Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

08.12.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON] в інтересах якого діє представник адвокат Племянніков Богдан Дементійович. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. В період з березня 2019 по серпень 2021 року відносини між ними склалися не найкращим чином, через значне зловживання алкоголем. [PERSON] дозволяв собі створювати несприятливу сімейну атмосферу, застосовував фізичну силу відносно заявника. Не витримуючи нездорової сімейної обстановки, [PERSON] 12.08.2021 звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. 22.10.2021 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу заявник 21.11.2021 увійшла до місця проживання заявника з пропозицією з`ясування стосунків між ними, та близько 12 год. 33 хв. [PERSON] застосував відносно заявника фізичну силу та завдав тілесних ушкоджень, душив заявника власними руками та погрожував наявною у нього мисливською зброєю. Після побиття, заявник написала заяву до поліції та викликала швидку допомогу. 22.11.2021 Білоцерківським РУП ГУНП у Київській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12021116030002440 відкрите за заявою [PERSON] за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України. 26.11.2021 заявника направлено до відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи». Однак станом на день подачі заяви висновок експерта відсутній. Посилаючись на вказані обставини заявник просить суд заяву задовольнити та видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на 6 місяців з заборонами: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] ; 2) заборонити [PERSON] наближатися до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] , адресою тимчасового перебування: [ADDRESS] , ближче ніж 500 метрів; 3) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою суду від 09.10.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначивши судовий розгляд за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 10 грудня 2021 року о 14:30 год. в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: м. Біла Церква вул. Турчанінова, 7. В судовому засіданні заявник та її представник адвокат Племянніков Б.Д. підтримали заяву про видачу обмежувального припису просили суд її задоволити. Заявник повідомила суд про те, що за останніх 3 роки вона до органів поліції не зверталася, так як заінтересована особа, з якою вона раніше перебувала у шлюбі, не хоче, щоб про нього розповсюджували негативну інформацію та уникає можливості притягнення до відповідальності. Представник заявника адвокат Племянніков Б.Д. в судовому засіданні пояснив суду, що сторони з 2013 року по жовтень 2021 року перебували у відносинах, у тому числі у зареєстрованому шлюб між собою. Заінтересована особа зловживає спиртними напоями, має у власності мисливську зброю, застосуванням якої погрожує заявниці. В 2016 році заінтересована особа заподіяла тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. За даним фактом було зареєстровано кримінальне провадження, але про підозру особі не повідомлялося і дане кримінальне провадження було закрито на досудовому розслідування у зв`язку з тим, що заявниця примирилася із заінтересованою особою. 21 листопада 2021 року близько 12.30 год. заінтересована особа з`явилася до квартири, в якій проживає заявниця та почав душити заявницю і завдавати їй ударів по різних частинах тіла. За вказаним фактом органами поліції здійснюється досудове розслідування, проте на даний час немає висновку судово-медичної експертизи і повідомлення про підозру заінтересованій особі не вручалося.\~ Наразі, місце перебування заінтересованої особи їм невідомо, можливо вона переховується з метою уникнення відповідальності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Його неявка відповідно до ч.2 ст. 350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.350-5 ЦПК України - справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази встановлено наступне: З 15 березня 2019 по 22 жовтня 2021 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] . 21.11.2021 близько 12 години 23 хвилин до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від [PERSON] надійшло повідомлення про те, що перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , невідома особа нанесла тілесні ушкодження [PERSON] . Відомості за даним фактом 22.11.2021 були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021116030002440 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Постановою дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Шурашкевич Валерієм Володимировичем від 26.11.2021 було призначено судово-медичну експертизу по кримінальному провадженню № 12021116030002440 від 22.11.2021. В судовому засіданні представником заявника до матеріалів справи долучено копію висновку експерта № 389, проведеного 06 грудня 2016 року судово-медичним експертом [PERSON] . Відповідно до висновку експертизи, у [PERSON] знайдені наступні ушкодження: синці на голові та кінцівках, садна на кінцівках, рана на лівій голінці. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами могли виникнути від ударів ними (руками, ногами) по тілу потерпілої в строк указаний у постанові та при обставинах указаних обстежуваною. Рана відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало місце не менш ніж десять точок прикладення сили. З постанови про призначення експертизи відомо, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2016 до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від [PERSON] про те, що 03.12.2016 близько 20 год. 45 хв. її чоловік [PERSON] за місцем спільного проживання за адресою: [ADDRESS] наніс їй тілесні ушкодження. В судом засіданні судом оглянуто фотографії, долучені заявником у тому числі на СD диску. Вирішуючи справу суд виходить з наступного. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону). Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це\~ оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі № 754/11171/19, провадження № 61-21971св19 вказано, що «відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2021 року в справі №\~ 643/20534/20, провадження № 61-8017св21, вказано, що «обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства; домашнє насильство може проявлятися у формі фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства; тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Доказів на підтвердження наведених заявником обставин, в тому числі й притягнення [PERSON] до юридичної (адміністративної чи кримінальної) відповідальності за вчинення відносно заявниці, протиправних дій, пов`язаних із домашнім насильством, [PERSON] не надано. Отже, судом не встановлено обставин вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] . Суд не бере до уваги фотознімки, надані суду заявником, так як вони не свідчать про заподіяння тілесних ушкоджень заявниці саме заінтересованою особою. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України - судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та ст. ст. 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 294, 315-317, 350-1-350-6, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed