Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

08.10.2015 позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя у неї із відповідачем є повнолітній син [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на 4-му курсі Могилів-Подільського монтажно-економічного коледжу на денній формі навчання. Позивачу важко самостійно утримувати повнолітнього сина, а відповідач в добровільному порядку матеріально їй не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки неофіційно працює в Російській Федерації. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача на аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з дати звернення до суду по 30.06.2016. Позивач та її представник, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявились. Представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.09.2005, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 009052, виданого 23.12.2005 відділом РАЦСу по місту Могилеву-Подільському Могилів-Подільського МРУЮ Вінницької області. Під час спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На даний час дитина сторін досягла повноліття і продовжує навчання - є студентом 4 курсу денного відділення Могилів-Подільського монтажно-економічного коледжу Вінницької області з терміном навчання з 01.09.2012 по 30.06.2016, що підтверджується довідкою № 368 від 05.10.2015 (а.с. 13). Як зазначає в позовній заяві позивач, дитина не отримує стипендію чи інші грошові надходження, а тому потребує матеріальної допомоги на придбання продуктів харчування, одягу, підручників та інших предметів побуту. Позивач самостійно забезпечувати дитину належним чином не має можливості, а відповідач в добровільному порядку їй не допомагає, хоча може надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання, бо неофіційно працює в Російській Федерації адміністратором піцерії. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки повнолітній [PERSON] навчається і потребує матеріальної допомоги, а його батько [PERSON] має можливість таку допомогу надавати. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, який згідно із наявними в матеріалах справи медичними документами хворіє, стипендію не отримує; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який фізично здоровий, інших утриманців немає, працює неофіційно. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved