Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельні ділянки площею 0,0639 га (для городництва) та 0,10 га (для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель), розташовані за адресою в [ADDRESS], та житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS]. Позивач звернувся до Добропільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в усній формі, посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, було запропоновано звернутися до суду. Позивач фактично прийняв спадщину, він мешкає у вказаному будинку, та провів в ньому поточний ремонт, але документально оформити свою власність не має можливості. Позивач просить у позовній заяві визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS] та на земельні ділянки площею 0,0639 га (для городництва) та 0,10 га (для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель), розташовані за адресою в [ADDRESS]. Позивач, відповідач в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник Виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 серпня 2012 року, яке зареєстроване Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №14399 (арк.справи 4). Після смерті [PERSON] - батька позивача, залишилось спадкове майно - земельні ділянки площею 0,0639 га (для городництва) та 0,10 га (для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель), розташовані за адресою в [ADDRESS], та житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS], що підтверджується державними актами (арк.справи 6,7). Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності вбачається, що 04 серпня 1955 року гр. [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку. (арк.справи 8-9). Довідкою ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 04 липня 2014 року вих..№283 підтверджується, що інвентарна справа на садибний житловий будинок за адресою [ADDRESS], який належав [PERSON] (Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 04.08.1955 року р. №2263 в БТІ не зареєстрований) розпочата 07.03.1950 року з номером будинку [ADDRESS]. При поточній інвентаризації 23.07.1985 року номер будинку змінено на 10. Згідно рішення виконкому від 21.08.2007 року за №5/21-35 вулиця Островського змінена на провулок Островського. Ця адреса є дійсною на нинішній час. (арк.справи 15). Довідкою ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 01 липня 2014 року вих..№1581, повідомлено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS], не зареєстроване. (арк.справи 16). Свідоцтвом про народження позивача підтверджується факт, що померлий [PERSON] є рідним батьком [PERSON] - позивача по страві. (арк. справи 5). Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набуваються право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved