Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

09 жовтня 2018 року до Приморського районного суду м.Одеси звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи: органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні бабусі з онуком, який окремо проживає від неї, яку в подальшому було уточнено та доповнено. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її дочка [PERSON] , яка з 02 вересня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від вказаного шлюбу з [PERSON] [INFO] у дочки народився син [PERSON] , який після її смерті залишився проживати із своїм батьком [PERSON] . Одразу після смерті дружини [PERSON] разом із сином покинули територію України і в даний момент проживають на території Російської Федерації. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з весни 2015 року до середини червня 2018 року фактично проживав разом із сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Саме за цією адресою була зареєстрована його покійна дружина - її дочка [PERSON] та її малолітній онук [PERSON] . За останні півтора року, виїхавши з м.Одеси та покинувши свою домівку, [PERSON] з дитиною 4 раз міняє місце проживання та вже четвертий садочок з травня 2018 року. Вона має бажання спілкуватися з онуком, брати активну участь у його вихованні, розвитку, однак відповідач перешкоджає їй у спілкуванні з онуком, змінюючи своє місце проживання, не повідомляючи її про це. Спілкування з онуком для неї вкрай важливе, оскільки це єдиний син її покійної дочки. Дітей та онуків вона більше немає. Крім того, не може оформити спадок дитині після смерті матері (нерухомість). Дитині не оформлена пенсія по втраті годувальника. Батько нехтує майновими правами дитини, а вона без довіреності від зятя не може виконати необхідні дії в інтересах дитини. [PERSON] всіляко будь-якими шляхами уникає спілкування, незважаючи на всі зусилля з її сторони налагодити нормальні відносини з зятем в інтересах дитини. І хоча права дитини на спілкування, контакти, участь в розвитку та вихованні з близькими родичами дитини, захищаються Законом на всіх рівнях, аж до міжнародних, до даного часу відповідач - батько дитини їх порушує, і як випливає з останніх контактів, робить це навмисно та цілеспрямовано. За останній рік довелося побувати в Російській Федерації - 6 разів, а побачити внука лише три рази дуже короткий час і то завдяки місцевим службам. Тому, просить суд в уточненій позовній заяві ухвалити рішення, яким забезпечити бабусі та дідусеві можливість зустрічей та спілкування з онуком [PERSON] ( [INFO] ), можливість участі бабусі та дідуся у його вихованні, зобов`язавши [PERSON] не перешкоджати зустрічам, спілкуванню з онуком та участі у його вихованні та усунути всі перешкоди цьому. Встановити порядок спілкування бабусі та дідуся з онуком [PERSON] та участі у його вихованні: відвідання бабусею та дідусем дитини за місцем знаходження дитини, спілкування та проводження вільного часу на день народження дитини та на свята та канікули; перебування дитини у бабусі та дідуся на літньому оздоровленні та відпочинку в м.Одесі щорічно з червня по кінець серпня; щотижня надавати можливість дитині і забезпечити спілкування з бабусею та дідусем по скайп зв`язку чи телефоном; надавати електронну інформацію бабусі та дідусеві про здоров`я дитини, її розвиток, навчання та інше, що має відношення до життя та розвитку дитини. Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси Бондар В.Я. від 24.10.2018 року, відкрито провадження в зазначеній цивільній справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому засіданні. Не погоджуючись з даним рішення суду представник відповідача 05.03.2019 року подав апеляційну скаргу. 18.07.2019 року постановою Одеського апеляційного суду зазначену апеляційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 24 жовтня 2018 року про відкриття провадження у зазначеній цивільній справі - скасовано, направлено справу до Великомихайлівського районного суду Одеської області для розгляду за встановленою підсудністю. 31.07.2019 року відповідна цивільна справа надійшла до Великомихайлівського районного суду Одеської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа визначена для розгляду до мого провадження. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л. від 27.09.2019 року, відкрито провадження в зазначеній цивільній справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалами суду від 23.10.2019 року, 12.11.2019 року, 02.12.2019 року проведення підготовчого засідання відкладалось з технічних причин та за клопотанням позивача щодо уточнення позовних вимог та витребування доказів: з органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради висновку стосовно порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Розовайкін М.Л. свій позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, її уточнені та доповненні. Крім того позивач зазначила, що згодна з наданим на ухвалу суду висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявний його відзив на позов, в якому він просить справу розглянути у його відсутність, позов не визнав у повному обсязі та просив у його задоволені відмовити. Пояснив, що після смерті його дружини [PERSON] він разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] виїхали з України у зв`язку з конфліктом з [PERSON] , яка постійно провокує сварки та конфліктні ситуації, викрала документи на дитину, вигнала його разом з сином [PERSON] з квартири, в якій дитина була зареєстрована до смерті дружини, її дочки, [PERSON] постійно втручалась в справи їх сім`ї та хотіла розірвати їх шлюб. Коли захворіла дружина (початкова стадія раку « [PERSON] ») і її потрібно було лікувати, [PERSON] , замість того, щоб лікувати дочку традиційними методами, намагалася вилікувати її молитвами, гадалками і т.і. Звинувачує його в тому, що він отруїв свою дружину, шантажує, погрожує та залякує. На даний час він із сином проживає в Російській Федерації, у рідних йому людей, де створив належні умови для життя та розвитку своєї дитини подалі від погроз, сварок, з`ясувань та морального насильства з боку [PERSON] , яка за час його перебування в Російській Федерації написала наклепи у всі організації, які відповідають за права дитини, прокуратуру, кримінальний розшук та, навіть, адміністрацію президента [PERSON] . Стверджував, що спілкування онука з дідом та бабусею негативно вплине на психоемоційний стан дитини, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Представник третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради Островська Л.Л. в судовому засіданні зазначила, що на ухвалу суду було надано висновокщодо порядку участі громадянки [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , від 09 січня 2020 року №01-12/2269/1вих., який вона цілком підтримує. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи органу опіки та піклування, показання свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є чоловіком покійної доньки позивача [PERSON] 02 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис за №547. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівського району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 15.10.2013 року на підставі актового запису про народження №343 від 15.10.2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівського району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Велика Михайлівка Великомихайлівський район Одеська область, громадянина України, зареєстроване за адресою [ADDRESS] . Тривалий час подружжя та їх син мешкали спільно з позивачкою у квартирі за зазначеною адресою. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 28.04.2018 року, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції на підставі актового запису про смерть №4547 від 28.04.2018 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018160500006753 від 02.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, внесено відомості про те, що 02.10.2018 року до Приморського ВП в м.Одесі ГНП в Одесі надійшла заява від [PERSON] в якій вона просить прийняти міри до [PERSON] , [INFO] , так як вважає, що він здійснив убивство з необережності її доньки [PERSON] . Як пояснив відповідач у своєму відзиві на позов, між ним та позивачкою часто виникали сварки та конфліктні ситуації в сім`ї, особливо загострилась конфліктна ситуація після смерті його дружини, що унеможливило спільне проживання разом з позивачкою в одній квартирі, тому у червні 2018 року [PERSON] разом із сином переїхали на постійне місце проживання до в село Воронок Стародубського району Брянської області Російської Федерації. Відповідно до характеристики [PERSON] , наданої головою Воронокського сільського поселення Стародубського району Брянської області Алесенко Т.М. 24.01.2019 року №202, [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації в селі Воронок Стародубського району Брянської області в будинку [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] . Має родичів в с.Лужки, на території Воронокського сільського поселення не працює. В побуті та громадських місцях поводить себе позитивно. Скарг на [PERSON] з боку односельців в Воронокську сільську адміністрацію не надходило. Згідно характеристики від 24.01.2019 року на вихованця муніципальної бюджетної дошкільної освітньої установи дитячий сад №6 «Колосок» с.Воронок [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] разом з дитиною проживають в Росії на підставі свідоцтва про надання тимчасового притулку в Росії. Дитина відвідує середню групу, батько працює дистанційно в мережі інтернет в ПП «Графіт» м.Одеса. Батько приділяє велику увагу вихованню сина, взаємовідносини між ними будуються на теплій, довірчій основі. Дитина характеризується позитивно. З адміністрацією установи та вихователями встановлено довірчий контакт, конфліктів не виникало. Відповідно до психологічного висновку на вихованця муніципальної бюджетної дошкільної освітньої установи дитячий сад №6 «Колосок» с.Воронок Стародубського району Брянської області [PERSON] , [INFO] , батько виграє соціально значущу роль в житті дитини. Найбільш корисним в даний період є перебування з батьком, оскільки він може забезпечити задоволення всіх потреб дитини, відчуття стабільності та безпеки, знає звички, особливості здоров`я та розвитку дитини. Не рекомендується залишати дитину з іншими особами на тривалий проміжок часу, які не проживають з ним без присутності батька або без можливості швидкого доступу до дитини, оскільки це може привести до ще більшого травмування психіки [PERSON] . Уповноважений по правам дитини в Брянській області на звернення [PERSON] 01.02.2019 року листом за вих. №64, повідомив, що згідно інформації, яка надійшла на його адресу із УМВС Росії по Брянській області, відділу опіки та піклування адміністрації Стародубського району Брянської області, по факту її звернення була проведена відомча перевірка та встановлено, що неповнолітній [PERSON] , разом зі своїм законним представником - батьком, [PERSON] , проживають на території Стародубського муніципального району Брянської області на підставі свідоцтва про надання тимчасового притулку на території РФ, виданого УМВС Росії по Брянській області. Зазначено, що батько в повному об`ємі піклується про дитину, в діях [PERSON] ознак, які суперечать Конвенції ООН про права дитини, нормам законодавства Російської Федерації по захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини не виявлено. Крім того, роз`яснено [PERSON] , що для прийняття рішення щодо зобов`язання батька неповнолітнього не перешкоджати спілкуванню близьких родичів з дитиною, вона має право звернутися в орган опіки та піклування адміністрації Стародубського муніципального району, надавши відповідні документи (згідно переліку). Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено СК України. Ч. 2 ст. 1 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Таким чином, законодавством України закріплено право [PERSON] як бабусі малолітнього [PERSON] , [INFO] , на спілкування зі своїм онуком та право брати участь у його вихованні. Законодавством також встановлено обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку. При цьому, розглядаючи позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною суд має дотримуватися розумного балансу на участь у вихованні дитини бабусею та іншими членами сім`ї, яким надано таке право. Не забезпечення цього при вирішенні спору може порушити принцип максимально можливого урахуванням інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини. Ст. 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. За приписами ч.1, ч.2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок сімейного конфлікту [PERSON] обмежив спілкування свого сина [PERSON] , [INFO] , з його бабусею [PERSON] . Такі дії відповідача перешкоджають позивачеві брати участь у вихованні онука. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначили про наявність конфлікту [PERSON] зі своїм зятем, який перешкоджає бабусі спілкуванню з онуком після смерті дружини, при цьому відомостей про застосування позивачем психологічного тиску по відношенню до онука не підтвердили, а, навпаки, наголосили на особливій прихильності бабусі [PERSON] по відношенню до свого єдиного онука. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили, що спілкування з [PERSON] очевидно негативно виплине на психоемоційний стан [PERSON] , [INFO] . Зокрема, висновок психологічної діагностики [PERSON] , [INFO] , складений педагогом психоголом муніципальної бюджетної дошкільної освітньої установи дитячий сад №6 «Колосок» с.Воронок Стародубського району Брянської області,не містить рекомендацій щодо обмеження спілкування дитини з дідом та бабусею. Натомість у висновку психологічної діагностики [PERSON] , [INFO] , дитині не рекомендовано залишати дитину з іншими особами на тривалий проміжок часу, які не проживають з ним без присутності батька або без можливості швидкого доступу до дитини, оскільки це може привести до ще більшого травмування психіки [PERSON] , проте не вказано чи ця рекомендація стосується зустрічей бабусі з онуком у присутності батька дитини. Крім того, суд звертає увагу на відсутність будь-яких документів, які б засвідчували право муніципальної бюджетної дошкільної освітньої установи дитячий сад №6 «Колосок» с.Воронок Стародубського району Брянської областічи його працівників надавати висновки щодо психологічної діагностики дитини. Суд цілком погоджується з висновком щодо порядку участі громадянки [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , від 09 січня 2020 року №01-12/2269/1вих., складеного органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому визначено наступний порядок спілкування [PERSON] з онуком [PERSON] , [INFO] : зобов`язати відповідача [PERSON] , батька дитини [PERSON] повідомляти позивача [PERSON] , щодо зміни місця проживання/перебування онука; вільне спілкування бабусі з онуком по телефону та скайп-звязку; безперешкодне відвідування дитини за місцем її проживання/перебування у дні народження, канікули та святкові дні; забезпечити спільний відпочинок з онуком щороку під час оздоровчого періоду, протягом липня, за місцем проживання бабусі та дідуся на території України за згодою батька. Оскільки, суд вважає, що саме такі способи участі бабусі у вихованні онука, з врахуванням всіх обставин справи, віку дитини, будуть відповідати найвищим інтересам малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд зазначає, що спілкування з дитиною по телефону, відвідування дошкільного навчального закладу дітей, спілкування з вихователями та вчителями, піклування про дитину - це не лише право, а й обов`язок членів сім`ї, від якого останні не звільняються навіть у разі визначення способу спілкування з дитиною у судовому порядку. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи законодавчо закріплене право бабусі спілкуватись з онуком та брати участь у його вихованні, суд вважає за необхідне усунути позивачеві перешкоди у спілкуванні з її онуком [PERSON] , [INFO] . Розглядаючи уточнені позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення способів участі у вихованні малолітнього [PERSON] також дідуся [PERSON] , суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Частинами 1, 2 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Статтею 56 ЦПК України чітко визначений перелік осіб, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб. Однак, позивач [PERSON] не входить до кола зазначених в цій статті осіб так і дідусь [PERSON] не надавав позивачці [PERSON] передбачених законом повноважень на звернення до суду за захистом його прав.

Outcome: partial