Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

09.11.2017 позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 250 161,28 грн. та судовий збір у розмірі 3 752,42,00 грн. В позові посилається на те, що відповідно до укладеного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/3451 від 23.05.2007 відповідно до якого [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошей в межах максимального ліміту заборгованості до 25 000 (двадцять п'ять тисяч) євро 00 центів, зі сплатою відсотків та на умовах визначених Договором кредиту. 05.11.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір про внесення змін відповідно до якого, було замінено валюту кредиту на гривню у розмірі 242 942,82 грн. зі сплатою 9,9 % річних на умовах визначених Договором кредиту. На порушення умов договору позичальник не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги. 09.11.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кицюк В.С. 10.11.2017 судом направлено запити до обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 11.12.2017 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 12.12.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 29.05.2018 року о 10 год. 30 хв. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак як вбачається з заяви останній не заперечує про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялась на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, 26.01.2018 року була вручена відповідачу особисто. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/3451 від 23.05.2007 [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошей в межах максимального ліміту заборгованості до 25 000 (двадцять п'ять тисяч) євро 00 центів, зі сплатою відсотків та на умовах визначених Договором кредиту. (а.с.6-8) Також встановлено, що 05.11.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір про внесення змін відповідно до якого, було замінено валюту кредиту на гривню у розмірі 242 942,82 грн. зі сплатою 9,9 % річних на умовах визначених Договором кредиту. (а.с.9) Відповідно до п.1.1.1. договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами зі сплатою 11,65 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку визначеному цим договором, в межах максимального ліміту заборгованості до 25 000,00 центів, з наступним графіком зменшення максимального ліміту заборгованості на кожне 10 число місяця, починаючи з червня 2007. Встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених пп. 1.1, 2.6, 3.2.3, 4.4, 5.4. цього договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Встановлено, що у передбачені строки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 27.09.2017 у останнього утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 250 161,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі - 215 092,35 грн.; заборгованості за відсотками - 26 257,35 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення кредиту - 2 420,85 грн.; заборгованості за несвоєчасне повернення відсотків - 3 875,65 грн.; заборгованості за розміром інфляційних витрат за кредитом - 937,07 грн.; заборгованості за розміром інфляційних витрат за відсотками - 1 577,39 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Зокрема, частина друга цієї статті передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/3451 від 23.05.2007, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 250 161,28 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 3 752,42 грн.

Outcome: approved