Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

09 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовна заява мотивована тим, що рішенням суду від 21.04.2010 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 25.03.2010. Також відповідно до ухвали суду від 25.02.2020 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн, починаючи з 22.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач проживає однією сім`єю з [PERSON] , та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Ураховуючи викладене, [PERSON] просив змінити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] з 1/4 частки всіх видів заробітку на 1/6 частку всіх видів заробітку, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно; змінити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1500 грн на 1/6 частку всіх видів заробітку, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що має на утриманні трьох дітей, а тому необхідно врахувати потреби всіх дітей. Відповідачка [PERSON] подала відзив, в якому зазначила, що позивач сплачує аліменти у розмірі, який є мінімальним, народження ще однієї дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, а тому просила відмовити в позові. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] , її представник адвокат Глигач А.С. та відповідачка [PERSON] позов не визнали. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області №2-811/10 від 21 квітня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 25.03.2010 і до повноліття дитини. Згідно з ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області №654/3972/19 від 25 лютого 2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру присуджених аліментів, [PERSON] зазначив, що він має на утриманні, окрім доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , ще малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , мінливий дохід і не в змозі платити аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в раніше визначеному розмірі. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , сина [PERSON] , а також [INFO] у нього народилася донька [PERSON] , а тому на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи справу, суд враховує, що у позивача відбулася зміна сімейного стану, народження малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та зміна матеріального стану, оскільки різними судовими рішеннями з нього присуджено стягнення аліментів на утримання дітей, при цьому збільшення доходів у [PERSON] не встановлено. Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved