Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

09 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання [PERSON] про виклик та допит свідків було відмовлено. Позивач у своєму позові посилається на те, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2011 року [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] , право власності на яке у встановленому законом порядку зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У спірному домоволодінні, що належить позивачеві, окрім позивача, його дружини, доньки і онуки, також зареєстровано відповідача [PERSON] , але фактично останній у домоволодінні не проживає з 2003 року, комунальні послуги він не сплачує, поточний ремонт не здійснює, місце свого проживання не повідомляє. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить. Позивач у своїх позовних вимогах просив суд усунути йому перешкоди шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову суду подано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-487/2011 від 19 квітня 2011 року [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 7-8). Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9). Згідно з довідкою № 453, виданою 18 травня 2019 року Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у спірному домоволодінні зареєстровано позивача [PERSON] , його дружину [PERSON] , доньку [PERSON] , онуку [PERSON] та відповідача [PERSON] , який є братом позивача (а.с. 10), та не проживає у спірному домоволодінні з 2003 року (а.с. 11). Згідно з актом № 1283, складеним 17 липня 2019 року комісією у складі [PERSON] і [PERSON] та затвердженого головою квартального комітету № 2 [PERSON] , [PERSON] не проживає у спірному домоволодінні з 2003 року, його речей у домоволодінні немає, вселитися у нього не намагався, перешкод у проживанні йому ніхто не чинить (а.с. 12). Відповідно до довідок від 21 березня 2011 року та 15 липня 2019 року, виданих Новокодацьким ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області, що у результаті перевірки, проведеної за зверненням [PERSON] за фактом втрати зв`язків з його братом [PERSON] , інформація про місцезнаходження останнього не відома (а.с. 22, 23). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) домоволодіння [ADDRESS] , не проживає у ньому з 2003 року, його речей у будинку, належному позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, участь в утриманні домоволодіння не приймає, суд доходить висновку, що відповідач втратив право користування спірним домоволодінням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 80 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved