Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

08.02.2021 р. [PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , із зняттям його з реєстраційного обліку з даною адресою, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті своєї матері що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1-193 від 29.01.2021 р. та зареєстрованим у Державному реєстрі Речових прав на нерухоме майно 29.01.2021 року на її ім`я. За життя її матері, позивачка разом зі своїм сином [PERSON] приїхали з Луганської області, почали проживати в цьому житловому будинку, в якому і зареєструвалися. У 2015 році син - відповідач по справі, поїхав на пошуки роботи за кордон України і до теперішнього часу в Україну не повернувся. На її неодноразові прохання знятися з реєстраційного обліку за місцем проживання, відповідач обіцяв це зробити, але за умовами роботи приїхати не може. Мати позивачки померла [INFO] і навіть на її похорони відповідач не приїздив. Наявність зареєстрованого у будинку відповідача створює позивачці як власнику перешкоди у здійсненні своїх прав як власника. Документів та особистих речей відповідача у житловому будинку немає, вони не ведуть спільного господарства. Позивачка зазначає, що почала робити ремонт у житловому будинку та бажає його продати. ЇЇ матеріальне становище дозволяє оформити субсидію але через реєстрацію відповідача у вищевказаному будинку у неї немає такої можливості. За таких обставин, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08.02.2021 р. провадження у справі відкрито. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не надійшло. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважав за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, як встановлено по матеріалам справи, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області 29.01.2021 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-193 (а.с.4,5). В цьому житловому будинку за вказаною адресою зареєстровані : позивачка [PERSON] з 19.01.2011 року, відповідач [PERSON] з 24.11.2010 року (а.с.6). Однак, відповідач не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року, про що 03.02.2021 р. було складено Акт про факт не проживання, затверджений Курилівським сільським головою Куп`янського району Харківської області (а.с.7). Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові ВСУ від 16.11.2016 р. № 688/63/15-ц, порівняльним аналізом статей 383,391,405 ЦК України та статей 150,156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, перебування відповідача на реєстраційному обліку у будинку, який належить на праві приватної власності позивачу, чинить їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved