Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

08 жовтня 2019 [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою. Позовна заява мотивована тим, що їй належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інша частина будинку належить відповідачці. З урахуванням того, що домовленості з відповідачкою щодо користування земельною ділянкою не досягнуто, позивачка просила визначити порядок користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено Голопристанську міську раду. Заявою від 14 лютого 2019 року позивачка збільшила позовні вимоги, просила також виділити в натурі належну їй частку в нерухомому майні. Ухвалою суду від 11 березня 2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 22 травня 2019 року відновлено провадження у справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просили здійснити поділ нерухомого майна в натурі по єдиному варіанту розподілу, запропонованому експертом, а також визначити порядок користування земельною ділянкою, виділивши позивачці у користування частину земельної ділянки згідно другого варіанту експертизи. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково в частині поділу будинку. Щодо визначення порядку користування земельною ділянкою відповідачка не погодилася на варіант обраний позивачкою, та просила визначити порядок користування земельною ділянкою згідно з першим варіантом експертизи. Представник третьої особи у судовому засіданні поклався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частина на підставі договору дарування від 26.11.2004) та [PERSON] (1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.1974). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №12/19 від 20.05.2019, виходячи з конструктивних особливостей планування житлового будинку, порядку володіння приміщеннями, який склався на даний час, експертом запропоновано один варіант розподілу даного житлового будинку на дві ізольовані частки. Даний варіант розподілу відповідає фактичному користуванню приміщеннями та спорудами співвласниками, є зручним для сторін. Враховуючи викладене, а також те, що сторони у судовому засіданні погодились із даним варіантом розподілу, суд здійснює поділ спірного будинку за єдиним запропонованим експертом варіантом. Згідно з ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 88 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Експертом запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою: варіант 1 згідно правовстановлюючих документів (сторінка 34-36 висновку); варіант 2 за згодою сторін (сторінка 37-39 висновку). У судовому засіданні сторони не дійшли згоди щодо варіанту прядку користування земельною ділянкою. При визначені порядку користування земельною ділянкою, суд обирає перший варіант, запропонований експертом, оскільки даний варіант відповідає правовстановлюючим документам, та є більш наближеним до фактичного порядку користування, який склався задовго до набуття права власності [PERSON] на частину житлового будинку. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами.

Outcome: approved