Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

07 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стверджуючи, що 07 липня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який змінив свою назву на ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №ML505/063/2008. У відповідності з пунктом 2 частиною №1 кредитного договору банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 152250 доларів США строком до 07 липня 2023 року. Позивач стверджує в позові, що зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості. Неодноразово з відповідачем було укладено додаткові договори до кредитного договору, умови яких останнім не дотримано, у звязку з чим станом на 04.03.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 162219,84 доларів США (із розрахунку 2621,36 грн. за 100 доларів США) становить 4252365,99 грн., яка складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 133502,81 доларів США (3499589,26 грн.) та відсотків за користування кредитом з 11.08.2014 року у розмірі 28717,03 доларів США (752776,73 грн.). У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №МL-505/063/2008 від 17.03.2008 року в розмірі 4 252 365,99 грн. та покласти на відповідача судові витрати (т. 1 а.с. 2-4). Сторони були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, однак до суду не зявилися та надали до суду заяви про розгляду справи без їх участі (а.с. 7, 8 т. 2). В судовому засіданні 19.10.2016 р. представник позивача підтримав позовні виомги у повному обсягу, а представник відповідача визнав позов частково в розмірі 28000 дол. США. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML505/063/2008 (а.с.6-21 т.1). Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, 30.06.2009 року відповідач змінив свою назву на ПАТ «ОТП Банк» (а.с.26 т.1). У відповідності з пунктом 2 частиною №1 кредитного договору банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 152250,00 доларів США строком до 07 липня 2023 року. Згідно копії договору іпотеки №РМL-505/063/2008 від 07 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі Іпотекодержателем) та [PERSON] (далі - Іпотекодавцем) укладено даний договір, за яким предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1818 га (кадастровий номер 5123782000:02:004:2465), яка розташована за адресою: вулиця М.Грушевського, 41 с. Молодіжне, сільська рада Овідіопольського району Одеської області (а.с.34-60 т. 1). Відповідно до даного договору всі зобовязанняі іпотекодавця по сплаті останнім будь-яких сум, виникають згідно з положеннями кредитного договору №ML505/063/2008, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем 07 липня 2008 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру земельна ділянка площею 0,1818 га (кадастровий номер 5123782000:02:004:2465), яка розташована за адресою: вулиця М.Грушевського, 41 с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області перебуває під обтяженням (заборона відчуження) (а.с.49-53 т.1). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №ML505/063/2008 від 07.07.2008 року станом на 04.03.2016 року існує заборгованість у розмірі 162219,84 доларів США, яка складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 133502,81 доларів США та відсотків за користування кредитом з 11.08.2014 року по 03.03.2016 року у розмірі 28717,03 доларів США (а.с.22. т.1). Згідно досудової вимоги (а.с.24-25 т.1) вбачається, що позивач звертався на адресу відповідача з вимогами погашення заборгованості за кредитним договором, однак борг так і не погашено. Відповідно до ч.1 ст. 546, ст.ст. 553, 572 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою та заставою. Неустойка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (ст.549, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.213 ЦПК України, рішення суду має бути законним і обґрунтованим, суд обґрунтовує свої висновки тільки на тих доказах, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.10 п.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved