Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

07 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 10000грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 700грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] 29 вересня 2016 року замовив у відповідача виготовлення та встановлення вхідних дверей до своєї квартири [ADDRESS], про що свідчить товарний чек № 37, з якого вбачається загальна вартість роботи розміром 5700 гривень. 09.11.2016 року позивачем було оплачено 5 200 гривень. Відповідач провів роботи по встановленню дверного полотна, але відмовився встановлювати опалубку(оснастку) дверей. На теперішній час виникає потреба позивача в захисті прав та інтересів громадянина та споживача, позаяк відповідач дотепер не закінчив роботу та не реагує на неодноразові звернення. З того ж приводу позивач звертався до Національної поліції головного управління Шевченківського відділу поліції, про що свідчить відповідь № Д-70\\04\\43\\09-16 від 07.12.2016 року, з якої вбачається, що мають місце цивільно-правові відносини, які слід вирішувати у порядку цивільного судочинства. Вищевказаними діями [PERSON] позивачу нанесена моральна шкода. Позивач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи. Посвідчення № [NUMBER], серія [NUMBER]. На протязі 6-ти місяців відповідач порушує свої зобов'язання, що спричинило душевні хвилювання, витрату значного часу на переговори з [PERSON], на звернення до правоохоронних органів. Моральну шкоду позивач оцінює у 10000 гривень. З огляду на вищевикладене, вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов заперечив, вказав, що зобов'язання перед позивачем виконав, а тому не має підстав для стягнення моральної шкоди. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2016 року позивач [PERSON] замовив у відповідача [PERSON] виготовлення та встановлення вхідних дверей до своєї квартири [ADDRESS], про що свідчить товарний чек № 37, з якого вбачається загальна вартість роботи розміром 5700 гривень. 09.11.2016 року позивачем було оплачено 5 200 гривень. Відповідач провів роботи по встановленню дверного полотна, але не встановив опалубку(оснастку) дверей, оскільки в квартирі неодноразово ніхто не відчиняв дверей. На підставі частини 1 статті 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95р., слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім того, на підставі ч. 1 п. 9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін. Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження підстави стягнення моральної шкоди, факт заподіяння зі сторони відповідача моральних страждань позивачу, які полягають у спричиненні душевних хвилювань, витрати часу на переговори та на звернення в правоохоронні органи. Відтак, на думку суду, слід відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки суду не представлено жодних доказів на підтвердження таких вимог та у відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак в судовому засіданні не доведена вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача не підлягають стягненню понесені судові витрати по справі у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 700 грн., виходячи з того, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed