Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

07 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що в 2003 році він купив житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] . В цьому житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі. Понад один рік відповідач [PERSON] , не знявшись з реєстрації у житловому будинку, виселилась з нього та виїхала за межі с.Велика Благовіщенка Горностаївського району Херсонської області. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна, оскільки останній не має можливості вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS] . 31 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 18 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Додатково позивач [PERSON] пояснив, що він купив житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] в 2003 році, в період перебування в реєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений в усній формі, в письмовій формі правочин не укладався, державна реєстрація правочину не здійснювалась. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, відзиву на позовну заяву не подавала. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1, ч.2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Визначальним для захисту права власності є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з 2003 року позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок садибного типу, розташований по [ADDRESS] . На підтвердження свого права власності позивач надав довідку Великоблаговіщенського старостинського округу Горностаївської селищної ради Херсонської області від 03 листопада 2020 року № 383 про записи з погосподарської книги, в якій зазначено, що [PERSON] зареєстрований та проживає в житловому будинку по [ADDRESS] , з 2006 року є головою домогосподарства. Проте, суд вважає вказану довідку неналежним та недопустимим доказом, оскільки довідка органу місцевого самоврядування не може підтверджувати право власності особи на об`єкт нерухомого майна. Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 квітня 2021 року № 253642164 вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , не зареєстровано. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 квітня 2021 року № 253642941 вбачається, що позивач [PERSON] не має у власності нерухомого майна. Правом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, наділений лише власник цього приміщення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що у позивача [PERSON] не має права власності на жиле приміщення по [ADDRESS] . Крім того, суд звертає увагу, що з 06 жовтня 2001 року по 17 жовтня 2020 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу сторони однією сім`єю не проживають. Таким чином, житловий будинок по [ADDRESS] , був придбаний (без належного оформлення правочину) позивачем [PERSON] в період його шлюбу з відповідачем [PERSON] . На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у позивача [PERSON] немає правових підстав вимагати визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS] , оскільки позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення відповідачем його прав та законних інтересів. Тим самим позивач не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За таких обставин суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed