Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ «Дельта Банк» - про визнання договору недійсним (а. с. 3-4). Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що в жовтні 2013 року [PERSON] стало відомо проте, що її підпис в якості позичальника міститься на договорі № 008-03041-100813 від 10 серпня 2013 року, який позивачка не ставила, грошових коштів за ним не отримувала. Така ситуація, на думку позивача, виникла внаслідок підроблення її підпису на вказаному договорі, оскільки 10 серпня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 006-03041-100813 на придбання телевізору, яким недобросовісні співробітники відповідного відділення ПАТ КБ «Дельта Банк» скористались та підробили підпис [PERSON] на договорі № 008-03041-100813 від 10 серпня 2013 року. У зв'язку з зазначеним позивач просила суд визнати недійсним договір № 008-03041-100813 від 10 серпня 2013 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та невідомою особою від імені [PERSON] (а. с. 3-4). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а. с. 31, 38), надіслав на адресу суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 04 грудня 2014 року у зв'язку із зайнятістю в іншому судового процесі (а. с. 39), проте доказів на підтвердження такого факту суду надано не було, у зв'язку з чим причина неявки представника відповідача у судове засідання не була визнана судом поважною. Крім того, представник позивача приймав участі в одному з минулих судових засіданням, призначених по даній цивільній справі, надавав суду пояснення, з яких вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає, заперечує проти їх задоволення яку необґрунтованих та безпідставних (а. с. 29-30). Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до заяви № 008-03041-100813 від 10 серпня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» було відкрито [PERSON] рахунок № [NUMBER], встановив ліміт кредитної лінії у сумі 10 000,00 грн. на пластикову картку (а. с. 21, 23, 24-25). Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 006-03041-100813 на придбання телевізору (а. с. 7). З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до правоохоронних органів з заявою про неправомірні дії співробітників ПАТ «Дельта Банк» щодо оформлення кредитної картки [PERSON] у ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 8). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача про визнання недійсним договору № 008-03041-100813 від 10 серпня 2013 року, який був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та невідомою особою від імені [PERSON], приймаючи до уваги твердження останньої щодо не підписування нею саме цього договору та неотримання кредитних коштів за цим договором, а також враховуючи, що відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження фактичного отримання [PERSON] відповідної пластикової картки, що передбачено умовами спірного договору, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та можливості їх задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по даній цивільній справі, приймаючи до уваги результат її розгляду, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved