Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

07.10.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , і [PERSON] . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.10.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального провадження на 26.11.2019 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 26.11.2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла його мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 27.09.2019 року він звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 27.09.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що в позовній заяві ним правильно викладені всі обставини справи і наведенні доводи на їх обґрунтування. Відповідач, представник Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не зазначив. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у її відсутність письмових пояснень суду не надала. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : [PERSON] і [PERSON] , проти задоволення позовних вимог не заперечували, пояснивши, що вони не претендують на спадщину, що залишилась після смерті матері, не заперечують щоб спадщину успадкував позивач та усвідомлюють наслідки цього і не заперечують проти визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть і копією свідоцтва про народження позивача. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 27.09.2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 27.09.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно доводів, викладених в позовній заяві, що позивач посилається на те, що йому не було відомо про наявність спадщини на зазначену земельну ділянку. Інші спадкоємці за законом, третя особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , і [PERSON] , не заперечують проти визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини та підтвердили в судовому засіданні, що не претендують на спадщину, що залишилась після смерті матері. За наведених вище обставин причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved