Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

07 листопада 2013 року до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області звернувся представник ТОВ «Кредитні Ініціативи» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08 серпня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №03007039130, за яким відповідач отримав від первинного кредитора в якості позики грошову суму в розмірі 91350,00 грн. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (договір відступлення права вимоги) за яким ТОВ «ПростоФінанс» відступило право грошової вимоги за кредитним договором №03007039130 від 08 серпня 2008 року ТОВ «Кредитні Ініціативи». На даний час відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10 лютого 2013 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі - 74974,68, у тому числі: за кредитом у розмірі - 64595,96 грн., по відсоткам - 10205,15 грн., по комісії - 173,57 грн. Тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. [PERSON] не погодившись з первісним позовом звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання кредитора таким, що порушив умови кредитного договору. В зустрічному позові [PERSON] зазначив, що умови кредитного договору з його боку виконувались та виконуються належним чином, про що свідчать ксерокопії квитанцій по сплаті щомісячного обов'язкового платежу. Посилання позивача на прострочення сплати заборгованості по кредитному договору необґрунтована. Крім того, кредитор збільшив відсоткову ставку по кредитному договору №03007039130 в односторонньому порядку, без погодження з позичальником [PERSON], а також не повідомив останнього про збільшення відсоткової ставки по кредитному зобов'язанню. В зустрічному позові представник позивача просить суд визнати неправомірними дії кредитора, щодо нарахування [PERSON] боргу, відсотків та комісії по кредитному договору, зобов'язати кредитора скасувати нараховані [PERSON] відсотки та комісію по кредиту, а також зобов'язати кредитора виконувати умови кредитного договору. Додатково [PERSON] просить стягнути з кредитора на його користь моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. спричинена внаслідок неправомірних дій а також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача-відповідача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав позовні вимоги первісного позову у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, стосовно зустрічної позовної заяви просив суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на безпідставність даного позову. [PERSON] у судове засідання не з'явився про час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду довіреність згідно якої він уповноважив своїх представників, одним із яких є [PERSON], представляти його інтереси у суді. Представник відповідача-позивача за зустрічною позовною заявою, первісний позов не визнав та пояснив, що [PERSON] повністю виконує вимоги статей 1049, 1054 ЦК України, що підтверджується графіком платежів (додаток № 1 до кредитного договору) та квитанціями про погашення кредиту починаючи з 28.08.2008 року по сьогоднішній день. Жодного несвоєчасного погашення кредиту з боку [PERSON] не було. Нарахування заборгованості в сумі 74974,68 грн. з боку позивача за первісним позовом та пред'явлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] порушують права останнього, окрім того неправомірні дії ТОВ «Кредитні Ініціативи» підпадають під дії приписів Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини між сторонами договору регулюються крім актів цивільного законодавства також положеннями п.п. 17, 22, 23, ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки [PERSON] є споживачем фінансових послуг. ТОВ «Кредитні Ініціативи» порушили вимоги статті 526 ЦК України, у відповідності до якої зобов'язання повинні виконуватись належним чином й у визначений строк відповідно до вказівок та договору, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ПК України у відповідності до якої якщо yзобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки [PERSON] належним чином виконує умови кредитного договору ТОВ «Кредитні Ініціативи» не має жодних підстав вимагати дострокового повернення суми кредиту. У судовому засіданні представник відповідача-позивача за зустрічним позовом посилався також на те, що відсоткова ставка по кредиту була збільшена в односторонньому порядку, без попереднього погодження між сторонами договору кредиту. А також повідомив що у повідомленні № 03007039130 про збільшення відсоткової ставки зазначено, що процентна ставка була збільшена на шість платіжних періодів, тобто на шість місяців, після отримання вказаного повідомлення [PERSON] зателефонував до представника банку та в телефонному режимі домовився сплачувати кредит за підвищеною ставкою тільки три місяці, що він і робив згідно квитанцій, а потім став сплачувати кредит по старій процентній ставці, графік платежів в новій редакції він не отримував. На підставі викладеного просив задовольнити зустрічний позов і стягнути з ТОВ «Кредитні Ініціативи» моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 08 серпня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №03007039130, за яким відповідач отримав від первинного кредитора в якості позики грошову суму в розмірі 91350,00 грн, з цільовим призначенням для оплати позичальником автотранспортного засобу «Шкода», 2008 року випуску, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором, що стверджується копією цього кредитного договору (а.с.5-9). Відповідно до п.2.1 договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 14,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладенні цього договору (п.п. 2.8.3), встановили, що розмір визначеної у цьому договорі процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього договору у випадку і у порядку, встановленому договором, а позичальник повідомляється про збільшення відсоткової ставки шляхом поштового відправлення нового розміру кредитної ставки та графіку погашення заборгованості. Крім цього, згідно п.п.2.8.3 Кредитного договору сторони домовилися, що розмір процентної ставки може бути змінено кредитодавцем у разі зміни курсу національної валюти України по відношенню до долару США. При цьому кредитодавець надсилає позичальнику повідомлення та новий графік платежів. Протягом 10 (календарних) днів з моменту направлення вказаного повідомлення, позичальник має право повідомити письмово кредитора про свою незгоду із розміром нової процентної ставки. Та в цьому разі, кредитор, відповідно до п.6.2.3. договору має право вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості, а позичальник зобов'язаний достроково погасити заборгованість відповідно до п.5.1.6 договору (а.с.5-9). Як вбачається з копії кредитного договору, цей договір підписано представником банку та позичальником, що свідчить про те, що позичальник з умовами договору був ознайомлений, повністю погодився з ними при підписанні договору. 18.05.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ПростоФінанс» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого ТОВ «ПростоФінанс» продало (переуступило) ТОВ «Кредитні ініціативи» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а останнє прийняло право вимоги за кредитним договором, а тому до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли всі права ТОВ «ПростоФінанс» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором (а.с. 13-20). З розрахунку заборгованості вбачається зміна відсоткової ставки по кредиту, де зазначено, що з 10 серпня 2008 року відсоткова ставка за користування кредитом була встановлена на рівні 14,5 % річних, а з 10 лютого 2009 року збільшена до 22,03% річних (а.с. 21). Сума заборгованості по кредитному договору №03007039130 складає 74974,68 грн. (а.с. 20), де: 1) За кредитом - 64595,96 грн., 2) Відсоток по кредиту - 10205,15 грн. 3) По комісії - 173,57 грн. У відповідності до умов договору та положень діючого законодавства [PERSON] 21 жовтня 2013 року за вихідним номером ПФ/ДВ/69 було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Однак заборгованість до теперішнього часу не погашена. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник повинен повертати позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст. 512 ч.1 п.1 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому у відповідності до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтями 1054 - 1056 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору, так - за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно до п.п.6.2.3 Кредитного договору та вимог ст.1050 ЦК України, що не суперечить положенням п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитор у випадку прострочення займу, має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користуванням кредитом та штрафні санкції. Виписаним правом і скористався позивач, звернувшись до суду з зазначеним позовом. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також у відповідності до вимог ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача по первісному позову на неправомірні дії ТОВ «Кредитні Ініціативи» по односторонньому підвищенню процентної ставки виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.8.3 Договору встановлено, що кредитодавець має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів у разі зміни кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: у разі зростання середньоарефмитичного значення курсу національної валюти України по відношенню до долара США, встановленого НБУ протягом одного місяця зросте біль ніж на три відсотки в порівнянні з курсом на момент укладення договору. Курс долара США до гривні станом на 08 грудня 2008 року порівняно з курсом, встановленим НБУ на момент укладання договору збільшився та збільшилася облікова ставка НБУ на 3,5 пункти. Таким чином, суд вважає, що у кредитора виникло право збільшити в односторонньому порядку розмір процентів у зв'язку зі зміною облікової ставки НБУ та збільшенням курсу долара США до гривні більше ніж на три відсотки порівняно з курсом долара США, установленим НБУ на момент укладення договору. Рішення ТОВ «ПростоФінанс» про збільшення розміру процентів до 22,03% з лютого 2009 року, прийнято 08 грудня 2008 року (Повідомлення №03007039130) (а.с. 165), тобто до набрання чинності Законом України від 12.12.2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», відповідно до якого встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Відповідно до п.п.2.8.3.Договора кредитодавець, у випадку зміни розміру процентної ставки надсилає позичальнику рекомендованим листом письмове повідомлення та новий графік платежів, та таке відправлення вважається належним повідомленням позичальника щодо встановлення нового розміру процентної ставки. У разі незгоди із новим розміром процентної ставки, позичальник протягом десяти днів з моменту направлення йому повідомлення має право повідомити кредитодавця про свою незгоду із розміром нової процентної ставки. У разі незгоди позичальника з новим розміром процентної ставки, кредитодавець відповідно до п.п.6.2.3. має право вимагати від Позичальника дострокового погашення заборгованості за кредитом, а позичальник зобов'язаний їх достроково погасити відповідно до п.5.1.6 договору. Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання змінюються з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207,640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови підвищення процентної ставки, то вони мають виконуватись, а момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Належним повідомленням боржника щодо підвищення процентної ставки за кредитом є спосіб, визначений сторонами у договорі. Як було встановлено судом ТОВ «ПростоФінанс» 15.01.2009 р. на адресу [PERSON] відправлені - лист про підвищення процентної ставки із додатками: Повідомлення №03007039130 щодо зміни розміру процентної ставки, прийняте 08.12.2008 року, графік платежів в новій редакції, який був затверджений 26.12.2008 р., та квитанція для сплати щомісячних платежів з урахуванням нових умов, 17.01.2009 року дані документи отримані [PERSON], що підтверджується копією поштового повідомлення про отримання документів. (а.с. 164-170). Таким чином механізм зміни розміру відсоткової ставки ТОВ «ПростоФінанс» було дотримано. З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги, посилання представника відповідача -позивача, про порушення кредитором вимог закону, щодо збільшення процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки рішення про збільшення процентної ставки приймалося до вступу у дію ст..1056-1 ЦК України. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п.28 роз'яснив, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року ( Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). Стосовно посилання представника відповідача, про те, що згідно повідомлення № 03007039130 процентна ставка збільшувалась тільки на 6 місяців, то суд вважає, що представник [PERSON] таким чином строїть свій захист та не вірно тлумачить зміст даного повідомлення, оскільки зі змісту повідомлення вбачається, що ТОВ «ПростоФінанс» повідомили [PERSON] про збільшення розміру річної процентної ставки за Кредитним Договором до 22,03%, та зазначили, що загальний розмір платежу в наступному платіжному періоді становить 2 295,13 грн., в разі не згоди з новою процентною ставкою [PERSON] пропонувалось достроково сплатити заборгованість у повному обсязі. При цьому в даному повідомленні не вказано, що через шість місяців процентна ставка буде зменшена до попередньої процентної ставки, а навпаки вказано, що з огляду на очікування подальшого послаблення офіційного курсу національної валюти України до долара США, розмір процентної ставки по кредиту в майбутніх платіжних періодах може встановлюватися окремо кожного місяця, а тому для уникнення необхідності сплачувати процентну ставку, яка буде постійно збільшуватися, запропонували [PERSON] зафіксувати процентну ставку на наступні шість місяців, а не змінювати її кожний місяць. Розмір платежу по збільшеній процентній ставці був визначений Графіком платежів, який є Додатком до повідомлення, та з якого вбачається, що з 10.02.2009 р. по 10.08.2015 р. була встановлена загальна сума щомісячних платежів в розмірі 2 295,13 грн., тобто з даного графіку вбачається, що розмір щомісячних платежів був зафіксований та не підлягав зменшенню. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] достроково не сплатив у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, як це зазначено в повідомленні, з лютого 2009 р. по квітень 2009 р., сплачував щомісячний платіж у збільшеному розмірі, що підтверджується квитанціями та довідкою підтвердження (а.с. 47), а отже він погодився з новою процентною ставкою і повинен був її платити і в подальшому, чого він не зробив, тому ТОВ «Кредитні-Ініціативи» згідно вимог ст.1050 ЦК України, що не суперечить положенням п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», мали право у випадку прострочення займу, достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотків за користуванням кредитом та штрафних санкцій. Щодо пояснень стосовно того, що [PERSON] не отримував графік платежів в новій редакції, то суд скептично відноситься до них, і вважає такі твердження як спосіб захисту та намагання таким чином уникнути відповідальності у вигляді сплати заборгованості по даному позову, оскільки, як вже вище було встановлено на адресу [PERSON] посилалися не тільки повідомлення, а й супровідний лист з додатками, одним з яких був графік платежів в новій редакції (а.с. 164-170). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відносно зустрічної позовної заяви, то суд вважає, за необхідне відмовити у її задоволенні, оскільки доводи зустрічної позовної заяви не ґрунтуються на нормах матеріального права та доказах і спростовуються встановленими судом обставинами.

Outcome: approved