Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

08 вересня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 05 лютого 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 136-017/ФК-08, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 378750 грн. з розрахунку 12,70% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 05 лютого 2008 року по 28 січня 2039 року на придбання нерухомості. 30 червня 2010 року на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» передало ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за вищевказаним кредитним договором. У зв'язку із тим, що позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлявся, заборгованість за кредитом станом на 20 червня 2014 року становить 475758,55 грн. 05 лютого 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 475458,55 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн. 07 серпня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою. Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» скористався правом вимагати дострокового погашення кредиту, шляхом направлення боржнику - [PERSON] досудової вимоги від 14 серпня 2012 року, у зв'язку із чим банк в односторонньому порядку змінив строк виконання зобов'язання щодо повернення кредиту з 28 січня 2039 року на серпень 2012 року. У разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Оскільки позивач звернувся до суду із позовом до поручителя [PERSON] лише 06 серпня 2014 року після спливу майже двох років з моменту настання строку виконання основного зобов'язання, то порука [PERSON] припинилася у зв'язку із закінченням її строку. Просить визнати припиненою поруку [PERSON] за договором №136-017/Zфпор-08-01 від 05 лютого 2008 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17 серпня 2015 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Дельта банк» до спільного розгляду з первісним позовом та вимоги за зустрічним позовом об'єднані в одне провадження з первісним позовом. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Ліпкевич І.В. у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення із [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 475458,55 грн. та судового у розмірі 3654 грн. підтримав та просив їх задовольнити, щодо задоволення позовних вимог зустрічного позову просив відмовити, оскільки вимога надіслана [PERSON] за своїм змістом та юридичними наслідками не була вимогою про дострокове виконання зобов'язання. Окрім того, неотримання боржником [PERSON] вимоги про виконання кредитного зобов'язання не має юридичного значення, оскільки право банку вимагати дострокового виконання кредитного зобов'язання не ставиться в залежність від отримання чи неотримання такої вимоги боржником. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом заперечив та просив у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості із [PERSON] відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив їх задовольнити, а поруку [PERSON] за договором №136-017/Zфпор-08-01 від 05 лютого 2008 року визнати припиненою. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, пояснень по суті заявлених не подав, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності суд дійшов наступник висновків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 136-017/ФК-08 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 378750 грн. на строк 372 місяця із датою повернення 28 січня 2039 року на придбання нерухомості, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12,70 %, комісією за користування кредитом 1 % від суми кредиту, комісією за управління кредитом в розмірі 0,1 % від суми кредиту (а.с.5-11). 30 червня 2010 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору ТзОВ «Укрпромбанк» передало ПАТ «ДельтаБанк», що підтверджується договором про передачу активів та кредитних зобов'язань (а.с. 27-32). На підставі ст. 514 ЦК України та вказаного договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору поруки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Як вбачається із довідки від 20 червня 2014 року заборгованість по кредитному договору № 136-017/ФК-08, станом на 20 червня 2014 року складає: тіло кредиту - 362821,08 грн., відсотки -109151,22 грн., комісія за ведення кредиту - 3486,25 грн., а в цілому - 475458,55 грн. (а.с.22). В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами, позивач та відповідач [PERSON] уклали договір поруки № 136-017/Zфпор-08-1 від 05 лютого 2008 року (далі - договір поруки), відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед банком солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, за вищевказаним кредитним договором (а.с.14) За вимогами ч. 1 ст. 533 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини). Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки п. 10 договору поруки встановлено, що він діє до повного виконання зобов'язань боржником по кредитному договору боржником чи поручителем (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи, 14 серпня 2012 року банк на адресу боржника [PERSON] надіслав досудову вимогу, зокрема банком зазначено, що відповідно до п.6.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому договором, у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником грошових зобов'язань перед банком, передбачених цим договором, а також будь-якими іншими угодами, що укладені між сторонами (а.с.75). Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а відтак міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 02 вересня 2015 року № 6-1077цс15 та від 23 вересня 2015 року № 6-352цс15, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів. Так, із вищевказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до поручителя [PERSON] банк звернувся 06 серпня 2014 року (а.с.1), чим пропустив шестимісячний строк для звернення до суду із вказаними вимогами у відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч. 4 ст. 559 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, а вимогу за зустрічним позовом задовольнити, та визнати припиненою поруку [PERSON] за договором №136-017/Zфпор-08-01 від 05 лютого 2008 року.

Outcome: approved