Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

10.06.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька(а.с.2-3), мотивуючи вимоги наступним. 21.03.2006 р. між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Неодноразово в усній і письмовій формі зверталась до відповідача з приводу надання згоди на виїзд дитини за кордон. Таку згоду він не надає. Посилаючись на ст. 155 СК України, просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон [PERSON], [INFO], у її супроводі без згоди та супроводу її батька - [PERSON] до досягнення [PERSON] шістнадцяти років, тобто до [INFO] В ході розгляду справи було уточнено, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивачки є Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування. Позивачка, відповідач, представник третьої особи в судове засідання не з'явились. Про місце та час судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутні та згоду на виїзд його доньки за кордон у супроводі її матері(а.с.26). Причини неявки представника третьої особи суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини неявки відповідача неповажними, вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.03.2014 р. шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO](а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно до п.п. 2 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд вважає, що виїзд дитини за межі України на оздоровлення та у зв'язку з необхідністю забезпечення культурного розвитку та відпочинку дитини без згоди батька буде відповідати її інтересам, а отже слід надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у супроводі її матері [PERSON] без згоди та супроводу її батька -[PERSON], до досягнення [PERSON] шістнадцяти років, тобто до [INFO]. Судові витрати не стягуються, оскільки позивачка в своїй заяві від 13.08.2014 р. просить цього не робити. Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved