Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

10.07.2015 року заявник звернулась в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання [INFO] безвісно відсутнім. Вимоги обґрунтовані тим, що її чоловік [PERSON] у травні 2014 року пішов добровольцем у зону проведення антитерористичної операції , зокрема у Донецьку область, де брав участь у військових діях. Зв'язок з останнім був не частим, а з липня 2014 року такий взагалі втрачено. З цього часу його місце перебування їй невідоме. Її неодноразові звернення до Міністерства оборони з приводу наданні інформації про перебування чоловіка у військових формуваннях та проведення його розшуку ніяких результатів не дали. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для здійснення із сином поїздок за кордон для його лікування та відвідування батьків. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, просить її вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Вимоги заявника підтримав у судовому засіданні її представник [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, його представника, зясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 27.02.2003 року. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 040384 від 04.10.2006 року. Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії 1-СГ № 163212 виданого 04.07.2008 року відділом РАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до акту КП «Червонограджитлокомунсервіс» № 845 від 06.07.2015 року, складеного зі слів сусідів будинку № 37 по вул.Ст.Бандери - квартири № 38 [PERSON][ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [INFO], за адресою вул.Бандери, 37/44, в м.Червонограді Львівської області, на час складення акту, не проживає. Згідно довідки Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області № 470, від 10.06.2015 року, [PERSON], [INFO]., станом на 10.06.2015 року перебуває у розшуку Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області як безвісті пропавший з 23.10.2014 року, який пропав 12.08.2014 року, та його місце знаходження на даний час невідоме. Відповідно до показів свідка [PERSON], наданих нею у судовому засіданні, [PERSON] був її зятем, який у травні 2014 року поїхав у зону проведення антитерористичної операції. Місяць часу він давав про себе знати, але потім зв'язок з ним зник. Також зазначила, що її дочка, тобто заявник у справі, хоче їхати із внучкою за кордон. Згідно показів свідка [PERSON], наданих ним у судовому засіданні, [PERSON] є його дядьком, який жив разом із заявницею. Від шлюбу вони мають дитину. У травні 2014 року [PERSON] пішов добровольцем у зону проведення антитерористичної операції. Спочатку він виходив на зв'язок, але потім зв'язок припинився десь у липні того ж року. Суд звертає увагу, що відповідно до Указу Президента України «Про рішення національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, розпочата і проводиться антитерористична операція, територія проведення якої є територія України, на якій розташовані населенні пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція (розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р), у тому числі у Донецькій області. За приписами ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. З урахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, стосовно того, що її чоловік був добровольцем у зоні проведення антитерористичної операції та тривалий час є безвісно відсутній, оскільки дані факти підтверджуються вище переліченими доказами, в тому числі і поясненнями свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, відповідно до ст. 384 КК України. Відтак визнання [PERSON] безвісно відсутнім є доцільним, логічним та обґрунтованим. Згідно частини 1 статті 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Оскільки за місцем постійного проживання [PERSON] протягом більше року немає відомостей про місце його перебування, суд приходить до висновку про визнання його безвісно відсутнім, а отже про задоволення позову.

Outcome: approved