Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

08.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO], про що Відділом реєстрації смерті у м.Києві 23.07.2012 року складено відповідний актовий запис № 13186 та видане Свідоцтво про смерть, та [PERSON], яка вказана матір»ю [PERSON]. в свідоцтві про народження від 29.03.1952 року, а також вказана матір»ю [PERSON] в свідоцтві про народження від 02.06.1957 року, - є однією і тією ж особою. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є онуком [PERSON], яка померла [INFO]. На час смерті бабусі їй належали на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 03.08.2004 року дві земельні ділянки (паї), загальною площею 5,50 га, розташовані на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області. Як вказує заявник, після смерті бабусі [PERSON] він подав до 11-ї Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, оскільки діти померлої - [PERSON], [PERSON] відмовились від спадщини на його (заявника) користь. Однак, після отримання всіх необхідних документів державний нотаріус Іванець О.О. 24.03.2015 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на розбіжності в написанні прізвища [PERSON] та [PERSON] у паспорті померлої , свідоцтві про її смерть та у свідоцтвах про народження дітей померлої - [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що встановлення даного факту має для нього юридичне значення, заявник просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та підтвердив викладені ним обставини. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] заяву [PERSON] підтримали та підтвердили, що вони, як діти померлої [INFO] [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом. Однак, відмовились від прийняття спадщини на користь заявника, про що звернулися до державного нотаріуса з відповідними заявами. Як зазначили заінтересовані особи, саме через розбіжності в прізвищі померлої в паспорті та свідоцтві про її смерть, яке зазначено як «[PERSON]», а також в свідоцтвах про їх народження, де матір»ю записана «[PERSON]», не має підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON], тому нотаріусом було відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до положень ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що Відділом реєстрації смерті у м.Києві складено 23.07.2012 року відповідний актовий запис № 13186 (а.с.8). Заявник у справі [PERSON] стверджує, що [PERSON], яка померла [INFO], є його бабусею. Спадкоємцями за законом є діти померлої - [PERSON] (його батько) та [PERSON] (його тітка), які відмовились від прийняття спадщини на його користь. Однак, через розбіжності в прізвищі в паспорті та в свідоцтві про смерть [PERSON] зі свідоцтвами про народження її дітей, він не може отримати спадщину, хоча на даний час є єдиним спадкоємцем за законом, в зв»язку з чим змушений звернутися до суду. Суд вважає, що вказані доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Так, як вбачається зі свідоцтва про одруження, складеному російською мовою, [PERSON] 16.09.1951 року зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], уродженкою с.Немировське, Балтського району, Одеської області. При цьому після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - «[PERSON]» (російською), дружині - «[PERSON]» (російською) (а.с.30). Як вбачається з паспорту серія [NUMBER], виданому на ім.»я [PERSON] 11.12.1997 року Мінським РУ ГУ МВС України в м.Києві, остання народилась [INFO] в с.Немирівське, Балтського району, Одеської області. На час видачі даного паспорту [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З 22.03.2012 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В цьому ж паспорті є відмітка Відділу РАГС Балтського райвиконкому Одеської області про реєстрацію шлюбу 16.09.1951 року з [PERSON]. (а.с. 10-11). Судом також встановлено, що у [PERSON]. та [PERSON] 26.03.1952 року народилась донька [PERSON]. (після одруження - [PERSON]), та 15.05.1957 року народився син [PERSON] У свідоцтвах про народження дітей прізвище матері (на російській мові) зазначено як «[PERSON]» (а.с.12,13-15,16). Як вбачається з паспорту [PERSON] серії [NUMBER], виданого 20.01.1997 року Мінським РУ ГУ МВС України в м.Києві, остання з 31.03.1994 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-15). Як зазначалось вище, за вказаною адресою з березня 2012 року була зареєстрована і [PERSON] Як зазначили в судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], померла [INFO] [PERSON] є їх рідною матір»ю. Розбіжності в її прізвищі «[PERSON]» в паспорті та свідоцтві про смерть із записом в свідоцтві про їх народження в графі «мати» - «[PERSON]» виникли внаслідок помилки, допущеної працівниками Немирівської сільради Балтського району Одеської області під час реєстрації шлюбу батька [PERSON] з матір»ю [PERSON], де в свідоцтві про їх одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», в той час як жіноча форма цього прізвища не змінюється за родами. Вказані обставини підтверджуються Експертним висновком № 056/721-а, виданим 04.01.2013 року Українським бюро лінгвістичних експертиз, згідно якого записи жіночої форми прізвища [PERSON] (рос.[PERSON]) (свідоцтво про народження російською мовою [PERSON], мать - [PERSON]; свідоцтво про народження російською мовою [PERSON], мать [PERSON]) і [PERSON] ( рос.[PERSON]) (Державний акт на право власності на земельну ділянку; копія паспорту; свідоцтво про смерть, запис [PERSON]) у зазначених документах є індентичними. Як зазначено у висновку, розбіжності в документальних записах виникли внаслідок неправомірного співвіднесення зазначеного прізвища прикметникового типу (що мають відмінні форми чоловічого й жіночого родів на зразок: [PERSON], [PERSON]) з прізвищами іменникового типу, у яких жіноча форма на «-ин» не змінюється за родами (а.с.22,31). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], яка померла [INFO], про що Відділом реєстрації смерті у м.Києві 23.07.2012 року складено актовий запис № 13186 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], та [PERSON], яка записана в графі «мати» в Свідоцтві про народження серії [NUMBER] [PERSON], актовий запис № 9 від 29.03.1952 року, та Свідоцтві про народження серії [NUMBER] [PERSON], актовий запис № 9 від 02.06.1957 року, - є однією і тією ж особою. Враховуючи, що даний факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню

Outcome: approved