Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

07 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду з вказаним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 грудня 2010 року з прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить [PERSON], вона придбала 53/100 частки житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та прибудинковими будівлями і спорудами по вул. Шамборського 13 в м. Очакові Миколаївської області, про що 23 грудня 2010 року отримала свідоцтво про право власності на вказану частку будинку, що було видане приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу за реєстровим № 1350. Співвласником 47/100 часток вказаного будинку була [PERSON], яка на підставі рішення Очаківської міської ради № 250 від 26 жовтня 2005 року отримала на свою частку будинку нову поштову адресу, а саме: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Шамборського 13/2 та, після чого був виготовлений новий технічний паспорт вже на цілий житловий будинок за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] спадщину на вказаний житловий будинок прийняли її діти, після чого продали його відповідачці [PERSON] Враховуючи, що під час винесення рішення про надання окремої поштової 47/100 часткам будинку, належних [PERSON], не було вирішено питання про 53/100 часток будинку, вона позбавлена можливості виготовити нову технічну документацію на свою частку житлового будинку та в повній мірі розпорядитися нерухомим майном. На підставі викладеного, просила припинити спільну часткову власність на будинок та визнати належну їй частку будинку цілою частиною. В судове засідання позивачка не зявилася, до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить про їх задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З копії рішення народного суду Миколаївського району постійної сесії в м. Очакові від 14 серпня 1963 року, яке набрало законної сили 24 серпня 1963 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу побудували житловий будинок по вул. Польовій 13 в м. Очакові Миколаївської області. Під час вирішення спору про визнання права власності на половину будинку та реальний розподіл будинку, суд визнав право власності за [PERSON] на 47/100 часток, а за [PERSON] на 53/100 часток, вказаного будинку. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 13 жовтня 1964 року, посвідченого нотаріусом пятої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1088, [PERSON] продав [PERSON] 53/100 часток зазначеного житлового будинку. Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 53/100 часток житлового будинку по вул. Шамборського (до перейменування вул. Польова) 13 в м. Очакові Миколаївської області успадкувала [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2005 року, виданого державним нотаріусом Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-61. 10 грудня 2010 року позивачка з прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить [PERSON], придбала 53/100 часток житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та прибудинковими будівлями і спорудами по вул. Шамборського, 13 в м. Очакові Миколаївської області, про що 23 грудня 2010 року отримала свідоцтво про право власності на вказану частку будинку, що було видане приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим № 1350. Рішенням Очаківської міської ради № 250 від 26 жовтня 2005 року 47/100 часткам житлового будинку, належних [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) О.І., присвоєно окрему поштову адресу: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Шамборського 13/2. Після смерті [PERSON] спадщину отримали її діти [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці, у тому числі і на зазначений вище житловий будинок, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 жовтня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за №639. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 28 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим № 1127, відповідачка [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] цілий житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Шамборського, 13/2. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 47/100 часток житлового будинку по вул. Шамборського, 13 в м. Очакові Миколаївської області, що перебували у спільній частковій власності разом із 53/100 частками житлового будинку, на підставі рішення Очаківської міської ради № 260 від 26 жовтня 2005 року стали однією цілою часткою житлового будинку з новою адресою - вул. Шамборського 13/2 в м. Очакові Миколаївської області. Тобто, таким чином припинено право спільної часткової власності на цілий житловий будинок по вул. Шамборського, 13 із частками 47/100 та 53/100. При ухваленні рішення щодо припинення смільної часткової власності та визнання цілою часткою частини житлового будинку, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень - тягне за собою протилежний результат. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статті 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та визнання частини будинку цілою частиною підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved