overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбних відносинах з 17.09.1997 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком дітей позивача: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], - а.с.2, 3. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON]аліменти з [PERSON]на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина Даніла, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання сина Даніла, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 21.01.1992 року Сокальським відділом реєстрації актів цивільного стану у Львівській області, актовий запис №3. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - донька [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя близько 4-х років не підтримують сімейних віносин. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу. Додатково повідомила, що вона з дітьми проживає разом, чоловік не цікавиться її життям та не намагається зберегти сімю. З листопада 2014 року чоловік залишив місце проживання та з того часу проживає окремо від сімї, однак спілкується з дітьми. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув. На адресу суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 21.01.1992 року Сокальським відділом реєстрації актів цивільного стану у Львівській області, актовий запис №3 (а.с.4). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON], який є повнолітній та [INFO] - донька [PERSON], які на час розгляду справи донька прожива з мамою, а син окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя з листопада 2014 року не підримують подружніх та сімейних відноси. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 30.08.2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем не склалися, мешкають вони окремо, і дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Старомлинівської мільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 1142 від 23.06.2015 р. неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю, і знаходиться на її утриманні. Відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч.1 ст. 184 СК України вбачається, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 09.07.2015 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 04.07.2000 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 04.07.2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №217. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], оскільки сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. В судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку 30.11.2007р., про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1244 Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. На протязі останніх чотирьох років сімейне життя між сторонами погіршувалось та фактично припинилося 05.06.2014 р., коли позивачка покинула постійне місце проживання через проведення антитерористичної операції на території Донеччини, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не предявлялись. Таким чином, \~з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

09.07.2015 року в суд поступила позовна заява [PERSON] в якій вона просить стягнути з відповідачів аліменти на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходів з кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що вона є опікуном онуків - дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із позбавленням їх батьків батьківських прав, які є відповідачами, згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 04.06.2015 року. Відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дітей. Просить позовні вимоги задоволити. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягувати з відповідачів на утримання неповнолітній дітей по 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також пояснила, що відповідачі позбавлені батьківських прав відносто дітей та не надають жодної матеріальної допомоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в суді позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволення. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дітей. Копією рішення виконавчого комітету від 18.06.2015 року № 138 про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування доведено, що неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. А.с. 10 Згідно копії рішення виконавчого комітету від 18.06.2015 року № 139 про призначення опікуна дітям, позбавлених батьківського піклування вбачається, що позивачку призначено опікуном малолітніх дітей. А.с. 11 Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду від 04 червня 2015 року доведено, що відповідачі позбавлені бітьківських прав відносно їх малолітніх дітей. А.с. 12-13. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини та стан здоровя і матеріальне становище відповідача. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів аліментів в розмірі 1/6 частки від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

09.07.2015 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла позовна заява за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій вказала, що 14.10.2014 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Від цього шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. На даний час відповідач пішов з сімї та проживає окремо. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На неодноразові прохання позивачки на допомогу, вона отримувала відмову. Тому вимушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення доньки трьох років. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання пояснив, що бать зобовязаний забезпечити дитину, тому просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] вказав, що відповідач не відмовляється від сплати аліментів на дитину, але позовні вимоги визнає частково так як згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.08.2015 року за № 214/5067/15-ц з відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу на користь позивачки до досягнення дитини трирічного віку. Тому відповідач погоджується щоб з нього стягнули аліменти на утримання дитини у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу. Дослідивши матеріали, суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON], [INFO] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія І-КИ № 540597 актовий запис № 562 (а.с.6). Обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей передбачений ст.. 180 СК України. \~ Стягнення аліментів у розмірі вказаному позивачем не суперечить вимогам законодавства. Тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. В силу ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач була звільнена від сплати на момент звернення до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

09.07.2015 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 11.12.2008 року по справі №2-о-81 про визнання його безвісно відсутнім. Вказує, що до 14.02.2008 року проживав в с. Зелений Гай Заліщицього району Тернопільської області разом з дружиною [PERSON] . Після припинення подружніх відносин переїхав на постійне місце проживання до м. Новоград-Волинський Житомирської області, де з 14.04.2008 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині польова пошта [NUMBER] . Через наявність рішення суду про визнання його безвісно відсутнім, позбавлений можливості зареєструвати офіційно шлюб зі своєю цивільною дружиною, з якою мають спільну доньку 2012 року народження. Про вказане рішення суду дізнався 27.06.2015 року, що змусило його звернутись до\~ суду із відповідною заявою. Заявник в судове засідання не прибув, в письмовій заяві до суду від 09.07.2015 року просив розглянути справу у його відсутності, оскільки з 21.01.2015 року залучений та бере участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, на підтвердження чого надав суду відповідну довідку. Заінтересована особа [PERSON] , за заявою якої Заліщицький районний суд Тернопільської області визнав [PERSON] безвісно відсутнім, в судове засідання не прибула. Згідно довідки Зеленогайської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області від 19.07.2015 року [PERSON] знаходиться за межами України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки доведено, що [PERSON] , який рішенням суду від 11.12.2008 року був визнаний безвісно відсутнім, з 14 квітня 2008 року перебуває на військовій службі в військовій частині польова пошта [NUMBER] м. Новоград-Волинський Житомирської області, а тому, враховуючи наявність його заяви з проханням про скасування рішення суду про визнання його безвісно відсутнім, є всі підстави для скасування зазначеного рішення\~ суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

09.07.2015 року Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позивач в обґрунтування позову вказав, що Концерн «МТМ» раніше звертався до суду із заявою про видачу судового наказу відносно [PERSON], [PERSON] про стягнення з останніх на користь позивача заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. На підставі ст. ст. 100 ЦПК України, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-н-2043/2014 від 11.11.2014 року відмовлено у заяві про видачу судового наказу. Також, позивач зазначив, що Концерн «МТМ» Комунарського району в період з травня 2010 року по січень 2015 включно надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. За вказаний період відповідачі лише частково здійснювали оплату за надані послуги, чим підтвердили факт отримання ними послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, станом на 01.02.2015 року загальна сума заборгованості складає 8\~575 грн. 40 коп. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості в повному обсязі та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгулу справи повідомлена належним чином просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

09.07.2015 року Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позивач в обґрунтування позову вказав, що Концерн «МТМ» раніше звертався до суду із заявою про видачу судового наказу відносно [PERSON], [PERSON] про стягнення з останніх на користь позивача заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. На підставі ст. ст. 100 ЦПК України, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-н-2339/2014 від 11.12.2014 року відмовлено у заяві про видачу судового наказу. Також, позивач зазначив, що Концерн «МТМ» Комунарського району в період з квітня 2010 року по січень 2015 року включно надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. За вказаний період відповідачі лише частково здійснювали оплату за надані послуги, чим підтвердили факт отримання ними послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, станом на 01.02.2015 року загальна сума заборгованості складає 7 164 грн. 38 коп. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості в повному обсязі та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгулу справи повідомлена належним чином просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. [PERSON] до судового засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Outcome: approved