Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

08 травня 2019 року [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . З 2015 року батьки малолітнього [PERSON] самоусунулись від виконання батьківських обов`язків відносно сина. Дитина проживає разом із нею, так як вона є його бабою по лінії матері. Відповідачі участі у вихованні та утриманні сина не приймають, не цікавляться його навчанням і здоров`ям, з сином не спілкуються, матеріальної допомоги на його утримання не надають. Позивач повністю утримує внука [PERSON] , дбає про його здоров`я, духовний розвиток, піклується про нього. Відповідачі не цікавиться сином взагалі, не контактують з ним, перешкод для їхнього спілкування позивач не чинила. Просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном над малолітнім онуком. Судові витрати просить стягнути з відповідачів на її користь. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. На передніх судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримала та вказала що вона повністю дбає про виховання та розвиток внука, він проживає разом із нею з 2015 року, батьки дитиною не цікавляться та своєї поведінки щодо дитини не змінюють. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник органу опіки та піклування Іваничівської РДА в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо задоволення позову. Підтримує висновок органу опіки та піклування Іваничівської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] стосовно малолітньої дитини та висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 19 квітня 2019 року стверджується, що [PERSON] дійсно проживає разом із внуком [PERSON] в [ADDRESS] . Внук проживає разом із нею з 2015 року. [PERSON] опікується внуком одна, займається його вихованням, допомагає з навчанням. В будинку є всі належні умови для проживання і навчання (а.с.9). Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] від 10 квітня 2019 року КЗ «Іваничівський ліцей № 2 імені Юрія Лелюкова», з першого класу [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] , яка займається його вихованням. Вона намагається бути в курсі шкільних справ онука, часто дзвонить, приходить до школи, забезпечує [PERSON] всім необхідним. Мама та батько [PERSON] не проживають разом із сином. Мама має іншу сім`ю, проживає за кордоном. Батько проживає в смт. Іваничі, однак не виявляє інтересу до життя сина, частио їздить на заробітки. Батьки не приймають участі у вихованні сина, не цікавляться його шкільним життям, не піклуються про стан його здоров`я, його фізичний, духовний та моральний розвиток (а.с.11). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Іваничівської райдержадміністрації Волинської області від 27 червня 2019 року № 770/35/2-19 (а.с. 35-37), доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, органом опіки та піклування Іваничівськорї РДА затверджено висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] від 27 червня 2019 року № 769/35/2-19. Згідно вказаного висновку, позивач є рідною бабусею [PERSON] і він надав письмову згоду щодо призначення своїм опікуном бабусі [PERSON] (а.с.33-34). Судом встановлено, що відповідачі життям дитини не цікавляться, участі у вихованні не приймають, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного лікування, що негативно пливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статтей 164-167 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній так і в приватній сфері. В судовому засіданні встановлено, що розлучення відповідачів з дитиною відбулося за ініціативи відповідачів, які жодним чином не продемонстрували суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною. За таких обставин, без бажання відповідачів, держава позбавлена можливості посприяти їм у виконанні ними своїх батьківських обов`язків. Також суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини від батьків, оскільки вони з сином не проживають протягом тривалого часу, а також вказаний захід не виключає можливість побачення батьків із своєю дитиною. Таким чином, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьками та дитиною. Разом з тим, застосований захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських правв порядку передбаченому СК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі самоухилилися від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не проявляють про нього щонайменшої батьківської турботи, вихованням дитини не займаються, будучи здоровими та працездатними, матеріально його не утримують, і така їх винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про достатність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно сина [PERSON] [INFO] . Частиною 4 ст. 167 СК України передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають , за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюються над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років , а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Враховуючи, що з 2015 року позивач проживає разом із онуком [PERSON] , займається його вихованням та розвитком, а також те, що дитина виявила бажання про призначення бабусі його опікуном, то суд вважає за доцільне призначити позивача опікуном над [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає по 384,20 грн. судового збору, що підтверджеється документально (а.с.1).

Outcome: approved