Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

09.12.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 25.03.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №13. Позовні вимоги мотивовані наступним. Сімейне життя позивача з відповідачкою не склалося у зв`язку з тим, що вони не знаходили спільної мови в повсякденному житті через несумісні характери. Це призводить до постійних сварок. З жовтня 2020 року сторони проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. У зв`язку з тим, що відповідачка відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, проте 18.01.2021 надав до канцелярії суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, позивач зазначив, що спільних дітей з відповідачкою немає. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки (а.с. 16). За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони знаходяться в шлюбі з 25.03.2005, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №13 (а.с. 4). Між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини з жовтня 2020. Сумісного господарства сторони не ведуть. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог статті 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 1 статті 110 сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Обмеження права на подання позову, визначені частиною 2 статті 110 СК України, судом не встановлені. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частини 3 статті 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи, що позивач в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, з огляду на положення частини 1 статті 110, частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, у зв`язку з чим подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та порушувало принцип добровільності шлюбу, визначений статтею 24 Сімейного кодексу України, що має істотне значення, а отже перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Відповідно до положень частини 2 статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved