Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

09 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом [PERSON] про встановлення ідеальних часток в спільному нерухомому майні та визнання права власності на спадкове нерухоме майно, В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є спадкоємцем померлої [INFO] матері [PERSON] , якій на день смерті належало 2/3 частини у житловому будинку по [ADDRESS] , який станом на 01.07.1990 року відносився до колгоспного двору. При цьому 1/3 частину мати успадкувала за життя після смерті батька позивача [PERSON] . Інша 1/3 частина вказаного будинку належить відповідачу [PERSON] , як члену колишнього колгоспного двору. На підставі договору про поділ спадкового майна, укладеного між позивачем та іншим спадкоємцем [PERSON] позивачу належить\~ 2/3 спадкового будинку. В зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок нотаріусом відмолено у видачі свідоцтва про права на спадщину. Інший співвласник будинку [PERSON] відмовляється від своєї частки в будинку на користь позивача, а тому позивач претендує на даний будинок в цілому, але позбавлений можливості оформити своє право власності на нього в позасудовому порядку. В зв`язку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звернувся за захистом своїх прав до суду та просив, в порядку спадкування за законом визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок в цілому.\~ Ухвалою суду від 10 червня 2020 відкрито провадження у справі та за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено іншого спадкоємця [PERSON] . Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справ, сторони в судове засідання не з`явились Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, підтримав раніше заявлені позовні вимоги. Заперечень проти заочного розгляду справи від них не надходило. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв та клопотань від неї не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання всіх відповідачів та неподання ними заяв по суті справи, суд відповідно до норм ст. 280 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інв. справа № 37870) від 05 травня 2020 року спірний житловий будинок розташований по [ADDRESS] та складається з житлового будинку 1977 року побудови, загальною площею 77,9 кв.м., жилою площею 53,2 кв.м. (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), сараїв (літ. В, Г, Д, Е) (а.с. 18-21). Згідно довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 13.05.2020 № 39655 реєстрація права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на лютий 2004 року за адресою: [ADDRESS] \~ не проводилась (а.с.17). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших майнових реєстрів від 19.06.2020 № 213141121 відомості про реєстрацію права власності на вказаний будинок за жодною особою відсутні (а.с. 92). Відповідно до довідок Баранівського старостинського округу виконавчого комітету\~ Шишацької селищної ради від 22.05.2020 № 146,149 домоволодіння в [ADDRESS] \~ згідно погосподарської книги № 18, особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на вказану дату є: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно зі ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в період з 1977 по 1990 рік, суд розглядаючи спірні правовідносини\~ керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями\~ ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності»\~ від\~ 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 Закону України\~ «Про власність»\~ вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення\~ за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 18, особовий рахунок № [NUMBER] Баранівської сільської ради (на даний час Баранівський старостинський округ Шишацької селищної ради) Шишацького району Полтавської області\~ є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] та який станом на 01.07.1990 відносився до колгоспного двору, наступних громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.14). На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1977 році,\~ введення об`єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз`яснюється процедура реєстрації об`єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся. Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Таким чином з врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963 року спірний житловий будинок належав членам колгоспного двору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому в разі визначення частки співвласників даного будинку, кожен з них мав\~ би право власності на 1/3 його частину, оскільки судом не встановлено підстав відступати від принципу рівності часток кожного зі співвласників. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до довідки Баранівського старостинського округу виконавчого комітету\~ Шишацької селищної ради від 22.05.2020 № 147 на момент смерті з ним проживала дружина [PERSON] (а.с.12).\~ Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Плаксіною П.Б. заводилась спадкова справа № 15/2015 щодо його майна. Єдиними його спадкоємцем була дружина [PERSON] . Свідоцтво про спадщину стосовно спірного будинку не видавалось (а.с. 68, 85). Таким чином, після прийняття спадщини померлого чоловіка частка [PERSON] у спірному будинку збільшилась до 2/3 частин, але за своє життя вона свого права власності на дане нерухоме майно не оформила. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] \~ від 26.04.2019\~ (а.с.5). При вивченні спадкової справи № 67/2019 щодо майна померлої [PERSON] встановлено, що спадщину прийняли її сини [PERSON] (а.с.7, 36,) та [PERSON] (а.с.43,46). Донька померлої [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини (а.с. 47,49). Данні про інших спадкоємців, що прийняли спадщину або претендують на неї в матеріалах спадкової справи відсутні.\~\~ 13 лютого 2020 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна. За умовами даного договору до [PERSON] переходить спадкова земельна ділянка площею 3,2720га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а [PERSON] все інше майно, в тому числі й житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,25га на якій його розміщено (а.с.54-55). 21 травня 2020 року [PERSON] приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Плаксіною П.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] (а.с.81). В той же час нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на розміщений за даною адресою будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с.85-86). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України\~ та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На думку суду, позивач правомірно претендує в порядку спадкування за законом після смерті матері на 2/3 частини спірного житлового будинку, але через те, що померла не зареєструвала за життя своє право на належні їй частки у вказаному будинку, позивач\~ позбавлений можливості оформити вказане майно на себе, що є перешкодою для реалізації ним права власності на спадкове майно. Позовні вимоги в цій частині є законними та підлягають задоволенню. В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на будинок в цілому, оскільки 1/3 його частина належить відповідачу [PERSON] та остання не заявляла відмову від даного майна в порядку ст. 345 ЦК України.\~\~ Враховуючи те, що позивач не наполягає на стягненні судових витрат з відповідачів, суд відносить їх на рахунок позивача.

Outcome: partial