Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

09.11.2015р. до Савранського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказала на те, що 05.11.2013р. між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися та були припинені в травні 2015 року. Причиною припинення відносин стало несумісність характерів, різність поглядів на життя, неврахування думок один одного при вирішенні сімейних питань, що породжувало сварки та суперечності. Крім того, позивач зловживає спиртними напоями. Позивач проживає у своїх батьків в [ADDRESS], а відповідач - в [ADDRESS]. Сторони перестали вести сумісне господарство, а їхні шлюбно-сімейні відносини скінчилися та вони не мають наміру їх відновлювати. Зазначені обставини стали причиною звернення позивачем до суду з позовом про розірвання шлюбу. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про неможливість явки в судове засідання та про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача (а. с. 11). Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 10). Про причини неявки суд не повідомив та не надав заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену ним у заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. 05.11.2013р. між сторонами зареєстрований шлюб ( свідоцтво про укладення шлюбу видано повторно 27.10.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №67 (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №22 ( а.с.5). Крім того, позивач надала суду заяву про те що, після розірвання шлюбу, змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]» ( а.с.11) За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає. Відповідно до ст. 113 СК України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначеного, вимога [PERSON] про зміну прізвища на дошлюбне «[PERSON]» відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved