Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

09.03.2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] року матері [PERSON], проте із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно - будинковолодіння [ADDRESS] не може оформити спадкові права, тому змушений по суду вимагати визнання права власності на це спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та показав, що 11.02.2004 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму єдиному синові [PERSON] У власності покійної був житловий будинок [ADDRESS], який вона збудувала в 1962 році на земельній ділянці, виділеній правлінням колгоспу «Зоря комунізму» 08.02.1962 року, проте у встановленому законом порядку не оформила право власності, хоч у відповідності із даними погосподарських книг Грушатицької сільської ради з 1986 по 1995 роки проживала та була зареєстрована у цьому будинку. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 19.02.2016 року йому відмовлено у оформленні спадкових прав з рекомендацією звернутися до суду з питань успадкування. Просив визнати за [PERSON] право власності на будинок матері в порядку спадкування. Представник Новоміської сільської ради в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору, оскільки від сільського голови П.П.Куляс 22.03.2016 року до суду надійшла заява про слухання справи у відсутності представника Новоміської сільської ради та відсутність заперечень проти позову (а.с.59). Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань: Із долучених до справи документів - паспорта (а.с.29-33) та свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що матір'ю позивача [PERSON], [INFO], уродженця села Саночани Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого і проживаючого у [ADDRESS] була [PERSON]. Заповітом, посвідченим секретарем Грушатицької сільської ради Старосамбірського району Лех І.М. 11.02.2004 року, [PERSON], проживаюча в [ADDRESS], на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, а також свою присадибну ділянку та земельний пай заповіла сину [PERSON]. У відповідності зі свідоцтвом (а.с.6) [PERSON] померла у віці 82 роки у [ADDRESS] [INFO] року. У спадковій справі Старосамбірської державної нотаріальної контори № 46/2016 спадкодавця [PERSON] є заява від 19.02.2016 року єдиного спадкоємця [PERSON], якому рішенням Старосамбірського районного суду від 04.02.2016 року визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлою [INFO] року матір'ю [PERSON] - 3 місяці з часу набрання рішенням законної сили, про прийняття спадщини померлої [INFO] року матері [PERSON] - житлового будинку [ADDRESS]. Проте 19.02.2016 року завідуюча Старосамбірської державної нотаріальної контори Кузан О.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину померлої [INFO] року [PERSON] у зв'язку з не наданням свідоцтва про право власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] з рекомендацією звернутися із заявою про визнання права на спадкове майно до суду (а.с.28). Наявними у матеріалах справи документами (а.с.8-17) встановлено, що [PERSON], [INFO], жителька села Саночани, працювала у місцевому колгоспі з 1954 до 1982 року; рішенням правління колгоспу 08.02.1962 року їй було виділено земельну ділянку під будівництво хати у селі Саночани коло каштанів; згідно відомостей погосподарських книг за 1986-1995 роки [PERSON] зареєстрована у житловому будинку [ADDRESS], проживала одиноко, користувалася земельною ділянкою 0.71 га; будинковолодіння [ADDRESS] належало до суспільної групи колгоспний двір; останнім членом якого була [PERSON], померла [INFO] року. Факт проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] підтверджується будинковою книгою (а.с.19-21) зі штампами про її прописку (реєстрацію) з 09.10.1978 року. Технічним паспортом (а.с.23-27) встановлений факт існування житлового будинку [ADDRESS], 1962 року побудови, вартістю 51299 гривень. Проте згідно довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 20.08.2015 року № 995 будинок [ADDRESS] не зареєстрований (а.с.18). Сукупність цих достовірних доказів з огляду на положення ст.328, 380 ЦК України про те, що право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, дає підстави вважати доведеним факт належності на праві власності померлій [INFO] року [PERSON], як останньому члену колгоспного двору, збудованого в 1962 році будинку [ADDRESS], яким одноособово користувалася та володіла до смерті. Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Оскільки судом достовірно встановлений факт правомірності набуття спадкодавцем [PERSON] власності на будинок [ADDRESS], а заповітом, посвідченим секретарем Грушатицької сільської ради Старосамбірського району Лех І.М. 11.02.2004 року, [PERSON] заповіла все своє майно єдиному синові [PERSON], то за ним слід визнати право власності на цей будинк в порядку спадкування за заповітом. А тому,

Outcome: approved