Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

09.08.2018 року [PERSON], звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт батьківства, зокрема, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] В обґрунтування заяви зазначила, що з червня 2003 року вона проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народилась спільна дитина - [PERSON] У 2008 році сімейні стосунки між ними були припинені, проте [PERSON] надавав матеріальну допомогу та приймав участь у вихованні спільної дитини. [INFO] [PERSON] помер не визнавши себе батьком дитини. Встановлення зазначеного факту необхідно для оформлення соціальної допомоги по втраті годувальника, в зв'язку з тим що запис про батька дитини внесено зі слів матері. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Заявник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Підтвердила факт того, що неповнолітній [PERSON] є біологічним сином померлого [PERSON] Зазначила, що за час проживання з ним однією сім'ю вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільно доглядали за новонародженим сином. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, просто не оформив своє батьківство з юридичної точки зору. Представник Управління соціальних виплат та компенсацій Заводського району до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності, відкладення судового засідання не надавав. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що з листопада 2002 року [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. [INFO] в них народилась спільна дитина - [PERSON], про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції України було зроблено відповідний актовий запис №3303,де зазначено матір'ю дитини - [PERSON], а батьком дитини - [PERSON] та видано свідоцтво про народження [NUMBER] від 03.03.2005 року. Фактично [PERSON] визнав себе батьком дитини, утримував [PERSON] та [PERSON], надавав їм матеріальну допомогу, брав участь у вихованні дитини, проте документально батьківство не оформив. За час проживання однією сім'єю робили спільні фотознімки, які долучені до матеріалів справи. З березня 2006 року заявниця припинила сімейні відносини з [PERSON] Вказані вище обставини підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON], про що було складено відповідний акт, який завірено начальником ЖЕК №3 «БРИЗ» [PERSON] та долучено заявником до матеріалів справи в судовому засіданні. 10 березня 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», про що зроблено відповідний актовий запис №128. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.03.2017 року, [NUMBER] виданим Заводським районним у м. Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській обл. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.06.2018 року, [NUMBER]. Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], не виявлені за даними Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 11.09.2018 року, №53246808. На сьогоднішній день, неповнолітній [PERSON] проживає разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS]., що підтверджується довідкою від 28 липня 2018 року, за вх. №1629. В судовому засіданні свідок [PERSON], зазначила, що навчалась разом з заявницею з 2001 року та була знайома з [PERSON] Вказала, що заявниця та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] в період з 2001 по 2006 рік. Разом з ними проживала мати заявниці. [INFO] в них народилась спільна дитина [PERSON], яку вони спільно виховували. [PERSON] визнавав себе батьком дитини та навіть після припинення сімейних відносин з заявницею, підтримував тісний зв'язок з дитиною, надавав матеріальну допомогу, був присутній на всіх сімейних святах. В останній рік свого життя мав намір юридично оформити своє батьківство, який не встиг реалізувати з раптовою смертю. У відповідності зі ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 128 CК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З довідки Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції України був складений актовий запис про народження [PERSON], [INFO], за № 3303, із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлений факт батьківства [PERSON], який помер [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показами свідків. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать отримання соціальної допомоги по втраті годувальника. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

Outcome: approved