Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

10.04.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана цивільна справа. Відповідно до позовної заяви встановлено, що ТОВ «ФК Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок [PERSON] позику в розмірі 3000,00 гривень, на підставі договору про співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Датою повернення позики відповідно до укладеного договору є не пізніше 23:00 год. 21.09.2018 року включно. Позивальник у встановлений договором строк грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 15.01.2019 року має заборгованість в сумі 18900 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом 3000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6720,00 грн., заборгованість за пенею 9180,00 грн., яку позивач просить стягнути разом з витратами на сплату судового збору в розмірі 1921грн. 17.04.2019 року ухвалою суду провадження по цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 09.00 год. 17.05.2019 року.(а.с.56). Відповідач [PERSON] не погодившись з позовними вимогами позивача надав до суду відзив, який обгрунтував тим, що позивачем не надано жодного доказу, що підписано електронним цифровим підписом договір від 22.08.2018 року, графік розрахунків, що є додатком до цього договору. Відсутні докази отримання позивачем електронного підпису в акредитованому центрі сертифікації ключів. Не доведено підписання договору й самим позивачем з використанням електронного цифрового підпису. Прийом платежу відповідно до якого було проведено видачу займу містить розбіжності щодо суми передачі грошових коштів, відповідно до якого передано 3000,00грн. на картку, не підтверджено факт передачі їх саме відповідачеві, а також такий документ за своєю правовою природою не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, оскільки не є первинним документом оформленим у відповідності до вимог діючого законодавства. Не підтверджуються факти укладення між сторонами договору, не було погоджено умови договору, надання відповідачу кредиту на умовах вказаних у договорі підставність користування відповідачем кредитними коштами. Ніякого листа про відступлення прав він не отримував, просив в задоволенні позову відмовити.(а.с.61-64). [PERSON] про день та час слухання справи на 17.05.2019 року був сповіщений належним чином, але до суду надав заяву відповідно до якої просив судове засідання слуханням відкласти на іншу дату.(а.с.59). 31.05.2019 року позивачем після ознайомлення з відзивом відповідача була надана відповідь на відзив, в якому позивач проти відзиву заперечував, поясняючи, що [PERSON] зареєстрований на сайті, має свій особистий кабінет, а в платіжному дорученні, повідомленні системи « Platon» зазначено імя, прізвище, по батькові та номер картки отримувача грошових коштів. Отже позичальник підписанням цього Договору підтвердив, що він був ознайомлений із Умовами надання позики в тому числі у формі фінансового кредиту.(а.с.70-72). \~ \~ \~ \~Одночасно позивач разом з відповіддю на відзив заявив клопотання про витребування доказів, в якому докази перерахування 22.08.2018 року [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) коштів у сумі 3000,00грн. на підставі договору № 3343018998 035027 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 22.08.2018 року; - підтвердження, що номер картки клієнта [NUMBER] належить саме відповідачу [PERSON] (а.с.73). В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав клопотання відповідно до якого просив розглядати справу за його відсутності, та вказав, що в разі неявки в судове засідання відповідача він не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с.67) Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, за місцем реєстрації, до суду будь яких заяв про відкдадення справи не надходило. (а.с.68) В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів в разі неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, якщо відповідач не подав відзиву н позов та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та гр. [PERSON] було укладено договір №3343018998-035027 від 22.08.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC - повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Так, виходячи з вищезазначеного, договір 3343018998-035027 від 22.08.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1. договору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» на умовах цього договору надає [PERSON] кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а [PERSON] зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Судом встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] позику у розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням № 6289 від 22.08.2018 року підтверджується, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок [PERSON] позику у розмірі 3000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору та на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору, (п.5.1 Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що розмір і порядок процентів встановлений договором №3343018998-035027 від 22.08.2018 року. Відповідно до п.7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позивальником строку повернення позики та/або сплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 2,00% від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Судом встановлено, що платіжним дорученням № 6289 від 22.08.2018 підтверджується, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок [PERSON] позику у розмірі 3000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 3343018998-035027 від 22.08.2018 року. Отже, Позикодавець свої зобов`язання за Договором №3343018998-035027 від 22.08.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 11.1. даного договору передбачено, що усі спори за договором сторони будуть наманися вирішити шляхом переговорів. Судом встановлено, що станом на 01.11.2018 року [PERSON] прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: -заборгованості за кредитом 3000,00 гривень 00 копійок; -заборгованості по процентам за користування кредитом 6720 гривень 00 копійок; -заборгованості за пенею 9180 гривень 00 копійок. Загальна сума заборгованості за даним договором складає 18900 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості № 3343018998-035027 від 22.08.2018 року станом на 15.01.2019 року. Судом встановлено, що 01 листопада 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло статусу нового кредитора - стягувана за договором 3343018998-035027 від 22.08.2018 року. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до п.2.1. договору факторингу для реалізації фактором придбаних ним прав Клієнт передав під час підписання цього договору наступні документи: - оригінали Основних Договорів; - підтвердження видачі кредиту по Основним договорам Клієнтом; - розрахунки заборгованості. Також згідно п. 3.4.2. договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов`язаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Судом встановлено, що дані умови договору виконанні, що підтверджується повідомленням про відступлення вих. №1461 від 07.12.2018 року з підтвердженням відправлення. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Судом встановлено, що [PERSON] не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за даним договором станом на 15.01.2019 року. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позовні вимоги позивача підлягають задовленню в межах заявлених вимог та поданих заперечень. Судом були створені однакові умови щодо подання до суду доказів. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються\~ у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved