Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

09 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який підписано представником [PERSON], мотивувючи його такими обставинами. [PERSON], яка є бабою позивачки, за життя мала у власності розташовані на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки з кадастровими [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. [PERSON] за життя склала заповіт на користь своєї дочки та матері позивачки - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, а спадщину після неї фактично прийняла та вступила у володіння спадковим майном [PERSON], однак не оформила у встановленому законом порядку права власності на належні [PERSON] вказані земельні ділянки. [INFO] [PERSON] також померла. Усю спадщину після матері, до якої увійшли і успадковані нею вказані земельні ділянки, належним чином прийняла позивачка. Її брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері. Вказує, що оскільки її мати за життя не провела державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки, вона не має можливості набути у встановленому порядку право на їх спадкування. Просила встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] розташованих на території Берестівської сільської ради земельних ділянок з кадастровим [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER], які вона успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] Визнати за позивачкою право на оформлення та реєстрацію у власність розташованих на території Берестівської сільської ради земельних ділянок з кадастровим [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER]. Учасники судового розгляду до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10, 16). [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON] (а.с.13, 14). 12 квітня 2008 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS], з урахуванням 1/2 частини майна від якої відмовився [PERSON] (а.с.15). Постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори від 20 лютого 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належні матері розташовані на території Берестівської сільської ради земельні ділянки з кадастровим [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Мотивом такої відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У даному випадку позивач вправі звернутися до суду з вимогою про встановлення факту у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. Встановлення факту належності матері позивачки на праві власності земельних ділянок, [PERSON] необхідно для оформлення спадкових прав після її смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном. Однак чинний ЦК України не містить такого способу прийняття спадщини, як «володіння спадковим майном». У даному випадку для прийняття спадщшини спадкоємець повинен або постійно проживати разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або у шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак матеріали справи не містять відомостей ні про постійне місце проживання померлої [PERSON], ні про те хто з нею на час її смерті постійно проживав чи був зареєстрований за однією адресою. Також позивачем не надано заповіту [PERSON] на користь [PERSON], тому за відсутності доказів про наявність між ними родинних відносин, суд взагалі не може віднести останню до кола спадкоємців після смерті [PERSON] Відсутні докази й про належність [PERSON] розташованих на території Берестівської сільської ради земельних діляноки з кадастровим [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER]. Крім того, у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суду слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Суд неодноразово роз'яснював позивачці необхідність надання вказаних доказів, а також можливість заявляти обгрунтовані клопотання про їх витребування, зокрема і можливість та необхідність дослідження спадкових справ та інших доказів, які суд вправі витребувати лише за наявності відповідного клопотання. Всупереч викладеному позивач вказаних доказів суду не надала, клопотань про їх витребування, які б відповідали положенням ст. 85 ЦПК України не заявляла. За відсутності вказаних доказів суд позбавлений можливості встановити факт належності [PERSON] розташованих на території Берестівської сільської ради земельних ділянок з кадастровим [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER], які вона успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] Щодо визнання права на оформлення та реєстрацію у власність вказаних земельних ділянок, суд зазначає, що таким правом позивач наділена і без рішення суду, але його належна реалізація залежить від доведеності певних юридичних фактів та обставин, які суду встановити не вдалося. Тому, суд відмовляє у визнанні за позивачкою права на оформлення та реєстрацію у власність земельних ділянок.

Outcome: dismissed