Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

09.04.2020 представник позивача [PERSON] - адвокат Руднєва І.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 17 лютого 2018 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 61. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Вказує, що фактично шлюбні відносини припинені з січня 2020 року, спільного господарства не ведуть. На даний момент шлюб існує формально, примирення з моменту припинення шлюбних відносин не сталося, спору майнового характеру немає. У зв`язку з тим, подальше існування формального шлюбу суперечитиме їх інтересам, просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020 за вказаною цивільною справою було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Руднєва І.С. в судове засідання не з`явилися, 27.05.2020 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, 27.05.2020 надав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, та зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (арк.с.13), 17 лютого 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 17.02.2018 складено відповідний актовий запис № 61. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк.с.14), батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю (позивачем) та на час розгляду справи спір щодо місця проживання дитини відсутній. Сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначила, що примирення між сторонами та збереження сім`ї неможливе та є таким, що суперечить її інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згоден. Згідно з ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім`ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач при подачі до суду судовий збір не сплачувала (ухвалою суду від 27.04.2020 відстрочена сплата судового збору), витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., в порядку ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved