Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

09.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначав наступне. [INFO] в смт. Розівка Розівського району Запорізької області помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті батька - [PERSON] ніхто не звертався, проте його мати [PERSON] продовжувала проживати у вказаному будинку, володіти та розпоряджатися ним, тобто фактично прийняла спадщину, але своїх спадкових прав не оформила. [INFO] в смт. Розівка Розівського району Запорізької області померла його мати - [PERSON] . У передбачений законом шестимісячний термін він (позивач) звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Водночас державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку із тим, що надані ним документи не підтверджують державну реєстрацію права власності спадкодавця на вказаний вище будинок. На підставі викладеного, позивач просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері, - [PERSON] , право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , із надвірними будівлями до нього. Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі і підготовче судове засідання призначено на 14 год. 00 хв. 16.10.2019 року (а.с. 38). Ухвалою суду від 16.10.2019 року клопотання представника позивача адвоката Кобця К.В. було задоволено і з Розівської державної нотаріальної контори було витребувано копії спадкових справ, заведених після померлих [PERSON] та [PERSON] , а підготовче судове засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 13.11.2019 року (а.с. 50). Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 13.11.2019 року було закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 28.11.2019 року (а.с. 79). Представник відповідача - територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, додатково зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 83, 85). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Розівської державної нотаріальної контори, в судове засідання також не з`явився, був належним чином сповіщений про час, дату та місце розгляду справи. Окрім цього, просив здійснювати судовий розгляд справи у його відсутність (а.с. 82, 84). Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності вказаних осіб. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Кобець К.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити, визнавши за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері, - [PERSON] , право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , із надвірними будівлями до нього. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши надані учасниками справи докази, зокрема копію спадкової справи № 120/2018, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до\~положень статті\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на\~спадкування\~мають\~особи,\~визначені\~у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України). Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з норм статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV) право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Виходячи із свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] , одружилися [INFO] (а.с. 9) Відповідно до свідоцтва про народження, батьками позивача зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно до свідоцтва про смерть, [INFO] у смт. Розівка Розівського району Запорізької області помер [PERSON] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору житлового будинку купівлі-продажу будинку від 20.03.1969 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Розівської селищної ради Запорізької області, та зареєстрованого у Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації 13.01.1970 року під № 7 (а.с. 13, 21). Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON] ніхто не звертався, про що, зокрема свідчить відповідь завідуючого Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. від 06.11.2019 року за № 1014/01-16, на виконання ухвали суду від 16.10.2019 року, про те, що спадкова справа відносно останнього не заводилася (а.с. 57). Проте, [PERSON] , яка була зареєстрована на час смерті чоловіка, за адресою [ADDRESS] , продовжувала проживати у вказаному будинку, володіти та розпоряджатися ним, тобто в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 9, 20). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с. 11). 23.10.2018 року після померлої [PERSON] було заведено спадкову справу за № 120/2018 року (а.с. 12). 16.04.2019 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] (а.с. 65). Постановою державного нотаріуса від 18.06.019 року № 576/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, внаслідок того, що надані останнім документи, а саме договір купівлі-продажу від 20.03.1969 року, технічний паспорт на будинок та довідка, видана КП «Розівський комунгосп» від 14.05.2019 року за № 147, не підтверджують державну реєстрацію права власності спадкодавця на будинок. Відсутні відповідні дані про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок і у Державному реєстрі речових прав (а.с. 23). Зі змісту договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого секретарем виконавчого комітету Розівської селищної ради Запорізької області, вбачається, що 20.03.1969 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . При цьому на зворотній стороні цього договору Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації було вчинено реєстраційний напис про реєстрацію 13.01.1970 року під № 7, права власності [PERSON] на вказаний житловий будинок (а.с. 13). Разом з тим, виходячи з довідки, виданої БТІ КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області від 14.05.2019 року за № 147, житловий будинок за [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 20.03.1969 року за № 7, належить [PERSON] , але не зареєстровано (а.с. 21). Отже, наведені обставини свідчать про те, що за життя [PERSON] , було зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок, як то було передбачено нормами законодавства, діючого на той час. При цьому відсутність даних про реєстрацію права власності саме в БТІ КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області Розівському району, на думку суду, не може свідчити про те, що державна реєстрація права власності не була здійснена. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] фактично прийняла спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , до складу якої увійшов, зокрема житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору житлового будинку купівлі-продажу будинку від 20.03.1969 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Розівської селищної ради Запорізької області, та зареєстрованого у Бердянському міжміському бюро технічної інвентаризації 13.01.1970 року під № 7. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] , враховуючи, що донька останньої [PERSON] , згідно до матеріалів спадкової справи № 120/2018, відмовилась від прийняття спадщини (а.с. 59), але не може скористатися своїми спадковими правами через розбіжності в документах. Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 58,4 кв.м., жилою площею 35,0 кв.м., складається: з житлового будинку літера «А-1», сіней літера «а-1», ґанку літера «а?», літньої кухні літера «Б», гаражу літера «В», оглядової ями літера «о/я», сараїв літери «Г; Д; Е», вбиральні літера «У», погрібу літера «П/п», шийки погрібу «Ш/п», огорожі № 1, воріт № 2; № 3, колодязю літера «К», басейнів літери «З, Л». ( а.с. 14-19). Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , а тому задовольняє позов останнього. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved