overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 10 лютого 1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом запису актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м.Донецьк Донецької області, актовий запис №88. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 1993 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 лютого 1990 року. Шлюб зареєстровано відділом запису актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м.Донецьк Донецької області, актовий запис №88 (а.с.9). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 1993 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

07 листопада 2017 року, [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати, укладений 16.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського МУЮ шлюб із відповідачем у справі. В обґрунтування позову вказала, що 16.11.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя не склалося через непорозуміння та конфлікти, розбіжність інтересів та життєвих позицій, що призвело до розпаду сім'ї, втрату почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2017 року та з вказаного часу сторони не підтримують стосунки і мешкають окремо один від одного. Спору з приводу майна подружжя між сторонами не має. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], оскільки примирення між ними не можливе. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві просив провести розгляд справи без його участі. Не заперечував проти задоволення позову про розірвання шлюбу. На фіксуванні судового засідання технічними засобами звукозапису не наполягав. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013 року, який оформили у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER], актовий запис №2029. (а.с. 8) Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, у зв'язку з чим подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про поділ майна на теперішній час між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2010 року по 20 лютого 2013 року, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 07 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явлася, її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, в судове засідання не з'явився без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином чином, відзиву не подав. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.4), яка проживає разом із позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 червня 2008 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось з тих підстав, що вони різні за характером люди, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, з огляду на що позивач просить її вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що наданий строк на примирення результатів не надав, відповідач не змінив свого ставлення до неї, не вчинив ніяких дій для збереження сімї, а тому просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2008 року, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить інтересам позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

07 листопада 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 02 жовтня 2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 7700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 12416.86 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 02 жовтня 2013 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 7700.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 02 жовтня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 2612.59 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 2818.09 грн.; -заборгованість за пенею та комісією 5918,71 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн.штраф (фіксована частина); -567,47 грн.- штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 12416.86 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

07 листопада 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 22 липня 2010 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 53644.85 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 22 липня 2010 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримала кредит у сумі 2000.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 30 вересня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 1971.67 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 45065.08 грн.; -заборгованість за пенею та комісією 3577,39 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн.штраф (фіксована частина); -2530,71 грн.- штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 53644.85 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

07 листопада 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли. А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14 липня 2017 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №1408. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як пояснила позивач в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

07 листопада 2017 року Кам`янська сільська рада звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що після [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площами 4,54 га, 1,36 га та 0,31 га, розташовані в межах території Кам`янської сільської ради за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на те, що протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звернувся, після смерті [PERSON] минуло більше року, просив визнати спадщину, що залишилася після смерті останньої, відумерлою, передавши її територіальній громаді Кам`янської сільської ради. Представник заявника у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що повністю підтримує заявлені вимоги. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00018197774 від 13 червня 2017 року (а. с. 5), [PERSON] померла [INFO] у с. Грейгове Вітовського району Миколаївської області. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2019 року, що набрало законної сили 10 жовтня 2019 року (а. с. 80), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] з 01 грудня 2003 року по день її смерті, яка настала [INFO] . Враховуючи що судом встановлено коло спадкоємців померлої [PERSON] , а заявником не надано будь-яких доказів щодо відмови такого спадкоємця від прийняття спадщини, суд вважає за необхідне в задоволенні даної заяви відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

07 листопада 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 22.07.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 1000 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 19.10.2017 року - 21850,09 грн., а саме: за кредитом - 12376,67 грн.; 2189,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5766,77 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1016,67 грн. - штраф (процентна частина). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.286-287 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 22.07.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 1000 грн. В зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконав, станом на 19.10.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 12376,67 грн.; 2189,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5766,77 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1016,67 грн. - штраф (процентна частина). Загальна сума заборгованості складає 21850,09 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved