Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

08 січня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Першої вінницької державної нотаріальної контори про зняття арештів з майна. Позов мотивовано тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який [INFO] помер. Після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить 2/4 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] адреса до перейменування [ADDRESS] ). З метою прийняття спадщини позивач звернулась до приватного ноаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Павлюк І.І. Під час перевірки документів було з`ясовано, що на квартиру накладені арешти, які позивач просить зняти. З метою з`ясування підстав та обставин накладення арештів позивач звернулась до Державного нотаріального архіву Вінницької області, який своєю Довідкою № 3993/01-14 від 17 грудня 2019 року повідомив, що підставами накладення арештів були повідомлення Ленінського районного суду міста Вінниці від 09 січня 1998 року, 03 лютого 1998 року, 02 березня 1998 року. До центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції Вінницької області був направлений адвокатський запит, у відповідь на який листом від 03 січня 2020 року повідомлено про відсутність будь-яких виконавчих проваджень, які б стосувались чоловіка позивача. Листом Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2019 року повідомлено, що відповідно до алфавітних покажчиків Ленінського районного суду м. Вінниці справи, де учасником є [PERSON] не зареєстровано. Наявність оспорюваних арештів, враховуючи повну відсутність юридичних підстав для їх існування на даний момент, перешкоджає позивачу в оформлені права на спадщину після смерті чоловіка та, відповідно, в подальшій реалізації права власності на квартиру. З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року даний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. У встановлений законом строк від відповідача надійшов відзив, у якому останній не заперечував щодо скасування арештів на квартиру. Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року судом витребувано із КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» інвентарну справу на квартиру, з якої позивач просить зняти арешти, з метою з`ясування підстав їх накладення. Ухвалою суду від 12 березня 2020 року судом витребовувались у Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відомості про судимість [PERSON] (чоловіка позивача). Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року з Вінницького районного суду Вінницької області витребовувалась кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 215 КК УРСР (для огляду в судовому засіданні), а також витребувано копію вироку по даній справі від 06 серпня 1984 року (для долучення до матеріалів цивільної справи). Позивач до судового засідання не з`явився, однак відповідно до поданої її представником [PERSON] заяви, останній просив суд розгляд справи по сутті розглянути у його відсутність, вимоги позову підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У вирішенні даної справи покладається на думку суду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј частка квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаної квартири, по ј, являються [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26 січня 2004 року, зареєстрованого 19 липня 2006 року в КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 13). 27 листопада 2013 року [PERSON] успадкував ј частку квартири після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2286 (а.с. 14). Таким чином після успадкування вказаної частки квартири, [PERSON] належало 2/4 частки. Позивач з 27 квітня 1968 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 3). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Таким чином, в силу ст. 1220 ЦК України, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, щодо майна померлого, в тому числі, і на належних йому 2/4 частки квартири [ADDRESS] . Варто заначити, що Рішенням Вінницької міської ради «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця» від 25 грудня 2015 року № 71, [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] . В ході реалізації своїх спадкових прав, після смерті чоловіка [PERSON] , позивачу [PERSON] стало відомо, що на квартиру зареєстровані обтяження у вигляді арешту. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 19 листопада 2019 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І.І., на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано обтяження - арешти (архівні записи), зареєстрованих 17 липня 2007 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, підстава - ухвала, б/н, Ленінський районний суд м. Вінниці, а саме: 1.реєстраційний номер обтяження 5312046; 2.реєстраційний номер обтяження 5312109; 3.реєстраційний номер обтяження 5315628; З метою з`ясування підстав та обставин накладення вказаних арештів, позивач звернулась до Державного нотаріального архіву Вінницької області, який своєю Довідкою № 3993/01-14 від 17 грудня 2019 року повідомив, що підставами накладення арештів були повідомлення Ленінського районного суду міста Вінниці від 09 січня 1998 року, 03 лютого 1998 року, 02 березня 1998 року. Відмітки про зняття заборони по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори - виявлено (а.с. 8). Із змісту вказаних повідомлень вбачається, що за підписом судового виконавця, Ленінський районний суд м. Вінниці просить Старшого нотаріуса Вінницької державної нотконтори №1 повідомити про заключенні договори на ім`я, зокрема, [PERSON] , прож. [ADDRESS] , якщо такі є, то не проводити ніяких операцій до розпорядження судового виконавця (а.с. 9-11). Листом Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2019 року повідомлено, що відповідно до алфавітних покажчиків Ленінського районного суду м. Вінниці справи, де учасником є [PERSON] не зареєстровано (а.с. 12). До центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції Вінницької області був направлений адвокатський запит, у відповідь на який листом від 03 січня 2020 року повідомлено про відсутність будь-яких виконавчих проваджень, які б стосувались чоловіка позивача (а.с. 17). Судом витребовувалась інвентарна справа на квартиру [ADDRESS] (а.с. 50) з метою з`ясування відомостей про зареєстровані обтяження. При досліджені, докази які свідчили б про обтяження на квартиру, у матеріалах інвентарної справи відсутні. Судом також встановлено, що [PERSON] вироком Вінницького районного народного суду від 06 серпня 1984 року було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 215 ч. 3 КК УРСР (а.с. 93, 94), у зв`язку із чим судом з Вінницького районного суду Вінницької області витребовувалась кримінальна справа, з метою з`ясування відомостей щодо накладення арешту. Згідно з повідомленням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 травня 2020 року, справа № 1-147/1984 не може бути надана суду, оскільки знищена у зв`язку із закінченням строків зберігання, а копія вироку від 06 серпня 1984 року зберігається в підшивці вироків, ухвал Вінницького районного народного суду за 1984 рік (а.с. 92). При дослідженні змісту вказаного вище вироку, судом не встановлено, що в ході розгляду кримінальної справи ухвалювались рішення, пов`язані із арештом майна засудженого [PERSON] . Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з підстав виникнення права власності є спадкування, яке відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України є переходом прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном па власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на зазначене, наявність згаданих вище зареєстрованих обтяжень у виді арештів, враховуючи повну відсутність юридичних підстав для їх існування на даний момент, перешкоджає позивачу в оформленні права на спадщину та, відповідно, в подальшій реалізації права власності на квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved