Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

08.09.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, а саме: стягувати з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що вона утримує неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини є [PERSON] , з яким вона одружилась 06.10.2012 року, і розлучились згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, 16.02.2016 року. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду №442/1659/16-ц від 11.03.2016 року призначено стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Син є дитиною з особливими потребами, потребує постійного лікування, регулярних медичних обстежень, індивідуальних занять з логопедом, педагогом, психологом, прийому дороговартісних ліків, тощо. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Їй дуже важко утримувати самій сина. Вона не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування дитини, оскільки вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 6 років, так як син потребував постійного догляду та її опіки, уваги, а заробітну плату позивач не отримувала, так як не мала можливості вийти на роботу. Інших видів доходу вона не мала, а її родина повністю допомагали матеріально. Відповідач в той час зовсім самоусунувся від виховання та допомоги в лікуванні спільного сина. Він зовсім не цікавиться здоров`ям та потребами сина, хоча інших дітей у нього немає. З січня 2021 року, працюючи на роботі, і станом на сьогоднішній день, позивачці перестали виплачувати заробітну плату. В той час, у відповідача матеріальне становище значно покращилось, він має постійне місце роботи, стабільний дохід, тому, вважає, що він повинен належним чином виконувати свій батьківський обов`язок. Позивач подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ). Згідно Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2016 року у справі №442/943/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 11.03.2016 року у справі №442/1659/16-ц призначено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки №391 від 03.09.2021, до складу сім`ї за адресою: [ADDRESS] , входять [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно медичного висновку №43 від 08.05.2019, захворювання [PERSON] - розлади психіки. Згідно посвідчення серія [NUMBER] [PERSON] - дитина з інвалідністю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При зміні розміру аліментів суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матір`ю, так і батьком. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів для неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка проживає разом з дитиною, повністю займається її вихованням і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до її повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved