Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

08.12.2017 року до суду надійшла заява [PERSON], із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи: приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON],- «Про встановлення факту родинних відносин», на обґрунтування якої заявник зазначив, що він є внуком [PERSON], [INFO], померлої 12.12.2016 року. В день смерті останньої відкрилася спадщина, до якої входять обєкти нерухомого майна: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий № 6324285000:03:002:0324 та № 6324285000:03:001:0174), розташовані на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. При цьому, зважаючи на той факт що він постійно проживання разом із своєю рідною бабусею, в тому числі й на день її смерті, враховуючи відсутність складеного останньою за життя заповіту, відсутність інших, окрім нього спадкоємців за законом 1 черги, він вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Зібравши всі необхідні документи, 02.12.2017 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, він звернувся до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через неможливість встановлення нотаріусом факту родинного звязку між померлою [PERSON] та ним, як між бабою та онуком. Тому просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлою 12.12.2016 року, як між внуком та бабою (а. с. 2 - 4). Заявник [PERSON] у судове засіданні зявився, свою заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні змісту заяви. Заінтересована особа - приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала клопотання, зареєстроване за вхідним № 1860/18-вх від 23.04.2018 року, про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що проти задоволення заяви не заперечує (а. с. 30). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у заінтересованої особи свідчить її відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання заінтересованою особою особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, обєктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно зясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій [PERSON] та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засідання пояснила, що заявник є її сусідом та їй достеменно відомо, в тому числі зі слів померлої, що він є її рідним онуком. Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання надали пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Згідно свідоцтва про народження (серії ІІІ-ВЛ № 367664), виданого 27.03.1984 року Станичненською сільською Радою Нововодолазького району Харківської області, [PERSON] народився 27.02.1984 року, про що в книзі реєстрації актів про народження 27.03.1984 року зроблено запис за № 7, та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Постановою приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 540/02-31 від 02.12.2017 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровими номерами 6324285000:03:002:0324 та 6324285000:03:001:0174, що розташовані на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та належали померлій 12.12.2016 року [PERSON], відмовлено, оскільки за даними свідоцтва про народження батька заявника [PERSON], виданого 24.02.1951 року, його матірю записана [PERSON] (російською мовою). Тоді як у відповідності до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого 08.04.2017 року, 14.10.1947 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], із присвоєнням після реєстрації шлюбу прізвища дружині [PERSON]. Факт зміни прізвища спадкодавця після зазначеної реєстрації шлюбу з [PERSON] на [PERSON] документально не підтверджений. Надані документи не дозволяють встановити факт родинного звязку між померлою [PERSON] та [PERSON], як між бабою та онуком (а. с. 7). Відповідно до Свідоцтва про смерть (серії І-ВЛ № 584788), виданого Виконавчим комітетом Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 08.04.2017 року, [PERSON] помер 24.03.1970 року у віці 49 років у селі Комінтерн Нововодолазького району Харківської області, про що 27.03.1970 року складено відповідний актовий запис № 9 (а. с. 11). Як убачається зі Свідоцтва про смерть (серії І-ВЛ № 571093), виданого Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 13.12.2016 року, [PERSON] померла 12.12.2016 року у віці 92 роки у селі Станичне Нововодолазького району Харківської області, про що в той же день складено відповідний актовий запис № 41 (а. с. 9). Згідно Свідоцтва про смерть (серії І-ВЛ № 609068), виданого Нововодолазькою селищною радою Нововодолазького району Харківської області 15.11.2017 року, [PERSON] померла 13.11.2017 року у віці 64 роки у селі Стара Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що 15.11.2017 року складено відповідний актовий запис № 05 (а. с. 12). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00019085611 (бланк серії ЕКН № 341992), виданого 22.11.2017 року о 16 годині 07 хвилин Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація актового запису про шлюб № 108 від 14.10.1947 року між [PERSON] та [PERSON] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а. с. 8). Згідно свідоцтва про народження (серії ЯЦ № 652924), виданого 24.02.1951 року та зареєстрованого у селищі Станичне, [PERSON] народився 04.02.1951 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 24.02.1951 року зроблено відповідний запис за № 13, та його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). Відповідно до Свідоцтва про смерть (серії І-ВЛ № 502863), виданого Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 12.05.2015 року, [PERSON] помер 09.05.2015 року у віці 64 роки у селі Стара Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що 12.05.2015 року складено відповідний актовий запис № 6 (а. с. 14). Згідно Свідоцтва про смерть (серії І-ИГ № 695441), виданого Архангельським територіальним відділом управління ЗАГС Архангельської області 06.03.2009 року, [PERSON] помер невідомо.02.2009 року у місці Архангельськ Архангельської області Росія, про що 06.03.2009 року складено запис акту про смерть № 894 (а. с. 15-16). З довідки форми № 1 Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, вбачається, що наймачем будинку № 16 по вулиці Зеленій в селі Комінтерн Нововодолазького району Харківської області, є [PERSON], в якому зареєстровані: [PERSON] - дочка, померла 13.11.2017 року; [PERSON] онук та [PERSON] правнучка (а. с. 17). Підповідно до повідомлення Відділу запису актів громадянського стану Тверської області від 26.09.2017 року, запис акту про народження [PERSON] за період з 01.01.1924 року по 31.12.1924 року відсутній (а. с. 34). Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на приписи частини 2 статті 293 та частини 1 статі 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Положення частини 1 статті 293 вказаного цивільного процесуального кодифікованого закону України передбачають, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження. З огляду на положення пункту 1 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як убачається із змісту заяви [PERSON] встановлення юридичного факту родинних відносин необхідно йому для прийняття спадщини. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи наведені вище норми права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та можливість задоволення його заяви шляхом встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], померлою 12.12.2016 року, як між внуком та бабою. На підставі викладеного,

Outcome: approved