Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

10.06.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за січень-березень 2010 року в сумі 22209, 97 гривень, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу з нею залишилося проживати двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких на підставі рішення суду відповідач був зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку. За період з лютого 2009 року по травень 2015 року відповідач сплачував аліменти нерегулярно, станом на 26.05.2015 року заборгованість по аліментах становить 15419,62 гривень. Згідно чинного законодавства при виникненні заборгованості одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 2010 року по березень 2010 року становить 22209,97 гривень. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] - гр.[PERSON] заявлений позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Після оголошення перерви в судовому засіданні, в зв'язку з неявкою представника позивача, представником позивача подано письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов його довірительки задоволити у повному розмірі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Тимощук О.І. заявлений позов фактично визнав частково, підтримав письмове заперечення, де вказується, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів відповідач [PERSON] намагався в повному розмірі сплачувати аліменти. Однак з 2009 року матеріальне становище його довірителя погіршилося, аліменти в повному розмірі не сплачувалися. Внаслідок прострочення сплати аліментів позивачем розраховано неустойку з січня 2010 року по березень 2010 року, яка складає суму 22209 грн 97 коп. Однак чинним законодавством передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Просить зменшити розмір неустойки до 5000 гривень. Після оголошення перерви в судовому засіданні представник відповідача не з'явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вирішив повести судовий розгляд у відсутність представника відповідача. Від даного шлюбу, згідно пред'явлених копій свідоцтв про народження, сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] року 2 народженя, який на даний час є повнолітнім, та доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачкою. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області було задоволено позов [PERSON] та присуджено з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що визнається сторонами та стверджується письмовими доказами, що відповідач [PERSON] визначену суму аліментів на утримання дітей сплачував нерегулярно, допускав прострочення сплати аліментів. Станом на 26.05.2015 року, згідно розрахунку державного виконавця ВДВС Яворівського РУЮ, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 15419 грн. 62 коп. Відповідно до ст.196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.01.2015 року було частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з відповідача [PERSON] в користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2008 року по грудень 2009 року в розмірі 35000 гривень. Під час розгляду справи судом встановлено, що: - аліменти за січень 2010 року в сумі 540 грн. 60 коп. відповідачем було сплачено 16.07.2013 року в сумі 169 грн. 40 коп. (частина сплачених аліментів в сумі 500 гривень зарахована в рахунок погашення аліментів за попередній період) та 12.10.2013 року в сумі 371 грн. 20 коп; - аліменти за лютий 2010 року в сумі 540 грн. 60 коп. відповідачем було сплачено 12.10.2013 року в сумі 128 грн. 80 коп., 16.11.2013 року в сумі 300 грн. 00 коп. та 04.02.2014 року в сумі 111 грн. 80 коп; - аліменти за березень 2010 року в сумі 540 грн. 60 коп. відповідачем було сплачено 04.02.2014 року в сумі 388 грн. 20 коп. та 08.04.2014 року в сумі 152 грн. 40 коп. З поданого стороною позивача розрахунку пені за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з січня по березень 2010 року вбачається, що неустойка (пеня) нарахована в сумі 22209 грн. 97 коп. В даному розрахунку пені правильно визначено розмір несплачених аліментів по кожному щомісячному платежу, правильно встановлено строк, до якого щомісячне зобов'язання мало бути виконано, та строк фактичної сплати аліментів, кількість прострочених днів та розмір нарахованої пені за кожний місяць, враховані усі здійснені відповідачем проплати аліментів. Доказів, які б спростовували поданий розрахунок стороною відповідача надано не було. Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень представника відповідача, прострочення сплати аліментів [PERSON] мало місце через його скрутне матеріальне становище. Дані обставини також підтверджуються вищевказаним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.01.2015 року, яким розмір неустойки (пені) за попередній період було зменшено. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. А відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи доведено, що з вини відповідача [PERSON], який за рішенням 3 суду зобов'язаний був сплачувати на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, була допущена заборгованість по сплаті аліментів, позивача має право на стягнення неустойки (пені) за визначний нею період заборгованості, однак з врахуванням матеріального та сімейного стану відповідача визначений розмір неустойки, на переконання суду, слід зменшити на суму 15000 гривень, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, а тому заявлений позов слід задоволити частково.

Outcome: approved