Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

09 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним - [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 124. Свої вимоги мотивує тим, що з 04 жовтня 2008 року вони перебувають у зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 124, шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Між сторонами постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені. Сторони шлюбні відносини не підтримують. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливе. У судове засідання позивач не з'явився, у матеріалах справи міститься заяву, в якій [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, проте надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб [NUMBER], 04 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 124. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] (а.с.5). Згідно із копією свідоцтва про народження [NUMBER], [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], про що Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 17 (а.с.4). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно визначення місця проживання дитини, розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Беручи до уваги те, що відповідачем [PERSON] не заявлено вимогу про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України, суд це питання не вирішує, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишиться без змін - [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved