Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

07.09.2020 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання їхньої повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку. Позовна заява обґрунтована тим, що їхній син навчається у виші, що тягне за собою необхідність витрат на навчання, одяг, підручники, однак її коштів для цього недостатньо, а відповідач у справі необхідних коштів на його утримання не надає, тому покликаючись на ст. 199 СК України просить позов задовольнити. 23.10.2020 р. у судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що підтримує позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 12.10.2020, 23.10.2020 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв, виклик останнього також був здійснений в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 187 ЦПК України. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247, ч.\~5\~ст.\~279ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 05.12.2001 р.. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської від 11.04.2013 р. (справа №459/1206/13-ц) шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.10.2015 р. (справа № 459/2140/15-ц) з відповідача у користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 08.07.2015 року і до їх повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою НУ «Львівська політехніка» від 10.08.2020 р. № 1336, [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання Інституту економіки і менеджменту НУ «Львівська політехніка», термін закінчення навчання у червні 2023 р. За правилами ст. 199, ст. 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання у виші. Згідно наявних доказів, такий обов`язок відповідач належно не виконує, попри те, що може й здатний утримувати дитину. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved