Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

07 листопада 2013 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилалась на те, що вона з 28 квітня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає достатніх коштів для родини, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача (а. с. 2-4). 21 листопада 2013 року до спільного розгляду з даною позовною заявою була прийнята зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батька, від якої [PERSON] відмовився у судовому засіданні 24 лютого 2014 року. У судовому засіданні позивач заявлені нею позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 квітня 2012 року по 24 грудня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, внаслідок чого прізвище позивача було змінено на дошлюбне, а саме: «[PERSON]». Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 28 квітня 2012 року, актовий запис № 153, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а також копією рішення про розірвання шлюбу (а. с. 5, 12, 32). Також судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від зареєстрованого шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а. с. 6, 13). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, та приймаючи до уваги те, що відповідач визнає позовні вимоги позивача, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягуючи аліменти на користь матері дитини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач у справах щодо стягнення аліментів, при зверненні до суду, звільняється від сплати судового збору. Враховуючі вищезазначене суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 гривень. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved