Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просять встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON], однією сім'єю з 1985 року по 20 квітня 2006 року, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,24 га, що розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 20 квітня 2006 року. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що вона з 1985 року по 2006 рік проживала разом із [PERSON] за адресою: с. Червоне Жовтневого району Миколаївської області вул. Новосельська, 32. Шлюб між ними не був зареєстрований, однак вони проживали однією сім'єю, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, спільний бюджет. 20 квітня 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,24 га, що розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-МК № 010812, виданого на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Грейгівської сільської Ради народних депутатів від 24 травня 2001 № 3. Однак, в Державному акті помилково прізвище власника вказано Сощенко замість Сошенко. Факт належності [PERSON] цього державного акту встановлено рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 травня 2008 року. Позивач звернулась до Жовтневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але відповідно до листа від 08 жовтня 2015 року нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не встановлений судом, а також в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку на ім'я померлого, оскільки він виданий на прізвище Сощенко. В звязку з чим, вона змушена звернутися до суду з позовом. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, та просять їх задовольнити. Відповідач Жовтнева районна державна адміністрація Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справи за відсутності представника державної адміністрації, з прийняттям рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Після смерті [PERSON], померлого 20 квітня 2006 року (актовий запис про смерть № 20) (а.с. 7), відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,24 га, що розташована на території Грейгівської сільської ради Миколаївської області. Земельна ділянка передана у власність спадкодавцю на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Грейгівської сільської Ради народних депутатів від 24 травня 2001 року № 3, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії І-МК № 010812 від 25.01.2002 року (а.с. 4), але в ньому помилково було вказано прізвище померлого Сощенко замість Сошенко . Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 травня 2008 року був встановлений факт приналежності [PERSON] цього державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 5). На день смерті разом із спадкодавцем [PERSON] проживала та була зареєстрована співмешканка позивач [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 1630 від 29.09.2015 року (а.с. 8). Відповідно до листа-роз'яснення нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутні докази, які підтверджують факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім'єю, а також в звязку з відсутність правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця (а.с. 12). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] № 1-1120 від 18.12.2007 року позивачем була прийнята спадщина після смерті [PERSON] у вигляді грошових внесків з усіма належними відсотками та компенсаціями (а.с. 10). Дослідивши копію спадкової справи № 370/2006 після смерті [PERSON], судом встановлено, що тільки [PERSON] звернулась до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Будь-які інші спадкоємці відсутні. Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з п. 21 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Ст. 3 Сімейного кодексу України передбачає, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Факт проживання позивачки [PERSON] однією сімєю з [PERSON] більше пяти років до часу відкриття спадщини, введення сумісного господарства, підтверджується письмовими свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON], які безпосередньо знали їх, є сусідами, вказали на те, що вони проживали спільно з 1985 року по день смерті [PERSON], вели спільне господарство, проживали як подружжя. Вказані обставини також підтверджуються довідкою виконавчого комітету Грейгівської сільської ради Жовтневого району № 1630 від 29.09.2015 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю з 1985 року до смерті спадкодавця (а.с. 8). Враховуючи, що інші спадкоємці після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину не встановлені, із заявою про прийняття спадщини не зверталися, позивачем частково оформлена спадщина, отримано свідоцтво про право на спадщину у вигляді грошових вкладів, то встановлення факту про який просить позивач, має для останньої юридичні наслідки, а саме: право на спадкування як спадкоємця четвертої черги. Щодо вимог про визнання права власності на вищевказане спадкове майно, то встановивши права позивача як спадкоємця четвертої черги, а також те, що позивач була зареєстрована та проживала із спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є такою, що спадщину прийняла. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи вищезазначене, відсутність інших спадкоємців, отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину у вигляді грошових вкладів після смерті [PERSON], суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved