Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

07 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 15 травня 2005 року Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 2. Сімейні та подружні відносини у сторін не склались в зв'язку з чим вони проживають окремо один від одного на протязі останніх 2-х років. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, де він працює та яку отримує заробітну плату позивачу не відомо. В зв'язку з цим позивач звертається до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, а також витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Зазначила, що однією сім'єю з відповідачем не проживає на протязі останніх 2-х років, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, має намір розірвати шлюб, але не може цього зробити оскільки має дитину у віці до одного року. За час шлюбу з відповідачем вони мають 2-х спільних дітей, які на даний час проживають з нею та потребують належного матеріального утримання. Стан їх здоров'я задовільний. Позивач не працює оскільки перебуває у відпусті по догляду за дитиною, її співмешканець має тимчасову роботу. Відповідач підтримує відносини з дітьми та періодично надає матеріальну допомогу, якої на її думку, недостатньо для забезпечення потреб дітей. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та зазначив, що згоден виплачувати аліменти у визначеному розмірі на утримання своїх неповнолітніх дітей, за умови того, що мати буде надавати їм можливість зустрічатись з батьком. Додатково повідомив, що з позивачем разом не проживає на протязі близько 2-х останніх років, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка має 3-х неповнолітніх дітей. Стан його здоров'я задовільний, інших непрацездатних членів сім'ї чи родичів, які потребують утримання з його боку він не має. Він працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить близько 1500 грн. на місяць. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. 15 травня 2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с.4). Позивач та відповідач мають спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 7, та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, актовий запис № 13 (а.с.6-7). Згідно довідки про склад сім'ї Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 28 лютого 2014 року № 71 позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON], 2005 р.н. та [PERSON], 2008 р.н. проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] Чоловік - [PERSON], [INFO] з сім'єю не проживає (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від сім'ї та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, не надає у добровільному порядку в достатній кількості кошти на утримання неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір'ю та потребують матеріальної допомоги. Судом також встановлено, що відповідач працює робочим МТФ № 2 ПАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» та має постійне джерело доходу, що підтверджується довідкою про його доходи за останні 6-ть місяців (а.с. 13). Відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка має трьох неповнолітніх дітей в силу чого він приймає участь у їх утриманні. Інших непрацездатних членів сім'ї чи близьких родичів, які потребують фінансового утримання у відповідача не має. Скарг на стан здоров'я з його боку судом не встановлено. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що неповнолітні діти в силу свого віку та розвитку потребують належного утримання від обох батьків, відсутність домовленості між батьками про утримання дітей та виходячи з нездійснення відповідачем, який проживає окремо від дітей, участі в їх утриманні в достатньому обсязі в добровільному порядку, суд приходе до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають повному задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та покладає їх на відповідача. Судові витрати по справі, понесені позивачем, становлять 75,00 грн. на сплату послуг по оформленню позовної заяви (а.с.8). Враховуючи те що позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved