Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

09.12.2016 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту цільового призначення земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26.10.2004 він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], згідно якого всі чотири земельні ділянки загальною площею 1,8003 га мають цільове призначення для ведення селянського господарства, хоча реальним цільовим призначенням земельних ділянок, межі яких зазначено у вищевказаному акті є «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». На даний час заявник має намір здати в оренду належні йому земельні ділянки, тому він вимушений звернутись до суду за встановленням факту цільового призначення земельної ділянки. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] 26.10.2004 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельні ділянки загальною площею 1,8003 га (кадастрові номери: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]), у якому цільовим призначенням даних земельних ділянок вказано «для ведення селянського господарства» (а.с.6). Дослідженні у судовому засіданні документи, а саме: - Розпорядження голови Радомишльської РДА Житомирської області від 26.01.2004 № 8 «Про результати розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по АТЗТ «Агрофірма «Вишевичі» (а.с.5); - Витяг з Розпорядження голови Радомишльської РДА Житомирської області від 26.01.2004 № 8 «Про результати розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по АТЗТ «Агрофірма «Вишевичі» (а.с.7); - Довідка від 31.10.2016 № 1856, видана виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.8), ніяким чином не підтвердили слова заявника щодо допущення помилки при виготовленні Державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.10.2004 серії [NUMBER], а саме при зазначенні цільового призначення земельних ділянок як «для ведення селянського господарства». Порядок встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок регулюється Земельним кодексом України, згідно статті 20 якого віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності за ініціативою їх власників здійснюється: сільською, селищною, міською радою, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту; районною держадміністрацією, якщо земельна ділянка розташована за межами населених пунктів; обласною держадміністрацією, якщо земельна ділянка не входить до території району або райдержадміністрацію не створено. Відмова вказаних органів у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Згідно статті 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Враховуючи зазначені норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, так як вирішення питання цільового призначення земельних ділянок чітко врегульовано нормами земельного законодавства і не відноситься до компетенції суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed