Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

08.11.2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі свого представника за письмовою довіреністю [PERSON] звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача- Данілюк В.І. про стягнення заборгованості за\~кредитним договором № б/н від 03.11.2010 року, зазначивши підставою позову ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, у спосіб захисту визначений ст.16 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного Договору б/н. від 03.11.2010 року, [PERSON] отримав кредит в розмірі 6000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідач своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання за вказаним Договором не виконав. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, станом на 30.09.2017 рік відповідач має заборгованість 57801,55 грн., яка складається з наступного: 5333,92 грн. заборгованість за кредитом, 46038,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2728,65 грн. штраф (процентова складова). Позивач також зазначає, що викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: розрахунком заборгованості, копією заяви позичальника, Витягом з «Тарифів Банку», Витягом з «Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою». Заходи досудового врегулювання спору не проводились. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03.11.2010 року у розмірі 57801,55 грн., судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10.11.2017 року відкрито провадження по справі суддею Енергодарського міського суду Запорізької області Капустинським М.В. (а.с.44). Розпорядженням №13-227 від 24.05.2018 року заступника керівника апарату суду було призначено повторний автоматизований розподіл справи між суддями у звязку з закінченням повноважень судді Капустинського М.В. (а.с.62). Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, справу передано до провадження суді Енергодарського міського суду [PERSON] (а.с.63) та ухвалою суду від 25.05.2018 року справу призначено до розгляду (а.с.64) Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. У судове засідання представник позивача не зявився, до матеріалів позову надав письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.40), заяв про відкладення слухання справи 17.08.2018 року до суду не надходило. Крім того, від представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 25.04.2018 року надійшла письмова відповідь на відзив, відповідно якої позивач наполягає на позовній заяві, зазначаючи також, що вважає безпідставними посилання позивача щодо незгоди з про центовою ставкою за кредитом, оскільки до заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка власноруч підписана позичальником, де зазначено, що відповідачу встановлено поточну процентову ставку у розмірі 3% (36% на рік), вказано розміри комісії, тощо. Також не погоджується з посиланням відповідача щодо застосування строку позовної давності, заперечень відповідача з приводу розрахунку заборгованості та незгодою з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Вважає позов обґрунтованим надаючи також на підтвердження здійснення операцій за договором Виписку про стан карткового рахунку та проведені операції, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.72-78). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Надав до суду Відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого зазначає, що позивач помилково вказує на отримання ним кредиту в розмірі 6000,00 грн., оскільки у заяві на отримання кредиту зазначено ліміт 8000,00 грн., частково визнає позов в межах дії строку позовної давності, про що надає окреме клопотання (а.с.57), посилаючись також на строк дії картки в яким встановлено до листопада 2011 року, а отже, на думку відповідача, відсотки можуть стягуватися за період з 11.10.2014 року по 11.10.2017 рік з урахуванням трирічного строку позовної давності за обліковою ставкою НБУ, надаючи свій розрахунок заборгованості та визнає заборгованість за кредитом в сумі 8676,04 грн., яка складається: з тіла кредиту 5115,82 грн., по процентам 2881,61 грн., пені 678,61 грн. В задоволенні решти вимог, відповідач просить відмовити. Та розгляд справи проводити без його участі (а.с.50-52, 54-56). На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 03.11.2010 року ним було заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та надано згоду на отримання платіжної картки кредитка «Універсальна» із кредитним лімітом 8000,00 грн. (а.с.7), що підтверджує посилання відповідача на отримання кредиту саме у такому розмірі та спростовує посилання позивача на надання кредиту в розмірі 6000,00 грн. Крім того, в зазначеній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Також встановлено та спростовує посилання відповідача на незгоду з відсотковою складовою договору на користування кредитом, що відповідачем було підписано власноруч Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів льотного періоду, в якій стоїть підпис відповідача, питання про недостовірність підпису відповідачем не ставилось, та в даній довідці зазначено у тому числі базова 3% ставка на залишок заборгованості, розмір щомісячних платежів, строк внесення, розмір комісії та пені, крім того, наявне посилання на ознайомлення з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна», а також те, що додатково може стягуватися комісія за обслуговування згідно Тарифів банку (а.с.8). Отже відповідач надав свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг та не надав доказів на спростування того, що саме на ці Умови та Правила надання банківських послуг, які додані позивачем до позовної заяви, погодився відповідач підписавши анкету-заяву та довідку про умови кредитування, враховуючи також й те, що матеріали справи не містять наявності будь-яких звернень до відповідача з незгодою щодо умов кредитування, оскільки відповідно до Виписки, позивач користувався платіжною кредитною карткою (а.с.76-78). А отже, позивач взяв на себе зобовязання визначені Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.9-32). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, а також щодо згоди зі зміною кредитного ліміту Банком відповідно. Відповідач зобов`язався на підставі п.2.1.1.5.5 погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором, слідкувати за витратами грошових коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п.2.1.1.5.7), а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п.2.1.1.5.6.). Пунктом 1.1.3.2.4 передбачена можливість зміни банком Тарифів та інших невідємних частин договору. При цьому, у сторін договору виникають обовязки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п.1.1.3.1.9 договору; у позичальника - отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5). Згідно п.1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє від виконання його зобовязань за даним договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг\~при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову. В разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (пп.2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6). У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору, клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Суд також не погоджується з посиланням відповідача на строк дії картки, а звідси і на застосування до відносин трирічного строку давності повязаного із строком дії картки, оскільки, відповідно до п.1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг», договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом зазначеного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно з умовами кредитного договору укладеного між сторонами, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яким встановлено як щомісячні платежі так і кінцевий строк повного погашення кредиту термін дії картки, тобто перебіг трирічного строку позовної давності, відповідно до ст.257 ЦК України, стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі, відповідно до ст.261 ЦК України після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. Початок перебігу строку позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до Банку з заявою про припинення дії договору, а отже і посилання відповідача з цих підстав на строк дії картки є безпідставним враховуючи також й те, що як зазначає і сам відповідач, останній платіж ним було зроблено 23.02.2015 року. Згідно\~статті 253 ЦК України,\~визначення терміну починається з наступного дня після відповідної календарної дати чи наступної події, з якою повязано його початок. При цьому, якщо останній день терміну співпадає з неробочим днем, який встановлений згідно законодавству, то строк виконання зобовязання закінчується в ближчий робочий день після неробочого. Отже саме з 24.02.2015 року почав перебіг строк загальної позовної давності у три роки (ст.257 ЦК України), а ні за період який зазначено відповідачем (а.с.51), оскільки згідно Виписки (а.с.76-78) відповідач здійснював операції по рахунку до зазначеного строку. Однак, при цьому, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності до штрафів та пені, оскільки ч.2\~ст.258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 549 ЦК України визначено, що пеня - це штрафна санкція за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, які нараховуються в процентному відношенні від суми заборгованості за кожен день прострочки. Пункт 6\~статті 232 ЦК України\~встановлює, що період нарахування пені закінчується через шість місяців з дня, коли зобовязання повинно було бути виконано, якщо інше не встановлено договором чи законом. Крім цього необхідно прийняти до уваги, позовну давність, яка приймається до вимоги щодо сплати пені та штрафів. Отже, враховуючи, що останній платіж було зроблено відповідачем 23.02.2015 року, що також ним підтверджено, а позивач звернувся до суду 08.11.2017 року, отже позивачем пропущено строк спеціальної позовної давності щодо сплати штрафів та пені передбачений ст.258 ЦК України. У звязку з зазначеним, суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий відповідачем як належний до застосування (а.с.54-56) та вважає необхідним, при вирішенні питання щодо суми кредитної заборгованості при застосуванні строку позовної давності до пені та штрафів, враховувати розрахунок заборгованості наданий позивачем до матеріалів позову (а.с.4-6), оскільки відповідачем не заявлялось клопотань про призначення по справі експертиз на підтвердження посилань щодо невірного нарахування відсотків за кредитом, пені, штрафів, невідповідності умов договору законодавству, часткове визнання позову, а отже визнання факту укладання договору з позивачем, а отже суд не вбачає підстав неприйняття розрахунку заборгованості за кредитом наданого позивачем. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Процентами за кредитним договором є плата позичальника за кредитним договором (ст. 903 ЦК України) або ціна кредитного договору (ч. 1\~ст. 632 ЦК України). Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф). Враховуючи, строк спеціальної позовної давності в один рік до пені та штрафу, суд вважає, що з відповідача не підлягає стягненню розмір штрафу відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, яка складається з 500,00 грн. (фіксована частина) та 2728,65 грн. (процентова складова), що зазначено у позовних вимогах та змісті позову (а.с.3, 3-зворот), а також у підсумку розрахунку заборгованості (а.с.6) в загальному розмірі 3228,65 грн., враховуючи не тільки строк давності, а також і те, що штраф та пеня, відповідно до ст.549 ЦК України, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог\~про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач подав до канцелярії суду заяву щодо застосування строків позовної давності як загальної так і спеціальної позовної давності. Як вбачається з розрахунку, який міститься в матеріалах цивільної справи, сума пені, яка нараховується за один місяць складає 100,00 грн. З матеріалів цивільної справи вбачається, що розрахунок заборгованості складений станом на 30.09.2017 р. Позивач до суду звернувся лише 08.11.2017р., отже період в межах одного року до дня предявлення позову до суду складає 11 місяців. У звязку з цим відповідно до розрахунку 100, 00 грн. х 11 місяців = 1100,00 грн. Тому заборгованість за пенею та комісією, яка підлягає стягненню складає 1100,00 грн. При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного. Заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги про стягнення заборгованості у сумі 57801,55 грн. задовольняються частково на суму 52472,90\~грн., відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1452,50 грн. (Розрахунок судового збору:1600,00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 52472, 90\~грн. (сума задоволених позовних вимог) : 57801,55 грн. (сума позовних вимог) = 1452,50 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial