Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

07 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути аліменти у розмірі 50 відсотків від усіх видів доходів відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 14.08.2008 р., та [PERSON], 03.02.2012 р., оскільки понад рік відповідач проживає окремо та не бере участі у вихованні дітей. В судове засідання позивач та її представник не зявились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, представник відповідача подав заяву в якій просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримав, аліменти просив стягнути у розмірі 1/3 частину усіх доходів. При цьому відповідач у відзиві не погоджується з причинами розірвання шлюбу, та вказує, що завжди прагнув спілкуватися з дітьми, а позивачка створює перешкоди в цьому. Крім того відповідач посилається на те,що на діалог щодо збереження сімї позивачка не йде, в той же час відповідач вказує, що має намір одружитися з цивільною дружиною, яка на даний час вагітна. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.12.2007 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції, актовий запис № 56. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя подружжя не склалося та фактично припинилося з 2014 р., спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує, аліментів відповідач не сплачує, матеріально не допомагає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працює, про що надав довідку з місця роботи, не є інвалідом, інших аліментних обовязків не має. Таким чином, \~ з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Виходячи зі змісту \~ст.181 СК України суд присуджує кошти на утримання дітей \~у частці від доходу, оскільки відповідач має постійне місце роботи, \~в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж \~30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки подана до суду позовна заява\~ містить кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial