Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

08 листопада 2013 року позивач через свого представника направив на адресу Шевченківського районного суду м.Києва позовну заяву про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 20.11.2012 року, укладеного між [PERSON] та юридичною особою, що діє за законодавством Республіки Кіпр Релемен Траст Лімітед. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 28.08.2000 року між нею та [PERSON] було укладено письмову угоду. Позивачці стало відомо, що між [PERSON] та юридичною особою, що діє за законодавством Республіки Кіпр Релемен Траст Лімітед було укладено договір про відступлення права вимоги від 20.11.2012 року за вказаною угодою. Позивачка зазначає, що укладений договір не відповідає вимогам закону та є таким, що порушує права та законні інтереси позивача, а тому і звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених в ньому. Відповідачі в судове засідання на розгляд справи не з'явились, своїх представників чи письмових пояснень до суду не направили, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2000 року між [PERSON] ([PERSON]), яка народилась [INFO] в м.Донецьку, в 2007 році змінила своє ім'я та по батькові ([PERSON]) на ім'я «[PERSON]» та [PERSON] було укладено письмову угоду. (а.с. 12-14). Згідно пункту 3.1 вказаної угоди від 28.08.2000 року, сторони зобов'язались використовувати наявні у них можливості для фінансового оздоровлення Відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю», а також спільно діяти по таким основним напрямкам: забезпечення ВАТ «КЗТВ» сировиною, матеріалами, енергоносіями та іншими ресурсами на погоджених сторонами умовах; реалізація продукції ВАТ «КЗТВ» на погоджених сторонами умовах; погашення кредиторської заборгованості ВАТ «КЗТВ»; ліквідація дебіторської заборгованості ВАТ «КЗТВ». 20.12.2012 року між [PERSON] та юридичною особою, що діє за законодавством Республіки Кіпр Релемен Траст Лімітед було укладено договір про відступлення права вимоги. Від імені третьої особи [PERSON] договір підписано громадянином [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 09.11.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесніченком О.Д. Відповідно до п.1.1 договору відступлення права вимоги, первісний кредитор передає всі належні йому в повному обсязі права вимоги згідно з угодою від 28.08.2000 року, укладеною ним з фізичною особою [PERSON], а новий кредитор приймає права вимоги, належні первісному кредитору за основним договором. Пунктами 1.2 та 1.4 договору визначено, що з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов'язаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору. В частині отриманих за цим договором прав вимоги до боржника новий кредитор є правонаступником первісного кредитора за основною угодою. Згідно пункту 3.1 договору первісний кредитор зобов'язаний: відступити новому кредитору право вимоги згідно з умовами цього договору; відповідати перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги; передати первісному кредитору усі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, протягом одного календарного дня з дати укладання цього договору, та інформацію яка важлива для їх здійснення. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Позивачка вважає, що оспорюваний нею договір відступлення права вимоги, суперечить вимогам закону, так-як був укладений без її згоди. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'ю або смертю. При цьому, згідно з ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Натомість, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст. 520 ЦК України). Таким чином, законом визначено підстави та осіб, згода яких необхідна для належного вчинення правочину щодо заміни сторони у зобов'язанні. Статтею 514 ЦК України встановлено що, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, з аналізу перелічених норм закону витікає, що якщо договором або законом не встановлено обов'язок повідомляти боржника про зміну кредитора, то така зміна проводиться без згоди боржника. За таких обставин, з урахуванням положень чинного законодавства, доказів зібраних в матеріалах справи, враховуючи, що стороною позивачки не доведено суперечності вимогам закону або умовам угоди від 28.08.2000 року, що укладено між [PERSON] та [PERSON], оспорюваного нею правочину, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed