Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

08.10.2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до Мостиського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 25.03.2015 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 21524.45 гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 16.09.2019 року відповідач має заборгованість 87163.03 гривні, яка складається з наступного: 21524.46 гривні - заборгованість за кредитом; 17617.77 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44541.67 гривня - заборгованість за пенею та комісією; 3479.13 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, яку АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14 годину 30 хвилин 12.12.2019 року за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 10.02.2020 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Старосамбірського районного суду Львівської області. 03.03.2020 року справа надійшла до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 року, справа передана для розгляду судді Ніточко Л.Й.. Ухвалою судді від 10.03.2020 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, клопотання. АТ КБ «Приватбанк» та його представник копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі отримали. Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслано 17.03.2020 року. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримав 24.03.2020 року (а.с.73). Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до положень ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше. При таких обставинах суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Судом встановлено, що 25.03.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості №б/н, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 21524,45 гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5). Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи невиконаних зобов`язань перед банком. В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник своєчасно не повертає кредит, не сплачує нараховані відсотки за користування кредитними коштами та інші витрати за кредитним договором, тобто порушує свої зобов`язання перед банком, у зв`язку з чим, станом на 16.09.2019 року відповідач має заборгованість 87163.03 гривні, яка складається з наступного: 21524.46 гривні - заборгованість за кредитом; 17617.77 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44541.67 гривня - заборгованість за пенею та комісією; 3479.13 гривень - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.3). Однак, позовні вимоги в частині стягнення пені не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦПК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Статтею 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, зокрема, строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача 21524.46 гривні - заборгованості за кредитом; 17617.77 гривень - заборгованості по процентах за користування кредитом; 3479.13 гривень - штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, а всього 42621,36 гривню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921,00 гривню, відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 42621,36 гривню, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 939 гривень 34 копійки. На підставі ст.ст.526, 549, 551, 634, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial