Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

07 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця [PERSON] за Кредитним договором № 757/01-2013 від 12 липня 2013 року в загальному розмірі 33827,25 доларів США, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту становить 25748,58 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими станом на 15 травня 2017 року становить 8078,67 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вбудоване приміщення на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-5, загальною площею 159,70 кв.м., що розташоване за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Шевченка, буд.71, що належить фізичним особам [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]), встановивши початкову ціну продажу 632412 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12 липня 2013 року між ПАТ «Банк Камбіо» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 757/01-2013. Відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 39000,00 доларів США, зі сплатою 11,0 % процентів річних та з кінцевим терміном повернення всієї суми заборгованості 12 липня 2016 року. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед Банком за Кредитним договором між Банком та фізичними особами [PERSON] та [PERSON] 26 липня 2013 року було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотека забезпечує повне виконання грошових зобовязань позичальника, що випливають з Кредитного договору № 757/01-2013 від 12 липня 2013 року, та додаткових угод до Кредитного договору, в тому числі зобовязання щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) в строки та випадках передбачених Кредитним договором. Крім того, відповідно до умов Договору іпотеки поручителі поручилися перед Банком своїм майном, а саме передали Банку в іпотеку нерухоме майно - вбудоване приміщення на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-5, загальною площею 159,70 кв.м., що розташоване за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Шевченка, буд.71, вартість іпотеки складає 632412 грн. Банк свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Позичальник зобовязався сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовленні Кредитним договором. Проценти за користування кредитом за період з 12 липня 2013 року по 30 липня 2014 року включно, позичальником сплачено у повному обсязі. Однак, починаючи з 30 липня 2014 року позичальник повністю припинив виконання зобовязань взятих на себе щодо сплати процентів за користування кредитом та основної суми кредиту. Таким чином, станом на 15 травня 2017 року заборгованість за Кредитним договором становить 33827,25 доларів США. За рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року було стягнуто солідарно з [PERSON] та ФОП [PERSON] заборгованість за кредитом. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року зазначене рішення в частині задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором та стягнення з нього судового збору, було скасовано, провадження по справі в цій частині закрито, а в частині стягнення заборгованості за Кредитним договором та судового збору з [PERSON] залишено без змін. Тож наразі рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованості за Кредитним договором набрало законної сили та по ньому відкрито виконавче провадження, однак рішення суду не виконано і заборгованість за Кредитним договором не погашено, тому позивач просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заяві в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено Кредитний договір за № 757/01-2013 (арк.с.34-39). Кредит було надано на ведення господарської діяльності у сумі 39000,00 доларів США з датою повернення кредиту 12 липня 2016 року. Проценти за користування кредитними коштами встановлені на рівні 11,00 процентів річних. Виконання позичальником своїх зобовязань за цим Договором забезпечуються іпотекою нерухомого майна, а саме 26 липня 2013 року між ПАТ «Банк Камбіо», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір іпотеки (арк.с.42-50), відповідно до умов якого Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме вбудоване приміщення на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-5, загальною площею 159,70 кв.м., що розташоване за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Шевченка, буд.71, що належить фізичним особам [PERSON] та [PERSON], який 26 липня 2013 року посвідчено [PERSON] приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 2059. Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки - вартість предмета іпотеки становить 632412 грн. Договір набув чинності після його підписання сторонами з моменту його нотаріального посвідчення. В день підписання цього Договору Іпотекодавець передав Іпотекодержателю оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки на умовах відповідного зберігання до закінчення строку дії цього Договору, а іпотека за цим Договором припиняється у випадку повного виконання вимог Іпотекоржателя за Креднитним договором. Як передбачено п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. На підставі ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кредитні кошти позивачем було надано фізичній особі-підприємцю [PERSON] у повному обсязі, однак починаючи з 30 липня 2014 року припинив належним чином виконувати кредитні зобовязання згідно умов Кредитного договору, у звязку з чим станом на 15 травня 2017 року за Договором виникла заборгованість у розмірі 33827,25 доларів США, яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 25748,58 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованими станом на 15 травня 2017 року у розмірі 8078,67 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с.11). Згідно з вимогами ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання і при цьому порушенні наступають правові наслідки встановлені договором або законом. Позивачем у серпні 2015 року було подано позов до суду про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] заборгованості у розмірі 609860 грн., яка утворилася станом на 11 серпня 2015 року за Кредитним договором № 757/01-2013 від 12 липня 2013 року. 25 листопада 2015 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованість у сумі 609860 грн. Але рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Банк Камбіо» про солідарне стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 757/01-2013 від 12 липня 2013 року та стягнення з [PERSON] судового збору на користь держави в сумі 1827 грн. скасовано, провадження по справі в цій частині закрито, а в іншій частині рішення залишено без змін. Зазначене рішення набрало законної сили та по ньому було видано виконавчий лист і викрито виконавче провадження, проте заборгованість за Кредитним договором не погашено. Тому, позивач просить в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця [PERSON] за Кредитним договором № 757/01-2013 від 12 липня 2013 року у розмірі 33827,25 доларів США, станом на 15 травня 2017 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вбудоване приміщення на цокольному поверсі житлового будинку літ. А-5, загальною площею 159,70 кв.м., що розташоване за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Шевченка, буд.71 та належить фізичним особам [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частиною 1 ст.12 ЗУ «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже відповідно до п.7.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобовязань, а в разі їх невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у наступних випадках: у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобовязань, що забезпечені іпотекою згідно з умовами цього Договору, та в інших випадках, передбачених Кредитним договором; у разі порушення Іподекодавцем всіх або окремих засвідчень і гарантій, вказаних в статті 3 цього Договору, та/або у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем всіх або окремих обовязків, встановлених цим Договором. Стаття 39 ЗУ «Про іпотеку»\~передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення публічних торгів; або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Враховуючи те, що зобовязання за кредитним договором не виконані, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави/іпотеки має відповідати вимогам як\~ ст.39 ЗУ «Про іпотеку», так і положенням п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іподекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Також відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1600 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved