overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

09.03.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних поглядів на життя та інтересів. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем. Від позивача надійшла заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивач підтримує. Відповідач до суду не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 11.08.2001 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, Україна, за актовим записом № 730. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них та їх дітей, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

09.03.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалось із-за різних характерів, різних поглядів на сімейне життя. Вони як подружжя не проживають, шлюб існує формально. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Спільних дітей від шлюбу немає, відповідач на пропозицію розірвати шлюб в органах РАЦС відмовляється. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримла, доповнивши, що з відповідачем вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач просить справу розглядати бе її участі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Згідно ч. 2 ст. 197 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 10.09.1978 сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 340103 від 10.09.1978. Зі справи видно, що сторони припинили шлюбні відносини остаточно, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Питання про відновлення дошлюбного прізвища позивачка не ставить. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

09.03.2017 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

09.03.2017 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO] в с.Лад.Хутори Гайсинського району помер його дід [PERSON], прізвище якого в державному акті на право власності на землю серії [NUMBER] зазначено «[PERSON]», що перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, просив встановити факт, що державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], площею 2,1026 га, розташованої на території Лад.Хутірської сільської ради № 291 від 08.11.2002 р. належить його діду [PERSON] для подальшого оформлення ним спадщини в державній нотаріальній конторі. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 17). Представник Лад.Хутірської сільської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 16). Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна у виді державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], площею 2,1026 га, розташованої на території Лад.Хутірської сільської ради № 291 від 08.11.2002 р. після смерті [INFO] його діда [PERSON], через зазначення його прізвища в державному акті на право власності на землю серії [NUMBER] «[PERSON]», замість «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна у виді державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], площею 2,1026 га, розташованої на території Лад.Хутірської сільської ради № 291 від 08.11.2002р. після смерті [INFO] його діда [PERSON], через зазначення його прізвища в державному акті на право власності на землю серії [NUMBER] «[PERSON]», замість «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

09.03.2017 року [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (реєстровий № 2-1226). В обґрунтування заяви зазначила, що в свідоцтві невірно вказано її ім'я - «[PERSON]» замість «[PERSON]», що унеможливлює оформлення права власності на об'єкт спадщини. Також вказує, що в зв'язку з тим, що [PERSON] вже не працює на посаді державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори вона позбавлена можливості усунути недолік у свідоцтві шляхом виправлення помилки, що змушує звертатися до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні; представник Чернігівської районної державної адміністрації з приводу задоволення заяви заперечень не висловила; представники інших заінтересованих осіб не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народилася [INFO] року в с. Мохнатин Чернігівського району Чернігівської області. В зв'язку зі смертю [INFO] року її матері - [PERSON], заявник отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.04.2000 року, посвідчене державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (реєстровий № 2-1226, далі - Свідоцтво, а. с. 6). Свідоцтво посвідчує право заявника на 1/5 долі в праві на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП «Мохнатинське» с. Мохнатин Чернігівського району Чернігівської області. У Свідоцтві допущено помилку в написанні імені заявника - «[PERSON]» замість «[PERSON]», що підтверджується такими документами: 1) копією паспорта заявника, в якому проставлено відмітки про реєстрацію шлюбу із [PERSON] та про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14, 15); 2) копією свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданому на ім'я [PERSON] і [PERSON] (а. с. 16); 3) Свідоцтвом, в якому вказано, що «[PERSON]» - дочка [PERSON], яка померла [INFO] року, проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6). Вказані документи в сукупності підтверджують, що особа на ім'я «[PERSON]», яка вказана в Свідоцтві, і заявник є одна й та сама особа. Враховуючи те, що [PERSON] натепер не працює нотаріусом, заявник не має можливості виправити допущену в Свідоцтві помилку в написанні її імені з «[PERSON]» на «[PERSON]», а тому її права підлягають захистові шляхом встановлення факту належності Свідоцтва заявникові. За таких обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

09.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 09.08.2013 року у Центральному відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили з жовтня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в її відсутності, позов визнала повністю, прохала залишити їй після розлучення прізвище «Хижняк». Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з жовтня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

09.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що для оформлення спадщини після смерті [INFO] [PERSON], їй необхідно встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєсттраці шлюбу, вказувала, що з 1979 року вона проживала разом із [PERSON] та вела з ним спільне господарство, не перебуваючи при цьому у шлюбі; письмово вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити та розглянути справу без неї (а.с.11). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.12). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що з 1979 року [PERSON] проживала разом із [PERSON], вели разом спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, який витрачали на купування ліків та продуктів харчування не перебуваючи при цьому у шлюбі (а.с.6,7). Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 01.03.2013 року виконкомом Харпацької сільської ради Гайсинського району серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON] помер у віці 74 років в с. Харпачка Гайсинського району (а.с.4). Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що заявник [PERSON] дійсно проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство із [PERSON] який помер [INFO] з 1979 року по день його смерті, даний факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу має для заявника юридичне значення і впливає на прийняття нею спадщини, то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

09.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини де вказала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з нею. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла до суду телефонограма про можливість розгляду справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії [NUMBER]. Відповідно до довідки Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який не працює та з врахуванням вимог ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

09.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 06.10.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який часто хворіє та потребує в домашньому догляді. Спільне проживання сторони припинили у серпні 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохала шлюб розірвати , стягнувши з відповідача судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кушнаренко» . Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з серпня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, зареєстрований між сторонами слід розірвати, а з відповідача [PERSON] стягнути судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

09.03.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 01.07.1972 року Великоновосілківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 27. Від шлюбу подружжя має дітей, які є повнолітніми та проживають окремо від сторін по справі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між ним та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини фактично припинились, після чого сторони, з січня 2017 року сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачем не виникло. Ухвалою від 06.07.2017 року, за заявою відповідача, сторонам було надано строк на примирення у 6 місяців. На даний час строк закінчився та між сторонами примирення не досягнуто, про що свідчить заява позивача від 14.02.2018 року В судове засідання сторони не з'явилися, але спрямували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги позову про необхідність розірвання шлюбу підтримали. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 28 лютого 2017 року Великоновосілківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 27 від 01.07.1972 року, серії [NUMBER] У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На протязі тривалого часу шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо, згідно позовної заяви у сторін минула любов та повага один до одного. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення для вирішення спору в даній справі. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, але відповідач це питання не ставить тому суд вважає за можливе залишити відповідачці шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

09.03.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 10.09.2005 року, від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини і з березня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.09.2005 року серії [NUMBER] (а.с.3) та мають - сина [PERSON],[INFO], доньку [PERSON], [INFO].( а.с. 6,7). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved