Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

08.08.2013р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 4096грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12.10.2012р. між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір ПУ-00212000002, за яким останній було надано кредит в сумі 600грн. строком на 16 днів з 12.10.2012р. по 27.10.2012р. з відсотковою ставкою в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 732% річних. Свої зобов'язання відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 22.07.2013р. виникла вказана прострочена заборгованість по сплаті кредиту, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 600грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 3396грн. та штрафу в сумі 100грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки на його користь (а.с.2). В судове засідання представник позивача не з'явився, справу просив розглянути за його відсутності, згоден на ухвалення заочного рішення (а.с.2-зворот). Як встановлено ч.5 ст.74 ЦПК України, судові повістки про виклик у суд надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] (фізичної особи, що не є суб'єктом підприємницької діяльності) є [ADDRESS] (а.с.29). Проте, всі поштові судові відправлення разом з судовими повістками, надіслані на зазначену адресу були повернуті до суду з поштовою відміткою про те, що [PERSON] «за зазначеною адресою не проживає» або «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34, 39, 53, 56). Враховуючи положення ч.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що відповідачка є повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, але в судові засідання [PERSON] не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Встановлено, що 12.10.2012р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРАЙМ ІНВЕСТ УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений кредитний договір ПУ-00212000002, згідно якого позивач (за договором - кредитодавець) передав відповідачці (за договором - позичальник) грошові кошти (кредит) в сумі 600грн. для споживчих цілей строком на 16 днів з 12.10.2012р. по 27.10.2012р., а відповідачка зобов'язалася повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, що визначені цим договором, а саме 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 732% річних (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.6, 3.1, 4.1, 4.2 кредитного договору, а.с.3). Факт передачі позивачем відповідачці грошових коштів в сумі 600грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 12.10.2012р. (а.с.7). Свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 22.07.2013р. виникла заборгованість в сумі 4096грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 600грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 12.10.2012р. по 22.07.2013р., тобто за 283 дні, в сумі 3396грн. (600 х 2% х 283дн.) та штрафу в сумі 100грн.. Як встановлено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором (ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 цього Кодексу). Відповідальність за прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту більш ніж на 14 календарних днів, встановлена п.5.2 кредитного договору, згідно якого позичальник додатково до пені, передбаченої в п.5.1. цього договору, сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100грн. (а.с.3-зворот). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 4096грн.. Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 229,41грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved