Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

07 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього аліменти на період навчання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання. Ухвалою судді від 14 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 08.09.2020. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач їх визнав. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . З 01 вересня 2019 року та по теперішній час [PERSON] є студентом Української медичної стоматологічної академії, медичного факультету № 1 І курсу 11 групи, термін навчання - з 01.09.2019 по 30.06.2025, що підтверджується довідкою № 1139 від 23.06.2020. Відповідно до частин першої та третьої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вимоги закону, визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітню доньку - [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved