Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

07 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В позові зазначав, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2012 року постановлено стягувати з нього аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу). Розмір аліментів в подальшому зменшений до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів). На даний час його сімейний стан змінився, оскільки він проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] , яка перебуває на 6-9 тижнях вагітності та, крім того, [PERSON] має доньку 1999року народження, яка навчається та якій він надає матеріальну допомогу. Крім того, він сплачує аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку на дитину від першого шлюбу за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року. Посилаючись на неможливість сплачувати 1/6 частку від всіх видів доходів через зміну сімейного та матеріального стану, сплату аліментів на дитину від першого шлюбу, навчання падчерки в університеті, просить зменшити розмір аліментів за рішенням Жовтневого районного суду від 17.05.2012 року з 1/6 на 1/8 частину всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, долучив копію свідоцтва про шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу по суті. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючих технічних засобів не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2012 року задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 34). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 35-38). Крім того, рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 39). Як вбачається з наданої у судове засідання копії свідоцтва про шлюб, 03 липня 2020 позивач уклав шлюб з [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, до складу сім`ї [PERSON] входять дружина [PERSON] та падчерка [PERSON] ( а.с. 32). Відповідно до довідки щодо нарахованого доходу за основним місцем роботи, за період з грудня 2019 року по травень 2020 року [PERSON] виплачено 218619.43грн. ( а.с. 33). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено ст .ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено в судовому засіданні, станом на час звернення позивача до суду, з останнього стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 березня 2016року, а також аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року. Обгрунтовуючи позов, позивач зазначив про зміну сімейного та матеріального стану, сплату аліментів на дитину від першого офіційного шлюбу згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області та навчання падчерки в університеті. З огляду на приписи ст. 192 Сімейного кодексу України, зменшення розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду. Тому вирішальним для зміни розміру аліментів є не лише сам факт зміни сімейного чи фінансового стану платника аліментів, а лише такі зміни, які б позбавляли платника можливості сплачувати аліменти у встановленому раніше розмірі. Як вбачається з доданих у судове засідання документів, 03 липня 2020 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка, відповідно до наданої довідки перебуває у стані вагітності (8-9 тижнів). Однак, яким чином зазначена обставина унеможливлює сплату аліментів у визначеному раніше розмірі, позивачем не зазначено. Як вбачається з довідки про доходи за основним місцем роботи, позивач отримує дохід, який є значно більшим за розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи, та розміру середньої заробітної плати в державі. Наявність у дружини дочки, 1999року народження, не свідчить про перебування падчерки на утриманні позивача. До того ж, дочка дружини є повнолітньою, в її свідоцтві про народження міститься запис про батька, до якого можуть бути заявлені вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання ( а.с. 9-12, 14). Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність будь-якої обставини, що свідчить про його неспроможність сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі. Щодо посилання позивача про сплату ним аліментів на дитину від першого шлюбу за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року, то суд зазначає, що ця обставина вже була предметом судового розгляду. Так, 11 січня 2016 року, тобто після набрання законної сили рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року, позивач звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання їх дочки [PERSON] , який був задоволений та розмір аліментів зменшений з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року ( з наступними змінами), передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи наявність у позивача станом на час звернення до суду з цим позовом двох дітей, зменшення розміру аліментів до 1/8 частини на утримання тієї дитини, відносно якої розмір аліментів вже був зменшений з 1/4 на 1/6 частину, розцінюється судом як непропорційне втручання в права дитини на достатній рівень забезпечення, у тому числі від батька, при залишенні раніше встановленого розміру аліментів іншій дитині ( ј частини від усіх видів доходів). На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed