Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

09.06.2015р. позивач звернувся до суду з позовом до Врадіївської селищної ради Миколаївської області, в якому просить визнати за ним право приватної власності на ? житлового будинку розташованого по вул. О.Невського № 70 в смт. Врадіївка Миколаївської області, як спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після [PERSON], який помер 28.09.2014р.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.05.1998р. його батько [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав позивачу ? частини житлового будинку, розташованого по вул. О.Невського № 70 в смт. Врадіївка Миколаївської області, що йому належала. Після смерті [PERSON] 28.09.2014р. залишилася спадщина, яка складається із ? вищезазначеного житлового будинку. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу про право власності на зазначений житловий будинок. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухав пояснення позивача та його представника, вивчив матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, як вбачається з матеріалів справи та таке визнано сторонами, позивач [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], який помер 28.09.2014р. Батько позивача за життя, а саме 08.05.1998р. залишив своєму синові [PERSON] заповіт, у якому зазначив його спадкоємцем свого майна. 28.09.2013 року батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з ? житлового будинку розташованого по вул. О.Невського № 70 в смт. Врадіївка Миколаївської області. Спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця - позивач [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. На момент відкриття спадщини з спадкодавцем в житловому будинку по вул. О.Невського № 70 в смт. Врадіївка Миколаївської області ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини звернувся позивач, де отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, підстава відмови - відсутність правовстановлюючого документу про право приватної власності на житловий будинок по вул. О.Невського № 70 в смт. Врадіївка Миколаївської області. Згідно інформації Врадіївської державної нотаріальної контори № 606/01-16 від 16.06.2015р., з заявою про прийняття спадщини, після померлого 28.09.2014р. [PERSON], звернувся син спадкодавця - [PERSON]. Інших спадкоємців не має. Згідно відомостей КП Первомайське МБТІ, станом на 31.12.2012р. право власності на об'єкт нерухомого майна по вул. О.Невського, 70 в смт Врадіївка Миколаївської області зареєстровано: ? частини за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Врадіївською селищною радою народних депутатів Врадіївського району від 01.11.1978р., реєстр № 3387 та ? частини за [PERSON] на підставі рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14.05.1985р., справа № 2-100. Відповідно до висновку оцінювача від 15.05.2015 року, грошова вартість даного житлового будинку становить 84 779 грн. В зв'язку з вищевикладеним позивачем в місцевій газеті Вісник Врадіївщини № 43(9587) від 06.06.2015р. було розміщено оголошення про втрату оригіналу свідоцтва про право власності на вказаний спірний житловий будинок, видане на ім'я [PERSON], та про визнання його недійсним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом не встановлено наявність осіб, які відповідно до положень ст. 1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку у спадщині. В сукупності вищевикладеного вбачається, що вимога позивача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає до задоволення. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved