overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

07 листопада 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 вересня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 20. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні характери, погляди на взаємообов'язки та поведінку подружжя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. З листопада 2011 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Між ними укладена усна домовленість щодо утримання та виховання спільних дітей. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 20. У судовому засіданні позивач просила розірвати шлюб з підстав, зазначених у позовній заяві. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що у них з позивачем відсутні спори щодо утримання дітей, визначення їх місця проживання, а також щодо поділу майна. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 18 вересня 2004 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 2004 року (а.с.3). Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.8,9). Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки, вважають, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам. Отже, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у справі в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

07 листопада 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 01.10.1994 року, який зареєстрований Песецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області. Від даного шлюбу у подружжя є син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому Песецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області шлюбі з 01.10.1994 року, від якого є син - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони припинили подружні стосунки, вважають примирення неможливим. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

07 листопада 2014 р. позивачка звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 02 лютого 2013 року помер [PERSON], чоловік позивачки, під час життя померлого позивачка здійснила витрати на лікування, а після його смерті здійснила різноманітні витрати на поховання, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на лікування та поховання в розмірі 14\~818,20 грн. та судові витрати. Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги. Відповідач та її представник позов визнали частково. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Відповідно до ст. 1232 ч.1ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Так судом встановлено, що 02 лютого 2013 року помер [PERSON], чоловік позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою:Одеська область, Овідіопольський район смт. Великодолинське, вул. Шевченко, 22, (далії по тексту будинок). Відповідач [PERSON] є власником ? частини вищевказаного будинку. Під час життя [PERSON] хворів тяжкою хворобою, що підтверджується медичною документацією КУ «ОЦПМСД» смт. Великодолинське від 04.06.2015 року, в період з 15.11.2012 року по 30.11.2012 року знаходився на санаторно-курортному оздоровленні. Під час лікування з боку позивачки були витрати на лікування в розмірі 8\~357,74 грн., що підтверджується фінансовими документами (а.с.20,22,21). Після смерті [PERSON] позивачка здійснила його поховання при організації та проведення поховання померлого у позивачки були витрати та надання ритуальних послуг в розмірі 21\~278,66 грн., що підтверджується фінансовими документами ( а.с.14 -19), а всього позивачкою були витрати на поховання та лікування в розмірі 29\~636,40 грн. Відповідач та її представник позов визнали частково в частині витрат на поховання в розмірі 21\~278,66 грн. погоджуються, з витратами на лікування відповідач не погоджується. Під час життя померлий дійсно страждав хронічними захворюваннями, позивачка під час лікування [PERSON] здійснювала розумні витрати на лікування, а тому заперечення відповідача щодо безпідставності даних витрат, суд вважає голослівними та направленні від уникнення стягненню витрат. У звязку з тим, що як позивачка, так і відповідач є спадкоємцями після смерті померлого, інших спадкоємців не має, а тому суд вважає можливим визнати розмір витрат, який підлягає стягненню в сумі 14\~818,20 грн. (29\~636,4:2=14\~818,20). При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 243,60 грн., суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

07 листопада 2014 р., позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON], у примусовому порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ML-705/204/2008 від 22.05.2008 р. у сумі 5 793 954,15 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

07 листопада 2014 р., позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів, [PERSON] та [PERSON], у примусовому порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ML-703/195/2008 від 04.07.2008 р. у сумі 3 036 552,11 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 -ЕЛ № 030640. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися діти донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 15 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЕЛ № 131277 (а.с.5) та серії І-ЕЛ № 057039 (а.с.6). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу, їй необхідно залишити її шлюбне прізвище « Мархель». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 5 лютого 2015 року виконавчим комітетом Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 1. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, не збереглася взаємоповага та любов. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не зявився, до суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити у його відсутності. На стягненні судового збору з відповідача не наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. Проаналізувавши обставини справи та представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 5 лютого 2015 року, який був зареєстрований відділом виконавчим комітетом Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, актовий запис № 1, та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 097598. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Спільне подружнє життя сторін не склалося, не збереглася взаємоповага та любов, вони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

07 листопада 2016року [PERSON] звернувся до суду з позовом до свого батька [PERSON] про стягнення аліментів на час його навчання в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісяця. Позивачка вказує, що відповідач є його батьком. Позивач до серпня 2016року навчався в Миколаївському базовому медичному коледжі і надалі продовжує навчатися в ЧНУ імені [PERSON] в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на вищевикладене, а також на те що згідно ст. 199 Сімейного кодексу України позивач просив стягувати з відповідача на своє утримання на час навчання аліменти у розмірі ? частки усіх видів його заробітку(доходу). Позивач в судове засідання не зявилася, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], 02.06.1996року народження є сином відповідача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. [PERSON] навчається на першому курсі Чорноморського національного університету імені [PERSON] з 01.09.2016року за контрактом, форма навчання денна, строк закінчення навчання 30.06.2022року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу №122 від 06.10.2016року. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки строк навчання позивача в ЧНУ імені [PERSON] встановлений контрактом до 30.06.2022року, а законом встановлено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років, то позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи матеріальне положення позивача та відповідача, виходячи з засад справедливості і добросовісності суд вважає, що відповідач повинен платити позивачу на період навчання аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно по 02.06.2019року включно (до досягнення 23 років.) Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Мазурівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в позовній заяві посилається на те, що вона являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], померлого 11 листопада 2011 року. Заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору не подала, тому в оформленні спадкових прав їй нотаріусом було відмовлено. Посилаючись на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представник відповідача позовні вимоги визнав, не заперечував щодо надання позивачу додаткого строку для прийняття спадщини, вказуючи, що позивач є єдиною дитиною померлого та на час відкриття спадщини , у зв'язку із обставинами, які на той час склалися, пропустила за поважних причин строк для прийняття спадщини. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП № 149540 (а.с. 5), [PERSON] помер 14 листопада 2011 року. Позивач, будучи донькою померлого, є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, що підтверджується даними її свідоцтва про народження серії IV-ФП № 301610 (а.с. 11) та свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 052351 (а.с.12) Позивач, маючи бажання прийняти спадщину, в передбачений законом строк, заяву в нотаріальну контору не подала, так як з 2005 року сумісно з батьком не проживала, на день відкриття спадщини їй щойно виповнилося 18 років і у зв'язку з молодим віком та із-за хвороби, що підтверджено довідкою лікаря (а.с. 13), вона пропустила строк для прийняття спадщини. Вказані причини суд вважає поважними, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2015 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

07 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 3). Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї № 33 від 07 листопада 2016 року, виданою ОСББ «116» (а. с. 4). Згідно з довідкою управління соціального захисту населення Очаківської міської ради від 07 листопада 2016 року № 615 (а. с. 5) [PERSON] перебуває на обліку як отримувач допомоги по догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved