Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

09.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 червня 1997 року Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №48. В обґрунтування позову зазначила, що з 07 червня 1997 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але фактично шлюбні відносини між ними припинені. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання не припинено, але за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на даний момент відсутній. У них є діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей. Після розірвання шлюбу діти залишаються мешкати з нею. Вважала, що шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили сімейні стосунки, які не мають, через різні погляди на життя та несумісність характерів, майбутнього, в зв'язку з чим примирення між ними не можливе, а перебування в шлюбі з [PERSON] суперечить її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копій свідоцтв про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.06.1997 року, від шлюбу мають дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 4-6). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved