Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

08 грудня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що на момент народження [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з його матір'ю [PERSON], але фактично з нею не проживав та не спілкувався з 1990 року. [INFO] [PERSON] померла, після чого йому зателефонувала її рідна сестра [PERSON], яка повідомила, що у [PERSON] залишився син [PERSON] і що він записаний батьком у свідоцтві про народження. Посилаючись на ст. 136, 137 Сімейного Кодексу України, позивач просить виключити відомості про нього як батька зі свідоцтва про народження [PERSON] через відсутність кровного споріднення між ним та дитиною. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, пояснивши, що дійсно позивач не є біологічним батьком [PERSON]. Представник третьої особи - Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надійшов лист про розгляд справи без участі представника відділу. Представник органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Голуб І.В. у судовому засіданні пояснила, що в інтересах неповнолітнього [PERSON] з метою призначення йому піклувальника позов слід задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у жовтні 2016 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області поновлено актовий запис про народження [PERSON], який народився [INFO] (а.с.8). Батьками записані [PERSON] та [PERSON], які на момент народження дитини перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] [PERSON] померла (а.с.7). Як пояснила у судовому засіданні [PERSON] - рідна сестра померлої [PERSON] її племінник [PERSON] був народжений, коли сестра проживала у м.Москва і з позивачем не спілкувалася. Згодом сестра провернулася до м.Павлоград з дитиною. Після смерті сестри постало питання щодо призначення її піклувальником неповнолітнього племінника, однак виникли труднощі через те, що юридично племінник має живого батька - позивача [PERSON] Тоді вона повідомила позивача про те, що він записаний батьком дитини її сестри. До цього позивач не знав про народження сестрою дитини і про те, що він записаний батьком. Оскільки правовідносини між сторонами виникли у 1999 році, і в силу п. 1 Прикінцевих положень Сімейного Кодексу України 2004 року, згідно з яким цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і за загальним правилом застосовується до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, норми ст. 136, 137 Сімейного Кодексу України на правовідносини сторін про оспорювання батьківства щодо дитини 1999 року народження не поширюються. Відповідно до вимог ст. 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинного на час народження дитини, особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Як встановлено у судовому засіданні позивачу стало відомо про проведений запис щодо його батьківства лише після смерті матері дитини у липні 2016 року. У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про його батьківство. Як передбачено ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторонами визнано у судовому засіданні, що з 1990 року і до моменту народження [PERSON] позивач [PERSON] та мати дитини [PERSON] сумісно не проживали, не вели спільного господарства, позивач не займався вихованням та утриманням дитини, взагалі не знав про її народження. Зазначені обставини згідно положень Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинного на час народження дитини, свідчать про те, що позивач не є батьком [PERSON].

Outcome: approved