overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~08.08.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1993 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 17.07.1993 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили з січня місяця 2017 року через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

08.08.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у [ADDRESS], з тих підстав, що колишній чоловік її дочки - відповідач по справі [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак з 2016 року в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, речей відповідача в квартирі не має. Відповідач у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімається, у зв'язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та за довіреністю в інтересах [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані в судовому засіданні пояснили, що сім'ю позивачки знають тривалий час. Їм відомо, що відповідач по справі [PERSON]. зареєстрований у [ADDRESS] однак не проживає за вищевказаною адресою з 2016 року, речей відповідача у спірній квартирі не має. його теперішнє місце проживання та перебування відповідача їм не відоме. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 282 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вислухавши позивачку, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності № 37150 від 13.11.2006 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS], по 1/3 частині кожному, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12823130 від 08.12.2006 року /а.с. 4/. Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.04.2016 року № 263/3744/16-ц /а.с. 5./ З інформації Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 15-126-1451 від 03.01.2018 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 4/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у [ADDRESS], оскільки понад один рік там не проживає, без поважних причин. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

08.08.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. Позивач просив розглянути справу за його відсутності. У підготовчому засіданні відповідач пред`явлений позов визнала, при цьому відмовилася від надання судом строку на примирення подружжя; позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.09.2014, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження (а.с. 5, 6). Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви і пояснень відповідача, з серпня 2018 року сторони проживають окремо. Подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

08.08.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач не з`явився, при цьому в телефонному режимі повідомив секретарю судового засідання про визнання позову та свою згоду на розірвання шлюбу з позивачем. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.04.2015 і мають спільного малолітнього сина [PERSON] , 2017 року народження. Як убачається з пояснень позивача, з квітня 2019 року сторони проживають окремо; подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

08.08.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 07.07.2007, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження. Як убачається з пояснень позивача, хоча сторони й проживають разом, проте вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

08.08.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 20.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області. З відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. Через несумісність характерів та розбіжність в вирішенні побутових питань між ними часто виникали непорозуміння, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. Тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала. В підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 384,20 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

08.08.2019 [PERSON] та [PERSON] (далі - заявники) звернулися до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви послалися на неможливість спільного проживання однією сім`єю через несумісність характерів і фактичне припинення шлюбних відносин. У судовому засіданні заявники свою заяву про розірвання шлюбу підтримали та наполягали на її задоволенні. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявники перебувають у шлюбі з 27.10.2016 і мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Внаслідок психологічної несумісності між подружжям виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. З липня 2019 року подружжя проживають окремо; заявники припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Згідно з вимогами статті 109 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) заявники уклали нотаріально посвідчений договір, в якому визначили з ким буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме [PERSON] як батько, який буде проживати окремо від дитини, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Відповідно до частини першої статті 24 Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що подружжя не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, при цьому має домовленість з приводу місця проживання дитини, участі кожного з батьків у її вихованні та утриманні подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

08.08.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 14.11.2015 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей у них немає. Спочатку подружнє життя було злагодженим. Однак у лютому 2019 вона довідалась, що відповідач зраджує їй у подружній вірності. У зв`язку з цим у них почали виникати сварки і 26.02.2019 вона залишила відповідача та пішла проживати окремо. На даний час позивач прийшла до переконання, що підстав для збереження шлюбу немає: вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вони стали чужими людьми, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому просить розірвати їхній шлюб, оскільки це відповідатиме її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання потворно не з`явився, причин своєї неявки не повідомляв, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою. Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ 08.08.2019\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбу,\~зареєстрованого 05.03.1978\~року виконавчим\~комітетом Голицької\~сільської ради\~Болградського району\~Одеської області,\~актовий запис\~№7,\~мотивуючи тим,\~що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу дітей не мають. Позивач вважає примирення неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення справи або слухання справи за її відсутністю не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~знаходяться в\~шлюбі з\~05.03.1978\~року,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого повторно\~09.07.2019\~року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони з жовтня 1978 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 08.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.01.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №31, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2018 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає примирення неможливим. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12.01.2013 року, що підтверджується актовим записом про шлюб №31 від 12.01.2013 року, складеним відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Судом встановлено, що з жовтня 2018 року між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини. Спору щодо розподілу спільного майна та визначення місця проживання дитини немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 08.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 червня 2002 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис №594, мотивуючи тим, що шлюб виявився невдалим через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. З червня 2019 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 01 червня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 01.06.2002 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції. Судом встановлено, що з червня 2019 року між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.09.2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved