Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

09 грудня 2020 року та уточнено 08 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позовна заява мотивована тим, що 08 жовтня 1996 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого орган приватизації Житлово-комунальна контора закритого акціонерного товариства «Кривбасрудбуд» посвідчив, що квартира, загальною площею 31,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з сараєм, душем, вбиральнею та верандою належать їй на праві приватної власності. Свідоцтво про право власності на житло від 08.10.1996 зареєстровано в Криворізькому БТІ в реєстровій книзі № 16ПВ-77-77. На підставі розпорядження голови Дніпропетровської ОДА від 19.05.2016 за № Р-223/0/3-16 вул. Сухе-Батора перейменовано на вул. Сарматську. [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] було складено заповіт на все належне майно померлої на ім`я позивача, однак постановою нотаріуса від 14.05.2020, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, у зв`язку з розбіжностями, а саме: спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] , одна згідно довідки від 07.07.2020, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» у власності померлої значиться 1/4 частка вищевказаного житлового будинку. Коли орган приватизації видавав свідоцтво про право власності на житло від 08.10.1996 зазначив, що власнику передано у власність квартиру [ADDRESS] , однак насправді то був житловий будинок на декілька співвласників і лише умовно вважалось, що будинок містить чотири квартири. 20 липня 2020 року техніком КП ДОР «Криворізьке БТІ» складено акт ідеальних часток, згідно якого ідеальна частка групи приміщень № 1 від загальної площі будинку складає 1/4 частини. Згідно відомості про стан нерухомого майна від 22.07.2020, складеного КП ДОР «Криворізьке БТІ» при приватизації було допущено помилку, а саме: у свідоцтві про право власності не було зазначено частку групи приміщень № 1 від житлового будинку, яка складає 1/4 частину. На момент видачі свідоцтва про право власності, згідно архівної справи, до складу 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями входить: приміщення в житловому будинку, що складають групу приміщень № 1, загальною площею 31,4 кв.м, житловою площею 11,5 кв.м, сарай В, сарай Ж, вбиральня Д, душ Е, веранда «а». При цьому, веранда «а» змінено літерою на «а2», душ Е знесло, сарай В змінено призначення на літню кухню В, погріб Г збудований ще 1958 року і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 не підлягає прийняттю в експлуатацію. На момент здійснення інвентаризації у власності [PERSON] знаходилась 1/4 частина від житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: приміщення в житловому будинку, що складають групу приміщень № 1, загальною площею 31,4 кв.м, житловою площею 11,5 кв.м, літня кухня В, погріб Г, сарай Ж, вбиральня Д. При визначенні загальної та житлової площі житлового будинку А, зазначалися площі до здійснення самочинного будівництва. Іншими співвласниками будинку [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартира [ADDRESS] . При цьому ще один власник квартири [ADDRESS] [PERSON] помер. [PERSON] , позивач, [PERSON] , [PERSON] квартира [ADDRESS] . При цьому, квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] були об`єднані в одну квартиру [ADDRESS] . Позивач вважає, що при видачі свідоцтва органом приватизації була допущена недбалість у тім, що не зазначено яку частину будинку складала приватизована квартира, тому просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору надали заяви про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1996, виданого Житлово-комунальною конторою закритого акціонерного товариства «Кривбасрудбуд», [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , з сараями, душем, вбиральнею, та верандою. Загальна площа квартири складає 31,40 кв.м (а.с.10). Відповідно до архівної справи, станом на 31.12.2012, право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 16ПВ-77-77 на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.10.1996 Житлово-комунальною конторою закритого акціонерного товариства «Кривбасрудбуд», згідно з розпорядженням № 1825 від 06.10.1996, що підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 07.07.2020 (а.с.11). Із відомостей про технічний стан нерухомого майна КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 22.07.2020 встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , складається з житлового будинку А загальною площею 131,9 кв.м, житловою 90,1 кв.м, літньої кухні В, літньої кухні М, літньої кухні З, погріба Г, вбиральні Д, вбиральні О, сараю Ж, сараю К, сараю Л, сараю Н, сараю Р, літнього душу П, гаража Т, огорожі № 1, 3, 6, 7, хвіртки № 4,5, воріт № 8, водоколонки І, замощення ІІ, водоколонки V. Разом з тим, у примітці зазначено, що при приватизації було допущено помилку, а саме: у свідоцтві про право власності не було зазначено частку групи приміщень № 1 від житлового будинку А, яка складає 1/4 частину. У власності [PERSON] знаходиться 1/4 частина від житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: приміщення в житловому будинку, що складають групу приміщень № 1 (в правовстановлюючому документі квартира [ADDRESS] ), загальною площею 31,4 кв.м, житловою площею 11,5 кв.м, літня кухня В, погріб Г, сарай Ж, вбиральня Д. На момент видачі свідоцтва про право власності, згідно архівної справи, до складу 1/4 частини житлового будинку з господарським будівлями входили: приміщення в житловому будинку, що складають групу приміщень № 1, загальною площею 31,4 кв.м, житловою площею 11,5 кв.м, сарай В, сарай Ж, вбиральня Д, душ Е, веранда «а». Веранда «а» змінено літерою на «а2» та входить до складу житлового будинку [PERSON] знесло. [PERSON] змінено призначення на літню кухню В. Збудований погріб Г не підлягає прийняттю в експлуатацію згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 за рішенням № 406. Здійснено реконструкцію житлового будинку А співвласниками. Дозвільних документів не надано. За рахунок реконструкції загальна площа приміщень житлового будинку А змінилась з 119,1 кв.м, на 131,9 кв.м, житлова з 75,1 кв.м на 90,1 кв.м. Не надано дозвільних документів на будівництво літньої кухні М та гаражу Т (знаходяться у користуванні співвласників). Літня кухня З, сарай К, сарай Л, сарай Н, сарай Р збудовані до 05.08.1992 знаходяться у користуванні співвласників. Збудовані вбиральня О, літній душ П не підлягають прийняттю в експлуатацію згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 за рішенням № 406 (знаходяться у користуванні співвласників) (а.с.13-18). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, та яка при житті заповітом від 31.07.2007 заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.8-9). Постановою держаного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 17.11.2020 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в документах, що підтверджують право власності на спадкове майно існують розбіжності, а саме: спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] , однак згідно довідки від 07.07.2020, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» у власності померлої значиться 1/4 частка вищевказаного житлового будинку (а.с.19). Відповідно до\~ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217, 1223 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відтак, заповіт є одностороннім правочином (дія однієї сторони), породжує виникнення прав та обов`язків у спадкоємця після смерті заповідача. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга\~статті 1236 ЦК України). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, а розбіжності допущені в документах, що підтверджують право власності на спадкове майно перешкоджають позивачу в реалізації спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved