Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

09 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані і її батьки - [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками розірвано і [PERSON] вже більше 10 років фактично за цією адресою не проживає. У зв`язку з цим, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на відповідача. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] Ухвалою від 15.07.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Вказала, що відповідач добровільно з належного їй будинку не знявся з реєстрації. Вона станом на момент розгляду справи судом вже знов зареєстрована і проживає в будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про причину неявки суд не повідомив. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Судова повістка з копією ухвали від 15.07.2019 та копією позову з додатками, яка була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулася з відміткою: «Адресат відсутній», а за місцем фактичного проживання вказаним у позовній заяві «Відмова адресата від отримання». В силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Суд вважав за можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 33275618 від 23.02.2012 та копією договору дарування від 06.07.2007 (а.с. 3-4). Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 26.04.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 186, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак за цією адресою фактично не проживає, що підтверджується актом обстеження проживання фактичної кількості осіб № 42 від 10.05.2019 (а.с. 6, 11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що відповідач більше 15 років тому виїхав з будинку [ADDRESS] , що по [ADDRESS] ) на постійне місце проживання в інший населений пункт. З дружиною розлучився і не проживає там. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки в ході судового розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач є членом сім`ї власника будинку, який понад один рік (близько п`ятнадцяти років) за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку про можливість визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved