Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

07 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 01 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2686. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалось, оскільки мають різні погляди на життя. Тривалий час позивач та відповідач відносини не підтримують, довгий час спільне господарство не ведуть. Подружні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2016 року, з цього часу проживають окремо. З огляду на зазначене вище позивач дійшла висновку про необхідність звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2686, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 107089, видане 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 10 травня 2017 року по 10 червня 2017 року включно (а.с. 28). Однак, наданий судом строк для примирення позитивного результату щодо збереження сімї не дав. Спільне життя у подружжя не склалось, оскільки мають різні погляди на життя. Тривалий час позивач та відповідач відносини не підтримують, довгий час спільне господарство не ведуть. Подружні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2016 року, з цього часу проживають окремо. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved