Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що з 19.05.1988 року по 06.06.1996 року заявник та її чоловік [PERSON] мешкали в [ADDRESS]. Згідно протоколу загальних зборів членів колгоспу ім. 22 з'їзду КПРС № 2 від 18.07.1988 року вони були прийняті в члени колгоспу ім. 22 з'їзду КПРС, який 15.02.1992 року було перейменовано на колгосп ім. Лесі Українки, а 06.08.1994 року реорганізовано в КСП ім. Лесі Українки. Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Сф 0002 від 30.06.1994 року, виданого Нововасилівською сільською радою народних депутатів Софіївського району Дніпропетровської області, заявник є одним із колективних власників на землю і включена у список осіб за № 486, які мають право на земельну частку (пай) та отримали земельний пай у натурі. Але коли складалися списки колективних власників на землю до Державного акту на право колективної власності на землю, при написанні прізвища заявника допустили помилку, а саме: замість написання прізвища «[PERSON]», написали «[PERSON]». Різниця у написанні прізвища заявника у одну літеру є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Факт того, що заявник дійсно працювала в колгоспі ім. ХХІІ з'їзду КПР, колгоспі ім. Лесі Українки та КСП ім. Лесі Українки з 1991 року по 1995 року підтверджується архівною довідкою архівного відділу Софіївської РДА. Факт того, що прізвище заявника «[PERSON]», підтверджується її паспортом. 06.06.1996 року заявник разом з чоловіком переїхали в Тернопільську область. В період з липня 2006 року вони разом з чоловіком мешкали та були зареєстровані на [ADDRESS]. [INFO] року чоловік заявника [PERSON] помер. В 2010 році заявник приїхала на постійне місце проживання в м. Кривий Ріг. Влітку 2012 року від мешканців с. Базавлучок Нововасилівської сільської ради вона дізналася, що колишні працівники колгоспу ім. Лесі Українки та КСП ім. Лесі Українки є в списках до державного акту на право колективної власності на землю та мають право на отримання земельних ділянок в натурі. Довідавшись про це, в жовтні 2012 року заявник звернулася до виконкому Нововасилівської сільської ради Дніпропетровської області з заявою про виділення їй та її чоловікові земельних часток в розмірі 8 умовних кадастрових гектарів в натурі. Але заявнику було надано довідку про те, що на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області землі резервного фонду відсутні. В березні 2013 р. заявник звернулася до голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з письмовою заявою з проханням виділити їй та її чоловікові [PERSON] земельні частки в натурі згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Сф № 0002. Але у відповідь отримала довідки №150, №151 від 04.04.2013р. за підписом сільського голови Нововасилівської сільської ради Горбунова В.П. про те, що вона [PERSON] має земельну ділянку за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства; станом на 01.04.2013 р. по сільській раді земель запасу в наявності немає. В липні 2013 року заявник звернулася до голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з письмовою заявою з проханням видати їй та її чоловікові сертифікати на право земельну частку (пай) в розмірі 8,0 умовних кадастрових гектарів, вартістю 87398,40 грн. кожна єдиного в Україні зразка. Також в липні 2013 р. заявник звернулася до начальника відділу Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області з письмовою заявою з проханням видати їй та її чоловікові сертифікати на право на земельну частку (пай) в розмірі 8,0 умовних кадастрових гектарів, вартістю 87398,40 грн. кожен єдиного в Україні зразка. В серпні 2013 р. заявник отримала листа відділу Держземагенства у Софіївському районі № 01-05-1850 від 20.08.2013 р. про те, що згідно облікових даних відділу Держземагенства Софіївському районі сертифікати на право на земельні частки (паї) на ім'я [PERSON] та [PERSON] не виготовлялися і відповідно, як не витребувані паї не значаться. Для вирішення даного питання їх необхідно звернутися до суду. В листопаді 2013 р. заявник отримала листа відділу Держземагенства у Софіївському районі №01-05-2542 від 06.11.2013 р. на її звернення від 30.07.2013 р. до Софіївської райдержадміністрації про те, що відповідно до діючого законодавства України для визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а також встановлення відповідності її прізвища, ім'я по батькові у списках до державного акту на право колективної власності на землі колишнього КСП «Лесі Українки», їй необхідно звертатися до суду, а тому заявник змушена звернутися до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає, просить розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Зацікавлена особа - Нововасилівська сільська рада, будучи в установленому чинним законодавством порядку увідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви заявника, зацікавлених осіб, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, з 19.05.1988 року по 06.06.1996 року заявник та її чоловік [PERSON] мешкали в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно протоколу загальних зборів членів колгоспу ім. 22 з'їзду КПРС № 2 від 18.07.1988 року вони були прийняті в члени колгоспу ім. 22 з'їзду КПРС (а.с. 8), який 15.02.1992 року було перейменовано на колгосп ім. Лесі Українки, а 06.08.1994 року реорганізовано в КСП ім. Лесі Українки (а.с. 9, 11). Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Сф 0002 від 30.06.1994 року, виданого Нововасилівською сільською радою народних депутатів Софіївського району Дніпропетровської області, заявник є одним із колективних власників на землю і включена у список осіб за № 486, які мають право на земельну частку (пай) та отримали земельний пай у натурі (а.с. 5-6). Але коли складалися списки колективних власників на землю до Державного акту на право колективної власності на землю, при написанні прізвища заявника допустили помилку, а саме: замість написання прізвища «[PERSON]», написали «[PERSON]». Різниця у написанні прізвища заявника у одну літеру є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Факт того, що заявник дійсно працювала в колгоспі ім. ХХІІ з'їзду КПР, колгоспі ім. Лесі Українки та КСП ім. Лесі Українки з 1991 року по 1995 року підтверджується архівною довідкою архівного відділу Софіївської РДА (а.с. 10). Факт того, що прізвище заявника «[PERSON]», підтверджується її паспортом (а.с. 17). 06.06.1996 року заявник разом з чоловіком переїхали в Тернопільську область (а.с. 7). В період з липня 2006 року вони разом з чоловіком мешкали та були зареєстровані на [ADDRESS]. [INFO] року чоловік заявника [PERSON] помер. В 2010 році заявник приїхала на постійне місце проживання в м. Кривий Ріг. Влітку 2012 року від мешканців с. Базавлучок Нововасилівської сільської ради вона дізналася, що колишні працівники колгоспу ім. Лесі Українки та КСП ім. Лесі Українки є в списках до державного акту на право колективної власності на землю та мають право на отримання земельних ділянок в натурі. Довідавшись про це, в жовтні 2012 року заявник звернулася до виконкому Нововасилівської сільської ради Дніпропетровської області з заявою про виділення їй та її чоловікові земельних часток в розмірі 8 умовних кадастрових гектарів в натурі. Але заявнику було надано довідку про те, що на території Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області землі резервного фонду відсутні (а.с. 13). В березні 2013 р. заявник звернулася до голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з письмовою заявою з проханням виділити їй та її чоловікові [PERSON] земельні частки в натурі згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Сф № 0002. Але у відповідь отримала довідки №150, №151 від 04.04.2013р. за підписом сільського голови Нововасилівської сільської ради Горбунова В.П. про те, що вона [PERSON] має земельну ділянку за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства; станом на 01.04.2013 р. по сільській раді земель запасу в наявності немає (а.с. 12). В липні 2013 року заявник звернулася до голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з письмовою заявою з проханням видати їй та її чоловікові сертифікати на право земельну частку (пай) в розмірі 8,0 умовних кадастрових гектарів, вартістю 87398,40 грн. кожна єдиного в Україні зразка. Також в липні 2013 р. заявник звернулася до начальника відділу Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області з письмовою заявою з проханням видати їй та її чоловікові сертифікати на право на земельну частку (пай) в розмірі 8,0 умовних кадастрових гектарів, вартістю 87398,40 грн. кожен єдиного в Україні зразка. В серпні 2013 р. заявник отримала листа відділу Держземагенства у Софіївському районі № 01-05-1850 від 20.08.2013 р. про те, що згідно облікових даних відділу Держземагенства Софіївському районі сертифікати на право на земельні частки (паї) на ім'я [PERSON] та [PERSON] не виготовлялися і відповідно, як не витребувані паї не значаться. Для вирішення даного питання їх необхідно звернутися до суду (а.с. 14). В листопаді 2013 р. заявник отримала листа відділу Держземагенства у Софіївському районі №01-05-2542 від 06.11.2013 р. на її звернення від 30.07.2013 р. до Софіївської райдержадміністрації про те, що відповідно до діючого законодавства України для визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а також встановлення відповідності її прізвища, ім'я по батькові у списках до державного акту на право колективної власності на землі колишнього КСП «Лесі Українки», їй необхідно звертатися до суду (а.с. 15). Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, що підтверджують, що заявник працювала в КСП «Леся Українка» Софіївського району Дніпропетровської області та у списки до Державного акту під № 486 внесено заявника. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України до компетенції суду віднесене встановлення юридичного факту приналежності документа прізвище, ім'я та по батькові в якому не відповідає запису у свідоцтві про народження чи паспорті. Таким чином, суд немає підстав для сумніву, що вказані вище документи видані стосуються заявника та, враховуючи, що описку в прізвищі заявника наявну в списках до Державного акту на право колективної власності на землю неможливо виправити іншим шляхом, і враховуючи наявність фактів підтверджуючих належність документа, важливість та необхідність для заявника визнання даного факту, суд вважає вимоги підлягаючими задоволенню частково, оскільки необхідно встановити не факт належності цього Державного акта заявнику, а факт того, що заявник і особа вказана у списку до Державного акта під № 486 одна і та ж особа. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial