Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

08.11.2016 позивач КП « Харківські теплові мережі » звернулося до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до [PERSON] « Про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання », в уточненої позовної заяві позивач посилався на те, що він, у відповідності до ЗУ « Про житлово-комунальні послуги » та « Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води », затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 за № 630, є виконавцем послуг з центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Вказані обов'язки він виконує належним чином та забезпечує надання відповідачам зазначених послуг. Відповідач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] і користуються всіма видами комунальних послуг, у тому числі і наданими позивачем послугами з теплопостачання. Однак, відповідач [PERSON] не виконує обов'язки, покладені на неї чинним законодавством, оплату за даний вид послуг не проводить, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.07.2008 по 30.09.2016, з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат та сплаченої суми судового збору, складає в загальній сумі 26963,36 гривень. У добровільному порядку відповідач відмовляється погасити заборгованість. Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 01.12.2014 за заявою відповідача було скасовано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості з послуг теплопостачання, виданий ухвалою суду від 04.11.2011. Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 21.12.2016 позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості з послуг теплопостачання. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості по оплаті наданих послуг з послуг теплопостачання. ( а.с. 14 ) У судовому засідання представник позивача Третяк О.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, на які позивач посилається в своєї позовної заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надав пояснення, аналогічні поясненням, які ними були викладені в своїх письмових запереченнях. Зазначивши, що відповідач ніколи не мешкала в зазначеному позивачем житловому приміщенні, так як має реєстрацію та місце мешкання в іншому житловому приміщенні. ( а.с.а.с. 21-22, 23, 28, 39 ). Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ч. 2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Особо, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом Право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ) кореспондує обов'язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таке ж положення міститься і в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 № 572, в якому зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивач КП « Харківські теплові мережі », згідно ЗУ « Про житлово-комунальні послуги » та « Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води », затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 за № 630, є виконавцем послуг з центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених доказів вбачається, що відповідач в зазначений позивачем період мешкає за адресою : [ADDRESS], де має реєстрацію та користується наданими позивачем за вказаною адресою комунальними послугами з теплопостачання. ( а.с..а.с. 11, 33, 46-47 ). Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 01.12.2014 за заявою відповідача було скасовано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості з послуг теплопостачання, виданий ухвалою суду від 04.11.2011. Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 21.12.2016 позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості з послуг теплопостачання. ( а.с.а.с. 6, 17 ). Відповідно до копії рішення Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.09.2011 реєстрація [PERSON] за адресою : [ADDRESS] була визнана недійсною, з зобов'язанням СГІРФО Дзержинського району м. Харкова зняти останню з реєстраційного обліку. ( а.с.а.с. 25, 26-27 ). При цьому, житлове приміщення, яке розташоване за адресою : [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Дзержинського райсуду м. Харкова від 07.09.2010, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією Витягу про державну реєстрацію прав, наданого КП « Харківське бюро технічної інвентаризації » та відповідною довідкою ОСББ. ( а.с.а.с. 31, 40, 45 ). Відповідно до копії рішення Дзержинського райсуду м. Харкова від 28.09.2016 з відповідача [PERSON] на користь КП « Харківські теплові мережі » була стягнута заборгованість за надані позивачем комунальні послуги з теплопостачання в період 01.09.2009 по 31.07.2011 за адресою реєстрації та мешкання відповідача [PERSON], а саме за адресою : [ADDRESS]. ( а.с. 32 ). Будь - яких доказів того, що в зазначений період відповідач [PERSON] користувалась наданими позивачем комунальними послугами з теплопостачання за адресою : [ADDRESS] та мешкала в зазначеному житловому приміщенні, позивачем суду надано не було. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що зазначені позовні вимоги позивача не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, а тому є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 156, 162 ЖК України, Закону України « Про житлово-комунальні послуги » № 1875-ІV від 24.06.2004,

Outcome: dismissed