overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

07 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], враховуючи, що сім'я фактично розпалася. В судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовні вимоги, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить судове засідання проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки відомі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює \~ рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, \~ ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено,що сторони зареєстрували шлюб в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 11.09.2009 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність почуттів та бажання позивача створити сімю з іншим чоловіком. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують з січня 2015р. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не предявлялись. Таким чином, \~ з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню\~ понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

07 травня 2015 року [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить встановити факт його родинних відносин з батьком [PERSON], посилаючись на те, що через розбіжності у написанні прізвищ не може реалізувати своє спадкове право після відкриття 04 квітня 2015 року спадщини. Представник заінтересованої особи Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним \~чином, заперечень проти заяви не надав. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані докази, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], 03 січня 1982 року, є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖД № 134944, виданим повторно 13 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради. [PERSON] помер 04 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04 квітня 215 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Згідно з копією паспорта серії КЕ номер 189829, виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області 12 квітня 1996 року, прізвище спадкодавця, [INFO], вказане [PERSON]. Як вбачається з листа Третьої одеської державної нотаріальної контори від 23 квітня 2015 року за № 2063/02-14, державний нотаріус зазначив, що в наданих при подачі заяви про прийняття спадщини документах є розбіжність у свідоцтві про смерть спадкодавця, де його прізвище записано, як [PERSON] зі свідоцтвом про народження позивача, де прізвище батька записано як [PERSON]. У паспорті позивача його прізвище зазначено як [PERSON]. Через різне написання прізвищ спадкодавця та спадкоємця заявник не може оформити у нотаріальній конторі своє спадкове право. Згідно з п.1.ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин, що [PERSON] є батьком [PERSON], підтверджено у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

07 травня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.08.1997 року, квартира №64, що розташована за адресою: м.Полтававул. [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності : [PERSON], [PERSON] та йому . Право власності на вище вказану квартиру було зареєстровано в ПП ПБТІ «Інвентаризатор». Так було встановлено, що у вищевказаних правовстановлюючих документах невірно зазначено його прізвище «Одінець», а вірним є «Одинець». Просив суд встановити факт належності йому Свідоцтва про право власності на житло від 01.08.1997 року, виданого Відділом приватизації житла згідно із розпорядженням № 1351, квартира [ADDRESS]. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направила, попередньо направила заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.16). За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 01.08.1997 року, квартира №64, що розташована за адресою: м.Полтававул. [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності : [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Право власності на вище вказану квартиру було зареєстровано на в ПП ПБТІ «Інвентаризатор». Однак, як встановлено в судовому засіданні в Свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника зазначено як «Одінець». Як встановлено в судовому засіданні, заявник є [PERSON], про що в матеріалах справи свідчить паспорт громадянина України серії КО 295306, виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 03.01.2002 року (а.с.4. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючого документу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

07 травня 2015 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. Заявник у квітні 2015 року звернувся до УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівського району Донецької області, з метою подання документів для оформлення пенсії, але заявнику було відмовлено в прийняті документів з причини наявності розбіжностей в написані його ім'я, а саме в трудовій книжці є запис, що книжка належить [PERSON], а в паспорті та свідоцтві про народження ім'я заявника зазначено [PERSON]. У зв'язку за даною розбіжністю заявник не може повністю розпорядитись трудовою книжкою, як документом який підтверджує його трудовий стаж, тому він повинен звернутись до суду. Заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документа. Заявник [PERSON] підтримав заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи УПФУ в м.Костянтинівці та Костянтинівського району Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримали в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно повторної копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Пономаревською сільською радою Жигаловського району Іркутської області від 25 грудня 1976 року, вказано ім'я заявника [PERSON], [INFO] (а.с.5а); відповідно по паспорта заявника , вказано ім'я [PERSON] (а.с.4); відповідно до військового квитка серії [NUMBER] виданого 26 жовтня 1973 року, вказано ім'я [PERSON] (а.с.6) При заповненні трудової книги, виданої 25 жовтня 1971 року в написанні ім'я заявника було допущено помилку - замість «[PERSON]» вказано ім'я «[PERSON]» (а.с.7-10). На підставі викладеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки невідповідність ім'я заявника у трудовій книжці перешкоджає йому розпорядитись нею, як документом який підтверджує його трудовий стаж та оформлення пенсії, тому слід встановити факт, що [PERSON] та [PERSON], який вказаний у трудовій книжці виданої 25 жовтня 1971 року, дійсно є однією й тією ж особою. Даний факт може бути встановлений тільки в судовому порядку і він має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

07 травня 2015 року заявники звернулися до суду заявою про розірвання шлюбу. Заява обгрунтована тим, що шлюб зареєстровано 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 366. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Заявники зазначають, що з квітня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між заявниками відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. В судовому засіданні заявник 1 та 2 заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 28 квітня 2007 року, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], але шлюбні відносини між ними припинено. Стосунки відновлювати не збираються, фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Із пояснень сторін по справі, наданих ними у судовому засіданні, вбачається, що між заявниками втрачено почуття довіри та взаємопорозуміння, тобто сім`я існує тільки формально. Спорів по розподілу спільного майна подружжя не має, що підтверджується нотаріально посвідченим Договором від 05 травня 2015 року. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

07 травня 2015 року по даній справі Житомирським районним судом було ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк», тобто стягнуто на користь останнього з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 18019,44 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом - 2694,85 грн., з суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 13990,33 грн., з суми штрафу - 1334,26 грн., та 243,60 грн. на відшкодування судових витрат, а всього 18263 грн. 04 коп. 08 травня 2015 року представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, оскільки під час ухвалення вищевказаного рішення суд не вирішив питання про стягнення з відповідача витрат позивача, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн. В судове засідання сторони не з'явились, однак їх присутність не є обов'язковою, тому суд розглянув справу без їх участі. Оглянувши матеріали цивільної справи №278/646/15-ц, суд вважає, що у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, враховуючи те, що судом під час ухвалення вищевказаного заочного рішення від 07 травня 2015 року не було вирішено питання про судові витрати позивача, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення з підстав, на які посилається представник позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

07 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13.03.2013 року він уклав шлюб, зареєстрований Виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 4 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 13 березня 2013 року зареєстрували шлюб Виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 4 (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені жовтня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

07 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 серпня 2009 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 510. Від даного шлюбу сторони мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати та після розлучення залишити прізвище «[PERSON]», а відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу,. Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Сторони мають дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З пояснення сторін та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили восени 2014 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

07 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 565. Від даного шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, а відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. З пояснення сторін та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

07 травня 2015 року позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що знаходяться в шлюбних відносинах з 17 жовтня 2012 року. Шлюб зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №728. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що з останньою сімейне життя не склалося, різні погляди на життя. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність,позовні вимоги викладенні в позовній заяві підтримав повністю та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направивши письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

07 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача. В судове засідання позивач не з'явився, в заяві, яку направив до суду представник позивача, просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив в позовній заяві, що [INFO] в с. Рутвянка померла його рідна баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. При життя , [PERSON] скала заповіт, яким заповідала позивачу все належне їй майно. Оформити спадщину позивач не в змозі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Представник відповідача Морозівської сільської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника позивача , з позовом згоден повністю. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Дана обставина підтверджуються копією свідоцтва про смерть . ( а.с. 9). При життя , 08 листопада 2007 року, [PERSON] склала заповіт , яким заповідала все належне їй майно [PERSON]. (а.с. 10). Виписками з погосподарської книги виконавчого комітету Морозівської сільської ради підтверджується, що на день смерті [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] (а.с. 16,17 ). 07 вересня 2011 року на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS]. (а.с. 11-15). Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування », свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачем надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05 травня 2015 року, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно , що залишилось після смерті [PERSON] ( а.с.18). Отже, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок , свідчить про втрату позивачем умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою в нотаріальну контору. При таких обставинах суд приходить до висновку , що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved