Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

09.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 13.11.2000 року ним було придбано житловий будинок розташований за адресою: вул. Шкільна № 20, с. В. Кардашинка, Голопристанського району Херсонської області, що підтверджується договором купівлі-продажу № 2-1578 укладеним через товарну біржу «ВА-БАНК». Даний договір укладений в простій письмовій формі. Всі істотні умови договору сторонами виконано, але даний договір нотаріально не посвідчено, та здійснити його посвідчення не можливо через зміни в законодавстві, тому позивач не може здійснити реєстрацію права власності на нерухомість, та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 13.11.2000 р. між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надала заяву про слухання справи у їх відсутність. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2000 р. між [PERSON] та [PERSON], укладено договір купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Велика Кардашинка, вул. Шкільна № 20, що складається з: житлового будинку літ. «А» - стіни камінь ракушняк, критий черепицею, житловою площею 45,1 кв.м., загальною площею 45,1 кв.м; літньої кухні літ. «Б»; гаражу літ. «В»; вбиральня літ. «Г», гаражу літ. «Д», літньої кухні літ. «Ж»; помпа №1, підвал №2, огорожа №3,4. Даний договір зареєстровано на товарній біржі «Ва-Банк» м.Херсона в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №2-1578 (а.с. 8). Згідно вимог статті 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення угоди), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Разом з тим, відповідно до положень статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] придбавши у [PERSON] за угодою купівлі-продажу житловий будинок, на підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу», статті 128 ЦК УРСР правомірно набув право власності на домоволодіння, однак, в силу положень статті 227 ЦК УРСР, укладена угода була неналежним чином посвідчена, що унеможливлює позивачу в подальшому вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи, що сторони по справі уклали між собою письмову угоду купівлі-продажу, яка не була нотаріально посвідчена, а в даний час відповідач позбавлений можливості отримати витяг про право власності, так як таке право зареєстровано за позивачем, суд вважає, що за таких обставин договір може бути визнано дійсним у судовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved