overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

10.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.04.2011 року виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №20. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з червня 2016 року, проживають вони окремо один від одного, спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, спільне проживання та виховування дітей. У зв'язку з цим в сім'ї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми.. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними немає. Вважала, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище без зміни. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюбу та копії свідоцтва про народження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2011 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а. с. 4, 5). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про розділ майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору (а. с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

10.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з 11.06.2011 року сторони перебувають у шлюбі, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 11.06.2011 року сторони перебувають у шлюбі, а.с., 4, відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, а.с. - 5. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

10.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 23.06.1979 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сімї неможливо. В судове засідання позивачка не зявилася подавши клопотання про розгляд позову без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.06.1979 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-СГ № 415702. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач клопотань про можливість збереження шлюбу не заявив, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

10.05.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття, щомісячно. Зазначила, що відповідач є батьком її сина, який перебуває на її утриманні. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а їй самій утримувати сина дуже складно. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 214215 (а.с.3). З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 10.05.2017 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

10.05.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 9160 грн. заборгованості по заробітній платі, мотивуючи тим, що з 01.08.2016 року по даний час працює у відповідача на посаді комірника. Протягом 4 місяців відповідач не виплачує заробітну плату, вимоги про її виплату ігнорує. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує частково в сумі 8751,36 грн., оскільки відповідачем виплачено 1848,43 грн., погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся за своїм місцезнаходженням. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач з 01.08.2016 року по теперішній час працює у відповідача на посаді комірника відділу матеріально технічного постачання, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-ІІ №0750102, довідкою ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» від 04.05.2017 року №240. Із наданого позивачем розрахункового листа за червень 2017 року борг по заробітній платі за відповідачем становить 8751,36 грн.. Таким, чином позов ґрунтується на вимогах ст. 115 КЗпП України, відповідно до якої заробітна плата має виплачуватись працівникові не рідше двох разів на місяць, що відповідач не виконує. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

10.05.2017 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача. Судом встановлено, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2017 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Апостолівського\~ районної державної адміністрації,\~ про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено повністю. Однак судом не вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевказане суд вважає, що заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

10.05.2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 29.11.2013 року відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 13.04.2017 року склала в сумі 15356 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 486,98 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 10661,59 грн., заборгованість за комісією в сумі 3000 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 707,43 грн., прохає стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15356 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. 10.05.2017 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

10.05.2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що 18.07.2013 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 18.07.2013 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26003054302652 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 10 800 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. Враховуючи відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, та відповідно до ст.ст.51, 52, 598-609 ЦК України, ст.ст 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Тож враховуючи той факт, що фізичну особу-підприємця [PERSON] було виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

10.05.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~ - [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер 26.12.2015 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги, крім нього спадкоємцем є дочка спадкодавця [PERSON] з якою у позивача виник спір щодо вказаної вище квартири, тому він змушений звернутись до суду. У судове засідання позивач не зявився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, згідно якої вона просить розглядати справу за її відсутності та одночасно повідомляє, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

10.05.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] селищної ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що його батько [PERSON], який помер 23.06.2010 року і після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,94 га. (кадастровий номер 1825855600:06:000:0381), яка розташована на території [PERSON] селищної ради,\~ Чуднівського району, Житомирської області. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, не має. У судове засідання сторони не зявились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про слухання справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови сільської\~ ради [PERSON] згідно якої [PERSON] селищна рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника селищної ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

10.05.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON], які померли 31.01.2007 року і після їх смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 2,4917 га. (кадастровий номер 1825887800:01:000:0049) та 3,6325 га. (кадастровий номер 1825885200:04:000:0155), що розташовані на території [PERSON] сільської ради,\~ Чуднівського району, Житомирської області. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, не має. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.\~\~ У судове засідання сторони не зявились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про слухання справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови сільської\~ ради [PERSON], згідно якої [PERSON] сільська рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved