Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

07.09.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення нерухомого майна - земельну ділянку площею 0,1263 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з-під арешту та зняти заборону відчуження та вчинення інших юридичних дій шляхом припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження з реєстраційним номером обтяження 26179907, зареєстрованого 28.07.2010 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, виданої відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції від 13.07.2010 щодо нерухомого майна земельної ділянки площею 0,1263 гектарів, кадастровий номер 5123783500:02:002:0061, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що 28 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (надалі також «Банк») та фізичною особою [PERSON] (надалі також - «позичальник») укладено кредитний договір № 13.78/08-СК. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON] (надалі також - «Іпотекодавець», «Відповідач») було укладено Іпотечний договір від 28.05.2008 № 13.78/08-ДІ1, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за № 1965 (надалі - «Договір іпотеки»). Відповідно до Договору іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1263 гектарів (в тому числі по угіддях: рілля - 0,1263 га), що знаходиться в [ADDRESS] (надалі - «Предмет іпотеки»). 18 листопада 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (надалі також - «ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», «Новий кредитор», «Позивач») було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ (надалі - «Договір про відступлення права вимоги»), відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» свої права вимоги до боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» набуває права вимоги ПАТ «ВТБ Банк» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. 30.11.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» (Первісний кредитор) передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» (Новий кредитор) одержує в повному обсязі належні Первісному кредитору права іпотекодержателя та заставодержателя в зобов`язаннях, що виникли за іпотечними договорами та договорами застави, повний перелік яких викладений в Додатку 2 до цього Договору, які укладені в якості забезпечення виконання боржниками зобов`язань за кредитними договорами. В Додатку 2 вищевказаного договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави міститься перелік договорів іпотеки та застави майна, відповідного до якого ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» набуло права іпотекодержателя за Іпотечним договором № 13.78/08-ДІ1, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за № 1965. Позичальник не виконувала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на дату відступлення права вимоги заборгованість перед новим кредитором складала 2 976 769,68 грн, що дорівнювало еквіваленту 126 148,73 доларів США. Вказана сума заборгованості позичальником погашена не була. 17.05.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за № 1965. Враховуючи невиконання Позичальниками грошових зобов`язань, 17 травня 2018 року ТОВ «ФК «Поліс» звернуло стягнення на Предмет іпотеки та стало власником земельної ділянки площею 0,1263 гектарів, кадастровий номер 5123783500:02:002:0061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1554266751237, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - Нерухоме майно). Вищевказане нерухоме майно належить позивачу на праві власності на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.05.2018, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за № 1965. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «ФК «Поліс» стало відомо про наявний запис відносно Нерухомого майна, а саме: обтяження № 26179907 від 28 липня 2010 року, накладене на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, виданої відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції 13.07.2010, особа, майно якої обтяжується - [PERSON] . Водночас, з відкритих даних Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавчі провадження відносно [PERSON] взагалі відсутні. Отже, чинність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешту № 26179907 від 28 липня 2010 року обмежує права та законні інтереси ТОВ «ФК «Поліс» як власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тому за відсутності будь-яких інших можливих шляхів припинення арешту, Позивач змушений звернутись із позовом до суду. 15.09.2021 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області провадження по справі відкрито та в порядку ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.09.2021 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) інформацію про підставу для державної реєстрації обтяження № 26179907 від 28.07.2010 року, номер виконавчого провадження, в межах якого винесена постанова від 13.07.2010 року, належним чином завірену постанову про закінчення відповідного виконавчого провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому 19.10.2021 року надіслав на адресу клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, при цьому 19.10.2021 року її представником адвокатом Пахомовим І.Ю. на адресу суду надіслано заяву, відповідно до якої [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог ТОВ «Поліс» та визнає їх. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалися, хоча повідомлялись належним чином про місце дату та час судового засідання шляхом направлення повісток про виклик до суду, підтвердження щодо належного сповіщення містяться в матеріалах справи. Ухвала суду про витребування доказів від 23.09.2021 року також не виконана. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. 28 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (надалі також «Банк») та фізичною особою [PERSON] (надалі також - «позичальник») укладено кредитний договір № 13.78/08-СК. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 28.05.2008 № 13.78/08-ДІ1, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за № 1965. Відповідно до Договору іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1263 гектарів (в тому числі по угіддях: рілля - 0,1263 га), що знаходиться в [ADDRESS] . 18 листопада 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» свої права вимоги до боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» набуває права вимоги ПАТ «ВТБ Банк» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. 30.11.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» (Первісний кредитор) передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» (Новий кредитор) одержує в повному обсязі належні Первісному кредитору права іпотекодержателя та заставодержателя в зобов`язаннях, що виникли за іпотечними договорами та договорами застави, повний перелік яких викладений в Додатку 2 до цього Договору, які укладені в якості забезпечення виконання боржниками зобов`язань за кредитними договорами. В Додатку 2 вищевказаного договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави міститься перелік договорів іпотеки та застави майна, відповідного до якого ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» набуло права іпотекодержателя за Іпотечним договором № 13.78/08-ДІ1, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за № 1965. Позичальник не виконувала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на дату відступлення права вимоги заборгованість перед новим кредитором складала 2 976 769,68 грн, що дорівнювало еквіваленту 126 148,73 доларів США. Вказана сума заборгованості Позичальником погашена не була. 17.05.2018 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за № 1965. Враховуючи невиконання Позичальниками грошових зобов`язань, 17 травня 2018 року ТОВ «ФК «Поліс» звернуло стягнення на Предмет іпотеки та стало власником земельної ділянки площею 0,1263 гектарів, кадастровий номер 5123783500:02:002:0061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1554266751237, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - Нерухоме майно). Вищевказане нерухоме майно належить позивачу на праві власності на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.05.2018, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за № 1965. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «ФК «Поліс» стало відомо про наявний запис відносно Нерухомого майна, а саме: обтяження № 26179907 від 28 липня 2010 року, накладене на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, виданої відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції 13.07.2010, особа, майно якої обтяжується - [PERSON] . Водночас, з відкритих даних Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавчі провадження відносно [PERSON] взагалі відсутні. Отже, чинність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешту № 26179907 від 28 липня 2010 року обмежує права та законні інтереси ТОВ «ФК «Поліс» як власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. ТОВ «ФК «Поліс» є власником нерухомого майна, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2021 року № 146842420 (інформаційна довідка додається). Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Проте, як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на дату складення даного позову зазначених дій державним виконавцем не вчинено. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Наявність обтяжень на майно обмежує законні права позивача як власника, перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Таким чином, враховуючи те, що на сьогодні відпала потреба в арешті, виконавче провадження не здійснюється (про що свідчать дані Автоматизованої системи виконавчого провадження), а також те, що ТОВ «ФК «Поліс» набуло право власності на нерухоме майно, відсутня підстава для здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, які полягають в чинності арешту майна. Ухвала суду про витребування доказів щодо Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не виконана, жодної інформації про підставу для державної реєстрації обтяження № 26179907 від 28.07.2010 року, номер виконавчого провадження, в межах якого винесена постанова від 13.07.2010 року, та належним чином завірену постанову про закінчення відповідного виконавчого провадження суду надано не було. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вищевказаний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (пункт 24), від 13 березня 2019 року у справі № 815/615/16-ц (пункт 28), від 22 квітня 2019 року у справі № 661/624/16-ц, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (підпункт 17.1.) Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. У відповідності до частини третьої статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини першої передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому таке визнання судом приймається. Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» законні, обґрунтовані, а також з урахуванням визнання позову відповідачем підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved