Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що між нею та відповідачем [PERSON] була досягнута домовленість, відповідно до якої [PERSON]. продає, а вона, [PERSON] купує квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В якості забезпечення умов договору, 19 жовтня 2015 року вона передала [PERSON] аванс в сумі 1 000 доларів США. Через деякий час [PERSON] повідомив, що він відмовляється продавати квартиру, в той же час, не повернув їй суму авансу. Станом на 04 листопада 2015 року курс долара США по відношенню до гривні України, встановлений НБУ складає 2301,9410 грн. за 100 доларів США, в зв'язку з чим, сума заборгованості становить 23 010 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON], посилаючись на вимоги ст.ст. 202, 203, 216, 220, 570, 635, 657 ЦК України, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 23 010 грн., отримані ним на виконання нікчемного правочину. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, просила суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість, відповідно до якої [PERSON]. продає, а [PERSON] купує квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], тобто, між сторонами укладена угода купівлі-продажу. В якості забезпечення умов договору, 19 жовтня 2015 року [PERSON] передала [PERSON] аванс в сумі 1 000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. На підставі ч. 1 ст. 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За вимогами ч. 1 ст. 203 ЦК України - однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину є відповідність правочину вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 657 ЦК України - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Також, на підставі ч. 1 ст. 635 ЦК України - попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України - у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Оскільки між сторонами був укладений договір щодо нерухомого майна, який не був посвідчений нотаріально, зазначений договір, у відповідності до ст. 220 ЦК України є нікчемним. На підставі ст. 116 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинен повернути позивачу все, що отримано на виконання нікчемного правочину. Станом на 04 листопада 2015 року курс долара США по відношенню до гривні України, встановлений НБУ складає 2301,9410 грн. за 100 доларів США, в зв'язку з чим, сума заборгованості становить 23 019, 41 грн. (1 000 доларів США х 2301,9410) В той же час, суд не має права виходити за межі позовних вимог, в зв'язку з чим, оскільки [PERSON] просила суд стягнути на її користь 23 010,00 грн., стягненню на її користь підлягає саме зазначена сума. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданого платіжного доручення, позивач поніс судові витрати в сумі 487,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved