Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

08 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 31 серпня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, і на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все належне їй майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, яке буде належати їй на день смерті в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 282048 в розмірі 3,60 га, що розташована в с. Красностав заповіла їй [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно. Після смерті [PERSON] , вона у визначений законом шестимісячний термін не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки не знала про те, що мати заповіла належне їй майно саме їй, не знала про наявність вказаного заповіту, посвідченого на її ім`я, і ніхто її про це не повідомив. \~У позовній заяві просила визначити їй два місяці додаткового строку для прийняття спадщини. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, скерувала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд слухати справу у її відсутність. Представник відповідача Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява сільського голови в якій він просить слухати справу у відсутності їх представника, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] . Згідно із частиною третьою статті 200\~ЦПК\~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України. В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права застосовуючи при цьому Конвенцію про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272\~ЦК\~України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відтак, відповідно до змісту ст.1272\~ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 31.08.2007 року, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, яке буде належати їй на день смерті в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 282048 в розмірі 3,60 га, що розташована в с. Красностав заповіла [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 03 лютого 2014 року, виданим виконавчим комітетом Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 282048 в розмірі 3,60 га, що розташована в с. Красностав. Згідно довідки Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 431 від 19.09.2019 року, [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Від імені [PERSON] 31.08.2007 року Красноставською сільською радою Володимир-Волинського району посвідчено заповіт, який не змінений та не відмінений. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. З пояснень\~позивача\~у\~її позовній\~заяві\~вбачається,\~що після смерті матері, вона у встановлений законом шестимісячний строк, не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв`язку з тим, що не знала про те, що покійна [PERSON] заповіла належне їй майно саме їй, не знала про наявність вказаного заповіту, посвідченого на її ім`я, і ніхто її про це не повідомив. У позовній заяві просила визначити їй два місяці додаткового строку для прийняття спадщини Як встановлено\~судом,\~позивач на\~час відкриття\~спадщини не\~проживала із\~спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на її користь дізналась поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Варто також звернути увагу на те, що згідно повідомлення Володимир-Волинської нотаріальної контори № 900/01-16 від 14 липня 2021 року спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Даний факт є свідченням того, що ніхто до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про спадщину не звертався, а відтак нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (правові позиції ВСУ у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, а також ВС у справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року). Враховуючи обставини\~справи,\~наявності заповіту\~на користь\~позивача як\~спадкоємця майна,\~а також\~наведені позивачем\~причини,\~які є\~об`єктивними\~та істотними\~труднощами,\~суд відповідно\~до положень\~частини третьої\~статті 1272\~ЦК України, дійшов висновку, що наявності правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин фактичні обставини справи встановлені судом на підставі доводів позивача, які повністю підтверджені нею документально. Відтак, судом встановлено, що позивач [PERSON] не була обізнана про наявність заповіту, не знала, що заповіт було складено на її користь. За таких обставин позивач по смерті матері до нотаріуса для прийняття спадщини вчасно не звернулась. Отже, встановивши, що [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved