Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

08 грудня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на гаражний бокс № 713, розташований в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 222б. Свої вимоги мотивує тим, що 05 червня 2017 року помер батько позивача [PERSON], який був власником зазначеного гаражного боксу. Після смерті батька позивач та [PERSON] прийняли спадщину, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], підтвердженням чого є відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, видані державним нотаріусом Пятої державної нотаріальної контори [PERSON] від 27 травня 2015 року. Згідно довідки № 121 від 13 жовтня 2017 року, виданої Товариством індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» батько позивача [PERSON] був членом зазначеного товариства, яке розташовано у м. Львів на вул. Кульпарківській, буд. 222б, і згідно рішення Залізничної ради народних депутатів № 11 від 25 січня 1997 року йому належав гаражний бокс № 713 у вказаному товаристві. Проте за час життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на цей обєкт нерухомості. Внаслідок чого позивач не може оформити у встановленому законом порядку право на спадщину на зазначений гаражний бокс. У звязку з цим позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до суду з позовною заявою про визнання права в порядку спадкування на гаражний бокс № 713, розташований в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 222б. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника, які у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, однак від представника позивача надійшла заява, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, однак подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Треті особи Товариство індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат», [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилась, в поданих поясненнях позовні вимоги підтримали, просили розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, в тому числі копію спадкової справи № 278/2015, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1\~ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч.2\~ст.16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що 05 червня 2010 року помер [PERSON] батько позивача, який був власником гаражного боксу № 713, який розташований в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 222б./а.с.6/ Після смерті батька, його син [PERSON] разом з [PERSON] прийняв спадщину, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS]. /а.с.7-16/ Згідно ст.ст.\~1216,\~1222,\~1223 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копією свідоцтва про народження від 21 березня 1991 року підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON]. Крім цього, свідоцтвом про право на спадщину від 27 травня 2015 року підтверджується те, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 216616 від 08 червня 2010 року, [PERSON] помер 05 червня 2010 року /а.с. 6/. Відповідно до довідки № 121 від 13 жовтня 2017 року, виданої [PERSON], він є членом Товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» і йому належить гаражний бокс № 713 в зазначеному товаристві /а.с. 17/ Згідно із розясненнями, викладеними у постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року за\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Як вбачається із розяснень, даних в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ №5 від 04.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята\~статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Довідкою Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 2/15379 від 23 листопада 2017 року, яка видана [PERSON] підтверджується, що гаражний бокс № 713 в зазначеному Товаристві не зареєстрований. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцем право власності на гараж не оформлено у встановленому законом порядку, що позбавляє права спадкоємця оформити спадщину у встановленому законом порядку. Однак, як вбачається з долучених до матеріалів справи пояснень, третіх осіб, а саме Товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» [PERSON]- батько позивача, був членом вказаного товариства. Згідно рішення виконавчого комітету Залізничної ради народних депутатів № 11 від 25.01.1997 року і його належить гаражний бокс № 713. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що гаражний бокс № 713 побудований на відведеній товариству земельній ділянці згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 12.05.1994 року № 578. Також суд бере до уваги пояснення Товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» згідно яких [PERSON] батько позивача, вступний внесок сплатив в повному обсязі, та заборгованостей по членських внесках станом на 07.08.2018 року в останнього не було. Згідно письмових пояснень третьої особи [PERSON], останній відомо, що її брат позивач у вказаній справі, не може у встановленому законом порядку, оформити право на спадщину на спірний гаражний бокс. Крім того, зазначає, що вона, як спадкоємець першої черги спадкування відмовляється від будь яких спадкових прав на вказаний вище гаражний бокс, та просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Зі змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, з огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] належав гаражний бокс № 713 в Товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат», що розташований у м. Львові по вул. Кульпарківський, буд. 222б, проте він не зареєстрував у встановленому порядку право власності на вказане майно. Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] має право на спадкове майно, в тому числі на гаражний бокс № 713 в зазначеному товаристві, а тому суд дійшов переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved