Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

09.10.2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про звільнення від обов'язку утримувати дитину (а.с.1-3). Так, позивач просив суд: - припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], на час навчання на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеській області від 23 грудня 2014 року по справи №495/6334/14-ц; - повернути сплачені [PERSON] аліменти на користь [PERSON] від дня припинення сіном навчання до рішення суду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2015 року відкрито провадження по справі № 495/7356/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від обов'язку утримувати дитину. Справу призначено до розгляду (а.с.16). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2015 року заяву представника [PERSON] про залишення частини позовних вимог без розглядубуло задоволено. Позовні вимоги [PERSON] в частині повернення сплачених [PERSON] аліментів на користь [PERSON] від дня припинення сином навчання залишено без розгляду. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, але його представник - [PERSON], подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], на час навчання на підстави рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеській області від 23 грудня 2014 року по справи №495/6334/ 14-ц, підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності (а.с.49). Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але її представник - [PERSON], подав до суду заяву, згідно якої проти задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] не заперечує. Справу просить розглядати за його відсутності (а.с.48). Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 30 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що свідчить витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00012644940 від 22.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2014 року позов [PERSON] було задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], ІПН- [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на час навчання на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 26.08.2014 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Стягнуто з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], ІПН- [NUMBER] судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави (а.с.5-6) На підставі вказаного рішення суду та виконавчого листа відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції відкрив виконавче провадження, відповідно до якого [PERSON] сплачував аліменти до теперішнього часу шляхом виплати суми аліментів із заробітної плати. У 2015 році [PERSON], [INFO], (син [PERSON]) закінчив навчання у Одеському технікуму та з 21 травня 2015 року працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування у Білгород-Дністровському управлінню водного господарства, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровському управлінню водного господарства на запит адвоката від 05 жовтня 2010 року (а.с.7). Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із відповідною позовною заявою про звільнення від обов'язку утримувати дитину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст.188 Сімейного кодексу України звільнення батьків від обов'язку утримувати дитину батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Так, відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність уточнених позовних вимог [PERSON], у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до [PERSON] про звільнення від обов'язку утримувати дитину підлягає задоволенню.

Outcome: approved