Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

09 грудня 2016 року [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] разом із своєю цивільною дружиною [PERSON], [INFO], постійно проживали у [ADDRESS]. [INFO] року у Клінічній туберкульозній лікарні м. Донецька Донецької області, [PERSON] померла. Причиною смерті [PERSON] стала хвороба, обумовлена ВІЛ-інфекцією із проявами туберкульозу, про що мається довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання представник заявника звернувся до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати йому відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних довідки про причину мирті та свідоцтва та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було відмовлено. На даний час він є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті цивільної дружини та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просив встановити факт смерті [PERSON], яка народилася [INFO] року у м. Донецьку Донецької області, визнавши датою її смерті [INFO] року та місце смерті - Україна, Донецька область, місто Донецьк, а також розглянути справу за відсутності заявника та його представника. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [INFO] року у Клінічній туберкульозній лікарні м. Донецька Донецької області, померла [PERSON], [INFO]. Причиною смерті [PERSON] стала хвороба, обумовлена ВІЛ-інфекцією із проявами туберкульозу, про що мається довідка про причину смерті № 275 від [INFO] року, видана Клінічною туберкульозною лікарнею м. Донецька та свідоцтво про смерть від 23.11.2016 року, видане відвідними органами на тимчасово окупованій території (а.с. 11-12). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у зв'язку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] поховав цивільну дружину на Григоріївському кладовищі м. Макіївки Донецької області, що підтверджується посвідченням про поховання № 3674 від 22.11.2016 року та фотознімком місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, ім'я та по-батькові похованої «Лимаренко Ганна Миколаївна», а також дати народження та смерті: «[INFO]-[INFO] р.р.» (а.с. 15-16). Заявник має намір оформити спадщину після смерті цивільної дружини та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про її смерть чинить перешкоди у цьому. Представник заявника звертався до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати йому свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявної лікарської довідки про причину смерті та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 08.12.2016 року № 716/03.2-85 (а.с. 13). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті матері та отримання належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved