Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

08 червня 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON]\~ до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування заяви зазначили, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2010 року у справі № 2-449/10 за ними, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 26 червня 2006 року, на земельну ділянку площею 10,920 га, розташовану на території Малоянісольської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на\~ земельну ділянку ДН № 055115 від 04 листопада 2004 року. Протягом всього часу з моменту ухвалення зазначеного рішення суду і до теперішнього часу вони не звертались в органи реєстрації права власності на дану земельну ділянку у звязку з певними сімейними труднощами та проблемами зі здоровям.\~ Проте при зверненні в органи реєстрації права власності на нерухоме майно для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, їм було відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі зазначеного рішення суду у звязку з тим, що в рішенні суду підставою права власності зазначений лише державний акт на земельну ділянку, проте не зазначені кадастрові номери трьох земельних ділянок, з яких складається зазначена в державному акті земельна ділянка площею 10,920 га. Таким чином, на даний час вони позбавлені можливості реалізації їхніх прав в порядку виконання рішення суду в частині реєстрації за ними права власності на земельну ділянку площею 10,920 га, розташовану на території Малоянісольської сільської ради, визнаного за ними на підставі рішення суду в порядку спадкування. Зокрема, зазначали, що при ухваленні заочного рішення суду, в матеріалах справи № 2-449/10 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON]\~ до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, знаходився державний акт про право власності на земельну ділянку ДН № 055115 від 04 листопада 2004 року на земельну ділянку площею 10,920 га, в якому було зазначено, що дана земельна ділянка складається з трьох ділянок площами 9,760 га, 1,020 га та 0,140 га із зазначенням їх кадастрових номерів: 1421784400-05-000-0299; 1421784400-05-000-0619 та 1421784400-05-000-0940 відповідно. Проте за невідомих їм причин дані відомості не були зазначені в рішенні суду. Таким чином, для захисту їхніх порушених прав, просили суд внести відомості про кадастрові номери земельної ділянки, на яку за ними було визнано право власності, шляхом ухвалення додаткового рішення суду.\~ Відповідно до п.2 ч.1 ст.270 КПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. При цьому, ч.4 ст.270 ЦПК України передбачає, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що наявні матеріали справи не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи. Отже вважає за можливе розглянути заяви без виклику учасників справи, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2010 року по справі № 2-449/10 було\~ задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON]\~ до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та визнано за ними право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 26 червня 2006 року, на земельну ділянку площею 10,920 га, розташовану на території Малоянісольської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності земельної ділянки ДН № 055115 від 04 листопада 2004 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 29 квітня 2010 року. Так у своїй заяві про ухваленні додаткового рішення суду, позивачі посилаються на те, що в зазначеному рішенні суду не зазначено, що земельна ділянка площею\~ 10,920 га, розташована на території Малоянісольської сільської ради, складається з трьох земельних ділянок та не зазначено їх кадастрових номерів, у звязку з чим їм відмовляють у реєстрації за ними\~ права власності на дану земельну ділянку, що порушує їхні права та робить неможливим виконання рішення суду. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 055115 від 04 листопада 2004 року, [PERSON]\~ на праві власності належала земельна ділянка площею 10,920 га, розташована на території Малоянісольської сільської ради, яка складається з земельної ділянки площею 9,760 га, кадастровий номер 1421784400-05-000-0299; земельної ділянки площею 1,020 га, кадастровий номер\~ 1421784400-05-000-0619; та земельної ділянки площею 0,140 га, кадастровий номер 1421784400-05-000-0940. Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. У звязку з цим, з метою дотримання прав позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на державну реєстрацію права власності на визнану за ними\~ земельну ділянку на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 квітня 2010 року, що набрало законної сили, суд вважає, що заява [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved