Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

09.10.2020р. до місцевого суду звернулася [PERSON] із позовом до Лемешівської сільради Калинівського району Вінницької області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який згідно Технічного паспорту, виготовленого 11.01.2019р. Агропромисловим науково-виробничим підприємством «Візит», складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, ганку з навісом, загальною площею 72,5кв.м., житловою площею 30,8кв.м., бані літ.Б, навісу літ.Б1, ями для кормів літ.В, погребу з шийкою літ.Г, літньої кухні з сараєм літ.Д, сараю літ.д, сараю літ.д1, вбиральні літ.Е, криниці літ.№1, хвіртки літ.№2, воріт літ.№3, огорожі літ.№4, вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 09.10.2020р. Вінницькою торгово-промисловою палатою, становить 88000,00грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в селі Лемешівка Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . За життя, [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла усе своє майно їй. Вона як єдина спадкоємиця за заповітом, вказане спадкове майно прийняла, звернувшись до приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Варламова О.В. із заявою про прийняття спадщину, однак у видачі свідоцтва на житловий будинок їй відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на останній, через що вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач - представник Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, згідно листа № 695 від 26.10.2020р. сільський голова ХРИСТИЧ Н. просить справу розглянути у відсутність органу місцевого самоврядування, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положенням ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004р., ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004р.). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Крім того, у відповідності до п.п.1, 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. За змістом норм розділу УП спадкового права ЦК України у редакції 1963р., спадковим майном є майно, яке на праві приватної власності належало спадкодавцю на час його смерті. Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК України, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статті 527 ЦК України, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Частиною 1 статті 534 ЦК України визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до статті 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією [NUMBER] , виданим 18.01.1997р. Лемешівською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . За життя, померла [PERSON] склала заповіт, який був 08.09.1995р. посвідчений виконавчим комітетом Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області та зареєстрований в книзі нотаріальних дій під № 29, згідно якого, заповіла все належне їй майно [PERSON] . Згідно ст.553 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 15.01.2020р. за № 601, на момент своєї смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою проживала та була прописана з 23.06.1996р. її онучка [PERSON] та члени її родини. Оскільки [PERSON] на день смерті своєї баби проживала та була зареєстрована за однією адресою, заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого ст. 553 ЦК України не подала, вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач будучи єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В. із заявою про прийняття спадщини, однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено через відсутність документа про право власності на вищезазначений будинок на ім`я спадкодавця. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 598 від 15.09.2020р., житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , згідно господарської книги № 4 за 2016-2020 роки належить [PERSON] . Згідно Технічного паспорту, виготовленого 11.01.2019р. Агропромисловим науково-виробничим підприємством «Візит», дане нерухоме майно складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, ганку з навісом, загальною площею 72,5кв.м., житловою площею 30,8кв.м., бані літ.Б, навісу літ.Б1, ями для кормів літ.В, погребу з шийкою літ.Г, літньої кухні з сараєм літ.Д, сараю літ.д, сараю літ.д1, вбиральні літ.Е, криниці літ.№1, хвіртки літ.№2, воріт літ.№3, огорожі літ.№4, вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 09.10.2020р. Вінницькою торгово-промисловою палатою, становить 88000,00грн. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved