Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

09.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про надання неповнолітньому [PERSON], [INFO], багаторазового дозволу на виїзд та в'їзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області та за межі України до досягнення 18 років у супроводі матері, [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 2009 року по 2012 рік. 22 червня 2012 року Ленінським районним судом м.Донецька був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу з відповідачем син, [PERSON] проживає постійно з позивачем. Раніше відповідач надавав згоду у нотаріально завіреній заяві від 24 червня 2014 року на поїздку його малолітнього сина до Російської Федерації, Туреччини та Республіки Кіпр з метою відпочинку у супроводі його матері. Тепер від відповідача не представляється можливим отримати дозвіл на багаторазовий в'їзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області та багаторазовий виїзд за межі України дитини у супроводі матері, у звязку з чим позивач звернувся до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про час та місце розгляду справи був повідомлений телефонограмою та шляхом розміщення повідомлення про виклик учасників процесу на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області від 20.11.2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.06.2012 року рішенням Ленінського районного суду м.Донецька шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, від якого сторони мають сина [PERSON] (а.с. 12, 10). У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Позивач зазначила, що планує здійснити разом із сином тимчасові туристичні поїздки за межі України з метою підвищення освітнього, духовного рівня своєї дитини та оздоровлення, а також у звязку з тим, що зареєстрована у зоні проведення АТО, їй потрібно отримати багаторазовий дозвіл на вїзд та виїзд в район проведення АТО для отримання дитиною медичних послуг у закладах охорони здоровя України. Згідно до ч.2\~ ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до п.18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Згідно до наданих матеріалів справи, відповідач надавав згоду у нотаріально завіреній заяві від 24 червня 2014 року на поїздку його малолітнього сина до Російської Федерації, Туреччини та Республіки Кіпр з метою відпочинку у супроводі його матері, проте зараз у позивача немає можливості зясувати місцезнаходження відповідача та знайти звязок з ним (а.с. 13). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність підстав для ненадання дозволу для виготовлення проїзних документів для виїзду за межі України дитини без згоди батька та з метою підвищення освітнього, духовного рівня дитини та її оздоровлення суд доходить висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди батькаслід задовольнити.

Outcome: approved