Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

09 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії. У позовній заяві покликається на ту обставину, що вона народилась [INFO] . Матір позивача, [PERSON] , померла [INFO] , а батько з 03 грудня 2007 року відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області щодо неї позбавлений батьківських прав.? Згідно рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 20 грудня 2007 року № 477 її бабусю, [PERSON] , призначено опікуном, а 21 грудня 2007 року нею отримано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та визначено місце проживання разом з опікуном за адресою [ADDRESS] . На даний час позивач навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія» на 2-му курсі денної форми навчання, де на період навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 рік проживає за договором на надання житлової площі у гуртожитку. Згідно даного договору, її місце проживання тимчасово на час навчання зареєстроване за вищевказаною адресою. Для реалізації свого права щодо взяття її, як дитину, позбавлену батьківського піклування, на державний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла, позивач 25.03.2019 року та повторно 28.05.2019 року письмово звернулась до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області з заявами та відповідним пакетом документів, що підтверджують її особливий правовий статус. Листом від 20.06.2019 року № 374/6.11 відповідачем її було повідомлено, що на комісії з розгляду звернень з житлових питань було вирішено відтермінувати розгляд вищевказаної заяви до моменту її реєстрації в м. Володимирі-Волинському Волинської області, як цього вимагає пп.1 п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла. 03 вересня 2019 року вона втретє звернулась до відповідача з заявою про постановку її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 26.09.2019 року № 260 «Про розгляд звернень з житлових питань», позивачу було відмовлено у взятті на державний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла у зв`язку з відсутністю на це підстав. 31 січня 2020 року не погоджуючись з вищевказаним рішенням, вона звернулась із заявою до Володимир-Волинського міського голови про роз`яснення їй підстав відмови у взятті на квартирний державний облік, у відповідь на дане звернення 06.02.2020 року нею було отримано витяг з протоколу № 10 засідання комісії з житлових питань виконавчого комітету міської ради від 24.09.2019 року. Згідно даного протоколу вбачається, що позивач після закінчення навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія» має намір, по словах комісії, повернутись у квартиру [ADDRESS] , де до навчання було зареєстроване її місце проживання. Крім того, комісією при обстеженні даного житла встановлено, що воно на праві власності належить родичам її біологічного батька, який позбавлений батьківських прав щодо неї, складається з 4-ох кімнат, житловою площею 67,0 кв.м., у якому зареєстровано 4 особи. Виходячи з цього, середня забезпеченість жилою площею кожного із зареєстрованих, враховуючи і позивача, становить 13,4 кв.м., тобто в межах встановлених норм. На підставі вищевикладеного, комісія не вбачає перешкод в поверненні та подальшому безперешкодному її проживанні в квартирі [ADDRESS] і тому запропонувала відмовити їй у взятті на державний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла, при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради, у зв`язку з відсутністю на це підстав. Вважає таке рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 26.09.2019 року № 260 «Про розгляд звернень з житлових питань», а саме п. 2 даного рішення щодо відмови [PERSON] у взятті на державний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла, при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради, у зв`язку з відсутністю на це підстав неправомірним та таким, що прийняте з порушеннями норм чинного житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, які регулюють питання у сфері житлових відносин. Вважає, що вона не має житла, яке належить їй на праві власності, а тому має право на зараховування її на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем свого походження або проживання. Вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку, що не вбачає перешкод в поверненні та подальшому безперешкодному її проживанні в квартирі [ADDRESS] після навчання і тому запропонував відмовити їй у взятті на державний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, так як порахував, що позивач забезпечена правом на житло, але при цьому не врахував гарантії держави для дітей, позбавлених батьківського піклування. Більш того, приписами п.20 Порядку передбачено, якщо на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради буде внесено пропозицію про відмову у взятті на облік, на засідання вказаних органів запрошується заявник. Повідомляє суд, що її не було повідомлено та запрошено на засідання виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, чим відповідачем також порушене її право на захист своїх житлових прав, як дитини, що позбавлена батьківського піклування. Звертає увагу суду на ту обставину, що як встановлено було комісією з житлових питань виконавчого комітету міської ради згідно протоколу № 10 від 24.09.2019 року у разі повернення її, на думку комісії, до раніше зареєстрованого місця проживання за адресою [ADDRESS] , яке складається з 4-ох кімнат житловою площею 67,0 кв.м., з врахуванням її та кількості зареєстрованих в останньому, середня забезпеченість жилою площею кожного з них становить 13,4 кв. м. тобто в межах встановлених норм. Таке твердження комісії, що потягнуло за собою прийняття оскаржуваного незаконного рішення відповідачем суперечить вимогам чинного законодавства. Просить визнати протиправним та скасувати п. 2 рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 26.09.2019 року № 260 «Про розгляд звернень з житлових питань» щодо відмови [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Володимира-Волинського Волинської області, у взятті на державний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради у зв`язку з відсутністю на це підстав. Зобов`язати виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради поставити [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Володимира-Волинського Волинської області, на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради з 03 вересня 2019 року. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 02 липня 2020 року до суду надійшов відзив виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, в якому відповідач заперечив проти задоволення даного позову за безпідставністю вимог, вважають рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 26.09.2019 року № 260 «Про розгляд звернень з житлових питань» щодо відмови [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Володимира-Волинського Волинської області, у взятті на державний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради у зв`язку з відсутністю на це підстав, правомірним. 27 липня 2020 року позивач [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив. В судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, свого представника для участі у розгляді справи не направила, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. За приписами ст.ст.12,81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] народилась [INFO] . Дана обставина стверджується копією свідоцтва про народження. Матір позивача, [PERSON] , померла [INFO] , а батько з 03 грудня 2007 року відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області щодо неї позбавлений батьківських прав.?Дані обставини стверджуються копією свідоцтва про смерть та рішення Володимир-Волинського міського суду від 03 грудня 2007 року. Згідно рішення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 20 грудня 2007 року № 477 її бабусю, [PERSON] , призначено опікуном, а 21 грудня 2007 року позивачем отримано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та визначено місце проживання разом з опікуном за адресою [ADDRESS] , що стверджується копією вказаного рішення та витягу з електронної обліково-статистичної картки дитини на ім`я позивача. На даний час позивач навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія» на 2-му курсі денної форми навчання, де на період навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 рік проживає за договором на надання житлової площі у гуртожитку. Згідно даного договору, її місце проживання тимчасово на час навчання зареєстроване за вищевказаною адресою. Вказана обставина стверджується копією зазначеного договору. Для реалізації свого права щодо взяття її, як дитину, позбавлену батьківського піклування, на державний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла, позивач 25.03.2019 року та повторно 28.05.2019 року письмово звернулась до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області з заявами та відповідним пакетом документів, що підтверджують її особливий правовий статус, що стверджується копіями вказаних заяв. Листом від 20.06.2019 року № 374/6.11 відповідачем було повідомлено [PERSON] , що на комісії з розгляду звернень з житлових питань було вирішено відтермінувати розгляд вищевказаної заяви до моменту її реєстрації в м. Володимирі-Волинському Волинської області, як цього вимагає пп.1 п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла. 03 вересня 2019 року вона втретє звернулась до відповідача з заявою про постановку її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 26.09.2019 року № 260 «Про розгляд звернень з житлових питань», позивачу було відмовлено у взятті на державний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла у зв`язку з відсутністю на це підстав, що стверджується копією вказаного рішення. 31 січня 2020 року не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач звернулась із заявою до Володимир-Волинського міського голови про роз`яснення їй підстав відмови у взятті на квартирний державний облік, у відповідь на дане звернення 06.02.2020 року нею було отримано витяг з протоколу № 10 засідання комісії з житлових питань виконавчого комітету міської ради від 24.09.2019 року. Згідно даного протоколу вбачається, що позивач після закінчення навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія» має намір, по словах комісії, повернутись у квартиру [ADDRESS] , де до навчання було зареєстроване її місце проживання. Крім того, комісією при обстеженні даного житла встановлено, що воно на праві власності належить родичам її біологічного батька, який позбавлений батьківських прав щодо неї, складається з 4-ох кімнат, житловою площею 67,0 кв.м., у якому зареєстровано 4 особи. Виходячи з цього, середня забезпеченість жилою площею кожного із зареєстрованих, враховуючи і позивача, становить 13,4 кв.м., тобто в межах встановлених норм. На підставі вищевикладеного, комісія не вбачає перешкод в поверненні та подальшому безперешкодному її проживанні в квартирі [ADDRESS] і тому запропонувала відмовити їй у взятті на державний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житла, при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради, у зв`язку з відсутністю на це підстав. Позивач як на підставу неправомірності оскаржуваного нею рішення покликається на ті обставини, що вона не має житла, яке належить їй на праві власності, а тому має право на зараховування її на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем свого походження або проживання. Окрім цього, вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність перешкод в поверненні та подальшому безперешкодному її проживанні в квартирі [ADDRESS] після навчання. Крім цього, вказує, що її не було повідомлено та запрошено на засідання виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, чим відповідачем також порушене її право на захист своїх житлових прав, як дитини, що позбавлена батьківського піклування. Також вказує, що як встановлено було комісією з житлових питань виконавчого комітету міської ради згідно протоколу № 10 від 24.09.2019 року у разі повернення її, на думку комісії, до раніше зареєстрованого місця проживання за адресою [ADDRESS] , яке складається з 4-ох кімнат житловою площею 67,0 кв.м., з врахуванням її та кількості зареєстрованих в останньому, середня забезпеченість жилою площею кожного з них становить 13,4 кв. м. тобто в межах встановлених норм. Таке твердження комісії, що потягнуло за собою прийняття оскаржуваного незаконного рішення відповідачем суперечить вимогам чинного законодавства. Відмовляючи в задоволенні даного позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Згідно ст.38 Житлового кодексу Української РСР порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.? Так, порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов регламентований Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. №470 (далі - Правила), відповідно до п. 15 яких на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Умова про реєстрацію місця проживання, передбачена в абзаці першому цього пункту, не поширюється на громадян, тимчасово відсутніх у даному населеному пункті, якщо за ними за законом зберігається жиле приміщення. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 20.12.2007 р. №477 над малолітньою [PERSON] , [INFO] було встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно ст.. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Крім цього, враховуючи те, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймачу або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем, рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 21.02.2008 р. №69 за дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , 2001 р.н., було закріплено житло за адресою: [ADDRESS] . Цим же рішенням було зобов`язано СГІРФО Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, державну нотаріальну контору, приватних нотаріусів Володимир-Волинського нотаріального округу Іванову Л.ГІ., Гордійчука Б.І. Лехкобит Л.В. інформувати орган опіки та піклування Володимира-Волинського (виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради) про зняття з реєстрації вищезгаданого підопічного та про угоди, що вимагають нотаріального засвідчення і укладаються від імені підопічного. На сьогоднішній день, [PERSON] , [INFO] , є особою із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Адже, згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 33 цього ж Закону діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Крім цього, згідно ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення позачергово впорядкованим житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади передбачено лише у випадку, якщо до передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування вони не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей. На момент встановлення опіки та до 31 серпня 2018 р. [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак, за її ж заявою вона була знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі вступом на денну форму навчання у м. Одесу. Відповідно до п. 2, 3 ч. З ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Тобто, житлове приміщення по [ADDRESS] зберігається за [PERSON] і вона має гарантоване право на повернення до нього після закінчення навчання. Як вбачається із довідки КП «Інформаційно-розрахунковий центр» №3785, в кв. [ADDRESS] особи. Вказана квартира складається із 4-х кімнат, загальною площею 87,5 кв.м. Житлова площа вказаного помешкання - 67,0 кв.м. Відповідно до п. 13 Правил на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Підстави, за якими громадяни визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов передбачені ст. 34 Житлового кодексу Української РСР га п. 13 Правил. Відповідно до ст. 34 Житлового кодексу Української РСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Згідно п. 13 Правил потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних. Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Згідно п. 53 Правил, жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Аналогічна норма викладена також і у ст. 48 Житлового кодексу Української РСР. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності. Так, відповідно до постанови виконавчого комітету Волинської обласної ради народних депутатів та президії Волинської обласної ради профспілок від 10.01.1985 р. №6 (копія додається) мінімальна норма жилої площі на кожного члена сім`ї становить 6 кв.м, а середня забезпеченість жилою площею начади у особу - 7 кв. м. Із системного аналізу змісту статей 47 та 48 Житлового кодексу Української РСР випливає, що особою, яка потребує покращення житлових умов і яка може бути взята на квартирний облік, буде вважатись лише та особа, що забезпечена житлом менше за рівень, встановлений в локальному акті. Тобто норма в розмірі 13,65 кв. м. може вважатись максимальною лише для розподілу житла серед осіб, що вже перебувають на квартирному обліку. Згідно договору купівлі-продажу від 04.07.1990 р. житлова площа кв. [ADDRESS] становить 67,0 кв. м. Відтак, середня забезпеченість жилою площею кожного із зареєстрованих членів сім`ї, враховуючи і позивача [PERSON] , становить 13,4 кв.м, тобто в межах встановлених норм. Окрім цього, згідно ст. 46 Житлового кодексу Української РСР поза чергою жиле приміщення надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд звертає увагу, що 03.09.2019 р. [PERSON] звернулась із заявою про надання їй довідки про фактичне місце проживання на території м. Володимира-Волинського, вказавши у заяві, що зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою [ADDRESS] . За результатами розгляду вказаного звернення [PERSON] був складений акт про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території м. Володимира-Волинського від 23 вересня 2019 p., форма якого затверджена рішенням виконавчого комітету міської ради від 27.02.2018 р. №53. Так, в ході комісійного обстеження за адресою [ADDRESS] та спілкуванні з присутнім квартиронаймачем [PERSON] , стало відомо, що заявниця гр. [PERSON] у відповідному житлі не проживає. До навчання в м. Одеса позивач була лише зареєстрована в цій квартирі, а фактично проживала у будинку опікуна, а саме в житловому будинку [ADDRESS] . Крім цього, в ході спілкування [PERSON] повідомила, що ніхто з квартиронаймачів та фактично проживаючих не чинить перешкод щодо повернення та проживання заявниці в квартирі [ADDRESS] . Про це свідчить і те, що [PERSON] неодноразово в канікулярний період лишалась на ночівлю у цьому житлі. В акті також вказана технічна характеристика квартири: 4-х кімнатна квартира, жилою площею 67,0кв. м, відповідає санітарно-технічним вимогам. Фактично розділена на дві частини, у двох кімнатах проживає сім`я біологічного батька заявниці, яка складається із чотирьох осіб, а у двох інших кімнатах проживає бабуся заявниці [PERSON] (зареєстрована) та рідна сестра [PERSON] (не зареєстрована). Як було зазначено вище, згідно рішення виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради від 21.02.2008 р. №69 квартира [ADDRESS] . Бобка була закріплена за [PERSON] , 2001 р.н., як за дитиною, позбавленою батьківського піклування. [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою. Згідно ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 71 Житлового кодексу Української РСР у [PERSON] зберігається право на вказане житло. Позивачем [PERSON] не надано жодних доказів того, що вона позбавлена можливості повернутися до вказаного вище помешкання внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють її там проживання. Крім цього, як вбачається із актів обстеження умов життя, складених представниками навчальних закладів, які відвідувала [PERSON] , звітів про виконання обов`язків опікуна, затверджених начальником служби у справах дітей, актів обстеження умов проживання, затверджених начальником служби у справах дітей, рапортах дільничних інспекторів поліції, фактичним місцем проживання позивача [PERSON] було житло за адресою [ADDRESS] разом із її опікуном [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] ствердила, що квартира [ADDRESS] . Бобка фактично складається не чотирьох, а з трьох жилих кімнат, а четверта кімната використовується як комора і є нежилою. [PERSON] не може проживати в даному будинку, оскільки між нею та її біологічним батьком скалились неприязні відносини. В будинку не оформлене право власності після смерті попереднього власника, у ньому проживають батько позивача з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, його матір, і рідна сестра позивача [PERSON] , яка є повнолітньою. Допитана як свідок [PERSON] дала аналогічні показання. Судом оглянуто в судовому засіданні інвентаризаційну справу на будинок [ADDRESS] , з якої вбачається, що згідно технічної документації квартира [ADDRESS] вказаного будинку складається з чотирьох жилих кімнат. Оглянутими судом фотознімками також стверджується, що квартира [ADDRESS] вказаного будинку складається з чотирьох жилих кімнат, одна з яких не використовується за призначенням. Стосовно доводів позивача, що її не було повідомлено та запрошено на засідання виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, чим відповідачем також порушене її право на захист своїх житлових прав, як дитини, що позбавлена батьківського піклування, суд вважає, що дане формальне порушення процедури розгляду її заяви мало місце і пов`язане з тим, що позивач навчається в іншому населеному пункті, на засідання була запрошена та брала участь її опікун - [PERSON] , а тому право дитини, позбавленої батьківського піклування, при цьому не було порушено. За таких обставин справи, суд приходить до висновку, що правових підстав для задоволення даного позову не здобуто. На підставі ст.ст. 31, 34, 38, 46-48, 71 ЖК України, ст.ст.18, 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.1, 32, 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»,

Outcome: dismissed