Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

09 червня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2005 року по 22 липня 2011 року, мають дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з позивачкою. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі. З судових рішень вбачається, що відповідач зловживає алкогольними напоями та вживає наркотичні засоби. Після розірвання шлюбу відповідач став ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться долею дитини, її життям. З 2009 року жодної участі у вихованні дитини відповідач взагалі не брав та не має бажання з нею бачитися, спілкуватися, матеріально не підтримує, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовні й заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заяву про свою згоду з позбавленням батьківських прав відносно дочки [PERSON], так як він участі у її вихованні, навчанні, утриманні не приймає. Представник третьої особи позов підтримала та вважала за доцільне в інтересах дитини позбавити батька, який ухиляється від виконання батьківських обов'язків, батьківських прав. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Малолітня [PERSON] народилася [INFO] в м.Полтаві, її матір'ю є [PERSON] ( після реєстрації шлюбу [PERSON]), батьком - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження від 27 січня 2006 року. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2005 року на шлюб розірвали згідно з рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22 липня 2011 року. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання дитини : з 2009 року не піклується про дитину, про її духовний, фізичний та моральний розвиток, матеріально дитину не утримує, дитину не відвідує Вказані обставини підтвердив у своїх заяві від 18 травня 2016 року відповідач [PERSON] Свідок [PERSON] у судову засіданні показала, що вони з позивачкою є подругами і товаришують з 1986 року, вона є хрещеною [PERSON].. Відповідач, який є батьком [PERSON], ніякої участі у її вихованні та утриманні не приймає. Він до дочки не приходив, з нею не спілкувався, грошові кошти на її утримання не надав. Дитина не пам'ятає, як батько і виглядає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що відповідач за всі десять років дитини може один раз і бачився з дочкою. Він до дитини не приходив, уваги їй не приділяв, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Як вбачається з вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 23 листопада 2010 року відповідача було визнано у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Згідно з вироком суду [PERSON] має психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, сидром залежності. Крім того, відповідач притягувався до кримінальної відповідальності та був засудженим за вироками Ленінського районного суду м.Полтави від 18 березня 2013 року та Октябрського районного суду м.Полтави від 18 квітня 2014 року. Згідно з висновком виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради було визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], , так як він не належним чином виконує батьківські обов'язки щодо матеріального утримання своєї доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти. Враховуючи, що відповідач ухиляється від обов'язків щодо виховання дочки, що було підтверджено протягом судового засідання, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно малолітньої дочки. У судовому засіданні позивачка зазначила, що вимоги про стягнення аліментів вона не заявляє, на стягненні з відповідач судових витрат не наполягає. На підставі наведеного,

Outcome: approved