Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

07.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, на обґрунтування якого вказав, що з січня 2016 року по липень 2018 року він працював на підприємстві «ПІК» («Пошук, Ініціатива, Контакт») Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (далі - Підприємство «ПІК». 31.07.2018 року він звільнився з Підприємства «ПІК» за угодою сторін. При звільненні відповідачем було видано йому трудову книжку, однак повний розрахунок по заробітній платі проведений не був. На даний час заборгованість по заробітній платі Підприємства «ПІК» перед ним становить 16798,89 грн. Вказує, що за таких обставин на його користь також підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 18752,73 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з Підприємства «ПІК» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.208 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті ухвалено проводити з повідомленням (викликом) сторін. 04.01.2019 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій останній зазначив, що 18.12.2018 року відповідачем було погашено суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 16798,49 грн. Оскільки погашення заборгованості по заробітній платі було проведене 18.12.2018 року, тому позовна вимога в частині виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає уточненню. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20202,26 грн. До початку розгляду справи по суті позивачем було подано до суду заява з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 26). Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується судовими повістками (а.с. 10, 23), які були адресованими на юридичну адресу останнього. Будь-яких заяв чи клопотань, відзив на позовну заяву від Підприємства «ПІК» на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, зі згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 09.09.2015 року по 31.07.2018 року перебував у трудових відносинах з Підприємством «ПІК». Дана обставина підтверджується копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 4). Як вбачається з довідки № 6 від 23.11.2018 року, Підприємством «ПІК» станом на 23.11.2018 року має заборгованість по заробітній платі перед позивачем в розмірі 16798,89 грн. (а.с. 5). Згідно з ст. 94 КЗпП України заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що Підприємство «ПІК» виплатило позивачу заборгованість по заробітній платі 18.12.2018 року (а.с. 16-17). Частиною 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, фактичний розрахунок з [PERSON] при звільненні 31.07.2018 року, був проведений Підприємством «ПІК» 18.12.2018 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з Підприємства «ПІК» на користь [PERSON] підлягає стягненню середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20202,26 грн., який був наданий позивачем виходячи з наступного: «фактична заробітна плата за останні два місяці роботи» (6105,72 грн.) / «кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи» (42 дні) х «кількість днів затримки виплати заробітної плати» (139 днів). Вищевказаний розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, проведений [PERSON], суд вважає вірним. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з Підприємства «ПІК» підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,4 грн.

Outcome: approved