Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

07 грудня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, посилаючись на насту- пні обставини. З 12 листопада 1995 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.09.2014 р. Від шлю- бу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 23.11.2015 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повно- ліття. З урахуванням зростання прожиткового мінімуму для дітей, вартості послуг та цін, її дохо- дів недостатньо для повноцінного забезпечення дитини. Відповідач працює неофіційно та добро- вільно збільшити допомогу на утримання дитини відмовляється. Враховуючи збільшення прожит- кового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого законом, просила змінити розмір алі- ментів, призначених за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 23.11.2015 р. та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дося- гнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, направила заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого про- вадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем по- зову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухва- лу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд сп- рави за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапису- вального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1995 р., від якого у них [INFO] дочка [PERSON] Шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рі- шення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.09.2014 р. (4-5). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2015 р. та додатко- вим до нього рішенням від 10.02.2016 р. (копії на а.с.2-3) з [PERSON] стягнуто аліменти на кори- сть [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в роз- мірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини від- повідного віку щомісячно, починаючи з 06.10.2015 р. до досягнення дитиною повноліття. Ковельським міськрайонним судом Волинської області 14.03.2016 р. видано виконавчий лист № 159/5254/15-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рі- вень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як визначено ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забез- печення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] на підставі рішення Ковельського міськ- районного суду Волинської області від 23.11.2015 р. стягнуто аліменти на утримання неповноліт- ньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробіт- ку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досяг- нення дитиною повноліття. Однак вказаної суми аліментів не достатньо для утримання та виховання дитини, оскільки, згід- но ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, стягнених з позхивача за рішенням Ко- вельського міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2015 р. та стягувати з нього алімен- ти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повно- ліття. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved