Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

10.01.2017 року Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2005 між Управлінням комунального майна, повноваження якого на даний час виконує управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 2514, згідно з п.1.1. якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 599,8 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 24.8 м.кв. Договір укладено на термін з 27.01.2005 до 26.01.2006 включно. Проте неодноразово пролонговувався, кінцева дата пролонгації 12.01.2017. За умовами п. 4.3 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дій договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, Договір було припинено у зв'язку із закінченням терміну його дії 12.01.2017 р. Пунктом 9.3 Договору передбачено, що об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п. 9.1. цього договору (закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання). Відповідно до п. 9.4 при передачі об'єкта оренди складається акт здачі - приймання, який підписується сторонами. Проте, на момент подання даної позовної заяви, відповідач свого обов'язку по поверненню орендованого майна не виконав, і воно фактично перебуває в його незаконному користуванні. Незаконне займання відповідачем зазначеного нежитлового приміщення, яке знаходиться у власності територіальної громади міста Львова, порушує вимоги Закону та перешкоджає ефективному використанню та розпорядженню вищезазначеним об'єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади міста Львова. Тобто, фактично, станом на день звернення до суду, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, зокрема, як уже було зазначено, починаючи з моменту припинення договірних відносин жодним чином не приступив до передачі об'єкта оренди позивачу. Крім того, за умовами вказаного договору відповідачем взято на себе ряд зобов'язань, в т.ч. своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування об'єктом оренди. Пунктом 7.2 договору оренди встановлено обов'язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Згідно п.5.3 договору орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць у встановленому нормативними документами власника майна порядку. Відповідач всупереч умовам укладеного договору орендну плату за користування об'єктом оренди не вносив, внаслідок чого заборгованість по сплаті орендних платежів станом на 19.12.2016 року становить 2651,07 грн. Згідно п.5.3 договору несплата орендної плати у повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди. У зв'язку із наведеним Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради просить, зобов'язати розірвати договір від 27.01.2005 № 2514 оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 24,8 кв. м.,); Стягнути з [PERSON] (паспорт серія [NUMBER], виданий Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 18.08.1998, ідентифікаційний номер [NUMBER]), на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість у сумі 2651,07 грн.; Виселити [PERSON] з нежитлового приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 24,8 кв. м. Представник позивача подав в суд клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення терміну зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради підлягають до задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. 27.01.2005 між Управлінням комунального майна, повноваження якого на даний час виконує управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 2514, згідно з п.1.1. якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 599,8 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 24.8 м.кв. Договір укладено на термін з 27.01.2005 до 26.01.2006 включно. Проте неодноразово пролонговувався, кінцева дата пролонгації 12.01.2017 р./а.с.8-9/ Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічну умову містять п. 4.3 договору. Таким чином, договір було припинено у зв'язку із закінченням терміну його дії 17.12.2014. Частиною першою ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Відповідно до ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ч. 2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. Пунктом 9.3 договору передбачено, що об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п. 9.1. цього договору (закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання). Відповідно до п. 9.4 при передачі об'єкта оренди складається акт здачі - приймання, який підписується сторонами. Незаконне займання відповідачем зазначеного нежитлового приміщення, яке знаходиться у власності територіальної громади міста Львова, порушує вимоги статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та перешкоджає ефективному використанню та розпорядженню вищезазначеним об'єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади міста Львова, тобто Львівська міська рада позбавлена передбаченого ст.ст. 13, 41, 141 Конституції України, ст.321 Цивільного кодексу України, права самостійно на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй на праві власності майном. Згідно з п.5.8. Договору несплата орендної плати у повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди. Отже, зі змісту положень спірного Договору оренди (п.5.3) та ст.782 Цивільного кодексу України випливає, що підставою для дострокового розірвання договору є факт несплати орендної плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу, оскільки визначальним є не наявність заборгованості чи її відсутність, а сам факт несплати орендної плати, протягом строку, визначеного законом або договором. З урахуванням вище наведеного суд приходить до переконань про підставність позовних позовних вимог про виселення орендаря із орендованого ним нежитлового приміщення. Відповідно до п.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно із ст.10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», однією із істотних умов договору оренди є сплата орендної плати з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до п. 7.2 Договору орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Розділом 5 Договору встановлено розмір орендної плати та порядок розрахунків. Так, відповідно до п. 5.1 Договору розмір орендної плати за об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення договору методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львов, затвердженої ухвалою міськради № 98 від 31.10.2002 року і складає в розмірі експлуатаційних витрат з дати укладення договору. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України./а.с.8 зворот/ Згідно з п. 5 3 Договору орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця. Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, Відповідач взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав. Згідно з ч. 2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Однак, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідач взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав. Відповідно до довідки про заборгованість №4-2302-1719 від 26.12.2016 року заборгованість [PERSON] (за договором З-2514-5 від 27.01.2005 року, площа 24.8 кв.м.) перед Управлінням комунальної власності станом на 19.12.2016 року становить 2651,07 грн. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору по сплаті орендних платежів не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 4 134,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №41637 від 18.11.2016 р., № 41638 від 18.11.2016 р. та №41639 від 18.11.2016 р. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved