Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

09 грудня 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 23 вересня 2005 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів і зловживання останнім алкогольними напоями, що призводить до сварок та негативно впливає на розвиток дітей. 15 липня 2014 року вона переїхала разом з дітьми на постійне проживання до батьків у с. Брониця. Подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Ухвалою суду від 29 грудня 2014 року за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам був наданий термін для примирення 2 місяці. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному об'ємі з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що не бажає зберегти сім'ю і просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і заперечив розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Броницькою сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 7). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). З 15 липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Протягом наданого судом за клопотанням відповідача двох місячного терміну для примирення подружжя не примирилося, позивачка [PERSON] категорично не бажає проживати з відповідачем у шлюбі і зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить інтересам позивачки, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Підстав для надання повторно відповідачу [PERSON] терміну для примирення немає. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому підстави змінювати їй прізвище відсутні. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати, згідно зі ст. 79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі витрати на правову допомогу. Згідно з наданою квитанцією до прибуткового касового ордера № 14/25 від 09.12.2014 року (а.с. 10), [PERSON] понесені витрати на правову допомогу, що полягала у підготовці адвокатом [PERSON] цивільного позову, у розмірі 100 грн., які, з огляду на те, що позов задоволено повністю, належить стягнути на користь позивачки з відповідача [PERSON] Окрім того, при подачі позову до суду позивачкою [PERSON] понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1), що передбачений підпунктом 3 пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», які необхідно стягнути на її користь з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved