Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

10.07.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], яка є її дочкою, зареєстрована у належному їй будинку, періодично не проживала за місцем реєстрації з 2012 року, а з грудня 2017 року взагалі виїхала до м. Сочі РФ. Реєстрація відповідача порушує її права як власника. Крім того, виникли труднощі в оформленні субсидії. Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлялася про розгляд справи, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Спірним є право користування житловим приміщенням у виді житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області 05.02.2015, належить [PERSON] (а. с. 9). Право власності [PERSON] реєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу №33211282 від 05.02.2015. (а. с. 10). За адресою: [ADDRESS] зареєстрована проживаючою дочка [PERSON] - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Шелудьківської сільської ради від 02.07.2018. (а. с.14). Даними акту обстеження, складеного 03.07.2018 депутатом Шелудьківської сільської ради [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак фактично не проживає в домоволодінні з 2012 року, а в грудні 2017 виїхала до Російської Федерації. (а. с. 15). Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved