Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

09 липня 2014 року до Броварського міськрайонного суду надійшла наголошена вище позовна заява [PERSON] до [PERSON], у якій вона просить суд: - стягнути із [PERSON] на її корись аліменти на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] й [PERSON] в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину щомісячно з моменту звернення до суду із позовом й до досягнення дітьми повноліття; - стягнути із [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача; - стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей за минулий час, а саме із 01 квітня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала про те, що із жовтня 2006 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У березні 2014 року відповідач [PERSON] зібрав речі й залишив їхнє спільне місце проживання й з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти перебувають на її утриманні. Відповідач працює, допомогу на утримання дітей та їй надає, однак у незначному розмірі. Їй самій утримувати малолітніх дітей тяжко. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пред'явлений до нього позов [PERSON] визнав частково. Не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання малолітніх дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, а також аліментів на утримання позивача [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/12 всіх видів його заробітку, починаючи із 09 серпня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази позивача та відповідача, допитаних як свідків, дослідивши зібрані докази та перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], й [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.11). Від шлюбу [PERSON] й [PERSON] мають двох малолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Згідно із копією довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Постійно-діючий будівельний поїзд № 2» від 20 травня 2013 року № 124, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Сім'я складається із трьох чоловік: - [PERSON] (голова сім'ї), - [PERSON] (донька), - [PERSON] (донька) (а.с.13). Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Із довідки про доходи Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2014 року № 679 вбачається, що [PERSON] працює у цьому міністерстві на посаді співробітника. За шість місяців 2014 року (із 02 лютого по 07 липня) йому нараховано заробітну плату в загальному розмірі - 43 744 грн. 44 коп. (лютий - 7 311 грн. 40 коп., березень - 7 311 грн. 40 коп., квітень - 7 311 грн. 40 коп., травень - 6 489 грн. 16 коп., червень - 8 390 грн. 57 коп., липень - 6 930 грн. 51 коп.) (а.с.66). У судовому засіданні позивач [PERSON], будучи допитаною в якості свідка, дала покази про те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей. У березні 2014 року відповідач забрав свої речі й залишив спільне місце проживання. Діти проживають із нею. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Самостійно вона не має можливості належним чином забезпечити утримання дітей. Відповідач на початку 2014 року надавав їй матеріальну допомогу, але в незначному розмірі. Ним було надано одного разу 1 500 грн. 00 коп., два рази по 1 000 грн. 00 коп. За три місяці літа 2014 року нею було витрачено на підготовку до навчального періоду дітей приблизно 5 500 грн. 00 коп. Також нею понесені витрати на покращення умов проживання у гуртожитку шляхом придбання й встановлення металопластикових вікон у помешканні, витрати на оздоровлення дітей. Стягнення аліментів за минулий час їй компенсує понесені витрати. У судовому засіданні відповідач [PERSON], будучи допитаним у якості свідка, дав покази про те, що він із середини березня 2014 року проживає окремо від позивача [PERSON] та дітей. Ним сплачувалися кошти за надані комунальні послуги по місцю проживання позивача з дітьми, оплачувалося відвідування дитячого садочку. У квітні 2014 року ним було перераховано позивачу грошові кошти в сумі - 1 000 грн. 00 коп. На день народження доньки [PERSON] ним було надано 1 500 грн. 00 коп. У травні надано позивачу - 1 500 грн. 00 коп., у червні - 1 500 грн. 00 коп., у липні - 1 500 грн. 00 коп., потім ще 1 000 грн. 00 коп., у серпні - 2 500 грн. 00 коп. Кошти надавалися у готівковій формі, а також шляхом перерахування на платіжну картку позивача. Два рази на місяць він відвідує дітей, придбаває їм продукти харчування, іграшки, відвідує з ними заклади харчування та дитячі майданчики. У жовтні 2013 року померла його мати, у зв'язку із чим він був вимушений понести витрати пов'язані із похованням та облаштуванням пам'ятника на цвинтарі. Його батько є людиною похилого віку, пенсіонером, має незадовільний стан здоров'я, у зв'язку із чим він змушений нести матеріальні витрати по догляду за ним. Останнім часом він не має можливості зустрічатися із дітьми, оскільки позивач йому у цьому перешкоджає. Відповідно до частини першої статті 180, частини третьої статті 181, частини другої статті 183 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII у 2014 році установлено прожитковий мінімум: - на дітей віком до 6 років - 1 032 грн. 00 коп., - на дітей віком від 6 до 18 років - 1 286 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів та дітей, наявність у відповідача непрацездатного батька, те, що відповідач одержує регулярний дохід, суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття у розмірі 1/3 частки одержуваного [PERSON] заробітку (доходу) на місяць. При цьому розмір аліментів не повинен бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Частинами другою, четвертою статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на матеріальне становище відповідача [PERSON], розмір його заробітку, необхідність утримувати малолітніх дітей, наявність у нього непрацездатного батька, суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання позивача [PERSON] до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку, однак в розмірі - 1/9 частини всіх видів його заробітку (доходу). За змістом частини першої статті 79, частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, аліменти на малолітніх дітей, а також на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку підлягають стягненню із дня подання до суду позовної заяви - з 09 липня 2014 року. Доводи відповідача про те, що аліменти повинні стягуватися з іншої дати, а ніж від дати подання до суду позовної заяви, не спростовують висновків суду про необхідність стягнення аліментів із 09 липня 2014 року. Кошти, які надавалися відповідачем на утримання дітей та матері до прийняття судом рішення про стягнення аліментів, не можуть вважатися аліментними зобов'язаннями. Відповідно до частини другої статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки у судовому засіданні позивачем [PERSON] не було надано жодних доказів в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий час, судом таких доказів під час розгляду цивільної справи не здобуто, то суд приходить до висновку, що ці позовні вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial