Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

09.06.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21 лютого 2004 року, зареєстрованому виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів та відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Фактично сім`я припинила своє існування. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON] , свідчать про те, що життя з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв`язку із чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. Прізвище відновити її дівоче « [PERSON] ». До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає в повному обсязі на розірвання шлюбу згоден. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про одруження, виданого виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Серії [NUMBER] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 21 лютого 2004 року зроблено запис за № 3 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією Свідоцтва про народження, виданого 13 січня 2010 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, серії [NUMBER] , про що, зроблено відповідний актовий запис за № 2 (а.с. 5); [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією Свідоцтва про народження, виданого 15 лютого 2005 року виконкомом Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, серії [NUMBER] , про що, зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а.с. 6). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Позивач [PERSON] , в позові просить відновити своє дівоче прізвище « [PERSON] », яке підтверджується копією свідоцтва про одруження - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved