Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

09.04.2019 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В спірному житлі, окрім неї, зареєстрований та мешкає третя особа [PERSON] , а також зареєстрована відповідач, яка є її донькою, але в житловому приміщенні не проживає з 1996 р., оскільки виїхали до Греції на постійне місце проживання. Наявність реєстрації відповідача у житлі позбавляє позивача, як власника, можливості здійснювати право користування та розпорядження ним у повному обсязі. Крім того, вона вимушена нести витрати щодо оплати комунальних послуг з розрахунку на зареєстрованого у житловому приміщенні відповідача, що вводить у зайві витрати, та робить неможливим оформлення субсидії. За позовом [PERSON] , посилаючись на ст.ст.391, 405 ЦК України, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 16.04.2019 р. відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 28.05.2019 р. 28.05.2019 р. розгляд справи було відкладено на 01.07.2019 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, пояснень по суті позову не подавав. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності третьої особи. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі довідки, виданої ЖБК № 21 «Машинобудівник» від 14.06.1996 р. № 139 [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.4). У згаданій квартирі зареєстрована відповідач по справі (а.с.5). [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає з 2002 р., що підтверджено актом про не проживання (а.с.18). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved