Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

08.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 20.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеській області, актовий запис № 56; а також стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, а саме до [INFO] року, до [INFO] року відповідно. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча вважає, що може надавати таку допомогу, оскільки є працездатною у зв'язку з чим він був змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вказавши, що підтримує лише вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 20.10.2010 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеській області, актовий запис № 56, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2010 року). Від даного шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, які проживають з позивачем. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не велось. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майновий спір у сторін відсутній. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач вирішила відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved