Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

08.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобовязання її зняття з реєстраційного обліку, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що вона, [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. Позивач зазначає, що [PERSON], [INFO], та її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], не є її родичами та у родинних відносинах з нею не перебувають. Відповідач є сторонньою особою, яка у свій час попросила зареєструвати її проживання за адресою позивачки, оскільки без реєстрації місця проживання вона не могла отримувати державну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини. На даний момент ніяких стосунків з відповідачем вона не підтримує, за місцем реєстрації відповідачка разом зі своєю дитиною не зявляються. Оскільки відповідач не знялась з реєстрації у добровільному порядку, позивачка сплачує за неї та за її неповнолітню дитину зайву вартість комунальних послуг, що досить важко для неї , оскільки вона є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі. Крім того, 30 грудня 2014 року головою вуличного комітету в присутності трьох сусідів складено акт обстеження за місцем фактичного проживання, яким встановлено, що відповідач та її неповнолітня дитина дійсно зареєстровані, але фактично не проживають за адресою: [INFO], з 2007 року, так як зі слів сусідів виїхали до м.Донецьк. Разом з тим, позивачка дізналася, що на даний час відповідач та її неповнолітня донька мешкають за адресою: Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, вул.Лермонтова, 101, проте відповідач неправомірно не знімається з реєстрації за адресою, за якою вона та її неповнолітня дитина не проживають протягом трьох останніх років. На підставі вищевказаного, позивач просить суд визнати [PERSON] та її доньку [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобовязати їх знятися з реєстраційного обліку за адресою: Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, вул.Кірова, 26. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Марїнського районного відділу ГУ МВС України в Донецькій області в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, вул.Кірова, 26, належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Марїнської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-2133 (а.с.9,10). З домової книги вбачається, що у зазначеному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] (а.с.7,8). З Акту вуличного комітету від 30.12.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], але фактично за даною адресою вони не проживають з 2007 року по теперішній час, так як виїхали до м.Донецьк, що підтверджують сусіди (а.с.6). Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і п.5 ч.3 і ч.4 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї без поважних причин за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» у справах пор визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст..71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що відповідач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] не користуються вищезазначеним будинком без поважних на те причин, не виявляють бажання проживати у даному будинку, а також не сплачують платежі за комунальні послуги. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON]І та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання відповідача та її неповнолітньої дитини знятися з реєстраційного обліку, оскільки зняття з реєстрації місця проживання в житлових приміщеннях колишніх членів сім'ї їх власника або інших осіб відповідно до Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Згідно зі ст..7 цього Закону (у редакції Закону від 05 липня 2012 року № 5088-VI) цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Таким чином, позовні вимоги щодо зобовязання відповідача та її неповнолітньої дитини знятися з реєстраційного обліку за адресою: Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, вул.Кірова, 26, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial