Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

10.03.2015 року Новоодеська РДА, діючи в інтересах малолітнього [PERSON], звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач посилається на ухилення від виконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, [PERSON], [INFO], що виразилось в тому, що після народження сина відповідач фактично відмовилася від сина, ухиляється свого батьківського обов'язку, залишивши дитину, після лікування в обласній дитячій лікарні, а опісля лікування, влаштованого до Миколаївського обласного будинку дитини, не надає йому ніякої матеріальної допомоги, не цікавиться долею, станом здоров'я, розвитком, душевним станом, умовами проживання свого сина. Посилаючись на викладені в позові обставини, на те, що відповідач з дитиною не спілкується, не приймає ніякої участі у її вихованні, утриманні, не цікавиться його долею, фізичним розвитком, станом здоров'я, духовним станом, не надає ніякої матеріальної допомоги, не виявляє до сина батьківської уваги та турботи, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнути з неї, у відповідності до вимог ст.180 СК України, на користь установи чи фізичних осіб, на утриманні яких буде перебувати дитина, на утримання сина аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку(доходів) відповідача. В судовому засіданні, представник позивача, позов підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Прокурор підтримав позов Новоодеської РДА і не заперечував проти задоволення судом позовних вимог позивача стосовно позбавлення [PERSON]. батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів заробітку(доходів) відповідача. Відповідач [PERSON] вкотре, неодноразово не з`явилася в судові засідання за судовими викликами, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та про визнання позову. Відповідно до ч.4 ст. 75 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленою особою. Неявка відповідача [PERSON] до суду визнана без поважних причин. Справа у відповідності з вимогами ст..ст.169 ЦПК України, розглянута у відсутність відповідача на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, думки прокурора, який підтримав позов, заслухавши покази свідка [PERSON], дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач являється матір'ю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини внесені до державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Майже з самого народження, а саме з грудня 2013 року по лютий 2014 року, малолітній [PERSON] перебував на лікуванні в обласній дитячій лікарні м. Миколаїв. 19.02.2015 року, на підставі розпорядження Новоодеської РДА від 17.02.2014 року за №52-р, [PERSON] був влаштований до Миколаївського обласного будинку дитини на підставі заяви його матері - [PERSON] Влаштуванню дитини до Миколаївського обласного будинку дитини передувало те, що за місцем проживання відповідача [PERSON] відсутні належні житлово-побутові умови для новонародженої дитини. З моменту влаштування дитини до будинку дитини, відповідач не створила належних умов для проживання сина, в будинку нею так і не був зроблений ремонт, в будинку відсутні речі першої необхідності, відповідач не працевлаштована і не має наміру знайти роботу, що знайшло своє підтвердження у висновку Новоодеської РДА, акті соціального інспектування за №137/764 від 18.04.2014 року, в інших матеріалах справи. Внаслідок таких безвідповідальних дій відповідача, виконкомом Новопетрівської ради від 11.02.2015 року за №7 було винесене рішення про недоцільність повернення малолітньої дитини [PERSON] його матері, [PERSON] Відповідач перебувала під соціальним супроводом НРЦСССДМ, і за період супроводу їй було надано 117 соціальних послуг, надавалася гуманітарна допомога речами, бувшими у вжитку, але позитивного висновку для себе не зробила, на зауваження не реагує, не виявила бажання забрати сина з інтернатного закладу. Як вбачається з витягів з протоколів від 19.08.2014 року №10 та від 17.02.2015 року за №2, відповідач [PERSON] запрошувалася до Комісії з питань захисту дітей при Новоодеській РДА з питань, що стосуються її дитини. Незважаючи на всі вжиті заходи органами опіки та піклування, [PERSON] не зробила для себе належних висновків, не виявивши бажання займатися вихованням свого сина, не почала надавати і не надає йому ніякої матеріальної допомоги, не цікавиться його долею, станом здоров'я, розвитком, душевним станом, умовами проживання, хоча відповідно до ст.180 СК України, відповідач зобов'язана надавати таку допомогу дитині і зобов'язана її утримувати, займатися її вихованням. Всі досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи, досліджені матеріали справи, підтверджують пояснення представника позивача і повідані ним факти ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов'язку, свідчать про те, що відповідач дійсно ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню та утриманню свого сина [PERSON]. Внаслідок таких безвідповідальних дій відповідача, дитина позбавлена батьківської уваги, турботи та любові. Безвідповідальними діями відповідача, внаслідок її ухилення від виконання свого батьківського обов'язку, завдається шкода правам та інтересам малолітнього [PERSON]. Суд зазначає, що права та інтересам малолітньої дитини, захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), національним законодавством, в тому числі ст.ст. 150,152-153,155 СК України. Враховуючи той факт, що відповідач, зайнявши пасивну позицію, проявивши бездіяльність, просто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вона цим саме порушує права та інтереси свого сина, шкодить його правам та інтересам. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на підставі ст.ст.155ч.4, 164 ч.1 п.2 СК України, мірою юридичної відповідальності відповідача за умисне невиконання нею батьківських обов'язків буде необхідність позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 180-181,183 СК України з відповідача, в зв'язку з її ухилянням від виконання батьківських обов'язків по утриманню сина, слід стягнути аліменти. При визначені розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач фізично здорова, працездатна людина, не інвалід, інших утриманців не має. Тому, з урахуванням цих обставин, та у відповідності з позовними вимогами, на думку суду, з відповідача, слід стягнути на користь установи чи фізичної особи, на утримання якої буде переданий [PERSON], аліменти на його утримання, в розмірі ? частки її заробітку (доходу), щомісяця, і до повноліття дитини, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 10 березня 2015 року і на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення в цій частині, підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 гривні.

Outcome: approved