Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

07 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказує, що після смерті матері [PERSON], яка настала 02 травня 2015 року, він є єдиним, що прийняв спадщину спадкоємцем, оскільки його батько (чоловік померлої) [PERSON] відмовився від спадщини. Спадщину він прийняв внаслідок постійного з нею проживаня на час відкриття спадщини. Оскільки мати за життя розпочала процедуру приватизації розташованої на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельної ділянки, площею 0,9001 га, але не встигла отримати державного акту про право власності на не, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно. У зв`язку з викладеним, просить визнати за ним в порядку спадкування право на завершення після смерті матері приватизації, розташованої на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9001 га, та отримання правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Сторони, треті особи у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданих до канцелярії суду заявах позивач підтримав позовні вимоги, відповідач позов визнав, треті особи не заперечували проти його задоволення, просили розглянути справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). 31 березня 2008 року [PERSON] звернулася до в.о. голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області із заявою про передачу їй у контурі №143 у безоплатну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господраства, площею 0,90 га, (а.с.23). Розпорядженням голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області від 23 березня 2012 року №162 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистих селянських господарств із земель резерву та запасу на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, зокрема [PERSON], площею 0,9001 га (а.с.12-17). У 2012 році Сумською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» виготовлено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки (а.с.28-32). 02 травня 2015 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.9). Із довідки Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 30 листопада 2015 року вбачається, що на час смерті [PERSON] з нею по вул.Луначарського,57 у с.Кімличка Липоводолинського району Сумської області проживав її чоловік [PERSON] та син [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] цією сільрадою не посвідчувався (а.с.10). 16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, заведена спадкова справа №32/2015. 03 липня 2015 року у своїй заяві батько позивача [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини. 19 листопада 2015 року [PERSON] після смерті матері отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,5726 га, та на грошові вклади. Позивач звертався до Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області за дозволом на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочала матір, але отримав відмову (а.с.33). Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та отримання правовстановлюючого документа. Право власності відповідно до ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у визначених розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України). Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовився від прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що якщо спадкодавець розпочавши за життя процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, не набув права власності на спірну земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, спадкоємці вправі захищати своє право на спадкування майнового права спадкодавця в судовому порядку. Зважаючи не наявність у матеріалах справи достатньої кількості письмових доказів, які вказують на розпочатий померлою та незавершений до кінця процес приватизації спірної земельної ділянки, беручи до уваги належне прийняття позивачем спадщини після смерті матері та враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved