Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

07 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Зуєвецької сільської ради Миргородського району в якому просила визнати за нею, після смерті [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Росія», розташованої на території Зуєвецької сільської ради Полтавської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0111264 виготовленого на підставі рішення Миргородської районної державної адміністрації №342 від 25.10.1996 року на ім`я [PERSON] . Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , її бабуся. Внаслідок смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 4,62 умовних кадастрових гектара розташовану на території Зуєвецької сільської ради. Після смерті [PERSON] право на дану земельну частку (пай) мав би успадкувати її син, батько позивача [PERSON] , однак він помер [INFO] . 10.07.2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Наконечної Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 10.07.2019 постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Наконечною Н.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 4,69 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до довідки відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на ім`я [PERSON] виготовлений сертифікат серії ПЛ №0111264 на право на земельну частку (пай), але не виданий і зберігається у відділі у Миргородському районі. В зв`язку з вищевикладеним змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 12.02.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.03.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові . Відповідач представник Зуєвецької сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву [PERSON] визнав (а.с.45). Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9 ). Родинні відносини зі спадкодавцем позивача підтверджені свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , де в графі батько зазначений [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.1994 відповідно до якого позивач [PERSON] змінила прізвище при реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтвом про народження [PERSON] , де в графі мати зазначена [PERSON] (а.с.7,8,10). На момент смерті [PERSON] мала право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Росія», розташованої на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат не видавався. Оригінал сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] (серії ПЛ №0111264 ) виготовлений на підставі рішення Миргородської районної державної адміністрації №342 від 25.10.1996 року та знаходить у відділі у Миргородському районі Полтавської області, що підтверджується: довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №2265/112-18 від 20.07.2018 року (а.с. 13). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради від 29.08.2018 [PERSON] , 1909 року народження, на момент смерті [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна. Без зняття з реєстраційного обліку [PERSON] вибула в с. Клюшниківка Миргородського району, де і померла [INFO] (а.с. 12). Згідно довідки Виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради від 19.09.2018 після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , фактично вступила в управління спадковим майном і здійснювала в подальшому користування цим майном (а.с. 31). Відповідно до матеріалів спадкової справи факт вступу в управління майном позивачем [PERSON] підтверджується копією ощадної книжки виданої на ім`я [PERSON] , якою [PERSON] розпорядилася після смерті [PERSON] (а.с. 31 зворот) . Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Наконечною Н.П. від 10.07.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), розміром 4,69 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району, після померлої [INFO] бабусі [PERSON] , в зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право на земельну частку (пай (а.с. 14). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 524, 525, 527, 548, 549 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України 2004 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] мала право на отримання земельної частки (паю) відповідно до Сертифікату серії ПЛ №0111264 на право на земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Росія», розташованої на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області. Спадкоємець [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті , [INFO] [PERSON] , що підтверджено довідкою Виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради від 19.09.2018, де зазначено, що після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , фактично вступила в управління спадковим майном і здійснювала в подальшому користування цим майном та встановлено приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Наконечною Н.П. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлої. Отже, враховуючи те, що оригінал сертифікату у позивача на право на земельну частки (паї) колишнього КСП «Росія» відсутній, тому з метою оформлення спадщини необхідно визнати за спадкоємцем [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Росія», розташованої на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0111264 виготовленого на підставі рішення Миргородської районної державної адміністрації №342 від 25.10.1996 року на ім`я [PERSON] , виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved