overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

07 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 23 червня 2007 року у виконкомі Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з 25 листопада 2013 року мешкають окремо. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати (а.с.17). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.16). Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.08) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.09). З 25 листопада 2013 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

07 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 01.10.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Дітей у шлюбі не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені з листопада 2013 року, до чого призвела різність характерів та поглядів на життя. З цього часу проживають окремо. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не прибула, надавши заяву про визнання пред'явленого позову у повному обсязі. Просила вирішувати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 01 жовтня 2010 року, актовий запис № 227. Дітей у даному шлюбі подружжя не має. Про наявність спору майнового характеру станом на день вирішення справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

07 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитиною, посилаючись на те, що вони від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], проте відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання уточнених позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно свідоцтва про народження вбачається, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.2) Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], тобто з дитиною не мешкає. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Що стосується розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, то відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку /доходу/ матері/батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку /доходу/ щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Визначаючи час, з якого слід почати стягнення аліментів з відповідача на користь позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

07 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 15 вересня 2007 року Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання дітей разом з нею. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожна з сторін окремо звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. При цьому у своїй заяві відповідач зазначив, що він згодний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 15 вересня 2007 року Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

07 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), посилаючись на те, що їх дочка народилася під час перебування сторін у шлюбі, її батьком є відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач вихованням дочки не займається, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має стабільний щомісячний дохід, оскільки працює оператором екструдера ТОВ «Союз Еридан Компані» м. Луганська. Відповідач інших дітей не має, інших утримань з нього не провадиться. В судове засідання сторони надали заяви, в яких позивачка свій позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні, відповідач позов визнав, просили справу розглянути за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, якій підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Свідоцтвом про шлюб від 28.09.07 р. підтверджується факт, що позивачка уклала законний шлюб з відповідачем. Свідоцтвом про народження дитини підтверджується факт, що її батьком є відповідач. Довідка про стан родини позивачки свідчить про те, що дитина знаходиться на її утриманні. Аналізуючи наведені докази та встановлені факти, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав суд не сумнівається в обґрунтованості позову, тому його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

07 березня 2015 року в м.Бучач Тернопільської області помер чоловік позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Лисенка,44 в м.Бучач Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 07 березня 2015 року в м.Бучач Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

07 березня 2016 року в м.Бучач Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Ковалівка,49 в с.Жнибороди Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка та її представник не зявились, однак, остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Жниборідської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 07 березня 2016 року в м.Бучач Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 18 вересня 2003 року і посвідчений секретарем Жниборідської сільської ради Бучацького району, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

07 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2012 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, 2012 та 2014 років народження. Зазначав, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, два останні роки проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просив шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві позивач позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 30 червня 2012 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №25. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрований та проживає по 1-му провул.Щепкіна,10 у селищі Липова Долина, а відповідачка разом із дітьми зареєстрована [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача в рахунок повернення судового збору слід стягнути 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

07 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про народження серії І-ФП № 108913, серії І-ФП № 057098 та довідкою Куцурубської сільської ради обєднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області № 434 від 06 березня 2017 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

07 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що у зв'язку з досягненням 14 лютого 2017 року їх спільною з відповідачем дочкою [PERSON] повноліття, припинено стягнення з батька аліментів на її утримання. У зв'язку із навчанням у вищому навчальному закладі дочка потребує матеріальної допомоги з боку батька, яку у розмірі 1000 грн. щомісячно і просить стягнути з нього на свою користь до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач -визнав позов частково, погодившись сплачувати по 600 грн. щомісячно, оскільки він офіційно ніде не працює і його тимчасові заробітки є не постійними. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], є батьком, а [PERSON] матір'ю повнолітньої [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 21 лютого 2013 року. [PERSON] навчається на першому курсі факультету іноземної фіології та соціальних комунікацій денного відділення у Сумському державному університеті, строк навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, на умовах повної оплати вартості навчання. Вартість навчання за 2016-2017 навчальний рік становить 9000 грн., за 2017-2018 - 10200 грн., 2018-2019 - 11800 грн., 2019-2020 - 13700 грн. Згідно з наданих квитанцій [PERSON] за [PERSON] 05 серпня 2016 року сплачено 9000 грн. за навчання, а 22 серпня 2016 року в розмірі 3300 грн. за проживання у гуртожитку. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не працюють. Із 02 липня 2015 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Липоводолинської районної державної адміністрації, як здійснюючий догляд за особою похилого віку, [PERSON], 1929 року народження, отримує виплати у розмірі 24 грн. щомісячно. 30 червня 2016 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], проживає з нею та двома її дітьми, 2008 та 2000 року народження, по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно з ч.1 ст.200 вказаного Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Із матеріалів справи вбачається, що повнолітня дочка відповідача [PERSON] навчається на оплатній основі, несе певні пов'язані з цим витрати, зокрема оплачує проживання у гуртожитку, несе періодичні витрати на поїздку із місця проживання до м.Суми та у зворотному напрямку, витрати на переміщення по м.Суми, витрати на харчування протягом навчального дня, а тому потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, беручи до уваги, як того вимагають положення ст.198 СК України, матеріальне становище платника аліментів, (зокрема відсутність у нього сталого регулярного офіційного доходу), наявність у нього інших утриманців, другої сім'ї, враховуючи потребу дочки у матеріальній допомозі, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

07 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на її користь в розмірі 800 грн. щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що вона продовжує навчання в Житомирському інституті медсестринства на денній формі навчання та немає змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням розгляду справи за її відсутності, так як навчається на денній формі навчання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог з клопотанням розгляду справи за його відсутності. Третя особа [PERSON], мама позивачки, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку або сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. [PERSON] перебуває на утриманні в [PERSON], яка працює техпрацівником у Святецькій [PERSON] ступенів та з 01 вересня 2016 року навчається в Комунальному вищому навчальному закладі Житомирський інститут медсестринства відділення Медсестри-бакалаври, загальна вартість освітньої послуги за чотири роки навчання становить 56150 грн., плата за гуртожиток складає 3500 грн. на рік, що підтверджується довідкою Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 06 березня 2017 р. № 63, довідкою з місця навчання - КВНЗ Житомирського інституту медсестринства від 16 лютого 2017 р. № 204, договором № 2-4/14 від 12 серпня 2016 р. про підготовку бакалавра, довідкою КВНЗ Житомирський інститут медсестринства від 13 березня 2017 року №141. Враховуючи викладене, вбачається, що донька [PERSON] [PERSON] продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Таким чином, дослідивши докази по справі у їх сукупності, а також визнання позову відовідачем, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову в заявленому позивачкою розмірі.

Outcome: approved