Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

07.09.2021 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 вересня 2010 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] . У вказаному шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають та перебувають на повному утриманні позивача. Перші роки сімейних відносин були добрими, однак з часом почали виникати непорозуміння, і відносини між подружжям значно погіршились. Відповідач знайшов собі іншу жінку, з якою має намір утворити сім`ю, залишивши позивачку з дітьми. Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2021 року шлюб було розірвано. Судом визначено залишити неповнолітніх дітей проживати разом з матір`ю [PERSON] . Кошти на утримання дітей відповідач не надає. Потреби дітей, його не хвилюють, матеріальне забезпечення дітей повністю здійснює позивач, яка на даний час працює на посаді інженера з автоматизації виробничо-технічної групи філії АТ «Карпатська». Її середня щомісячна заробітна плата трохи вища, ніж мінімальна. Всі кошти позивач витрачає на утримання дітей та забезпечення їх всім необхідним, тому на свої особисті потреби їй не залишається нічого. Як стверджує позивач, відповідач офіційно працює за кордоном та має пристойні доходи. Зароблені кошти відповідач не надає на забезпечення дітей, а витрачає на власний розсуд та на власні потреби. Відповідач є фізично здоровою людиною, інвалідності не має. Інших дітей у відповідача немає. Тому позивач вважає, що [PERSON] має спроможність сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходів щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі - справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 23.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідач 25.10.2021 року подав до суду відзив, в якому зазначає, що позовні вимогами визнає частково. [PERSON] не згідний з твердженням, що він має значний дохід, з якого можна стягувати аліменти в 1/2 частині від усіх доходів, оскільки на протязі чотирьох років виїжджає за кордон на заробітки та має пристойні доходи. Жодного доказу проте, що він працює в період з січня 2021 року по даний час за межами України і отримує заробітну плату в розмірі по 30000 грн. щомісячно позивач не надала, тому що даний факт не відповідає дійсності. В свою чергу, згідний на стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. В судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви із проханням розглянути справу у їх відсутності. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із нижче наведених підстав: Судом встановлено, що батьком дітей сторін є відповідач - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] (а.с.3) та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.4). Факт проживання неповнолітніх дітей із матір`ю підтверджується рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2021 року, яким визначено місце проживання дітей із [PERSON] (а.с.5) та не заперечується і не спростовується відповідачем. Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини - наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 та ч.5 ст.183 СК України визначено, що суд визначає частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Мінімальна заробітна плата станом на час звернення до суду із позовом становить 6000 гривень. Враховуючи, що судом не встановлено факт працевлаштованості відповідача та його місячний дохід, суд виходить саме з цієї суми. 50% від 6000 гривень складає 3000 гривень. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на час звернення із позовом до суду та на час розгляду справи становить 2510 гривень. 50% від 2510 гривень складає 1255 гривень. Отже, запропонована позивачем сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей у розмірі Ѕ частки від всіх видів доходів щомісячно, відповідає передбаченому законом розміру аліментів на одну дитину, який не повинен перевищувати 3000 гривень та не бути меншим 1255 гривень на одну дитину відповідного віку. [PERSON] подав до суду відзив, в якому визнає позовні вимоги частково та погоджується на стягнення у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не більше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи тим, що він не працевлаштований, його дохід складається із тимчасових заробітків. Щодо прохання відповідача стягувати із нього аліменти у твердій грошовій сумі у сумі по 1500 грн. на кожну дитину суд зазначає, що за змістом ч.1 ст.184 СК України (в редакції на час вирішення справи судом) суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, з урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а також - тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, недоведеність позивачем працевлаштованості відповідача та/або витрат відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна вартістю понад десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності у відповідача майна чи майнових прав - суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що відповідає вимогам ст.183 СК України. Суд роз`яснює, що норма ст. 183 СК України визначає можливість звернення до суду одного з батьків, з ким проживають діти, з заявою про стягнення 1/3 частки доходу платника аліментів на утримання двох дітей, проте це не означає, що лише в такому розмірі платник аліментів несе свій обов`язок по утриманню двох дітей. Крім того, аналіз частини 5 цієї статті дає підстави вважати, що такий розмір аліментів може бути стягнутий на двох дітей з однієї сім`ї, які проживають з одним з батьків. Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %. 1/2 частка доходу відповідає нормі Закону України «Про виконавче провадження», що регулює загальний розмір можливих відрахувань з заробітку боржника із заробітної плати, який не може перевищувати 70 % (1/4 частки доходу + 1/4 частки доходу = 1/2 частки доходу). Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а діти потребують такої допомоги, відповідач не має інших утриманців. Суд звертає увагу, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі, про який клопоче позивач. При визначені розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст.182 СК України. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 07.09.2021 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: approved