Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до[PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Фастівецької сільської ради Фастівського району про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що Службою у справах дітей та сім'ї Фастівської РДА було вивчено питання утримання та виховання [PERSON] малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. В ході перевірки встановлено, що відповідачка є біологічним батьком малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Батько дітей передбачених законом обов'язків щодо виховання та розвитку синів не виконує, з ними не проживає. У матері малолітніх дітей [PERSON], [INFO] відібрано дітей без позбавлення її батьківських прав. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2013 року і до досягнення повноліття дітей. Заборгованість по аліментах станом на 01.07.2018 року становить 97 473,39 грн. Також позивач зазначає, що хлопчики перебувають у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації. Гр. [PERSON], усвідомлюючи значення своїх дій, відмовляється від виконання батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що свідчить його заява від 21.07.2018 року. [PERSON] не бачиться з дітьми, ніякої матеріальної допомоги їм не надає, не піклується про стан їх здоров'я, не цікавиться їхніми успіхами, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з ними. На підставі зазначеного просили позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на користь Служби у справах дітей та сім'ї Фастівської районної державної адміністраціїу розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до судуі до досягнення дітьми повноліття. 13 серпня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Тричі, в підготовче судове засідання відповідач не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року клопотання позивача задоволено та до участі у справі залучено [PERSON], в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог. Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити шляхом ухвалення заочного рішення та надала пояснення згідно змісту позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про його виклик до суду. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа Орган опіки та піклування Фастівецької сільської ради Фастівського району в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Третя особа-керівник «Дитячого християнського будинку»,- [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області та 26 березня 2012 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.8-9/. Згідно вищезазначених свідоцтв про народження вбачається, що у графі мати записано «[PERSON]», а у графі батько - «[PERSON]». Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2013 року і до повноліття дітей /а.с.12/. Згідно рішення №8/1 від 04.07.2018 року Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області вирішено відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у матері [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав, в зв'язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров'я малолітніх дітей /а.с.13/. Відповідно до направлення №118 від 18.07.2018 Служби у справах дітей та сім'ї Київської обласної державної адміністрації, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв'язку з невиконанням батьками батьківських обов'язків, не створенням належних умов для проживання та виникненням безпосередньої загрози життю та здоров'ю дітей, малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] направлено до Київського обласного центру соціально- психологічної реабілітації /а.с.14/. Згідно заяви від 31.07.2018 [PERSON] відмовився від своїх батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.10/. Відповідно до Висновку №06-21/2410 від 06.08.2018 року Фастівської районної державної адміністрації Київської області, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.15-16/. Згідно наказів №63, №64 від 13.08.2018 року Фастівської РДА Київської області влаштовано на тимчасове проживання та виховання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до [PERSON] /а.с.38-39/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-21/2410 від 06.08.2018 Фастівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність та відповідність інтересам дітей позбавлення батьківських прав гр. [PERSON]. Також суд, звертає увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» в якому встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок Фастівської районної державної адміністрації Київської області, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своїх дітей не займається і ухиляється від своїх обов'язків по їх утриманню та вихованню, не спілкується з ним і не проявляє турботи, тому, з урахуванням інтересів дітей є необхідність у позбавленні батьківських прав відповідача відносно своїх дітей - [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинен та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved