Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

09 липня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON], [INFO] р.н, ідентифікаційний номер: [NUMBER] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] а саме будинок загальною площею 97 м.кв, та прибудовами площею 18,1 та 6,8 кв.м. який складається з житлових кімнат площею, 11,9, 8.1,20,4,21,6 кв.м., коридорів площею 5,3 та 12.9 кв.м. кухнею 7,7, кладовою 4,8 кв.м при ньому господарські будівлями і споруди сарай 11,3 кв.м.сарай 30,7, сарай 15,1 кв.м., сарай 7,6 кв.м. погріб 27,5 кв.м., туалету 1 кв.м. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] року помер дід позивача - [PERSON], після якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS] щодо якого останнім було складено заповіт на користь позивачки, яка у зв'язку з цим за заявою прийняла вказану спадщину однак її не оформила за відсутності правовстановлюючих документів з причини відмови у цьому нотаріусом. Спадкодавець за життя вказані документи на будинок не отримував, право власності на нього не реєстрував, а отже в судовому порядку має бути встановлено факт належності останньому вказаної нерухомості на праві власності, що передбачає його віднесення до спадкової маси. Оскільки оформлення вказаних спадкових прав у позасудовому порядку неможливе, із вказаних причин, позивач звернувся до суду із вказаними вимогами. Відзив на позов не подано. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судового рішення на стадії підготовчого судового провадження. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, перевіривши зазначені сторонами обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується актовим записом № 14 складеного 23 жовтня 2013 року Давидово-Брідською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 23 жовтня 2013 року). Згідно з заповітом від 22 квітня 2009 року посвідченого секретарем Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області [PERSON]. [PERSON] заповідав [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не вкладалося, майнові права та майнові обов'язки і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право. Згідно з листом завідувача Великоолександрівської державної нотаріальної контори, виданим 14 березня 2016 року № 232/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що ним не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок складеним 27 лютого 2014 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,2135 га, та складається з житлового будинку літ. А, площею 97 кв.м, прибудови літ. а, площею 18,1 кв.м, прибудови літ. а1, площею 6,8 кв.м, погрібу літ. Б, площею 27.5 кв.м, сараю літ. В, площею 11,3 кв.м, сараю літ. Г, площею 30,7 кв.м, сараю літ. Д, площею 15,1 кв.м, сараю літ. Е, площею 7,6 кв.м, туалету літ. Ж, площею 1 кв.м, воріт № 1, хвіртки № 2, огорожі № 3, водопроводу № 4. Згідно з довідкою виданою сільським головою Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області 12 липня 2018 року № 607 вказаний житловий будинок належить [PERSON] на підставі рішення № 214 від 12 грудня 1989 року виконавчого комітету Великоолександрівської районної ради Херсонської області. Згідно з витягом із погосподарської книги № 4 за 2011 - 2015 роки, особовий рахунок [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], голова вказаного господарства до моменту смерті був [PERSON]. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування прав спадкодавця, які за життя не були за ним визнані у встановленому законом порядку, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті діда, у встановленому законом порядку, а отже має право ставити на вирішення суду питання про наявність відповідних прав у спадкодавця, які останній набув за життя та заявляти про свої права на нього у порядку спадкування. Суд установив, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця шляхом подання до нотаріального органу заяви про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк, а отже має право вимагати визнання за ним права на спадщину, що не була оформлена, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками. Суд установив, що вказаний житловий будинок побудовано у 1950 році, а отже згідно зі статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності для осіб за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад здійснюється на підставі заяви особи-власника та надання необхідних документів. За життя вказана особа відповідної заяви та документів не подавала, а на даний час дотримання визначеної процедури щодо оформлення права власності є неможливим. Згідно із вказаним технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, зазначений будинок і більшість господарських споруд збудовані у 1950 році тобто до 05.08.1992 року. З урахування вищевикладеного суд дійшов висновку, що померлий за своє життя правомірно придбав житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки його збудовано у відповідності до вимог законодавства, яке діяло на час зведення, на виділеній земельній ділянці, з дозволу сільської ради, придатне для проживання, будь-які спори з приводу його використання відсутні і органи місцевого самоврядування таке право не оспорюють. Зазначене є підставою для включення житлового спірного житлового будинку до складу спадкового майна і вирішення питання про права на нього спадкоємців. З огляду на те, що нотаріальним органом позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав правомірно, за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, що виключає можливість видачі свідоцтва про право на спадщину, суд констатує невизнання права позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, яке може бути захищене в судовому порядку. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Увалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який прийняв спадщину у виді вказаного майна, що належало спадкодавцю на праві власності, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивач будучи спадкоємцем за заповітом прийняв спадщину у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця, у виді спірного житлового будинку, яке належало останньому на момент смерті та не припинилось у зв'язку з цим. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України) судові витрати у виді сплаченого позивачами судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції органу місцевого самоврядування, представником відповідача позовні вимоги не заперечувалися та учать відповідного органу обумовлена встановленими законом повноваженнями та особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved