Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

09.12.2021 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 23.11.2009 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області. У шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Вказує, що через протиправну поведінку, постійні образи та приниження з боку відповідача вирішила змінити разом із дітьми місце проживання. Вважає, що кожен із них має діаметрально протилежні погляди на життя та сім`ю, відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у сім`ї. Зазначає, що відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.173-2 КУпАП. Враховуючи наведене просить шлюб укладений між нею та [PERSON] 23.11.2009 року та зареєстрований Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області за №25 розірвати. Позивач в судове засідання на з`явилася проте подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, щодо надання терміну на примирення не згідна. Відповідач подав відзив в якому зазначає, що бажає в подальшому підтримувати сімейні стосунки з позивачем. На спростування доводів позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї подав копію постанови Богородчанського районного суду від 10.09.2019 року. Також вказує, що на рішення змінити місце проживання [PERSON] та дітей мали вплив батьки позивача з незрозумілих йому мотивів. Ухвалою від 31.03.201 року сторона у справі надано строк для примирення тривалістю 1 місяць та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 06 травня 2021 року. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь яких клопотань чи заяв від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи та поданий відповідачем відзив, надавши оцінку доводам сторін та доданим доказам, приходжу до наступного висновку. Відповідно ч3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Частина 1 ст.223 ЦПК України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 23 листопада 2009 року Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №25. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с.4). У сторін у шлюбі народилось троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом відповідно до вимог ст.111 Сімейного кодексу України, вжито заходів щодо примирення подружжя, однак протягом визначеного терміну та станом на час розгляду справи сторонами не надано жодних відомостей щодо можливості збереження їх сім`ї, а тому враховуючи неявку без поважних причин відповідача та відсутність від сторін будь яких заяв чи повідомлень про факт їх примирення, враховуючи характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с.6), а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: approved