Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просили визнати за ними право власності по 1/2 ідеальної частки на спадкове майно, посилаючись на наступні обставини. 25 березня 2015 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до якої увійшли житлові будинки з будівлями та спорудами по вул.Курчатова,130 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області та по вул.Курчатова,139 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. За життя [PERSON] не встиг виготовити правоустановчі документи на вищезазначене нерухоме майно. Позивачі вважають, що мають право успадкувати в порядку першої черги за законом, як єдині спадкоємці вказаної черги після смерті батька та чоловіка, який за життя заповіт не залишив. Після смерті спадкодавця, позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину по закону на зазначене майно, але їм у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на вказані будинки. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними по 1/2 ідеальної частки право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивачі в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.34). Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с.33). Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, які підтверджується з слідуючих належних та допустимих доказів. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть І-ЖД № 402400 від 30.03.2015 року (а.с.25) [PERSON] помер 25 березня 2015 року. Копією свідоцтва про укладення шлюбу І-ЖД №469597 від 24.01.1982 року (а.с.27) вбачається, що 24.01.1982 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Кічук/ М.І., який був зареєстрований [PERSON] сільською радою Татарбунарського району Одеської області про що було зроблено актовий запис №3. Копією свідоцтва про народження IV-ЖД № 361025 від 05.05.1988 року (а.с.26) підтверджується, що [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], [INFO]. З копії довідки, виданої [PERSON] сільською радою Татарбунарського району Одеської області №362 від 04.09.2015 року (а.с.28) видно, що [PERSON] на день смерті 25.03.2015 року був зареєстрований та проживав в [INFO], крім нього у зазначеному будинку зареєстрована дружина [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Копіями довідок ТОВ Татарбунарське РБТІ та РОН №166 та № 167 від 12.08.2015 рр. (а.с.13, 19) вбачається, що вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Курчатова,139 в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області складає 148 212 грн. та вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Курчатова,130 в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області складає 189 724 грн. Листом нотаріуса (а.с.12) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість. З копії технічних паспортів на будинок №130 та №139 по вул. Курчатова в с.Дмитрівка Татарбунарського району, виготовленого 28.07.2015 року (а.с.14-18) та 06.08.2015 року (а.с.20-24) вбачається, що власник цих будинків не вказаний, що свідчить про відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Відповідно копії договору купівлі- продажу від 24.11.1987 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.45-46) та копії довідки [PERSON] сільської ради Татарбунарського району від 24.11.2015 року (а.с.44), будинок по вул.Курчатова,130 в с.Дмитрівка Татарбунарського району, згідно записів погосподарської книги №13 особовий рахунок 1009 рахується за [PERSON], [INFO]. Копією договору дарування від 20.10.1995 року підтверджується, що [PERSON] отримав у дар від [PERSON] житловий будинок по вул.Курчатова,139 в с.Дмитрівка Татарбунарського району (а.с.47-49). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Таким чином, судом встановлено, що позивачі в установлений законом строк звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинки, приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено останнім у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Відсутність правовстановлюючого документу на житлові будинки та належність його спадкодавцю [PERSON] підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні. Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивачів можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка та батька в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає, що права позивачів мають бути захищені шляхом визнання за ними, як спадкоємицями першої черги за законом по 1/2 ідеальної частки право власності на житлові будинки, розташовані по вул.Курчатова,130 та Курчатова,139 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, що залишилися після смерті [PERSON], померлого 25.03.2015 року.

Outcome: approved