Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

08 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Донецьк, [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 30 січня 1951 року Сталінської державною нотаріальною конторою за реєстром № 3855 і зареєстрованого в Куйбишевському райкоммунхозі м. Сталіно 30.01.1951 року за № 89, [PERSON], який є рідним батьком позивачки, належить житлове будівництво, розташоване у м.Донецьку, [ADDRESS] м. Сталіно ). Будинок був побудований в 1951 році і є спільним майном батьків позивачки [PERSON] і [PERSON], оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1954 року. [INFO] року батько позивачки [PERSON], який постійно проживав у [ADDRESS], помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з домобудівництва, розташованого за вищевказаною адресою. Спадкоємцями за законом 1 черги були: його дружина - [PERSON], яка є матір'ю позивачки та сама позивачка, як дочка спадкодавця. Спадкове майно спадком ці фактично прийняли, оскільки постійно проживали в спадковому будинку, проте юридично це не оформляли. [INFO] року померла мати позивачки [PERSON], яка постійно проживала в спадковому будинку. Позивачка, як дочка є після її смерті спадкоємцем першої черги, також прийняла спадкове майно, оскільки постійно проживає в спадковому будинку, інших спадкоємців немає. Однак оформити свої спадкові права на будинок у нотаріуса позивач не може, оскільки договір на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою не входять у перелік правовстановлюючих документів згідно з чинним законодавством, тобто за станом на 2014 рік, у зв'язку з чим нотаріус П'ятої донецької державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За захистом своїх прав позивач вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Куйбишевської районної у м. Донецьку ради до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу за відсутності представника Куйбишевської районної у м. Донецьку ради у відповідності до закону. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 30 січня 1951 року Сталінської державною нотаріальною конторою за реєстром № 3855 і зареєстрованого в Куйбишевському райкоммунхозі м. Сталіно 30.01.1951 року за № 89, [PERSON], належить житлове будівництво, розташоване у м.Донецьку, [ADDRESS] м. Сталіно ). Будинок був побудований в 1951 році і є спільним майном [PERSON] і [PERSON], оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1954 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно архівної довідки, виданої Державним архівом Донецької області від 26.10.2011 за № 01/1-12/662, рішенням виконкому Донецької міської ради за № 6/95 від 21.03.1968 вулиця [ADDRESS] Куйбишевського району м. Донецька була перейменована у вулицю [ADDRESS] Позивач по справі [PERSON], яка, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, до шлюбу мала прізвище «[PERSON]» є донькою [PERSON] і [PERSON], що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [INFO] року [PERSON], який постійно проживав у [ADDRESS], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 р., яка була чинною на день відкриття спадщини, спадкоємцями за законом 1 черги були: його дружина - [PERSON] та позивачка, як дочка спадкодавця. Спадкове майно спадкоємці фактично прийняли, оскільки постійно проживали в спадковому будинку, проте юридично це не оформляли. [INFO] року померла [PERSON], яка постійно проживала в спадковому будинку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачка, як дочка є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Відповідно до технічного паспорту на житлове будівництво, виданого Науково-виробничим комерційним підприємством ТІД м. Донецька від 29.01.2014, характеристика будівель і споруд така: житловий будинок А-1 будівлі 1951 року загальною площею 44, 2 кв.м, в т.ч. житловою - 25, 5 кв.м. з житловою прибудовою А1-1 будівлі 1974 року загальною площею - 22, 3 кв.м, в т.ч. житловою-13,7 кв.м. (загальною площею житлового будинку А-1 з житловою прибудовою - 66,5 кв.м, в т.ч. житловою-39,2 кв. м), прибудова-а будівлі 1951 року, погреб-al, прибудова-аЗ, тамбур-а4, сараї - В, Д, убиральня - Ж, душ - 3, літня кухня И, гараж - К, трубопровід-О, огорожі № 0, тротуар - І, загальною вартістю 88 959 грн. Інспекцію Державного архітектурно - будівельного контролю було відмовлено у прийнятті будинку до експлуатації, оскільки будівлі до 05 серпня 1992 року в експлуатацію не приймаються. У відповідності з наказом від 09.08. 2012 за № 404 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України індивідуальні будинки будівництва до 05 серпня 1992 року приймаються в експлуатацію згідно висновку про технічний стан будинку КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 19.03. 2013 за №95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт. Відповідно до п. 3.1 Узагальнення Вищого Спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування » зазначено: «Належність правовстановлюючих документі встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документа, на шдставі яких провалитися реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово - комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно - правових акті ». Договір на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою входив в перелік правовстановлюючих документів згідно з чинним на той момент законодавством. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне житлове будівництво не може вважатися самовільним будовою, оскільки побудовано в 1951 році на законних на той час підставах. Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили у часі. Згідно з Висновком ДП « Експертно-технічний центр » від 29.05.2009 вказане житлове будівництво відповідає будівельним нормам і може бути введено в експлуатацію. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 25 лютого 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з тої підстави, що нею не були надані нотаріусу відповідні правовстановлюючу документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації в тих випадках, коли реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27.05.2014, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] - відсутня. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27.05.2014, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] - до П'ятої донецької державної нотаріальної контори 22.02.2014 звернулася [PERSON], відкрита спадкова справа № 128/2014. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved