Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

10.05.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на 2-х неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] у віці 24 років, про що в книзі реєстрації смертей 04.03. 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 8, про що 04.03.2011 року виконкомом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області було видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . З 04.06.2005 року по 08.06.2010 року сестра перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Шевченко Великоновосілківського району Донецької області. В шлюбі у них народилось 2 дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сестрою позивача та відповідачем їх спільні діти залишились проживати з сестрою позивача [PERSON] . Після смерті сестри позивача, діти залишились жити з позивачем та їх бабусею [PERSON] . Деякий час після смерті сестри позивача відповідач навідував дітей, приблизно пів року або рік, привозив іграшки та ласощі. Але потім самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. З того часу відповідач не навідував дітей, не забезпечував їх матеріально, навіть не цікавився їх життям в телефонному режимі. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22.11.2018 року № 220/1707/18 позов позивача про позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні до неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - було задоволено. Розпорядженням голови Великоновосілківської районної державної адміністрації № 82 від 05.04.2019 року позивача було призначено опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ще декілька разів позивач зверталась до відповідача з усною вимогою приймати участь у матеріальному забезпеченні його дітей, проте кожного разу отримувала відмову. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає, позивач просить суд стягнути щомісячно з відповідача аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей в розмірі ⅓ частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 08 год. 30 хв. 14.06.2019 р. Розгляд справи було відкладено на 23.07.2019 року о 08 год. 30 хв. у зв`зку з перебуванням судді Дурач О.А. на лікарняному. Позивач до початку судового засіданні подала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також з`явився, до початку судового засіданні подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження від 16.01.2007 року серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком зазначений відповідач (а.с. 6). Згідно розпорядження голови районної адміністрації [PERSON] , тобто позивача призначено опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На позивача покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, психічний і психічний розвиток дитини. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Комарської сільської ради від 10.05.2019 року (а.с. 11). Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача підлягають частковому задоволенню. Вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі ⅓ частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття слід задовольнити. Проте, враховуючи, що на час розгляду даної справи у суда відсутні підстави для визначення розміру аліментів, який підлягатиме сплаті відповідачем після досягнення найстаршою дитиною повноліття, беручи до уваги правовий висновок Верховного суду України від 19.10.2016 р., справа № 6-1798цс від 19.10.2016 р., суд вважає за необхідне у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів після досягнення найстаршою дитиною повноліття, у розмірі 1/4 частки його доходу відмовити. Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial