Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

08.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2002 року, в якому у них народилася дитина [INFO] - донька [PERSON] . Їх сім`я фактично розпалась. Відповідач працює і має стабільний заробіток, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Тому, вважає, що батько дитини, зможе сплачувати аліменти на утримання доньки до повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 13.01.2020 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач - позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов, відповідач - позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, з урахування їх заяв, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2002 року та є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з батьками за однією адресою (а.с.4,5). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, згідно ст. 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved