Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

09 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 серпня 2012 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області (актовий запис № 30). Від шлюбу з відповідачем мають дітей: доньку -[PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось так як протягом останнього року шлюбні відносини між ними поступово погіршувалось. За час спільного проживання стало видно, що у них різні погляди на життя, різні характери, а також відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання та поваги. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Спільне господарство не ведеться. Позивач проживає окремо, так як спільне проживання з відповідачем неможливе із за постійних сварок. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю, та місця проживання дітей , на час пред'явлення позову не має. За цих обставин сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими, а тому позивач змушений звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] суду надав: копію свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 25 серпня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 30) (а.с. 3); свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER] від 25 січня 2013 року виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області (а.с.4), та свідоцтво про народження доньки [PERSON], [INFO], [NUMBER] від 02.08.2014 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області(а.с. 5); довідка про склад сім'ї № 5861 від 05.11.2015 року видана Софіївською селищною радою (а.с. 6). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем заявлено суду про намір залишити своє прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишити прізвище відповідачу «[PERSON]».

Outcome: approved