Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

08.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 15.05.2019 року уточнив та просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , померлого [INFO] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються дружина спадкодавця [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцем першої черги являється мати спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 21.08.2007 року, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме, і на що вона матиме право - [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках кожному. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. [PERSON] спадщину не прийняла. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що у договорі забудови та довідці КП «Ізмаїльське МБТІ» наявні розбіжності в номері земельної ділянки, і відсутні документи про підставу зміни номера з «6» на «8»; необхідно надати документ для доказу родинних відносин між померлим [PERSON] та його матір`ю [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву якою просить справу розглянути за його відсутністю. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом було встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору забудови від 07.06.1967 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Уманець Н.І. в реєстрі №2-3215. Згідно архівної довідки №19-К від 27.03.2018 року, наданої КУ «Ізмаїльський міський архів», в 1965 році наявні відомості про зміну номера будинку [ADDRESS] на «№8». Відповідно технічного паспорту від 18.04.2018 року, наданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об`єкт нерухомості по [ADDRESS] , вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1974 році є завершений будівництвом та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55937369 від 20.04.2019 року, складеною Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9); -син [PERSON] , що підтверджено випискою з актового запису про народження №236 від 25.03.1965 року (а.с.6). Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою наявною в матеріалах справи, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50945587 від 16.02.2018 року, складеною Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9), згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; випискою з актового запису про народження №236 від 25.03.1965 року (а.с.6), згідно якого матір`ю дитини значиться [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою наявною в матеріалах справи, тобто вважаються таким, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.01.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 21.08.2007 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І., зареєстрованого в реєстрі за №3726, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме, і на що вона матиме право - [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках кожному. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55937340 від 20.04.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт [PERSON] від 21.08.2007 року, зареєстрований за № 3726, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, не має. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи, тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважається таким, який прийняв спадщину. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] , у встановлений законом строк спадщину не прийняла та разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала, тобто вважається такою, яка спадщину не прийняла. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. за №539/02-14 від 12.05.2018 року позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у договорі забудови та довідці КП «Ізмаїльське МБТІ» наявні розбіжності в номері земельної ділянки, і відсутні документи про підставу зміни номера з «6» на «8»; необхідно надати документ для доказу родинних відносин між померлим [PERSON] та його матір`ю [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , померлого [INFO] . Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved