Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

08.10.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що вони з відповідачем з 11.06.2005 року перебувають в шлюбі, який був зареєстрований Косівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області за актовим записом № 01. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 1210 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до повноліття дитини, тобто до [INFO], так як відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку. Позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Відповідач також надав до суду письмову заяву в якій він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки визнає частково, взв'язку з тим, що таку заробітну плату він не отримує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 11.06.2005 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її матеріальному утримані, оскільки відповідач не надає належної допомоги, як батько, на утримання дитини. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку по утриманню сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік, не страждає на будь-яке захворювання, не є інвалідом і має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон. Дані правовідносини врегульовані ст.180 СК України з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Разом з тим статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови ПВС України передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Однак враховуючи те, що розмір аліментів, які просить позивачка стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі значно більший за мінімальний розмір, передбачений частиною другою статті 182 СК України, (з 01.10.2013 року на дитину віком від 6-ти до 18-ти років мінімальний розмір становив 1210 грн. х 30% = 363 грн.), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розміри 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, врахувавши матеріальне становище відповідача, а також те, що позивачкою не надано суду відповідних доказів відносно того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Визначений судом розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача не є меншим ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений частиною другою статті 182 СК України, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, однак ухиляється від обов'язку добровільно утримувати свою неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище та порушує її право на достатній життєвий рівень а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку. Так із статті 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.191 зазначеного Кодексу слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial