Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

07 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 31 серпня 1990 року та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 31 серпня 1990 року, про що було зроблено актовий запис № 2051. Від сумісного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], та повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони не знаходять порозуміння по багатьом життєвим питанням; проявляється різка відмінність характерів. Стверджує, що між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, підтримки та розуміння; шлюб перетворився у порожню формальність, кожен з них живе своїм життям протягом трьох років. За таких обставин спільне життя і збереження сімї вважає неможливим. Також стверджує, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] протягом тривалого часу не надає, хоча за станом свого здоровя та матеріальним становищем має можливість надавати таку допомогу. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в примусовому порядку у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31 серпня 1990 року, про що було зроблено актовий запис № 2051 у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому (а.с. 5). Від сумісного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя дитини і відповідача по справі, матеріальне становище, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн. та на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial