Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 13 травня 1992 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають четверо дітей, двоє з яких неповнолітні, а саме дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач систематично та безпідставно вчиняє в сімї скандали та бійки, зловживає спиртним, робить подружнє життя нестерпним. Відповідач неодноразово залишав сімю та проживав у фактичних шлюбних стосунках з іншими жінками. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем повноцінною сімєю не проживають з 2008 року. Відповідач неодноразово залишав сімю, та проживав з іншими жінками. Вважає, що шлюб розпався остаточно. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач [PERSON] не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 13 травня 1992 року виконкомом Борівської сільської Ради Зарічненського району Рівненської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 (а.с.14). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії І-ГЮ № 191181, виданого повторно 27 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області (а.с.8), та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 033762, виданого 23 жовтня 2006 року, виконавчим комітетом Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області (а.с.9). Спору щодо місця проживання малолітньої дитини між сторонами немає. З довідки виконкому Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 15 серпня 2016 року видно, що діти [PERSON], та [PERSON] проживають разом з матірю (а.с.10). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні позивач [PERSON] довела, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе, та суперечить її інтересам. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сімї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved