overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

07 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Вислухавши думку позивача, представника відповідача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 26 листопада 2010 року, який зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено актовий запис №903. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з квітня 2015 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовились, наполягаючи на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

07 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Відповідач направив заяву до суду в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши думку позивача, представника відповідача, врахувавши думку відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 26 квітня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №327. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з жовтня 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Від примирення позивач в судовому засіданні відмовилась, наполягаючи на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

07 серпня 2015 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності документа, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. У звязку із досягненням пенсійного віку заявнику необхідно подати документи до Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області для призначення пенсії. При перевірці документів було встановлено невідповідність в написанні імені заявника у трудовій книжці замість російською «Надыр» вказано «Надир», що позбавляє заявника можливості оформити пенсію. В паспорті громадянина України, свідоцтві про народження імя заявника зазначено як «Надыр», в звязку з чим заявник просить встановити факт належності йому трудової книжки ИТ-І № 0427821. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтвердив викладені в заяві обставини, просив встановити факт належності йому трудової книжки. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] (а.с.14). Зясувавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у звязку із досягненням пенсійного віку заявнику необхідно подавати документи до Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області для призначення пенсії. При перевірці документів було встановлено невідповідність в написанні імені заявника у трудовій книжці замість російською «Надыр» вказано «Надир» (а.с.6-10). Згідно паспорта громадянина України (а.с.3-4), свідоцтва про народження серії І-ИЕ № 308947 (а.с.5) імя заявника зазначено як «Надир», російською «Надыр». На підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки невідповідність його імені в трудовій книжці позбавляє його права оформити пенсію, тому слід встановити факт, що трудова книжка ИТ-І № 0427821, яка заповнена на імя «Алиева Надыра Идрис оглы», [INFO], належить саме йому, оскільки цей факт не може бути встановлений в даний час іншим шляхом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] «Азовелектросталь» про заборгованості по заробітній платі, стягнення грошової компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 27.07.2013 року і по теперішній час працює у [PERSON] «Азовелектросталь». У період з січня 2015 року по серпень 2015 року підприємство не виплачувало йому заробітну плату, внаслідок чого отоварилася заборгованість у загальній сумі 22574,05 гривень. Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у зазначеному розмірі, грошову компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 2734,88 гривень, а також відшкодувати йому за рахунок підприємства моральну шкоду, спричиненому йому через порушення його трудових прав, яку оцінює у суму 1000,00 гривень. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, в остаточній редакції яких просив стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з січня 2015 року по вересень 2015 року у сумі 3045,25 гривень, а також моральну шкоду у сумі 1000,00 гривень. В решті вимог позов залишено без розгляду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заву про розгляд справи у їх відсутність, якою позовні вимоги підтримали, а також зазначили про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Представник відповідача [PERSON] «Азовелектросталь», будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Таким чином, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вимоги обґрунтовує тим, що вона на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та за час подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час ніде офіційно не працює та відмовляється утримувати дітей, не надає добровільно необхідної матеріальної допомоги. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісяця на дочку [PERSON], та 900 грн. на сина [PERSON] до досягнення повноліття дітьми. 21 жовтня 2015 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 700 грн. щомісяця на кожну дитину. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. З акту від 10 червня 2015 року (а.с.4) вбачається, що неповнолітні діти сторін проживають з позивачем [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні своїх неповнолітніх дітей, не виконує в добровільному порядку обов'язки по їх утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, тому з нього слід стягувати аліменти на кожну дитину в розмірі 700 грн. з дня звернення і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів виконання ним обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, а також доказів щодо неможливості з поважних причин матеріально утримувати неповнолітніх дітей. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 09 вересня 2006 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі, від подружнього життя сторони дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2014 року через те що, у них є непорозуміння, постійні сварки з відповідачкою у звязку з їхніми різними політичними поглядами, внаслідок чого він повністю втратив почуття любові та поваги до відповідачки, а на теперішній час він фактично створив іншу сімю з іншою жінкою, з якою планує зареєструвати їхній шлюб офіційно та народити дітей. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом. 16 вересня 2015 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення (а.с.21). В судове засідання після надання строку для примирення позивач та відповідач не з'явилися. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов та просив його задовольнити у заявлений спосіб. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти позову, вважала, що його можливо задовольнити оскільки після надання сторонам строку для примирення, вони не примирилися. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2006 року, про що свідчить копія повторного свідоцтва про шлюб (а.с.5), від шлюбу дітей немає. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2014 року через те що, у них є непорозуміння, виникають постійні сварки з відповідачкою у звязку з їхніми різними політичними поглядами, внаслідок чого він повністю втратив почуття любові та поваги до відповідачки. У відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд застосовував передбачені ч. 1 ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя. У пункті 10 вказаної Постанови зазначається, що якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи зміст наведених вище норм права та встановлених в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судовому засіданні позивач позов підтримав, а відповідач його визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2012 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з 20 липня 2015року. Поновлювати шлюбні стосунки сторони наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважать неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив 30.09.2015, про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 22.07.2012. Після її смерті залишилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS] і позивач є спадкоємцем за законом. В звязку з тим, що позивач у період з 26.05.2012 по 23.04.2013 проходив строкову службу у лавах Збройних сил України, тому пропустив встановлений законом строк у 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання, не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання, не зявилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та згода з позовними вимогами. Третя особа, до судового засідання не зявилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно свідоцтва про смерть 22.07.2012 [PERSON] померла (а.с.4). Так як, після смерті бабусі відкрилась спадщина, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 5). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги той факт, що [PERSON] пропустив встановлений законом строк з поважної причини оскільки він у період з 26.05.2012 по 23.04.2013 проходив строкову службу у лавах Збройних сил України (а.с. 6). Суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини два місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 09.12.2010 року в Дитятківській сільській раді Іванківського району Київської області за актовим записом № 2. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача та відповідача не склалося, вона не бачить ніякої можливості зберегти колись спільну сімю, сторони виявились занадто різними людьми по характеру, поведінці у сімї, поглядам на життя. Вони з відповідачем неодноразово обговорювали сімейні проблеми, але це не дало ніякого позитивного результату. Позивач прийшла до твердого рішення, що спільна сімя розпалась і її неможливо зберегти. Спорів по спільно нажитому майну на даний час не мають Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, а дитину залишити разом із нею на її вихованні. В судове засідання позивач не зявилась; подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.12.2010 року, від даного шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Сторони виявили взаємне бажання розірвати шлюб, і причини які спонукають їх до прийняття такого рішення суд вважає обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їх спільної дитини. Питання судових витрат вирішується на підставі ст. 88 ЦПК України. Судовий збір було сплачено позивачем при подачі позову до суду, вона згодна понести судові витрати самостійно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

07 серпня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с.15-16). Зясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 травня 2011 року народилась [PERSON], батьком якої згідно свідоцтва про встановлення батьківства І-РД № 518155 (а.с.4) визнано [PERSON] з присвоєнням прізвища дитині «Волкова», на підставі чого видано свідоцтво про народження І-РД № 722117 [PERSON] 21 травня 2011 року, актовий запис № 92, із зазначенням батьків дитини [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дітей, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved