Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО - Донбас північний» про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначила, що згідно з договором страхування № 075513 від 18 жовтня 2013 року відповідач застрахував належний позивачу на праві власності автомобіль марки ТОЙОТА, державний номер [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 10.02.2014 року, належний позивачу автомобіль був пошкоджений. Відповідач визнав вказану ДТП страховим випадком та сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 85412,24 грн. та 6200 грн. зарахував в рахунок сплати страхового платежу за договором, про що надав позивачу письмове повідомлення. Оскільки сплачена відповідачем сума страхового відшкодування була значно менша, ніж вартість відновлювального ремонту автомобіля, і не відповідала умовам договору страхування, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача невиплаченої частини страхового відшкодування. Рішенням Бабушкінського суду м. Дніпропетровська від 07.07.2015 року у справі № 200/21044/14 позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції в розмірі 58294,05 грн., річні в сумі 1369,04 грн., пеня в сумі 3102,20 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 400 грн. та моральна шкода в розмірі 1500 грн., всього - 64655,29 грн. Рішення набрало чинності. 28 листопада 2015 року сума заборгованості була перерахована відповідачем на картковий рахунок позивача. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням суду з відповідача було стягнуто суму страхового відшкодування в розмірі 58294,05 грн. з урахуванням індексу інфляції за період з 22.03.2014 року по 01.04.2015 року. Разом з тим, відповідач сплатив позивачу суму страхового відшкодування тільки 28 листопада 2015 року, тому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми повинні бути розраховані за весь час прострочення, тобто станом на 28 листопада 2015 року. Відповідач сплатив частину страхового відшкодування 21.03.2014 року, тобто прострочення відповідача з виконання зобов'язання починається з 23 березня 2014 року і складає по 01.04.2015 року - дату розрахування розміру страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції в позові, за яким винесено рішення суду 07.07.2015 року - 376 днів, за період з 01.04.2015 по 28.11.2015 року - 242 дні. Сума страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції вирахувана позивачем, з урахуванням індексу інфляції за даними Держкомстату України за період з квітня 2014 по жовтень 2015 року включно, становить 74919,75 грн. З урахуванням суми, що вже була сплачена відповідачем, до стягнення підлягає: 74919,75 грн. - 58294,05 грн. = 16625,70 грн. Крім того, позивачем розраховані річні за період з 01.04.2015 по 28 листопада 2015 року, в сумі 881,14 грн. Відповідач також несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у вигляді пені, що складає 0,5 облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті за кожен день прострочення - а всього 4039,15 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції в розмірі 16625,70 грн., річні в сумі 881,14 грн., пеню в розмірі 4039,15 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що згідно з договором страхування № 075513 від 18 жовтня 2013 року відповідач застрахував належний позивачу на праві власності автомобіль марки ТОЙОТА, державний номер [NUMBER] (а.с. 5-8). Рішенням Бабушкінського суду м. Дніпропетровська від 07.07.2015 року у справі № 200/21044/14 позов [PERSON] задоволено частково, з ПАТ «Страхова компанія «АСКО - Донбас північний» на користь позивача стягнуто страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції в розмірі 58294,05 грн., річні в сумі 1369,04 грн., пеня в сумі 3102,20 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 400 грн. та моральна шкода в розмірі 1500 грн., всього - 64655,29 грн. (а.с. 15-17). З вказаного рішення суду вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 10.02.2014 року, належний позивачу автомобіль був пошкоджений. Відповідач визнав вказану ДТП страховим випадком та сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 85412,24 грн. і 21.03.2014 року перерахував вказану суму позивачу. Оскільки сплачена відповідачем сума страхового відшкодування була значно менша, ніж вартість відновлювального ремонту автомобіля, і не відповідала умовам договору страхування, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача невиплаченої частини страхового відшкодування. З вказаного рішення суду також вбачається, що сума страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції розрахована за період з 22.03.2014 по 01.04.2015 року (376 днів). Вказане рішення набрало чинності та було виконано відповідачем 27.11.2015 року шляхом перерахування на картковий рахунок позивача відповідної суми (а.с. 20). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до Узагальнення судової практики Верховного Суду України від 11.11.2011 року судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Таким чином, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За даними Держкомстату України, індекс інфляції у квітні 2014 - жовтні 2015 року склав: 2014 рік: Квітень - 103,3; Травень - 103,8; Червень - 101,0; Липень - 100,4; Серпень - 100,8; Вересень - 102,9; Жовтень - 102,4; Листопад - 101,9; Грудень - 103,0; За 2015 рік: січень - 103,1; лютий - 105,3; березень - 110,8; квітень - 114,0; травень - 102,2; червень - 100,4; липень - 99,0; серпень - 99,2; вересень - 102,3; жовтень - 98,7. Загальний індекс інфляції за період з квітня 2014 року по жовтень 2015 року включно згідно з розрахунком позивача, з яким погоджується суд, складає: 169,12%. Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції за період з квітня 2014 року по жовтень 2015 року складає: 44299,76 грн. Х 169,12% = 74919,75 грн. Різниця між загальною сумою страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції та фактично сплаченою відповідачем сумою страхового відшкодування складає: 74919,75 грн. - 58294,05 грн. = 16625,70 грн. Річні розраховуються за період з 01.04.2015 по 28 листопада 2015 року від суми страхового відшкодування без врахування індексу інфляції в розмірі 44299,70 грн. Період прострочення складає 242 дні. Згідно з розрахунком позивача, з яким погоджується суд, сума річних складає 881,14 грн. Також у відповідності з п.7.3.5 Договору страхування відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у вигляді пені, що складає 0,5 облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті за кожен день прострочення, а всього, відповідно до розрахунку позивача - 4039,15 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, наведеним позивачем у позовній заяві. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved