Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

07 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 вересня 1999 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №348. Вказувала на те, що від даного шлюбу вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей, синів, - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], котрі проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Зазначала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, у звязку із чим з вересня 2013 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо на даний час. З цього часу спільне господарство не ведеться. У звязку із цим вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому просила розірвати шлюб. Присутня у судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 1999 року між позивачем [PERSON] (а.с.3) та відповідачем [PERSON] (а.с.4, 5), Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №348 (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів, - [PERSON], [INFO] (а.с.7), та [PERSON], [INFO] (а.с.8), в свідоцтві про народження котрих сторони записані батьками дітей, та котрі як встановлено з пояснень позивача проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. У відповідності до положень ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність двох спільних неповнолітніх дітей, ті обставини, що відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, клопотань про повернення позивачеві дошлюбного прізвища до суду не надходило, а тому суд вважає за доцільне залишити за нею прізвище, взяте при реєстрації шлюбу, - «Зінченко». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved