Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

08 квітня 2014 року позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до Старобешівського районного суду Донецької області з позовом до відповідача Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня бабуся - [PERSON] ([INFO]), яка мешкала в [ADDRESS] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 11 квітня 2005 року). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області, площею 5,48га., (державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ДН № 068356 виданий 28 серпня 2002 року); майнового паю у фонді СТОВ «Родина», вартість якого на 12 травня 2001 року становила 2914 грн. (свідоцтво про право на майновий пай серії ДН XV № 003325 від 03.01.2002 року); грошових внесків, які зберігаються на рахунках в ощадкасі № 331401 в с. Кумачове Старобешівського району Донецької області: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Батько заявниць - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 14 грудня 2000 року). Спадкове майно заявниці прийняли відповідно до ст. 1266 ЦК України. Інших спадкоємців, передбачених законом, немає. Чоловік спадкодавця, - [PERSON], помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 03 вересня 1990 року). 08 квітня 2014 року заявниці звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті їхньої бабусі,- [PERSON], але їм відмовили, мотивуючи це тим, що вони пропустили строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (лист від 08 квітня 2014 року нотаріусу про відмову у відкритті спадкової справи). Впродовж встановленого законом шестимісячного строку до державної нотаріальної контори Старобешівського району з заявою про прийняття спадщини заявниці не зверталася у зв'язку з тим, що спадкове майно після смерті [PERSON] повинна була прийняти їхня мати,- [PERSON], яка проживала разом з бабусею та доглядала за нею. Коли [PERSON] померла [INFO], їм стало відомо, що вона не прийняла спадщину після смерті [PERSON] Заявниці звернулися до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після смерті матері,- [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. До цього часу їм не було відомо, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, і те, що їхня мати спадщину після смерті бабусі не прийняла. Позивачі [PERSON], [PERSON] під час слухання справи позов підтримали, послалися на обставини, що зазначені в позовній заяві. Кумачівська сільська рада Старобешіського району Донецької області просила суд розглядати справу без присутності їхнього представника і просила прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч.3 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отримання, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі та допит свідків. Позивачі [PERSON], [PERSON] відмовилися надати будь-які докази, просили суд визначити додатковий строк. Враховуючи викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що відповідає ст.212 ЦПК України, вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Частина 3 статті 360-7 ЦПК України встановлює, що рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених статтею 355 цього Кодексу, підлягають опублікуванню на офіційному веб-сайті Верховного Суду України не пізніш як через десять днів з дня їх прийняття. Верховним Судом України в Постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12, що опубліковано на офіційному веб-сайті Верховного Суду України встановлено наступну правову позицію, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за№7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, та також [PERSON] за місцем свого проживання мешкала самостійно, що підтверджується матеріалами справи. Судом також встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] у її спадкоємців [PERSON] і [PERSON] не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, а обставини, зазначені [PERSON] і [PERSON] суд поважними не визнає. Виходячи з наданих доказів, суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] до Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягають задоволенню у зв'язку тим, що позивачі [PERSON] і [PERSON] не довели належними та допустимими доказами, що у них були перешкоди для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON].

Outcome: dismissed