Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

07 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2016 року в Хотешівській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області позивач зареєструвала шлюб із відповідачем. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, через що постійно виникають суперечки. Шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Також зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та має постійний заробіток. Крім того, через зайнятість вихованням неповнолітнього сина, вона не в змозі працювати та самостійно забезпечувати себе і малолітню дитину, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, а також стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON], її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у заяві. Крім того, позивач просила відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнав частково. Погодився, що сім'я дійсно розпалась і збережена бути не може. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 750 грн. Проте утримувати дружину не бажає, оскільки не має для цього достатніх доходів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 21 жовтня 2016 року в Хотешівській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, зареєстрували шлюб, актовий запис № 7 (а.с. 54). У даному шлюбі 01 грудня 2016 року в них народився син [PERSON] (а.с. 8). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач у судове засідання не з'явився, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд відновлює її дошлюбне прізвище [PERSON]. Як вбачається з довідок Хотешівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 23.04.2018 року, 30.05.2018 року (а.с. 9, 10), товарних чеків (а.с. 70-71) неповнолітній Никита перебуває на повному утриманні матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він ніде офіційно не працює, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначає аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як було встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами триває з 21 жовтня 2016 року. Народжений у цьому шлюбі син [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] Батьком дитини є відповідач [PERSON] Таким чином, позивач має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання, суд враховує матеріальний стан платника, спроможність надавати допомогу, бере до уваги стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначає їх у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позовні вимоги повністю, стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати та в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved