Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

09.01.2014 р. позивач звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ними права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], який заповідала своє спадкове майно позивачу. Частина спадкового майна, належного спадкодавцеві, а саме приватизована земельна ділянка за адресою [ADDRESS] площею 0, 0768 га, належна спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2009 р., залишилася неохопленою заповітом спадкодавця, оскільки останній не встиг зареєструвати її в ДЗК та відповідно не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна,а а саме житловий будинок [ADDRESS], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно позивачу було відмовлено. З вищевикладених підстав, позивач змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив розгляд справи проводити у відсутності його представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч.1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON], який помер [INFO] (а.с.7, 10). Із матеріалів спадкової справи № 788/2013 до майна померлого [PERSON] не вбачається наявність інших спадкоємців, крім позивача (а.с.30-71). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 14.12.2013 р. Першою Павлоградською держнотконторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю у позивача державного акту на вищезазначену земельну ділянку (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із витягу з технічної документації від 24.12.2013 р. вбачається, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 15.09.1997 р. спірна земельна ділянка належала [PERSON]. (а.с.15). Вказана земельна ділянка перейшла у власність спадкодавця [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2009 р., виданого Першою Павлоградською держнотконторою (а.с.11). Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], до складу якої входить спірна земельна ділянка, позовні вимоги про визнання права власності позивача на вказану земельну ділянку підлягають задоволенню.

Outcome: approved