Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

10.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов мотивує тим, що з 19.07.2003 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від спільного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, а тому вона звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу. Стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач повністю усунувся від вихованням дитини та не підтримує її матеріально, а тому позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дочки. На судовий розгляд справи сторони подали заяви, де позивач просить про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що на позовних вимогах наполягає; відповідач зазначив, що на стягнення аліментів згоден та просить розгляд справи провести також без його участі. Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180- 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, 19.07.2003 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками дитини, дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю. Відповідач не надає позивачці коштів на утримання дитини чи іншої матеріальної допомоги. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Відповідач проти позову не заперечує, подав заяву про його визнання. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі, визначеному позивачкою, що відповідають 1/4 частці заробітку та всіх видів доходів відповідача, підлягають задоволенню в повному обсязі, так як відповідач позов визнав, отже він не виконує своїх батьківських обов'язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 10 квітня 2014 року, тобто з дати надходження позову до суду. З врахуванням задоволених позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved