Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

08 вересня 2015 року ПАТ «УніверсалБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 22.09.2008 року між ПАТ «УніверсалБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким ПАТ «УніверсалБанк» надав останній грошові кошти в сумі 259621 грн. 00 коп. 22.09.2008 року між ПАТ «УніверсалБанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідач не виконувала взяті на себе зобовязання по кредитному договору і рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2010 року з відповідачів стягнуто солідарно 277576 грн. 38 коп. заборгованості по кредиту. Приймаючи до уваги, що після прийняття вказаного рішення відповідачі заборгованість повністю не погасили, просить стягнути з них солідарно287108 грн. 99 коп. заборгованості по відсоткам, 130224 грн. 01 коп. інфляційних втрат, 15421 грн. 26 коп. три проценти річних за прострочення виконання зобовязання та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] та її проти задоволення позову заперечили, просять застосувати позовну давність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в які просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти позову заперечує. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів Судом встановлено, що між ПАТ «УніверсалБанк» та [PERSON] 22.09.2008 року було укладено кредитний договір № 085-2008-2765, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 259621 грн. 00 коп. зі сплатою 20,45 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 10.09.2027 року. 22.09.2008 року між ПАТ «УніверсалБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручається за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають із кредитного договору від 22.09.2008 року. Згідно п. 1.4 вищевказаного договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2010 року стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість за кредитом договором в сумі 277576 грн. 38 коп. Відповідачі погасили 106229 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом і станом на 08.09.2015 р. заборгованість за кредитом становить 171347 грн. 38 коп. Станом на 02.09.2015 року заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 287108 грн. 99 коп. Згідно із ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно приписів ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Посилання відповідачів на те, що позивач звернувся до суду із пропуском позовної давності, не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Так, згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] здійснювала виплату відсотків за користування кредитом 30.08.2012 року в сумі 2000 грн. 00 коп., 20.09.2012 року 4000 грн. 00 коп., 24.10.2012 року 2393 грн. 69 коп. Вчинення відповідачкою вказаних дій свідчать про визнання нею свого боргу, що у свою чергу згідно ст. 264 ЦК України свідчить про переривання перебігу позовної давності. Оскільки позивач звернувся з даним позовом 08.09.2015 року, суд вважає, що позивачем строк позовної давності пропущений не був. Таким чином, у звязку із тим, що заборгованість по кредиту відповідачами кредитодавцю в повному обсязі повернуто не було, суд приходить до висновку, що проценти в сумі 287108 грн. 99 коп. нараховані банком правомірно, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору. Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених ст.1056-1 ЦК України і процентів, що стягуються відповідно до ст.625 ЦК України, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст.1056-1 ЦК України і сплати трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірним. На підставі вищевикладеного з відповідачів на користь позивача слід стягнути три проценти річних за прострочення сплати зобовязань за кредитом в сумі 15421 грн. 26 коп., а також 130224 грн. 01 коп. інфляційних втрат. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки Виходячи в вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по нарахованих відсоткам 287108 грн. 99 коп., 130224 грн. 01 коп. інфляційних втрат, 15421 грн. 26 коп. три проценти річних за прострочення сплати зобовязань за кредитом та судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 6492 грн. 00 коп.

Outcome: approved