Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

09 липня 2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу з особою, засудженою до позбавлення волі, зазначивши в якості заінтересованої особи [PERSON] Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що перебуває у шлюбі із заінтересованою особою від січня 2017 року. На час реєстрації шлюбу і дотепер заінтересована особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Від шлюбу заявниця дітей не має. Взаємини розладилися, спільного господарства подружжя не веде, шлюбних відносин не підтримує. Зберігати сім'ю заявниця не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1, 2, 11). У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що познайомилась із заінтересованою особою під час його перебування у місцях позбавлення волі, шлюб виявився помилкою і має винятково формальний характер. Заінтересована особа до суду не з'явилася, відбуває покарання у Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)», копії ухвали про відкриття провадження у справі, заяви з додатками отримав, просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.а.с. 18, 19). Суд, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частин 1, 3 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі статтею 112 СК, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин у порядку частини 1 статті 10 СК, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що заявниця та заінтересована особа перебувають у шлюбі від 19.01.2017 року. Шлюб зареєстровано Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 07) (а.с. 8). Шлюб було укладено під час відбування заінтересованою особою покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)». Кінець строку відбування покарання - 30.03.2024 року (а.с. 9). Від шлюбу подружжя дітей не має, спільного господарства не веде, шлюбних відносин не підтримує. За час шлюбу подружжя спільне майно не придбавало. Заявниця зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я по суті не була утворена, отже, її збереження неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. При цьому з огляду на бажання заявниці суд вважає за необхідне змінити її прізвище на дошлюбне - [PERSON]. У порядку статті 141 ЦПК, зважаючи на те, що заявниця при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору (а.с. 5), судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: approved