Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

08 квітня 2020 року КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2020 року вищевказана позовна заява була передана на розгляд судді [PERSON] . Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16 червня 2020 року про звільнення [PERSON] з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку суддю [PERSON] було звільнено. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 130 від 07 липня 2020 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2020 року цивільну справу було передано на розгляд судді Приходченко О.С. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що до квітня 2016 року теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , надавало КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» Дніпропетровської міської ради, яке було перейменовано на КП «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради. [PERSON] є власником квартири, яка користується житлом і отримує послуги з теплопостачання за вказаною адресою для власних потреб. Відповідач свої зобов`язання не виконує, за спожиту теплову енергію не сплачує. Рішенням Дніпровської міської ради № 24/23 від 19 липня 2017 року надано дозвіл на передачу основних фондів та інших активів на баланс КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради. Таким чином, 06 листопада 2017 року відбулася передача заборгованості боржників з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс позивача, у тому числі заборгованість відповідача у розмірі 20 641 гривні 87 коп. Станом на 01 лютого 2020 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію становить 20 641 гривню 87 коп. Позивач просив стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 20 641 гривні 87 коп., три відсотки річних у розмірі 856 гривень 02 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 206 гривень 71 коп., пеню у розмірі 15 гривень 83 коп., всього 22 720 гривень 43 коп., а також судові витрати у сумі 2 102 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надає послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2248 від 13 листопада 2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Договір між позивачем та відповідачем [PERSON] про надання послуг теплопостачання не укладався. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 20 641 гривні 87 коп. (а.с. 10). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з тим, що відповідачем фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, своєчасно їх оплату вона не здійснює, а законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію у розмірі 22 720 гривень 43 коп., з яких 20 641 гривня 87 коп. - сума заборгованості, 856 гривень 02 коп. - три відсотки річних, 1 206 гривень 71 коп. - інфляційні втрати, 15 гривень 83 коп. - пеня. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 102 гривень (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved