Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

10.05.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення сум позики, трьох відсотків річних та інфляційних збитків за прострочення виконання договорів позики з [PERSON]- в загальній сумі 2 460 305,41 грн. за договорами позики від 21.06.2012 р. на суму 25 000 дол. США (629 066,80 грн. - сума позики за курсом НБУ станом на 10.05.2016р., 94 360,02 грн. - три відсотки за прострочення строку виконання договору за період з 2012р. по 2016 р. та 1 071929,82 грн. - інфляційні збитки), за договором позики від 04.12.2013 р. на суму 10 000 дол. США (251 626,72 грн. - сума позики, 30 195,20 грн. - три відсотки від простроченої суми за період з 2013 р. по 2016 р. та 174 125,69 грн. - інфляційні збитки) та за договором позики від 04.12.2013 р. на суму 13 000 дол. США (327 114,73 грн. - сума позики, 284 589,82 грн. - три відсотки місячних за період з грудня 2013 р. по 2016 р. та 226 363,39 грн. - інфляційні збитки), з [PERSON] - 686 563,50 грн. за договором позики від 24.05.2013 р. на суму 15 000 дол. США. (377 440,08 грн. - сума позики, 45 292,80 грн. - три відсотки річних за період з 2013 р. по 2016 р.) та 263 830,61 грн. - інфляційні збитки). Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2012 р. [PERSON] позичив у нього 25 000 дол. США строком повернення - до 21.06.2014 р., 04.12.2013 р. - у [PERSON] - 10 000 дол. США до 04.12.2014 р. та 04.12.2013 р. - у [PERSON] - 13 000 дол. США до 01.10.2014 р. під 3 5 місячних, а 24.05.2013 р. [PERSON] у нього - 15 000 дол. США строком до 24.05.2014 р. 01.04.2015 р. між нею та [PERSON] було укладено два договори цесії - відступлення права вимоги за двома договорами позики від 04.12.2013 р. У зв'язку з невиконанням відповідачами зобов'язань за вказаними чотирма договорами позики просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлялись у відповідності до ч.5 ст.74 та ч.8 ст. 76 ЦПК України належним чином, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача (а.с.82-83). Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розписці від 21.06.2012 р. [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 202,50 грн., що складало 25 000 дол. США, які зобов'язався повернути в строк до 21.06.2014 р. (а.с.84). Згідно розписці від 04.12.2013 р. [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 10 000 дол. США, які зобов'язався повернути в строк до 04.12.2014 р. (а.с.86). За розпискою від 04.12.2013 р [PERSON] отримав від [PERSON] у позику 13 000 дол. США під 3 5 місячних, які зобов'язався повернути в строк до 01.10.2014 р. (а.с.87). За розпискою від 24.05.2013 р. [PERSON] отримала від [PERSON] 122 550 грн., що складало 15 000 дол. США, які зобов'язалась повернути в строк до 24.05.2014 р. (а.с.85). За договорами цесії від 01.04.2015 р. [PERSON] відступив [PERSON] право вимоги за двома договорами позики від 04.12.2013 р., укладеними 04.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] (а.с.88-89). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, а тому в разі невиконання боржником грошового зобов'язання й після ухвалення рішення про повернення боргу вимоги кредитора про стягнення з боржника відсотків за користування кредитом є правомірними. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Згідно офіційному курсу НБУ станом на 04.08.2016 р. 100 доларів США становлять 2481,60 грн. Оскільки відповідачі свої зобов'язання щодо повернення грошових сум не виконали, з останніх на користь позивача підлягає стягненню: 1) з [PERSON] на користь позивача: - за договором позики від 21.06.2012 р. - 655 584,33 грн., з яких: 620 400,20 грн. - сума позики, 35 184,13 грн. - три відсотки річних (620 400,20 грн. (25 000 дол. США х 2481,6008 грн./100) + 35 184,13 грн. (1 417,80 дол. США (25 000 х 3% х 680 днів ( з 21.06.104 р. по 10.05.2016 р.)/365/100) х 2481,6008/100 грн.)); - за договором позики від 04.12.2013 р. - 258 847,83 грн., з яких: 248 160,08 грн. - сума позики, 10 687,75 грн. - три відсотки річних (248 160,08 грн. (10 000 дол. США х 2481,6008 грн./100) + 10 687,75 грн. (430,68 дол. США (10 000 дол. США х 3% х 524 дня (з 04.12.2014 р. по 10.05.2016) /365/100) х 2481,6008 грн./100)); - за договором позики від 04.12.2013 р. - 338 199,25 грн., з яких 322 608,10 грн. - сума позики, 15 591,15 грн. - три відсотки місячних (332 608,10 грн. (13 000 дол. США х 2481,6008 грн./100) + 15 591,15 грн. (628, 27 дол. США (13 000 дол. США х 3 % х 578 днів (з 01.10.2014 р. по 10.05.2016 р./365/100) х 2481,6008/100 грн.)), а усього: 1 252 631,41 грн.; 2) з [PERSON] на користь позивача за договором позики від 24.05.2013 р. - 394 207,25 грн., з яких: 372 240,12 грн. - сума позики, 21 967,13 грн. - три відсотки річних (372 240,12 грн.(15 000 дол. США х 2481,6008/100 грн.) + 21 967,13 грн. (885,20 дол. США (15 000 дол. США х 3 % х 718 днів (з 24.05.2013 р. по 10.05.2016 р.) /365/100) х 2481,6008/100 грн.)). Разом з цим, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних збитків задоволенню підлягати не можуть, оскільки індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики України і визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Визначення в договорі грошових зобов'язань у іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов'язаних зі знеціненням боргу, визначеного в іноземній валюті. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial