Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

08 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Понінківської селищної ради (далі Рада) в якій вказує, що в 19 травня 1998 року помер її чоловік, якому належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на вул. Валі Котика, 28 в с. Новаки Полонського району. Позивачка являється спадкоємцем за законом, крім неї спадкоємцями після смерті [PERSON] є їх діти син [PERSON] та дочка [PERSON], які на спадщину не претендують. На будинок та господарські споруди відсутні правовстановлюючі документи. Просить визнати за нею право власності на будинок та господарські споруди. Представник позивачки [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує. Селищний голова [PERSON] Матвіїв направив заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнає. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 травня 1998 року помер чоловік позивачки, якому належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на вул. Валі Котика, 28 с. Новаки Полонського району. Позивачка є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину фактично, оскільки проживала з чоловіком за однією адресою на час його смерті. Діти позивачки [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. На будинок та господарські споруди відсутні правовстановлюючі документи. Дані обставини встановлені з письмових доказів - паспорта позивачки, свідоцтва про одруження позивача, свідоцтва про смерть [PERSON] - чоловіка позивачки, технічним паспортом на житловий будинок, довідки сільської ради про те, що житловий будинок побудовано на виділеній в 1953 році земельній ділянці з дотриманням правил забудови і прийнятий в експлуатацію та що на час смерті [PERSON] позивачка проживала в цьому ж будинку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.524,529,549 ЦК України 1963 року, норми якого поширюються на правовідносини на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є дружина і діти, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та погодженої із заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, що втратила чинність з 01 січня 1996 року, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах і видача свідоцтв про право власності на такі будинки не була передбачена. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки вона фактично успадкувала спадкове майна після смерті її чоловіка, якому воно належало. Позивачка прийняла спадщину, але не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved