overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 1996 року Старопокровською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначив, що одруження виявилося невдалим. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршилося. З початку 2014 року шлюбні відносини з відповідачкою та ведення спільного господарства припинені, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] з січня 2014 року не ведуть, фактично з цього часу родина розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дітей інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2012 році, дітей немає. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, припинили спільне проживання у вересні 2013 року. Відповідачка в суд не прибула, повідомлення про дату розгляду справи отримала 17 вересня 2014 року, тому суд, за згоди позивача, ухвалює заочне рішення Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Дітей від шлюбу немає. Вказані обставини встановлені з пояснень позивача та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - ДП «Новатор», про визнання особи такою, що втратила справо користування житлом посилаючись на те, що в 1991 році він був прийнята на роботу в ДП «Новатор» на посаду регулювальника. Від даного підприємства в 1997 році він отримав кімнату [ADDRESS] м. Хмельницького, та 18.03.1998 року йому було надано відповідний ордер № 482 на дану кімнату. Рішенням первинної профспілкової організації ПАУ в ДП «Новатор» від 04.01.2001 року було вирішено покращити житлові умови сім'ї позивача, яка складається з трьох чоловік, та їм було видано ще один ордер № 704 від 20.09.2001 року на секцію кімнати № [NUMBER] в тому ж гуртожитку. Під час підготовки документів для приватизації вказаних вище кімнат було виявлено, що 04.01.1989 року в одній із кімнат позивача, а саме № [NUMBER], крім членів його сім'ї був зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Комісією в складі завідуючого гуртожитку, інспектора організаційної роботи та члена житлової комісії 23.01.2013 року, 13.08.2013 року та 09.06.2014 року було складено акти про те, що [PERSON] не проживає в кімнаті [ADDRESS] У зв'язку з тим, що відповідач фактично ніколи не проживав в кімнаті [ADDRESS] але зареєстрований у ній, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування даною кімнатою. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позові підтримав, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, надавши суду письмові пояснення, де зазначив, що позовні вимоги [PERSON] вважає обґрунтованими. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В силу ст. 72 ЖК України, суд маже визнати громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням в разі, якщо час його відсутності за місцем постійно проживання перевищує встановлений законом термін, а саме 6 місяців. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 25 серпня 1995 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, несумісність характерів. Понад три місяці проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна не мають. Вважає, що примирення не можливе, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, позовні вимоги визнає. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1995 року, який оформили у Зміївському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 108 /а.с. 8/. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не даний час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 20 квітня 2012 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 50. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 квітня 2012 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 50 (л.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 7). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 13) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеною позовною заявою (а.с.3-5). Позивачка просить суд: · Позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо його дитини малолітньої [PERSON], [INFO]; Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що позивачка з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2008 року. від шлюбних стосунків народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припиненні з 22 травня 2013 року, донька знаходиться на повному утриманні позивачки. З моменту розірвання шлюбу по теперішній час батько дитини не цікавиться нею, не допомагає матеріально, жодного разу не прийшов до дитячого садка, не знає коли і чим дитина хворіла, який в неї характер і інтереси. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свої позовні вимоги та просили задовольнити, не заперечують проти постановлення заочного рішення. Прокурор позовні вимоги [PERSON] підтримав, вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його доньки [PERSON]. Орган опіки та піклування надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], висновок долучений до матеріалів справи. (а.с.74). Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи сповіщений належним чином (а.с.71). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти, та відповідні їм правовідносини. Із наданих суду доказів вбачається, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно рішення суду від 22 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.9-10). Згідно довідки з ДНЗ «12 «Снігуронька» [PERSON], [INFO] відвідує дитячий садок, її вихованням займається лише матір, за перебування у дитячому садку сплачує лише матір (а.с.14). Орган опіки та піклування Іллічівська міська рада вважає за доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], щодо малоліток доньки [PERSON] року народження (а.с.74). Нормою ст.164 Сімейного Кодексу України передбачається, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достеменно встановлено, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, так як не цікавиться своєю дитиною не проявляє батьківської турботи. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 22 жовтня 2011 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №341. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів та розбіжність у поглядах на шлюб та сім'ю постійно виникали сварки та образи з боку чоловіка. Така поведінка відповідача принижує її гідність, негативно впливає на малолітню дитину, в присутності якої відбуваються конфлікти Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сімґї є неможливим, оскільки сімўя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити, стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.3-4), копію паспорта позивача (а.с.5-7), копію свідоцтва про народження (а.с.9), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем проживають у цивільному шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, хоча працює шахта «Білозерська» , на користь інших осіб на утримання дітей аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 3, ) У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

07 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано, що 26 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Також між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 червня 2009 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №270 (а.с.3). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, спільне господарство не ведеться. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved