Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

07.10.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] в результаті ДТП помер [PERSON] , чоловік [PERSON] . У зв`язку із смертю [PERSON] його дружині [PERSON] та малолітнім дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] була завдана шкода втратою годувальника та моральна шкода. Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки, автомобіля ВАЗ 2121 д.н.з. [NUMBER] , булаза страхована в ПАТ «СК «Перша» згідно полісу АО3607177 на суму 200000 грн. 08.11.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити страхові виплати, а саме 7877 грн. на відшкодування витрат на поховання, 50076 грн. на відшкодування моральної шкоди та 150228 грн. на відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника. На підставі поданої заяви здійснено страхову виплату у розмірах: 50076 грн. - відшкодування моральної шкоди, 7877 грн. - відшкодування документально підтверджених витрат на поховання, 29584 грн. - відшкодування на утримання малолітніх дітей потерпілого. Залишок останньої суми 112462,56 грн. відповідачем було вирішено розстрочити до квітня 2023 року. Позивач вважає розстрочення відповідачем до квітня 2023 року є протиправним та порушує законні права та інтереси малолітніх дітей, оскільки згідно з вимогами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик повинен виплатити страхове відшкодування не пізніше 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Таким чином дії відповідача щодо розстрочення страхової виплати є неправомірним. Окрім того, у зв`язку з простроченням виплат належної суми страхового відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача пеню за порушення строків виплати страхового відшкодування. Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала та просила позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача підтримував позовні вимоги. Вказав, що внаслідок ДТП [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] та батько трьох малолітніх дітей, яким була завдана шкода втратою годувальника. Представник позивача звертав увагу на те, що таке розстрочення є протиправним та порушує законні права та інтереси малолітніх дітей на необхідний та достатній рівень життя. Представник заперечує посилання представника відповідача на ст.1202 ЦК України вказуючи, що у даній ситуації наявні істотні обставини, зокрема, [PERSON] , яка втратила чоловіка внаслідок ДТП, на даний час є непрацездатною у зв`язку із декретною відпусткою, має на утриманні трьох малолітніх дітей та не має змоги матеріально їх забезпечувати через втрату годувальника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти задоволення позову. Вказує, що 14 травня 2020року ПРаТ «СК «Перша» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на рахунок гр. [PERSON] у наступних сумах та за наступною процедурою: 50076 грн. у якості сплати регламентної виплати за відшкодування моральної шкоди (виплачено 10 червня 2020 року); 7877 грн. у якості страхової виплати за відшкодування витрат на поховання [PERSON] (виплачено 10 червня 2020 року), 29584,44 грн. у якості страхової виплати утриманцям загиблого гр. [PERSON] , починаючи від дати ДТП до кінця травня 2020 року (виплачено 10 червня 2020 року); 112462,53 грн. у якості страхової виплати утриманцям загиблого від червня 2020 року до квітня 2023 року щомісячно 3287,16 грн. у відповідності до п.27.5 ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВ». Станом на дату написання відзиву відповідачем було додатково сплачено 3287,16 грн. 24 червня 2020 року. Представник позивача посилається на п. 27.5 ст. 27 ЗУ «Про ОСЦПВ», відшкодування шкоди, пов`язаною зі смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових (регламентних виплат) за шкоду,заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. На підставі викладеного відповідачем було прийнято рішення про здійснення щомісячних страхових виплат для утриманців померлого [PERSON] . Окрім того, представник відповідача в обґрунтування своєї позиції посилається на Постанову Верховного суду від 05 лютого 2020 року у справі № 326/440/19. Також представник відповідача заперечує щодо сплати штрафних санкцій, оскільки відповідач здійснив всі належні від себе дії в межах встановлених строків. Щодо обґрунтування судових витрат представник відповідача вказує, що позивачем порушено вимоги ст. 137 ЦПК України. Окрім того у поданому відзиві представник відповідача звертає увагу на неналежне підтвердження позивачкою повноважень гр. [PERSON] у якості представника. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши усі наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21 липня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва по шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міського управління юстиції (а.с. 15). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). [PERSON] помер [INFO] , згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). За даними довідки ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, [PERSON] перебуває на обліку і отримує пенсію в разі втрати годувальника на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). 08.11.2019 [PERSON] звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Перша» про здійснення страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 20 вересня 2019 року близько 16 год. 00 хв. на автодорозі «Корець-Славута-Антоніни», неподалік м. Славута, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з велосипедистом [PERSON] , який помер в результаті ДТП. У зв`язку з цим [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] була завдана шкода втратою годувальника та моральна шкода (а.с. 10-11). До вказаної заяви [PERSON] надала розрахунок сум, що підлягають стягненню у розмірах: 50076 грн. - відшкодування моральної шкоди, заподіяного смертю потерпілого, 7877 - відшкодування документально підтверджених витрат на поховання, 150228 грн. - відшкодування на утримання малолітніх дітей потерпілого у зв`язку із втратою годувальника (а.с. 12). На адвокатський запит ПАТ «Страхова компанія «Перша» 10 червня 2020 сплатило на користь [PERSON] 87537,44 грн. страхового відшкодування, з яких: 50076 грн. - відшкодування на підставі п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральної шкоди, завданої смертю потерпілого; 7877 грн. - відшкодування на підставі п. 27.4 ст. 27 Закону відшкодування документально підтверджених витрат на поховання потерпілого; 29584,44 грн. - відшкодування на підставі п. 27.2 ст. 27 Закону шкоди, завданої утриманцям потерпілого за період з вересня 2019 року по травень 2020 року. На підставі п. 27.2 ст. 27 Закону було прийнято рішення про проведення регламентної виплати утриманцям померлого щомісячно рівними частинами по 3287,16 грн. Виплата такого страхового відшкодування здійснюватиметься до березня 2023 року включно (а.с. 23). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 27.2. ст.27 Закону, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з положеннями п.27.3 ст.27 Закону, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Шкода, пов`язана зі смертю потерпілого, як це визначено частиною третьою статті 1193 ЦК України, відшкодовується незалежно від його вини. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу була застрахована у встановленому законом порядку, тому у зв`язку з настанням страхового випадку обов`язок відшкодувати шкоду у зв`язку із смертю потерпілого лежить на ПАТ «Страхова компанія «Перша», як на страховику в межах 90-денного строку з дня звернення [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. Беручи до уваги правову позицію Верховного суду у Постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 326/440/19, суд вважає за необхідне зазначити таке. Верховний суд вказав, що пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Системний аналіз статей 1200 та 1202 ЦК України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, інша - порядок відшкодування такої шкоди. Таким чином, вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого. Крім цього, пунктом 27.5 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Вказаною нормою передбачено право страховика, а не обов`язок (у випадках передбачених Законом - МТСБУ) відшкодувати шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, шляхом здійснення одноразової виплати. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 1200 ЦК України за наявності обставин, які мають істотне значення, та із урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки. Отже, для відступу від загального порядку (щомісячними платежами) відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, використовуючи принципи, закладені у частині першій статті 1200 ЦК України, заявник повинен вказати на наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість виплати відшкодування одноразовим платежем, а страховик, в сою чергу, надати оцінку цим обставинам та прийняти відповідне рішення. Таким чином у даній справи Верховний суд встановив умови, за яких за наявності істотних підстав страховик повинен здійснити одноразову виплату. Істотні обставини - це поняття оціночне, тобто суд у кожній конкретній справі повинен повно та неупереджено з`ясувати обставини, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для спірних правовідносин. У даній справі, на думку суду, позивачем та її представником доведено істотні обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, є вдовою, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, які повністю перебувають на її утриманні та забезпеченні. Відповідачеві було достовірно відомо про зазначені обставини, однак такі не були враховані при прийнятті рішення про виплату відшкодування на утримання малолітніх дітей потерпілого. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Період стягнення пені позивачем визначено після спливу 90 днів із дня винесення ухвали Славутським міськрайонним судом від 11 березня 2020 року про закриття провадження у кримінальній справі за фактом ДТП та до дати подання уточнюючої позовної заяви до суду. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнення пені за вказаний період, яка станом на 09.09.2020 становить 3247 грн. 02 коп. Крім того, з урахуванням щомісячних платежів сплачених відповідачем страхова виплата на утримання малолітніх дітей станом на 09.09.2020 становить 99313,92. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат у повному обсязі, суд враховує наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній заяві позивач вказує, що витрати на професійну правничу допомогу по справі складають 17397,4 грн. До матеріалів справи додано детальний та обґрунтований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог. Таким чином, враховуючи засади змагальності, позивачем підтверджено оплату послуг з правової допомоги у зазначені вище сумі. Відповідачем всупереч вимогам закону не підтверджено належним чином, що витрати, понесені позивачем, є меншими або неспівмірними. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved