overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

10.04.2014 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті теплової енергії на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» в сумі 9936 грн. 36 коп. за період з 01.11.2002 р. по 01.07.2012 р. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач будучи повідомленою належним чином в судове засідання не з'явилася. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню та відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті теплової енергії в сумі 9936 грн. 36 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 10179 грн. 96 коп.. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

10.04.2014 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.02.2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 10660,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка станом на 25.03.2014 року має заборгованість на суму 16515,47 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачкою не погашена, тому просить стягнути з відповідачки таку. Представник позивача на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Оцінивши вищевстановлене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Судом встановлено, що 11.02.2013 року [PERSON] уклала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 10660,77 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до довідки розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 11.02.2013 року заборгованість по кредиту складає в сумі 16515,47 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 526, 610, 612, 623, 625 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задоволення позову. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

10.04.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 09.12.2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін мешкає із матір'ю. З 2010 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2006р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З 2010 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

10.04.2014р. Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 22857,10 гривень. У позові зазначили, що 24.09.2008р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми основного боргу, відсотків, комісії, штрафу, на загальну суму 22857,10 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача (ПАТ КБ «ПриватБанк») не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 24.09.2008р. [PERSON] на підставі заяви Позичальника «Швидка готівка», Умови і правила надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на «Заяві» від 24.09.2008р. свідчить про те, що остання ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразила свою згоду з тим, що зазначена Заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг є договором між Банком та нею про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала. Внаслідок чого у відповідача станом на 20.03.2014р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 22857,10 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11257,48 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7035,00 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1064,62 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

10.04.2014р. Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 23042,04 гривень. У позові зазначили, що 18.08.2008р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми основного боргу, відсотків, комісії, штрафу, на загальну суму 23042,04 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача (ПАТ КБ «ПриватБанк») не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 18.08.2008р. [PERSON] на підставі заяви Позичальника «Швидка готівка», Умови і правила надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на «Заяві» від 18.08.2008р. свідчить про те, що остання ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразила свою згоду з тим, що зазначена Заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг є договором між Банком та нею про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала. Внаслідок чого у відповідача станом на 19.03.2014р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 23042,04 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11438,61 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7030,00 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1073,43 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

10.04.2014р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 22.12.2012 року у розмірі 32812,00 гривень, та стягнення сплаченої суми судового збору у розмірі 328,12 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 22.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду, відповідно до умов заяви №001-14904-221212. Відповідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 ч.1 зазначеного договору, Банк відкриває [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.2.3 ч.3 договору, Банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 25000 грн. Згідно п.1 ч.3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Згідно п.2.1 ч.3 договору, моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладання договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4 ч.3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 ч.2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п.2.5 ч.3 договору, [PERSON] до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовану сукупну вартість кредиту. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 25000 грн. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала, і має заборгованість за договором, яка станом на 10.01.2014року складає 32812,00 гривень, з яких: тіло кредиту - 17242,50грн., прострочене тіло кредиту - 6924,50 грн., заборгованість за комісіями - 8645,00 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 328,12 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

10.04.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 07.07.2007 р. відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 221. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Через вказані вище причини позивач вважає, що їх спільне життя з відповідачем, як однієї родини, неможливе, а тому зберегти шлюб немає сенсу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. При цьому вказала, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2007 р. відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 221, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с. 4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який на даний час проживає із матір'ю. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

10.04.2015р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, про зобов'язання надати ключі від спірної квартири та не чинити перешкод в користуванні квартирою. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. В цій квартирі він зареєстрований з 13 травня 1987 року і фактично мешкав в ній з вересня 1987 року по лютий 2015 року. Крім нього у спірній квартирі зареєстровані та мешкають: його дружина - відповідачка по справі [PERSON] з 19 червня 2011 року, її син [PERSON] з 11 грудня 2013 року та їх сумісний з відповідачкою син [PERSON] з 11 грудня 2013 року. Шлюб з відповідачкою зареєстрований 26 травня 1995 року і з 19 червня 2011 року він зареєстрував дружину у своїй квартирі за адресою [ADDRESS]. В теперішній час відносини з відповідачкою в нього погіршилися і 15 лютого 2015 року вона, після чергової сварки, вигнала його з квартири та не впускає туди. Крім того відповідачка змінила замки у вхідній двері і таким чином він не має можливості потрапити до квартири, відповідачка зовсім перестала пускати його у квартиру. На цей час він бажає повернутися до своєї квартири і там мешкати, але відповідачка перешкоджає йому скористуватися його правом, як власника житла, на проживання в своїй квартирі, він не може увійти до неї, так як відповідачка поставила додатковий замок від якого у нього відсутній ключ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

10.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 липня 1978 року в міському відділі РАЦС м.Первомайська Миколаївської області було зареєстровано їх шлюб, актовий запис № 381. Шлюбні стосунки з відповідачкою були припинені , в зв'язку несумісністю характерів та відсутністю взаємопорозуміння.Посилаючись на викладені обставини, просив задовольнити позов. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 1978 року, актовий запис № 381, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.07.1978 року, виданого міським відділом РАЦС м.Первомайська Миколаївської області. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, вважають, що їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб носить формальний характер. На примирення не згодні. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийнято судом. За таких обставин суд дійшов висновку, що зберегти сім'ю неможливо, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвище відповідачу залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

10.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають неповнолітню дитину: дочку Ірину, [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.02.2005 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 29 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved