Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

09.11.2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не надав, причини неявки суду неповідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України\~ суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, 04 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 15 ( а.с. 6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №38 (а.с.7). Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на подружнє життя, між ними на протязі тривалого часу втрачено почуття любові один до одного. В жовтні 2016 року шлюбні відносини остаточно припинені, з цього часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що його примирення з відповідачем та збереження сімї неможливе. Угода про місце мешкання доньки між сторонами досягнута вона залишиться проживати з матірю. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~ зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved