Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

09.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 582 Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що після фактичного припинення близьких стосунків з відповідачем, останній припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина, не виконує свого батьківського обов'язку та не бере участі у вихованні дитини. Таким чином, оскільки обов'язок утримувати дитину покладається в рівних частках на обох з батьків, а відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатної дружини та батьків, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід, просила стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вказала, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року, яке станом на дату розгляду справи не набрало законної сини. Після фактичного припинення шлюбних відносин спільний син залишився проживати з нею, вона забезпечує його харчування, розвиток та медичне обслуговування. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що піклується про сина, а саме з вечора п'ятниці по неділю син проводить час разом з ним, під час перебування дитини за його місцем проживання, він купує продукти харчування, одяг та іграшки за власний рахунок. Крім того, не відмовляється надавати позивачу допомогу на утримання сина за її проханням. Зазначив, що готовий сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання сина, водночас вважає, що оскільки він з позивачем зареєстровані за однією адресою, позов про стягнення аліментів є передчасним. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з позовної заяви та не заперечувалося стороною відповідача в судовому засіданні, що 10.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 582. Судом достовірно встановлено, що [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач в судовому засіданні визнав, обставини на, які посилалася позивач в позовній заяві про стягнення аліментів, зокрема те, що вони з позивачем проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю. Крім того, визнав, що не має офіційного джерела доходу. Жодних документів, які б свідчили про розмір його доходу, суду не надав. Разом з тим, відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, відповідно до положень ст. 180 СК України, він зобов'язаний нести витрати по утриманню спільного сина. За таких обставин, враховуючи пояснення позивача, яка зазначила, що щомісяця несе витрати на утримання сина в розмірі 3000 грн., що включає в себе витрати по відвідування дитиною дошкільного навчального закладу та лікаря-логопеда, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, оскільки на батьків в рівній мірі покладається обов'язок по утриманню дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: partial