Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

09 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ј частини доходу відповідача до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 14 вересня 2019 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . На цей час шлюбні відносини між сторонами у справі фактично припинені, відповідач матеріальної допомоги сім`ї не надає, а позивачка перебуває у декретній відпустці і має скрутне матеріальне становище. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, судове засідання призначено на 10-00 год. 08 жовтня 2020 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалося. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, ухвалити у справі рішення про задоволення позову. Таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі зареєстрованого шлюбу. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Ніжинським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Чернігівській області (а. с. 8), та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 11 березня 2020 року Ніжинським міськрайонним відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 9). Позивачка на цей час не працює і отримує щомісячну допомогу при народженні дитини, дочка [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні (а. с. 10 - 12). Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі зареєстрованого шлюбу. Позивачка просить стягнути аліменти на її утримання у частці від заробітку (доходу), що узгоджується з положеннями ст. 80 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, відсутність інших аліментних зобов`язань, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, які підлягають стягненню з часу подання позову до суду - 09 вересня 2020 року і до досягнення дитиною трьох років - до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ухвалюючи рішення, суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. У ч. 1 ст. 142 ЦПК України зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з цим згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за розстрочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З огляду на вказане слід стягнути з відповідача у справі в дохід держави судовий збір у сумі 420,40 грн (50 % від 840,80 грн).

Outcome: approved