Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

10.04.2015р. до Дніпровського районного суду м. Києва звернулась представник позивача МТСБУ з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить суд стягнути з останнього на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 8 597,49 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 400,00 грн., та на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 04.02.2012 р., о 13 год. 00 хв. в м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], на нерегульованому перехресті бул. Перова - вул.. А.Навої, не врахував дорожню обстановку переїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], який в результаті некерованості руху зіткнувся з автомобілем «Фольцваген», державний реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2012р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 110 про оцінку, складає 10 316,99 грн. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0066830 з термін дії з 25.11.2011 по 24.11.2012р. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 08.05.2012р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8 5597,49 грн. Додатково МТСБУ понесло витрати на оплату юридичних послуг у розмірі 2000,00 грн. та витрати на послуги аварійного комісара 400,00 грн. Після проведення виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Позивач звернувся до [PERSON] про компенсацію витрат в добровільному порядку. Проте відповідач оплату не здійснив. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання, в якому підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати у відсутність представника позивача та у випадку неявки відповідача, постановити заочне рішення. Відповідач в судові засідання, призначені на 05.06.2015р., 01.07.2015р. та 21.08.2015р. не з'явився, був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань суду не надав. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2012р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП (а.с.4). Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною постановою суду встановлено, що [PERSON] 04.02.2012 року, о 13 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом марки «Рено» державний номерний знак [NUMBER] м. Києві на нерегульованому перехресті по бул. Перова - вул. А.Навої, не врахував дорожню обстановку переїхав перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], а автомобіль «Шкода» в результаті некерованого руху зіткнувся з автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів і порушення п.8.7.3 «е» ,2.3 «б» Правил дорожнього руху України. З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засовів. Шкода особисто винуватцем ДТП не відшкодована потерпілій особі. Відповідно до полісу № АВ/0066830 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність, забезпечений транспортний засіб «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], строк дії полісу один рік - з 25.11.2011 до 24.11.2012 року включно. (а.с.5) [PERSON] 15.02.2012 року, з метою отримання відшкодування звернувся до позивача МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «Шкода», державний реєстраційний номер [NUMBER], яка була заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04 лютого 2012 року в м. Києві на перехресті бул. Перова - вул. А.Навої, з вини водія [PERSON], який керував транспортним засобом «Рено», державний номерний знак [NUMBER], який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату дорожньо транспортної пригоди (а.с. 3). На замовлення МТСБУ, 14.03.2012 р. суб'єктом оціночної діяльності фізичною ТОВ « Експерт-Сервіс» складено Звіт №110 про оцінку автомобіля «Шкода», державний номер [NUMBER], відповідно до якого, вартість матеріального збитку автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП складає 10 316,99 грн. (а.с. 8-11). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 08 травня 2012 року МТСБУ видано наказ №1475 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», відповідно до якого [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, було перераховано страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8 597,49 грн. (а.с.7). Факт виплати страхового відшкодування в сумі 8 597,49 грн. підтверджується платіжним дорученням № 2237 від 08 травня 2012 року (а.с. 6). 31.05.2012 року МТСБУ направив [PERSON] лист №13182/3-2-05 з пропозицією у добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати за відшкодування заподіяної шкоди. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 8 597,49 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодного доказу на підтвердження сплати позивачем витрат на послуги аварійного комісара суду не надано. Тому позов в частині вимог стягнення витрат на послуги аварійного комісара не підлягає задоволенню. 19.03.2015 року МТСБУ з ФОП [PERSON] уклав додаткову угоду №141 до контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 року, відповідно до якої остання прийняла завдання на ведення від імені замовника справи [PERSON] з розміром винагороди виконавця 1500,00 грн. (а.с.14) При визначенні обґрунтованого розміру гонорару до уваги беруться такі фактори, як обсяг часу та роботи, які вимагаються для належного виконання доручення, необхідність виїзду у відрядження, важливість доручення для клієнта, роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт, особливі вимоги клієнта щодо строків виконання доручення, професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката, витрати адвоката, пов'язані з виконанням процесуальних дій у справі (копіювання документів, ознайомлення з матеріалами справи, збір доказів тощо). Разом з тим, [PERSON] представляє інтереси МТСБУ в даній справи за довіреністю, а не за Контрактом. Вимогами ст. 42 ЦПК України передбачено представництво юридичної особи за довіреністю, а в разі представництва інтересів адвокатом - ордером, до якого обов'язково додається витяг із договору. При цьому матеріали справи не містять Контракту про надання правової допомоги, розрахунку погодинної оплати праці спеціаліста-правознавця, який надавав правову допомогу, акту приймання-передачі виконаних робіт та доказів сплати МТСБУ коштів за правову допомогу. З огляду на викладене, відповідно до ст. 84 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1500,00 грн. за надання правової допомоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., який не було сплачено позивачем при звернені до суду Враховуючи наведене та

Outcome: partial