Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

09 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить зняти арешт з належного йому на праві власності нерухомого майна 1/2 частини квартири [ADDRESS] , накладений на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року в справі № 235/5555/16-ц. Обґрунтовано позов тим, що позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Вказана квартира позивачем та його матір`ю - [PERSON] була приватизована в 2006 році. Позивач зареєстрований та проживає у ній з 1991 року. 30 серпня 2006 року мати позивача подарувала належну їй частину квартири сестрі позивача [PERSON] . У 2021 році позивач вирішив відчужити належну йому частину квартири, проте при підготовці документів дізнався, що на неї накладено арешт, хоча в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказана не його дата народження. Пізніше позивач встановив, що в провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області знаходилася справа № 235/5555/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним пункту договору позики та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про тлумачення змісту правочину. У межах даної справи ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року за заявою [PERSON] були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, в тому числі, і на 1/2 частину квартири, що знаходиться в будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . При цьому, позивач народився [INFO] і його реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Ніхто із сторін цієї справи позивачу не відомий. [PERSON] , [INFO] , який був стороною у справі № 235/5555/16-ц, відповідно до інформації, яка зазначена в судових рішеннях, зареєстрований по [ADDRESS] , в той час як позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1991 року. Оскільки до 2013 року при реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не вимагалося зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків власника, а тому, ймовірно, це і стало причиною, в результаті якої помилково було накладено арешт на майно позивача, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідачі відзив на позов не подали. Представник позивача у судове засідання подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позивач позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Відповідно до частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. У провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області знаходилася цивільна справа № 235/5555/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним пункту договору позики, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про тлумачення змісту правочину, у якій 17 лютого 2017 року ухвалено рішення (а.с. 16-22). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року в справі № 235/5555/16-ц за заявою [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів було накладено арешт, в тому числі, і на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 14-15). Відомості про вказане обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 12-13). З рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року вбачається, що відповідачем за первісним позовом у вказаній справі був, зокрема, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-22). При цьому, позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Чернігові та одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 8-10). Відповідно до даних паспорта серії [NUMBER] позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25 липня 1991 року (а.с. 10). [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11568637 від 17 серпня 2006 року, а також інформацією з Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно (а.с. 11, 12-13). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданої суду при зазначенні реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача, відомості про заборони відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні (а.с. 51, 52, 53). Позивач не має можливості скасувати заходи забезпечення позову, вжиті Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 30 серпня 2016 року в справі № 235/5555/16-ц, оскільки він не був учасником цієї справи, а відповідно до положень частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову лише з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наведене та те, що позивач не був учасником справи № 235/5555/16-ц, в межах якої забезпечено позов та накладено арешт на його майно, у зв`язку з чим він відповідно до норм процесуального права позбавлений можливості подати заяву про скасування заходів забезпечення позову до суду, який такий арешт наклав та захистити своє порушене право власності, а також беручи до уваги те, що позивач через наявний арешт його частини квартири позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати права власника та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved