Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

09.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду та до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 21.04.2007 року, який на сьогоднішній час не розірваний. Проживає з відповідачем окремо. За даними позивачки відповідач працює в ТОВ «АТБ-маркет». Сама позивачка джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву від 20.08.2015 року про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с.26 отримана повістка по виклик у судове засідання 23.09.2015 року, а також а.с. 17, 20 та 24 повістки про виклик у судові засідання 04.08.2015, 20.08.2015 року та 14.09.2015 року, які повернулися до суду у звязку із закінченням терміну їх зберігання на обєкті поштового звязку, відповідачем отримані не були). Таким чином, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України судом встановлена повторність неприбуття відповідача у судове засідання без поважних причин. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 21.04.2007 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції (актовий запис №57) (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21.02.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції (актовий запис №41) (а.с. 7). Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини на момент пред`явлення позову не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що позивачка визначила розмір аліментів у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, суд вважає, що вказана сума є достатньою для утримання неповнолітньої дитини, а тому вимоги позивачки в цій частині є законними та підлягають задоволенню. Стосовно вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До позову долучені копії довідок №2816 від 15.06.2015 року та №2815 від 15.06.2015, виданих КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області, відповідно до яких дитина [PERSON], [INFO], офіційно зареєстрована разом з батьком відповідачем по справі [PERSON] за адресою: м. Первомайський, 6 мікрорайон[ADDRESS], а мати дитини позивачка по справі [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Первомайський, 3 мікрорайон[ADDRESS]. Таким чином, юридично разом з дитиною мешкає батько відповідач по справі. Право на утримання відповідно до норм ст. 84 СК України має виключно дружина, з якою проживає дитина, що відсутнє в даному випадку. Інших доказів відповідно до ст.11 ЦПК України позивачка по справі до суду не надала, у судових засіданнях брати участь за власною ініціативою відповідно до поданої заяви відмовилася, тому суд вважає, що заявлені нею вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини належними доказами не підтверджуються, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Посилання в тексті позовної заяви на той факт, що дитина мешкає разом з позивачкою, ніякими доказами по справі не підтверджуються. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 121,80 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви, а позов задоволений частково у розмірі половини від заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial