Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

08.05.2017 року позивач звернулась в суд із цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2 500, 00 грн. до досягнення 23 років або закінчення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який 26.04.2002 року розірваний. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не бере участі в матеріальному забезпеченні сина. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому весь тягар виховання та забезпечення дитини лежить на позивачу. Син сторін навчається на факультеті стоматології, закінчує перший курс, вартість якого становить 13 888 грн. перше півріччя та 13 900 грн. друге півріччя. Тому враховуючи наведене вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання сина, тому просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак з'явився її представник, який заявлені позовні підтримав та просив такі задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1 400, 00 грн. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 26.04.2002 року, актовий запис про розірвання шлюбу № 99, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] виданим 26.04.2002 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим 15.12.1998 року. Згідно довідки Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького № 998 від 07.08.2017 року, [PERSON], являється студентом 2 курсу стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького на контрактній основі, термін навчання до 30.06.2021 року. Згідно договору від 08.08.2016 року укладеного між Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького в особі ректора Зіменковського Бориса Семеновича (виконавець) та [PERSON] (замовник), виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON] (денне, стоматологія, лікар-стоматолог) вартість освітньої послуги становить 153 480, 00 грн., за 1 курс - 27 776, 00 грн., за 2 курс - 29165, 00 грн., за 3 курс - 30 623, 00 грн., за 4 курс - 32 154, 00 грн., за 5 курс -33762 грн. Судом встановлено, що за перший семестр навчання [PERSON] здійснено проплату у розмірі 13 888, 00 грн., що стверджується квитанцією № 32 від 08.08.2016 року, 14.07.2017 року здійснено проплату за 1 семестр 2 року навчання [PERSON] у розмірі 14 500, 00 грн., що стверджується копією квитанції № 31 від 14.07.2017 року. Відповідно до вимог ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень п. 20 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином, віку, який перевищує 18 років але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на те, що особа, яка досягла повноліття, продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги ті обставини, що обов'язок з утримання дітей покладено на обидвох батьків, що відповідач і не заперечив та визнав заявлені позовні вимоги частково, із врахуванням обставин визначених у ст. 182 СК України, з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 400, 00 грн., щомісячно, починаючи з 08.05.2017 року і до досягнення ним двадцяти трьох років або припинення навчання. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: partial