Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

10.01.2018 року до суду звернувся позивач ПАТ „Ідея Банк з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2018 року позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення виявлених судом недоліків. 31.01.2018 року позивачем усунені недоліки позовної заяви 03.03.2018 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичних особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 21 травня 2018 року. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 44061 грн., 58 коп., та понесені судові витрати В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 31.05.2016 року між ПАТ «Ідея Банк», як кредитором, та [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір № F94.993.70478. Згідно умов кредитного договору позивач надавав відповідачу кредитні кошти в сумі 19665.00 грн., зі сплатою 16.5% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені Кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно з кредитним договором, що підтверджується видатковим касовим (меморіальним) ордером. Станом на дату подання даної позовної заяви відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію та інші платежі. Встановлені кредитним договором. Останній платіж позивачкою був здійснений 16.03.2017 року. Станом на 28.12.2017 року заборгованість відповідача за укладеним кредитним договором складає: 44061 грн. 58 коп., яка складається із наступного: -11032.37 грн.. основний борг; - 5778.81 прострочений борг - 9440.23 прострочені проценти; - 207.48 грн., строкові проценти; - 473.99 грн.. нарахована плата за обслуговування кредиту; - 493.65 прострочена плата за обслуговування кредиту; - 16635 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів. Відповідачем 15.11.2017 року направлялась позивачу вимога про усунення порушень взятих зобов'язань, але відповідач жодних дій на виконання своїх зобов'язань не вчинила, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відзиву у встановлений судом строк на позовну заяву не надали. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.05.2016 року між ПАТ «Ідея Банк», як кредитором, та [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір № F94.993.70478, що підтверджується копією укладеного кредитного договору. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 19665.00 грн., зі сплатою 16.5% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені Кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов'язки за укладеним кредитним договором, надавши позивачці кредит в сумі 19665.00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № F94.993.70 від 31.05.2016 року року на суму 19665.00 грн. А відповідач своїх обов'язків за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконувала, що виразилось у припиненні внесенні платежів на погашення заборгованості по кредиту, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту. Станом на 28.12.2017 року заборгованість відповідача за укладеним кредитним договором складає: 44061 грн. 58 коп., яка складається із наступного: -11032.37 грн.. основний борг; - 5778.81 прострочений борг - 9440.23 прострочені проценти; - 207.48 грн., строкові проценти; - 473.99 грн.. нарахована плата за обслуговування кредиту; - 493.65 прострочена плата за обслуговування кредиту; - 16635 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів, що підтверджується розрахунком заборгованості Будь-яких доказів про внесення грошових сум на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, які б свідчили про погашення цієї заборгованості, чи зменшення суми заборгованості за укладеним кредитним договором, відповідачем не надано. Таким чином судом встановлено, що в зв'язку з невиконанням позивачкою взятих на себе зобов'язань за укладеним кредитним договором порушуються права позивача, якому не повернена сума виданих кредитних коштів та відсотків. Порушені права кредитора підлягають захисту відповідно до обраного позивачем способу захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦПК України та з яким погоджується суд як з найбільш ефективним за даних обставин способом захисту порушених прав позивача. При цьому позивач вживав заходи досудового врегулювання спору, направивши позивачу вимогу з проханням погасити заборгованість за кредитним договором, яка отримана відповідачем, що підтверджується копією поштового повідомлення від 29.11.2017 року, але залишена відповідачем без уваги та виконання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню та з [PERSON], на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за укладеним кредитним договором в загальній сумі: 44061 грн. 58 коп., яка складається із наступного: -11032.37 грн.. основний борг; - 5778.81 прострочений борг - 9440.23 прострочені проценти; - 207.48 грн., строкові проценти; - 473.99 грн.. нарахована плата за обслуговування кредиту; - 493.65 прострочена плата за обслуговування кредиту; - 16635 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON], на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., так як позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі. На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved