Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

09.06.2020 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.09.2018 вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №419. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями, під дією яких він вчиняє сварки, застосовує відносно позивачки психологічне та фізичне насилля, руйнує предмети інтер`єру в квартирі. У зв`язку з протиправними діями відповідача позивачка перебуває в постійному стресі, хвилюється за себе та їх сина. В позивачки порушився сон, відчувала тривогу кожного разу коли відповідач повертався додому. Все це негативно відображається на її здоров`ї та спокої сина. Зазначила, що їх шлюб носить формальний характер, оскільки разом не проживають, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки не вбачає можливості примирення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.09.2018, Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №419, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2019, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 119, [INFO] , народився [PERSON] , батьками якого, є [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, фактичним припиненням шлюбних відносин, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивачки залишити « [PERSON] » на підставі її особистої заяви. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved