Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

08 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту народження нею дитини, в заяві посилалася на те, що 01 липня 2015 року, перебуваючи у м. Макіївка Донецької області, вона народила сина [PERSON]. Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження виданим Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції та довідкою про народження від 29.07.2015 року №14.5-85-т1/232, з якої вбачається, що відомості про батька дитини записані на підставі заяви матері дитини. Жодної медичної документації про народження дитини у неї немає, так як вона її віддала при реєстрації дитини в зоні АТО до відповідного органу реєстрації. При зверненні до відповідних державних органів України з метою державної реєстрації народження сина та отримання державної допомоги при народженні дитини, зясувалося, що по наданим нею документам про народження дитини вона не може вчинити зазначені дії, оскільки документи, видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України, внаслідок чого вона не має можливості користуватися правами, передбаченими нормами чинного законодавства України. З цих підстав просила встановити факт народження сина [PERSON] [INFO] в м. Макіївка Донецької області у [PERSON], громадянки України. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Миргородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області , у судове засідання не з'явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, направила на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-НО №640596 виданого Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції 14 липня 2015 року [PERSON] народила сина [PERSON] 01 липня 2015 року в м. Макіївка Донецької області. Цей же факт підтверджується довідкою про народження, з якої вбачається, що відомості про батька дитини записані на підставі заяви матері дитини (а.с.4; 6). У звязку з тимчасовими заходами на період проведення антитерористичної операції Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». До такого населеного пункту віднесено м. Макіївка Донецької області, на території якого розташований Совєтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області,який здійснив реєстрацію народження [PERSON] 01 липня 2015 року року,не маючи на це повноважень з порушенням «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2010 № 52/5 та «Порядку ведення державного реєстру актів цивільного стану громадян», затвердженого постановою КМУ від 22.08.2007 року, так як державна реєстрація народження проводиться шляхом складання актового запису про народження в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Зі ст. 14 ЦПК України вбачається, що рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Отже, заявниця на даний час не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини (медичне свідоцтва про народження, або дублікат медичного свідоцтва про народження), надані нею документи про народження дитини, видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості у свою чергу зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року (а.с.5). В той же час, народження дитини підтверджується поясненнями її матері [PERSON], показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що заявниця перебувала на обліку по вагітності та пологам в м. Миргороді, а потім внаслідок складних життєвих обставин змушена була виїхати в м. Макіївка, де і народила дитину. Дитину зареєструвала в м. Макіївка Донецької області. В подальшому зясувалося, що документи про народження дитини, видані на території зони АТО є недійсними, а тому заявниця звернулася з заявою до суду. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (з послідуючими змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні суду про встановлення факту народження особи, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту народження у громадянки України [PERSON] [INFO], дитини хлопчика, який народився 01 липня 2015 року в м. Макіївка Донецької області, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України, тобто має для заявника юридичне значення. Зазначення інформації про батька дитини в свідоцтві про народження дитини належить до компетенції відповідного відділу ДРАЦС, а тому вимоги заявниці про вказівку в рішенні про те, що відомості про батька відсутні і їх слід записати зі слів матері знаходяться поза межами компетенції суду при розгляді даної конкретної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial