Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа: державний реєстратор Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та зняття арешту з майна. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 18 травня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві приватної власності. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 5,270 га. у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (державний акт І-ДП № 027582). З метою прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] вона звернулася до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Нотаріус вивчила документи, що знаходяться у спадковій справі № 189/2016 та зробила перевірку щодо наявності/відсутності заборон чи арештів на майно, встановила, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що була сформована 21.11.2016 року за № 73431684, на все майно [PERSON] зареєстроване обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 4324246 на підставі ухвали б/н Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2002 року. [PERSON] просить суд визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 5,2700 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, нормативна грошова оцінка 200008.68 грн. (державний акт серія І-ДП № 027582; кадастровий номер земельної ділянки 1222688800:01:002:0007), в порядку спадкування за законом спадкового майна після батька [PERSON], який помер 18 травня 2016 року; зняти заборону відчуження обєкту нерухомого майна земельної ділянки площею 5,2700 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, нормативна грошова оцінка 200008.68 грн. (державний акт серія І-ДП № 027582; кадастровий номер земельної ділянки 1222688800:01:002:0007) та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа - державний реєстратор Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18 травня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.14). Після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,270 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 027582 (а.с.11). [PERSON] являється рідною донькою померлому [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб останньої (а.с.10, 13). Інші спадкоємці першої черги за законом на майно померлого [PERSON] та [PERSON] від прийняття своєї частки спадщини відмовились на користь позивача [PERSON] (а.с.34, 35). Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21 листопада 2016 року приватний нотаріус Межівського районного нотаріального округу відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] на земельну ділянку, розміром 5,270 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області у звязку з тим, що внаслідок зроблених перевірок щодо наявності/відсутності заборон чи арештів на майно, встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що була сформована 21.11.2016 року за № 73431684, на все майно [PERSON] зареєстроване обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 4324246 на підставі ухвали б/н Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2002 року. (а.с.24). У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 2 статті 1223 ЦК України зазначає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2002 року накладено арешт на все майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON], мешканцю с. Словянка Межівського району Дніпропетровської області (а.с.12). Арешт накладено у відповідності до ст.ст.149-152 ЦПК України від 18.07.1963 року, який втратив чинність. Арешт накладено для забезпечення позову більше, ніж 14 років тому. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. У відповідності до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» на позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та зняття арешту з майна поширюється передбачений ст. 257 ЦПК України трирічний строк позовної давності. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією з сторін відповідного спору є фізична особа. За даних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved