Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

09.11.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № GOH3AE00000336 від 09.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 45101,35 грн. на термін до 09.08.2011 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти(щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 21.08.2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 99903,36 грн., яка складається з наступного: 14079,79 грн. заборгованість за кредитом; 40553,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1707,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 43563,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 84017,18 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 15886,18 грн. Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № GOH3AE00000336 від 09.08.2006 року у розмірі 15886,18 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 09.08.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № GOH3AE00000336 від 09.08.2006 року у розмірі 45101,35 грн. на термін до 09.08.2011 року, а відповідач зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором не виконав. (а.с.11-12). Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.08.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 99903,36 грн. (а.с.8-10). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 84017,18 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 15886,18 грн. (а.с.7). 17.07.2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.16) Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 15886 грн. 18 коп. заборгованості по кредитному договору, понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1218 грн. 00 коп. та по сплаті друкування оголошення в засобі масової інформації про виклик відповідача до суду у сумі 200 грн. 00 коп.

Outcome: approved