Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

08 серпня 2017 року Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі [PERSON] охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська обласна лікарня», в якому просить стягнути з відповідача на користь обласного бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 5610 грн. 29 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.11.2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у звязку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12016270010008872 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито. Встановлено, що 15.09.2016 приблизно о 17 год. 13 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер AM 1539 ВО рухався по вул. Гагаріна в м. Чернігів зі сторони вул. Ріпкинська. Рухаючись у вищевказаному напрямку на перехресті з вул. Дніпровська почав повертати ліворуч на вул. Дніпровська та скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON]І, який рухався по вул. Гагаріна в зустрічному напрямку, чим спричинив останньому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в період з 19.09.2016 по 03.10.2016. З довідки №05-02/217 від 10.05.2017, виданого адміністрацією КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», вартість витрат на лікування становить 5610 грн. 29 коп. Прокурор у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслали заяву, в якій просять розгляд справи провести без участі їх представника (а.с. 41), враховуючи надані пояснення від 31.08.2017 № 03/1-02/3537 (а.с. 20-23). Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду від нього не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» у судове засідання не зявився, на адресу суду надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 43). Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.11.2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у звязку з примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12016270010008872 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Підозрюваний [PERSON] пояснив, що йому зрозуміло суть підозри, не заперечує факт того, що 15.09.16. керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON], чим спричинив останньому ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вказана ухвала суду набрала законної сили 22.11.2016 року (а.с. 5, 46-47). Згідно довідки КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» від 10.05.2017 року № 05-02/217 хворий [PERSON] перебував на лікуванні в хірургічному торакальному відділенні з 19.09.2016 р. по 03.10.2016 р. (14 ліжко-днів). Вартість лікування за цей період становить 5610,29 грн. Стаціонарне лікування [PERSON] було здійснено за рахунок закладу охорони здоровя, витрати повинні бути перераховані в дохід обласного бюджету (а.с. 7). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 за №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. У разі, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і з відповідача на користь обласного бюджету підлягають стягненню витрати, повязані з лікуванням потерпілого [PERSON], у сумі 5610,29 грн. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved