Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

09.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15.09.2016 року з нього на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. Крім того, рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.09.2016 року з нього на користь їх повнолітнього сина [PERSON] стягнуто аліменти на час його навчання у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до 2018 року, але не більш ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Рішення набрали законної сили та звернуті до виконання. Таким чином, на даний час з нього утримуються аліменти в розмірі 70% його заробітної плати. Під час спільного сімейного життя, за згодою дружини, на сімейні потреби ними були з його «Універсальної голд» карти знято кредитні кошти, які на теперішній час він змушений сплачувати самостійно в ПриватБанк. Згідно довідки від 18.05.2017 року він має заборгованість за договорами перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Також у нього непогашені зобов'язання перед ПАТ «Райфайзен банк Аваль», «Банк Ренесанс Капітал». Крім того, на теперішній час він змушений винаймати житло, оскільки не має особистого. Грошей, які залишаються після утримання аліментів, йому ледве вистачає на оплату комунальних платежів та харчування, він не може дозволити купити собі найнеобхідніше та розрахуватися за кредитними договорами. Тому просив зменшити визначений судовими рішеннями розміри аліментів з 1/3 частини на 1/5 частину його доходу на кожну дитину. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], яка також представляє інтереси [PERSON], позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивач має достатній дохід, щоб утримувати дітей. Пояснила, що кредитна заборгованість у позивача виникла станом на вересень 2016 року вже була. Крім того, з вимогами про стягнення аліментів вона звернулась лише через 1,5 роки після того, як вони припинили проживати з позивачем однією сім'єю, а тому, вважає що у нього була можливість погасити заборгованість. Крім того, вона також оплачує комунальні послуги, які перевищують витрати позивача. Додала, що сума аліментів, яка стягується з позивача, використовується дітьми самостійно. Вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, тому просила відмовити в їх задоволенні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України. Судом встановлено, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15.09.2016 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.09.2016 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на час навчання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до 2018 року, але не більш ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Рішення набрали законної сили та звернуті до виконання. Отже, за рішеннями суду з позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2/3 частин з усіх видів доходу щомісячно. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13. Звертаючись із позовом про зміну розміру аліментів, позивач, зокрема, вказував на те, що на момент звернення до суду з його заробітної плати утримується 70% його заробітної плати. Грошей, які залишаються після утримання аліментів, йому ледве вистачає на оплату комунальних платежів та харчування, він не може дозволити купити собі найнеобхідніше та розрахуватися за кредитними договорами. Він змушений винаймати житло. В зимовий період він проживати з батьками, так як не взмозі придбати вугілля для пічного опалення. Стягнення аліментів в зазначеному розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище. З представленої суду довідки 81 Професійної пожежної частини ГУДС України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про здійснення відрахувань та виплат за виконавчими документами про стягнення аліментів нарахована заробітна плата позивача у листопаді 2016 р. складає 4208,15 грн., грудні 2016 р. - 2420,29 грн., січні 2017 р. - 1496,57 грн., лютому 2017 р. - 2698,92 грн., березні 2017 р. - 2029,20 грн., квітні 2017 р. - 3650,96 грн. За цей період з нього утримано аліменти на суму 37949,16 грн., отримано заробітної плати 16504,09 грн. (а.с. 20). Посилання позивача на те, що він несе витрати по оренді житла не підтверджені належними доказами, оскільки наданий суд договір оренди домоволодіння від 01.05.2015 р., відповідно до якого [PERSON] винаймає домоволодіння у [PERSON], з внесенням плати за комунальні послуги, був укладений по 2016 рік і у встановленому законом порядку не пролонгований, а чеки на оплату комунальних послуг не підтверджують факт їх оплати саме позивачем. Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що від щомісяця, окрім комунальних платежів, вносить орендну плату в розмірі 500 грн., оскільки договір оренди на який посилається позивач, відповідних умов не містить, а доказів оплату зазначених сум суду також не надано (а.с.21-23). Разом з тим, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача про наявність непогашених зобов'язань перед ПАТ «Райфайзен банк Аваль» та ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно довідки від 18.05.2017 року виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач [PERSON] станом на 18.05.2017 р. має заборгованість по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» сума якої складає 20707,29 грн. (а.с.47). Відповідно до листа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 08.06.2017 р. сума заборгованості перед банком у позивача складає 20 719,85 грн. При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів суд також враховує можливість надання матеріальної допомоги матір'ю дітей [PERSON], яка також має постійне місце роботи. Відповідно до ст.128 КЗпП України встановлює розмір відрахувань із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей до сімдесяти відсотків. Відповідно до рішень суду з позивача підлягає стягненню 70% заробітку (доходу), тобто у максимально можливому розмірі відрахувань із заробітної плати, в зв'язку з чим у відповідача у період з листопада 2016 р. по квітень 2017 р. малась заборгованість. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині зменшення розміру аліментів. Разом з тим, суд не вбачає підстав для зменшення їх до розміру 1/5 частини на кожну дитину, вважаючи зазначений розмір недостатнім для їх належного матеріального забезпечення. При цьому суд, окрім іншого, враховує витрати, пов'язані з навчанням [PERSON] у НТУ «ХПІ», вартість якого відповідно до контракту від 11.08.2014 р. складає 3900 грн. за семестр, на військовій кафедрі, вартість якої відповідно до контракту від 01.06.2016 р. складає 2300 грн. за семестр, а також витрати, пов'язані з проживанням у гуртожитку, що підтверджується відповідними квитанціями. Враховуючи вище викладене, суд вважає встановленим факт погіршення матеріального стану позивача в зв'язку з утриманням двох дітей, стягненням з нього аліментів в розмірі 2/3 частин його доходу, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково та зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Великоновосілківського районного суду від 15 вересня 2016 р. та за рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21 вересня 2016 р., з 1/3 частини до 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно, за кожним виконавчим листом. В зв'язку зі зміною розміру аліментів виконавчі листи, видані на підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 вересня 2016 р. та рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21 вересня 2016 р., підлягають відкликанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial