Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

08 серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором дарування частини домоволодіння від 24.12.2010 року на квартиру [ADDRESS]. В даній квартирі прописані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] З 2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. З березня 2012 року відповідач в даній квартирі не мешкає, комунальні платежі не здійснює і ніколи не здійснював. Квартиру самостійно утримує позивачка, ремонтні роботи проводить за свої кошти. Добровільно виписатись з квартири відповідач не бажає, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі та задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування частини домоволодіння (а.с. 6) Як вбачається з довідки виданої [PERSON], в [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 червня 2007 року Башмачанською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, було розірвано (а.с.5). Проте, [PERSON] з березня 2012 року у [ADDRESS] не проживає. Фактичне місце проживання відповідача не відоме. Особистих речей відповідача в будинку немає, що підтверджується довідкою квартального комітету у складі сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 12). У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS], оскільки не проживає там з березня 2012 року без поважних причин. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved