Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

07 березня 2018 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до\~ [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку [ADDRESS] , у даному будинку з 26.02.2016 року зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідач на даний час за вказаним місцем реєстрації не проживає та не з`являється, також відповідач відмовився добровільно змінити місце реєстрації на фактичну адресу свого проживання. Оскільки відповідач взагалі не є членом сім`ї власника житла, угоди між власником житла та відповідачем про користування цим житлом немає, останній втратив право на його користування з моменту переходу права власності до позивача тобто з 08.09.2017 року. Позивач просить визнати [PERSON] , таким що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстрації обліку у вказаному будинку. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08.10.2018 року скасовано заочне рішення суду від 30.08.2018 року, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову, подали до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначили, що відповідач [PERSON] не міг користуватися житлом так як, він з 21.07.2019 року по 30.11.2017 року перебував на військовій службі, крім того позивач не вказав, що спірне житло було подароване відповідачем матері позивача в 2016 році, яка була його дружиною з тих підстав, що відповідач в добровільному порядку за контрактом безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей та із гуманних почуттів на прохання матері позивача подарував останній спірний житловий будинок на випадок своєї смерті. Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 08.09.2017 року. Відповідно до довідки форми 3 від 06.03.2018 року № 51 виданої Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області, в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . З наданих стороною позивача актів обстеження від 04.12.2017 року та 05.03.2018 року вбачається, що [PERSON] з 01 червня 2017 року за адресою: [ADDRESS] не проживає. Відповідно до статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору\~судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та зазначив, що відповідач не міг користуватися жилим приміщенням, так як він з 21 липня 2016 року по 30 листопада 2017 року перебував на військовій службі. На підтвердження перебування відповідачем на військовій службі стороною відповідача надані суду копії контракту про проходження громадянами України військової служби, довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, довідки № 90 від 21.02.2018 року (а.с. 83-85). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стороною позивача належних доказів, на підтвердження того, що відповідач не користувався житлом без поважних причин понад один рік, не надано. За таких обставин, вимоги позивача не ґрунтуються на законі. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2\~ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати у справі стягненню з відповідача не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed