Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

08 липня 2014 року ТОВ «Горобина» звернулося до Золочівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просило стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики від 14 січня 2014 року у сумі 66 685 гривень 81 копійку, з яких 60 000 гривень сума основного боргу, 2478,90 гривень пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне виконання зобов'язання, 3723,62 гривень інфляційні втрати, 483,29 гривень - 3% річних та судові витрати у сумі 666,86 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 14 січня 2014 року між ТОВ «Горобина» та відповідачем [PERSON] укладено договір безпроцентної позики. Відповідно до умов договору позивач мав передати відповідачу у власність грошові кошти у сумі 60000 гривень, відповідач в свою чергу зобов'язався повернути вказані грошові кошти до 15 лютого 2014 року. Позивачем було видано грошові кошти, проте відповідач прийняті на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість у обумовленому розмірі. Представник позивача Короза Д.С., що діє на підставі довіреності від 01 серпня 2014 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з наведених мотивів. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, просив розгляд справи відкласти так як його 17-річна дитина має повернутися зі школи та буде перебувати вдома одна. Відповідач полишив залу судового засідання після відмови судом у задоволенні клопотання, через відсутність поважної причини. Відповідно до положень ст. 169 ЦПК України полишення відповідачем зали судового засідання не є перешкодою для розгляду справи, в зв'язку з чим судом було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд становив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 січня 2014 року між ТОВ «Горобина» та відповідачем [PERSON] укладено Договір безпроцентної позики (Надалі Договір). Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 4.1 ТОВ «Горобина» передає [PERSON] у власність грошові кошти, останній в свою чергу зобов'язується повернути вказані грошові кошти у обумовлений Договором строк тобто до 14 лютого 2014 року. ТОВ «Горобина» прийняті на себе зобов'язання по Договору по передачі грошових коштів [PERSON] виконало, про що свідчить видатковий касовий ордер від 14 січня 2014 року про видачу грошових коштів. Представник позивача зазначив, що на теперішній час відповідачем суму позики не повернуто. Вирішуючи спір суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ст. 15 ЦК України, Параграфом 1 Глави 71 ЦК України. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтями 1048 ЦК України, обумовлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1050 ЦК України, передбачені наслідки порушення договору позичальником, так якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином судом встановлено, що після укладення між ТОВ «Горобина» та відповідачем [PERSON] Договору, між ними виникли правовідносини, що врегульовані положеннями ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України. Прийняті на себе зобов'язання ТОВ «Горобина» виконала у повному обсязі, надавши [PERSON] обумовлену у Договорі суму грошових коштів. Проте прийняті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконав, в результаті чого позивач набув право не лише на повернення позичених грошових коштів, із процентами на рівні подвійної облікової ставки НБУ, відповідно до положень ст. 1048 ЦК України, а й на застосування заходів відповідальності за прострочення грошового зобов'язання передбачені ст. 625 ЦК України у вигляд нарахування 3% річних та інфляційних витрат. Суд погоджується з приведеними позивачем розрахунками в яких 60 000 гривень сума основного боргу, за період прострочення з 15.02.2014 року по 23.05.2014 року, нараховано суму 2478,90 гривень пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне виконання зобов'язання, 3723,62 гривень інфляційні втрати, 483,29 гривень - 3% річних. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ТОВ «Горобина» з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати: судовий збір 666 гривень 86 копійок.

Outcome: approved