Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

08.12.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів у порядку регресу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 15 171,53 грн. суми погашеної заборгованості відповідача за кредитним договором № ЗНП-00000146 від 31.12.2010 та 1 517,15 грн. сплаченого ним виконавчого збору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов, надав пояснення, аналогічні тим, що наведені в позовній заяві, та просив задовольнити його позовні вимоги. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився повторно. Від громадянина [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він повідомляє, що [PERSON], який є його батьком, не може з'явитися в судове засідання за станом здоров'я, але при цьому не надав ніяких підтверджуючих документів. Відповідач [PERSON] заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав, та сам про причини своєї неявки в судові засідання суду не повідомляв, документів, які б підтверджували поважність причини його неявки до суду як 06.03.2017, так і 18.04.2017, не надав. У зв'язку з вказаними обставинами, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, подані позивачем на підтвердження своїх вимог, суд встановив такі обставини справи і дійшов таких висновків. 31.12.2010 між відповідачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений Кредитний договір № ЗНП-00000146, за умовами якого він отримав у строкове платне користування кошти в розмірі 11 500,00 грн. до 31.12.2010 з умовою щомісячного повернення кредиту та сплатою 4 % за користування кредитом.З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідача 31.12.2010 між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Злагода» був укладений Договір поруки № 00000146-П, за умовами якого він взяв на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність у разі неналежного виконання своїх кредитних зобов'язань [PERSON] перед кредитором - КС «Злагода».У зв'язку із тим, що [PERSON] не виконував належним чином своїх зобов'язань за Кредитним договором, КС «Злагода» звернулась до суду з позовом про примусове солідарне стягнення з позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] суми боргу. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2011 в цивільній справі № 2-1612-2011 стягнуто з [PERSON] та з [PERSON] солідарно на користь КС «Злагода» заборгованість за кредитним договором № ЗНП-00000146 від 31.12.2010, яка складається: з суми неповернутого кредиту в розмірі 11 500,00 грн., несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 2 602,91 грн., пені за прострочення платежу в розмірі 1 068,62 грн., а всього: на загальну суму 15 171,53 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 20.11.2011. Оскільки наведені вище обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, то відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України вони не доказуються при розгляді цієї справи. Зазначене рішення суду виконувалося в примусовому порядку Уманським міським відділом ДВС Уманського МРУЮ. 23.10.2014 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у зв'язку із фактичним повним його виконанням. Так вся сума боргу за кредитом, яка стягувалась на підставі рішення суду, була сплачена [PERSON] на користь КС «Злагода»: 1 328,61 грн. було утримано і перераховано відділом ДВС із його заробітної плати, а решту суми боргу він погасив шляхом внесення коштів до каси КС «Злагода». Також [PERSON] сплатив і виконавчий збір в сумі 1 517,15 грн. Наведені обставини підтверджені Постановою державного виконавця від 23.10.2014, Довідками Уманського МВ ДВС Уманського МРУЮ від 26.11.2014 за № 1129-7, від 12.05.2015 за № 7369-7, Довідкою КС «Злагода» від 20.03.2017 за № 15. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись порукою. Згідно з нормами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Нормами статті 556 ЦК України визначені права поручителя, який виконав зобов'язання. Так, згідно з цією статтею після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. У п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України також передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов'язку в натурі. Отже, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] існують грошові зобов'язання, що грунтуються на Кредитному договорі № ЗНП-00000146 від 31.12.2010 і Договорі поруки № 00000146-П від 31.12.2010 та виникли відповідно до норм ч. 2 ст. 556 ЦК України у зв'язку з переходом до поручителя [PERSON] всіх прав кредитора за Кредитним договором. На час розгляду справи в суді [PERSON] як боржник у зобов'язанні не повернув [PERSON] як кредитору суму боргу в розмірі 15 171,53 грн., яка була сплачені позивачем на виконання кредитних зобов'язань відповідача перед Кредитною спілкою. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми погашеного боргу в розмірі 15 171,53 грн. є законною, обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача сплаченого [PERSON] на користь Уманського МВ ДВС виконавчого збору в сумі 1 517,15 грн., то ця вимога задоволенню не підлягає, враховуючи такі мотиви. Підстави, з яких виникають цивільні права і обов'язки, передбачені ст. 11 ЦК України. Як було зазначено вище, до поручителя, який виконав зобов'язання за боржника, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні (ч. 2 ст. 556 ЦК України). Виконавчий збір не є частиною прав кредитора за Кредитним договором. Ці кошти були стягнуті державним виконавцем з [PERSON] внаслідок невиконання ним як боржником рішення суду добровільно у встановлений строк (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, у редакції яка діяла станом як на день видачі судом виконавчого листа, так і закінчення виконавчого провадження). Позивач під час судового розгляду не обгрунтував і не доказав наявність передбаченої законом підстави для стягнення з відповідача коштів, сплачених як виконавчий збір під час здійснення примусового виконання рішення суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову в розмірі 501,10 грн.

Outcome: partial