Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

07 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати недійсним заповіт на [PERSON], складений 31.07.2017 року [PERSON], померлою [INFO] року, в стані психіатричного захворювання. Свої вимоги мотивувала тим, що даний заповіт порушує її права як спадкоємця за законом, останній складений особою, що мала нестабільний стан здоров'я, не розуміла значення своїх дій, маючи розлад психіатричного характеру, що доводиться медичними висновками лікарів Чернігівської центральної районної лікарні, де зазначено, що [PERSON] хворіла на ЦВХ при церебросклерозі, АГ, ДЕ ІІІ, що є невиліковною важкою психоневрологічною хворобою. Вказувала, що дане захворювання є небезпечним, оскільки призводить до розвитку поступового порушення психіки і зміни особистості людини. Отже, зазначала, що оскільки її тітка [PERSON] мала порушену пам'ять, зниження розумових здібностей та значне порушення психіки, то при складанні заповіту через власний психічний та емоційний стан не могла усвідомлювати свої дії. Позивач вважає даний заповіт недійсним, оскільки на час складення заповіту спадкодавець мала нестабільний стан здоров'я, в більшій мірі була особою, що не розуміла значення своїх дій, маючи розлади психіатричного характеру, оскільки мала діагноз «ЦВХ при церебросклерозі, АГ, ДЕ ІІІ». Посилалась на положення ст.203,225,1257 ЦК України. Додатково вказувала на порушення вимог ст.1247,1248,1251,1253 ЦК України, зазначаючи що детальні пояснення з даного приводу будуть надані після витребування та ознайомлення з заповітом. Ухвалою від 12 лютого 2018 року провадження у даній справі відкрито. Залучено до участі у справі в якості законного представника відповідача [PERSON] - [PERSON]. Ухвалою від 13 березня 2018 року під час проведення підготовчого засідання вирішено клопотання щодо допиту свідків, а також витребування копії заповіту, оригіналів медичних документів щодо здійснення медичного обстеження [PERSON] 16 травня 2018 року призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. 29 серпня 2018 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду. Представником відповідача - адвокатом [PERSON] в межах встановленого ухвалою суду строку надано відзив на позов, у відповідності до якого відповідач позовні вимоги не визнала, вказуючи, що [PERSON] не була психічно хворою, не страждала на розлади розумової діяльності, не перебувала на обліку у лікаря-психіатра, не мала інвалідності. Заповіт підписаний особисто [PERSON], посвідченою повноважною особою, якою перевірялась дієздатність заповідача. До складання заповіту і під час його складання ніяких ознак розладу розумової діяльності та інших розладів психічної діяльності у [PERSON] не було. Позивачем у встановлений судом строк надана відповідь на відзив, у якій остання вказувала, що її тітка все життя хворіла та з 2012 року перебувала на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування Чернігівської районної адміністрації, що підтверджується документами, в медичних висновках вказується про психічне захворювання ЦВХ при церебросклерозі, АГ, ДЕ ІІІ. Заповіт складено за тиждень до смерті заповідача, на невідому особу. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача зазначив, що [PERSON] під час складання заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, маються два медичні висновки, що померла мала психічну хворобу. Відповідач та її представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] зазначила, що допомагала [PERSON] по господарству, 31.07.2017 остання ходила до двору та попросила відвезти її до сільської ради. Представник відповідача вказала на відсутність доказів того, що [PERSON] під час складання заповіту не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Представник третьої особи - Хмельницької сільської ради Чернігівського району та області пояснила, що вона працює секретарем сільської ради та до неї зайшла [PERSON] і повідомила, що хоче скласти заповіт на ім'я [PERSON]. Вона її спитала про родичів, однак [PERSON] повідомила, що хоче скласти на [PERSON] Вона з її слів склала заповіт, [PERSON], особисто його підписала. Вважала, що порушень під час складання заповіту не було. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Наталія Борисівна в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В ході судового розгляду були допитані свідки, що заявлені стороною відповідача. Свідок [PERSON] пояснила, що проживала в с.Рябці по сусідству з [PERSON], яка сама обробляла город та вела господарство. З племінницею [PERSON] не хотіла спілкуватись. Вважає, що [PERSON] була при ясному розумі та психічно хворою не була, останні дні перед смертю погано розмовляла. Свідок [PERSON] повідомила, що з [PERSON] дружили близько 20 років, остання жила сама, вела господарство. Свідок [PERSON] повідомила, що спочатку як соціальний працівник обслуговувала [PERSON], яка на здоров'я не скаржилась, до лікарні не зверталась та розповідала, що має намір скласти заповіт на [PERSON]. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що приблизно з 2012 року як соціальний працівник обслуговувала [PERSON], донька [PERSON] їй допомагала. Одного дня [PERSON] сказала, що хоче скласти заповіт та попросила її відвезти до сільської ради. Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. 09 вересня 2017 року померла [PERSON], про що виконкомом Хмільницької сільської ради Чернігівського району та області зроблено відповідний актовий запис за № 20 ( а.с.7) Після її смерті відкрилась спадщина. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одна. ( а.с.28) За життя [PERSON] 31 липня 2017 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Хмільницької сільської ради Чернігівського району та області Алейник Л.І. у відповідності до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповідала [PERSON] (а.с.124) Даний заповіт оспорюється позивачем. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON], що проживає в [ADDRESS] Також, з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась [PERSON]. ( а.с. 58-78) Відповідно до ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до висновку № 508 посмертної судово - психіатричної експертизи від 01.08.2018 у момент складання заповіту 31.07.2017 [PERSON] на будь-який психічний розлад не страждала, за психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. ( а.с.165-168) У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. В даному випадку тягар доведення наявності психічного захворювання у заповідача на момент складання заповіту та обставин того, що особа в цей час не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними покладається на позивача. Оцінивши наданий висновок експерта разом з іншими наданими доказами суд приходить до наступного висновку. Висновок експерти зробили на підставі ретельного, повного та всебічного дослідження наданих матеріалів справи, доводів позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, наданих медичних документів, в тому числі медичних висновків, в яких зазначено діагноз [PERSON] «Цереброваскулярна хвороба при церебросклерозі, артеріальна гіпертензія, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст.». Отже, експерти, що є спеціалістами в даній галузі знань щодо визначення психічного стану особи дійшли однозначного висновку про те, що [PERSON] на будь-який психічний розлад не страждала, за психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. У суду відсутні підстави ставити під сумнів висновок експертів, робити свої висновки з відхиленням від висновків, які викладені в експертизі. В даному випадку позивач просила визнати недійсним заповіт як такий, що складений особою в стані психіатричного захворювання. Отже, доказуванню підлягають обставини, що [PERSON] на момент складання заповіту страждала психічним захворюванням, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Висновок експертів містить інформацію щодо даної обставини, а отже є належним доказом. Також, висновок експертів отриманий в порядку, встановленому законом для призначення та проведення експертиз та є допустимим доказом. В сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами свідків, медичними документами висновок експерта є достовірним та достатнім. Так, виходячи з показів допитаних свідків останні не підтвердили наявності у [PERSON] ознак психічного захворювання. 29 лютого 2012 року [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення для прийняття її на обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома №2 з 07 березня 2012 року як одиноку, самотньо проживаючу особу, що не має працездатних рідних осіб. ( а.с.8) Як слідує з медичних висновків КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» від 02.03.2012 [PERSON] зазначено діагноз: ЦВХ при церебросклерозі, АГ, ДЕ ІІІ ст., у висновку від 10.01.2013 зазначено: ЦВХ при церебросклерозі, ДЕ ІІІ ст.. У висновках вказується, що [PERSON] може пересуватись на прилеглій території біля будинку, в якому проживає, піднімати не більше 5 кг, самостійно виконувати окремі види домашньої роботи. За висновком підлягає обслуговуванню у відділенні соціальної допомоги вдома безтерміново. Також підкреслено, що [PERSON] не потребує соціально-побутової адаптації, соціально-медичних послуг, не підлягає направленню в стаціонарне відділення для тимчасового або постійного проживання, не підлягає направленню в геріатричний будинок-інтернат, будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, пансіонат для ветеранів війни та праці, психоневрологічний інтернат. (а.с.118-119) Отже, у даних медичних висновках не вказано, що [PERSON] страждала на психічну хворобу, не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, як на це посилається позивач та її представник. До медичних висновків є примітка, де вказується, що протипоказаннями для обслуговування територіальним центром є наявність у громадянина інфекційних захворювань, психічних захворювань, що потребують перебування на спеціальному диспансерному обліку, залежність від психоактивних речовин, алкоголю. В п.4 примітки вказується, що переоформлення висновку здійснюється за необхідності. Відсутність в подальшому медичних висновків не є підставою для визнання недійсним заповіту. Додані до позову на двох аркушах шкала оцінки можливості виконання складних дій [PERSON] не свідчить про наявність у останньої психічної хвороби. ( а.с.11-12) Не зазначено про наявність психічних хвороб і в карті визначення (оцінювання) індивідуальних потреб громадянина у соціальному обслуговуванні. ( а.с.13-14) Надана копія індивідуального плану надання соціальної послуги догляду вдома містить інформацію про отримувача послуг [PERSON] та численні виправлення. ( а.с.15) Записи результатів моніторингу в даному плані не є підставою для визнання заповіту недійсним та не свідчить про наявність психічної хвороби у [PERSON]. Надані два договори про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з ІІІ групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома № 2 підтверджують, що останні були укладені між [PERSON] та територіальним центром соціального обслуговування Чернігівської районної державної адміністрації з 07 березня 2012 терміном на 1 рік ( в подальшому пролонговані з 08.03.2013, з 09.03.2014) та з 01.10.2014 ( пролонговані на 1 рік з 02.10.2015, з 03.10.2016). ( а.с.16-18,19-21) У відповідності до наказу № 17д від 05.03.2012 [PERSON] з 07.03.2012 відділенням соціальної допомоги вдома № 2 територіального центру соціального обслуговування була взята на обслуговування на безоплатній основі.( а.с.22). Знята [PERSON] з обслуговування у зв'язку зі смертю. ( а.с.24) За повідомленням КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» [PERSON] за картотекою не значиться, з 01.01.2012 у стаціонар не госпіталізувалась, за медичною допомогою в диспансерне відділення ЧОПНЛ не зверталась. (а.с.121) За повідомленням КЗ «Чернігівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON], [INFO], за медичною допомогою не зверталась, на диспансерному обліку у лікарів центру не перебувала. Фельдшером Рябцівського фельдшерського пункту [PERSON] вдома [INFO] оформлене лікарське свідоцтво про смерть. В картці зазначено, що причиною смерті є хронічна серцева недостатність ІІІ ст.., дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. ( а.с.126-127) За повідомленням КЛПЗ «Чернігівська центральна районна лікарня» на диспансерному об'явку у лікарів [PERSON] не перебувала, первинна медична документація відсутня. ( а.с.139) За таких підстав в судовому засіданні не встановлено підтвердження того, що [PERSON] під час складання заповіту 31 липня 2017 року не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними внаслідок психічної хвороби, а також внаслідок цереброваскулярної хвороби при церебросклерозі, артеріальної гіпертензії, дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ ст., що могли вплинути на її волевиявлення як процес психічної регуляції. В судовому засіданні не встановлено та не доведено позивачем, що на час складання заповіту 31 липня 2017 року волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало її волі. В позові позивач просила визнати недійсним заповіт як складений в стані психіатричного захворювання, однак додатково посилалась на ст. 1247, 1248, 1251,1253 ЦК України, не вказуючи конкретно, які саме порушення були допущені під час складення заповіту. Під час судового засідання встановлено, що заповіт складено у письмовій формі, підписаний особисто заповідачем, заповіт посвідчений уповноваженою на те особою органу місцевого самоврядування, присутність свідків в даному випадку не є обов'язковим. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним заповіту виданого на [PERSON] 31.07.2017 в стані психіатричного захворювання [PERSON], яка померла [INFO], а в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed