Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON]. На теперішній час дочка досягла повноліття, при цьому навчається на третьому курсі Криворізького коледжу Національної металургійної академії України. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що для неї є обтяжуючим фактором. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до закінчення нею навчання. У судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. Відповідач [PERSON] у суді позовні вимоги визнав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] вказала суду, що є дочкою сторін у справі. Батько їй надавав допомогу шляхом пересилання грошових коштів на картковий рахунок її подруги, оскільки власну картку вона загубила. На даний час продовжує навчання на третьому курсі, стипендію не отримує. Заслухавши сторони, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. 27.11.2017 року відкрито провадження у справі та ухвалу про відкриття провадження направлено сторонам у справі (а.с. 21). Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено ч. 1 п. 9 Розділу XІІІ Перехідні Положення ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.1997 року, який у встановленому законом порядку розірвано 09.02.2004 року, що підтверджено копіями свідоцтва про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу (а.с. 8,9). Від шлюбу сторони мають одну дочку - [PERSON], яка [INFO] досягла повноліття, при цьому продовжує навчання на третьому курсі у Криворізькому коледжі Національної металургійної академії України, строк закінчення навчання становить 30 червня 2019 року. Як встановлено та не спростовано у суді, [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за однією адресою, яка не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює, отримує постійний стабільний дохід, при цьому позов визнав у повному обсязі. Вказане підтверджено копією свідоцтва про народження та довідкою з учбового закладу (а.с. 11, 14). У відповідність ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 ЦПК України. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує допомоги батька в зв'язку з навчанням. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дочку, в зв'язку з її навчанням. Виходячи з цих підстав, суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст. ст. 198 та 199 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги у зв`язку з їхнім навчанням. Проти такої позиції позивача не заперечує і відповідач. Суд зазначає, що частиною 2 ст. 199 Сімейного кодексу України закріплено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: approved