Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

07.12.2017 року на адресу Кагарлицького районного сулу Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій позивач просив суд винести рішення, неа підставі якого: 1. Витребувати у [PERSON] та передати йому автомобіль марки RENAULT, модель АЕ 420, 1995 року випуску, білого кольору, тип сідловий тягач, шасі (кузов) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; 2. Розірвати договір лізингу від 02 березня 2015 року автомобіля марки RENAULT, модель АЕ 420, 1995 року випуску, білого кольору, тип сідловий тягач, шасі (кузов) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; 3. Стягнути з [PERSON] на його користь доходи від майна в сумі 16500 доларів США. 4. Судові витрати покласти на відповідача. 5. Справу розглядати за його відсутності з його повідомленням про розгляд та направленням процесуальних документів на його адресу. Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовував наступними обставинами справи та нормами права, ( а.с., 1 - 4): - Він є власником автомобіля марки RENAULT, модель АЕ 420, 1995 року випуску, білого кольору, тип сідловий тягач, шасі (кузов) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; В березні 2015 року він згідно розписки, що додається, передав в лізинг вказаний автомобіль [PERSON] Угода в формі розписки, що укладена між ними за своєю природою є договором лізингу. Проте, останній не виконує умови укладеної між ними угоди. Лізингові платежі за користування [PERSON] вказаним автомобілем він не отримує. Будь-яких зустрічей або розмов [PERSON] з ним уникає. Таким чином відповідач [PERSON] незаконно користується зазначеним автомобілем, відмовляється у добровільному порядку повернути його власнику. Разом з тим, відсутні передбачені законом підстави для користування [PERSON] вказаним автомобілем. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України. Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду). Виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Відповідно до ст. 783 ЦК України орендодавець має право вимагати розірвання договору в односторонньому порядку, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача. Враховуючи викладене, він, як позивач має право витребувати своє майно від особи, тобто відповідача, яка незаконно, без відповідної правової підстави користується ним. Відповідно до положень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння спірне майно було передано відповідачем іншій особі в тимчасове користування, суд відповідно до статті 33 ЦПК за клопотанням позивача залучає цю особу як співвідповідача. У разі якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння спірне майно було відчужено відповідачем іншій особі та передано їй у володіння, суд відповідно до статті 33 ЦПК за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем або залучає до участі у справі цю особу як співвідповідача. При цьому відчужувач залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (статті 35, 36 ЦПК). Вирішуючи спори щодо відповідальності добросовісного та недобросовісного набувача після витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні враховувати, що недобросовісний набувач зобов`язаний повернути або відшкодувати власнику всі доходи, які він одержав або міг одержати за весь час володіння майном. Добросовісний набувач повинен відшкодувати такі доходи лише з моменту, коли він дізнався про незаконність володіння майном, наприклад, з моменту, коли йому вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна (частини перша та друга статті 390 ЦК). Згідно вимог ст. 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Оскільки з березня 2015 року він не отримував платежів на підставі вказаного, вважаю, що [PERSON] повинен відшкодувати йому доходи в порядку ст. 390 ЦК України в сумі 16500 доларів США (500 доларів США сума лізингових платежів в місяць згідно договору 33 місяці (період з березня 2015 року по грудень 2017 року). На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial