання-передачі №4 від 31.03.2021 року, відповідно до якого витрати на адвоката склали 1279,60 грн. (а.с.217); -копію акту приймання-передачі №5 від 13.05.2021 року, відповідно до якого витрати на адвоката склали 1279,60 грн. (а.с.218); -копію товарного чеку від 22.02.2021 року, відповідно до якого [PERSON] сплатив адвокату витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. (а.с.219); - копії чеків про оплату бензину у розмірі 619,80 грн. та 739,70 грн.(а.с.220); 13.05.2021 року представником позивача подано клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (а.с.225-226). В обґрунтування заперечень зазначено, що сума у розмірі 12662 грн. 54 коп. є надуманою, необґрунтованою, а також такою, що не відповідає дійсності та матеріалам даної цивільної справи. Дана сума складається з 450 грн. сплаченого [PERSON] судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, хоча [PERSON] не є стороною по справі, тому дана сума не підлягає стягненню з позивача. Щодо іншої частини суми представник позивача зазначила, що між відповідачем [PERSON] та адвокатом Андрєєвим А.А. було укладено договір, відповідно до умов якого сторони погодили фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 3000 грн. Пізніше сторони уклали додаткову угоду про збільшення суми гонорару у розмірі 3000 грн., однак відповідачем та його представником не надано жодних доказів сплати [PERSON] на користь адвоката Андрєєва А.А. зазначених витрат. Крім цього, адвокатом Андрєєвим А.А. під час укладання договору про надання правової допомоги не надано жодних доказів обсягу наданих ним послуг та їх вартості, переліку видів робіт, послуг з зазначенням їх вартості та витраченого на це часу. Представником відповідача не надано жодних доказів необхідності відряджень з м. Бахмут до м.Харкова з метою особистої участі у розгляді справи, не надано доказів сплати відповідачем добових адвокату, як це визначено договором. Крім цього, представник позивача звертає увагу, що витрати на правничу допомогу складаються в загалом із транспортних витрат. З урахуванням викладеного, просила зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката Андрєєва А.А. Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення 6000 грн. гонорару, який сторони погодили в укладених між ними угодах, а також 218.8 грн. витрат на складання запитів, клопотання, розрахунку, які сторони погодили в актах виконаних робіт. Всього суд стягує витрати на професійну правничу допомогу 6218 грн.80 коп. Вказана сума витрат є обґрунтованою, доведеною та співмірною по відношенню до складності справи, наданих послуг, пропорційною до обсягу наданих послуг. При цьому суд не стягує транспортні витрати у вигляді витрат на придбання бензину. Суд бере до уваги, що договором про надання правової допомоги та додатками до нього не було передбачено обов`язкову особисту участь адвоката в суді, адвокат міг скористатися його участю в судовому засіданні в режимі відеоконференції, судом не було визнано обов`язкову участь відповідача чи його представника в судовому засіданні. Крім того, надані суду копії квитанцій на придбання бензину не містять в собі інформацію про особу, яка придбала бензин, відсутні докази того, куди було використано даний бензин, яким чином і з якого населеного пункту адвокат прибув до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: partial