Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

08.02.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 16.02.2021 року отримано відповідь щодо місця реєстрації відповідача. 16.02.2021 року відкрито провадження по даній справі. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 12.09.2013 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 46. Сторони мають двох малолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, підчас спільного проживання відносини поступово погіршувалися, виникали сварки, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, вони втратили один до одного почуття поваги та любові, і тому позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її волі та інтересам. Шлюбні відносини фактично припинені з грудня 2019 року і по теперішній час не відновлені, спільне господарство не ведеться, діти проживають разом з нею, і спору щодо їхнього місця проживання, а також щодо поділу майна подружжя немає. Позивач, повідомлена\~належним чином у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12.09.2013 року\~Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 46 (свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] ) /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] /а.с.7-8/. Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою від 02.02.2021 року за №02-22/294, виданою Окнянською селищною радою Окнянського району Одеської області /а.с.9/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між сторонами виникають часті непорозуміння та сварки, у зв`язку з втратою один до одного почуття поваги та любові, мають різні погляди на життя, побут, ведення господарства. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України, встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв`язку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції інтересів подружжя, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його в повному обсязі. Ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454 грн. (50% від 908 грн., сплаченого позивачем при поданні позову через Філію-Одеське облуправління АТ «Ощадбанк» за квитанцією №34 від 05.02.2021 року) Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved