Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

07 листопада 2017 року Іскрисківщинська сільська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Свої вимоги голова Іскрисківщинської сільської ради мотивує тим, що 10 серпня 1997 року помер [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0845 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Іскрисківщинської сільської ради, яка перебувала у землях колективної власності АПТЗТ «Іскра», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0180496 від 14 січня 1997 року, виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року №9. Спадкоємців за законом та заповітом у померлого не має, заінтересованих осіб з боку родичів встановити не можливо. На даний час на правах оренди вказаною земельною ділянкою користується ТОВ «Білопілля Агросвіт». Посилаючись на викладені вище обставини, заявник просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 10 серпня 1997 року у с. Соляники Білопільського району Сумської області. У судове засідання представник заявника Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області не зявився. Сільський голова подав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує (а. с. 30). Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агросвіт», будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи в судове засідання не зявився без повідомлення причин (а. с. 28). У зв'язку з неявкою представників заявника та заінтересованої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Частиною першою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, правила книги шостої ЦК України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після померлого 10 серпня 1997 року [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що 10 серпня 1997 року в с. Соляники Білопільського району Сумської області помер [PERSON] (а. с. 18). З довідки Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 27 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Іскрисківщинської сільської ради, яка перебувала у землях колективної власності АПТЗТ «Іскра», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0180496 від 14 січня 1997 року, виданим на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року №9 (а. с. 6). За інформацією Іскрисківщинської сільської ради [PERSON], який помер 10 серпня 1997 року постійно до дня смерті проживав у [INFO] разом із співмешканкою [PERSON]. Остання померла у вересні 2009 року. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Іскрисківщинської сільської ради не посвідчувався. Дітей у померлого не було. Інформацією про спадкоємців останнього виконавчий комітет не володіє (а. с. 3, 21). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 15 листопада 2017 року спадкова справа після [PERSON], який помер 10 серпня 1997 року, не заведена (а. с. 23). 16 березня 2017 року на засіданні вісімнадцятої сесії сьомого скликання Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області прийнято рішення про доцільність звернення до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], до складу якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення (а. с. 4). Таким чином, судом встановлено, що з моменту відкриття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 10 серпня 1997 року, пройшло понад 20 років. На момент розгляду справи, спадкоємці останнього, які є живими та які б у порядку, встановленому ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини прийняли спадщину не виявлені. Крім того, спадкова справа після смерті останнього не заводилася. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, суд приходить до висновку про задоволення заяви Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області та визнання спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 10 серпня 1997 року, відумерлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved