Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

08 серпня 2017 року Комунальне підприємство Первомайської міської ради «Затишок» звернулося до суду із цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій в якому просило стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість по сплаті комунальних послуг в сумі 6263,59 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн. Свої вимоги позивач мотивував наступним. Рішенням Первомайської міської ради від 25.06.2009 № 25 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 27.07.07 р. № 22» базове комунальне підприємство «Затишок» визначено балансоутримувачем всього житлового фонду міста Первомайська та виконавцем послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій. Первомайською міською радою з комунальним підприємством «Затишок» укладено Договір на надання послуг з управління та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій від 23.03.2012 року, предметом якого є передача функцій з управління та утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечення обслуговування та ремонту житлового фонду, його технічного обладнання, надання житлово-комунальних послуг згідно з нормативно-правовими актами, що діють у сфері житлово-комунального господарства. Таким чином балансоутримувачем житлового будинку № 17 по вул. Корабельна та виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території до 31.08.2016 р. було КП «Затишок». Але за результатами загальних зборів мешканці даного житлового будинку обрали форму управління багатоквартирним будинком - шляхом створення ОССБ. Відповідно до рішення Первомайської міської ради № 16 від 26.05.2016, житловий будинок № 17 по вул. Корабельна знятий з балансу КП «Затишок» та з 01.09.2016 року переданий в управління новоствореного ОСББ. Згідно даних Первомайського МБТІ від 01.08.2016 р. № 416/04-02-03, відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі не сплачували нараховані по особовому рахунку № 2988 (рахунок відкритий на [PERSON]Б.) платежі з 01.04.2013 року по 31.08.2016 р., внаслідок чого перед комунальним підприємством «Затишок» виникла заборгованість за надані послуги, розмір якої становить - 6263,59 гри., яку відповідачі відмовляються сплатити добровільно, що змусило позивача звернутись до суду із даним позовом В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову посилаючись на відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачами та ненадання комунальних послуг належним чином. Крім того відповідач [PERSON] наполягав на застосуванні судом строків позовної давності. Відповідач вважає, що позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, проте надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Балансоутримувачем вищевказаного житлового будинку та виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території до 31.08.2016 р. було КП Первомайської міської ради «Затишок». З 01.04.2013 року по 31.08.2016 р., відповідачі не сплачували за комунальні послуги, внаслідок чого перед комунальним підприємством «Затишок» виникла заборгованість за надані послуги, розмір якої становить - 6263,59 гри., що підтверджується витягом з особового рахунку. 28.03.2016 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства «Затишок» заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 5220,26 грн., а також судовий збір у розмірі 689 грн. Проте боржник звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на необґрунтованість заявлених стягувачем вимог. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.04.2016 р. судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь КП «Затишок» скасовано, оскільки вбачається спір про право, який не може бути вирішений в наказному провадженні. 03.07.2017 р. боржникам було надіслано досудове попередження, але відповідь на нього надано не було. Після цього позивач звернувся до суду із даним позовом. Вже під час розгляду даної справи позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з [PERSON] та [PERSON], проте ухвалою суду від 03.10.2017 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу було відмовлено, а тому справу було продовжено слухати у порядку позовного провадження. Положеннями ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обовязок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до ст. 382 Цивільного Кодексу України, Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 р. № 4-рп/2004 щодо офіційного тлумачення пункту 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку, належать власникам квартир у дво-, або багатоквартирному житловому будинку на праві спільної сумісної власності. Відповідно до своєї частки у майні будинку власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території. Таку участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, громадяни беруть шляхом оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, і саме тому калькуляційною одиницею розрахунку тарифу на послуги є - 1 квадратний метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи (відповідно до Порядку формування тарифів на послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги»). Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 визначено, що власники (наймачі) зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначений Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Цей порядок поширюється на субєктів господарювання усіх форм власності, які надають послуги (виконавців), субєктів господарювання усіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з Виконавцями (субпідрядників), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир, власників нежитлових приміщень у будинку. Відповідно до вимог зазначеного Порядку, тарифи на послуги розраховуються окремо за кожним будинком, залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Тарифи, структура, періодичність та строки надання послуг затверджені рішенням Первомайської міської ради від 22.02.2013 р. № 6 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає КП «Затишок». Тариф по будинку №17 вул. Корабельна становив 2,424 грн. за 1 кв. м. Розмір щомісячного нарахування плати за послуги по особовому рахунку № 2988, відкритому на [PERSON] за адресою [ADDRESS] - 156,83 грн. Відповідачі щомісяця отримували від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак протягом періоду часу за який нараховано заборгованість, сплачено було лише 22,30 грн. у вересні та 14,60 у грудні 2014 року. Відповідач [PERSON] заперечував факт сплати вказаних сум. Пояснив, що ні він ні інші співвласники квартири не сплачували жодних коштів за вказаний у позові період, так як він вважає, що позивач не надавав комунальних послуг належним чином, та не перебував з відповідачами у договірних відносинах. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). У постанові Верховного суду України № 659цс13 від 30.10.2013 зазначено, що споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів як на підтвердження своїх вимог, так і на спростування доводів відповідача, зокрема копія актів виконаних робіт, нарядів-вказівок та відомостей (а.с. 156-223). Суд також вважає, що позивачем не було пропущено строк позовної давності, так як ще у березні 2016 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01.04.2013 року по 01.01.2016 року з відповідача [PERSON], що відповідно до положень ст. 264 ЦК України перервало перебіг позовної давності. В даному випадку позивач звернувся до суду не з позовом, а з заявою про видачу судового наказу тому, що саме така процедура звернення до суду передбачена цивільно-процесуальним законодавством. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Відтак, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість по сплаті комунальних послуг за період з 01.04.2013 року по 31.08.2016 р. в сумі 6263,59 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved