overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернулась до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося у звязку з різними поглядами на життя, вони не могли порозумітися один з одним і втратили почуття любові та довіри один до одного, подальше сумісне життя та примирення не можливе. Позивачка [PERSON], в \~судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі з 14.02.2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 08. Від сумісного проживання подружжя у них дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати, згідно ст. 141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 23.11.2001 року у відділі РАГС Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис 85, зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохав шлюб розірвати, залишивши їй після розлучення прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

07.12.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА відповідно до ст. 37 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» кошти у розмірі 1836,70 грн.. Мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємцем за законом після смерті матері, а тому має право на отримання соціальних виплат, які мати не отримала за життя. Позивач просить справу розглядати без її участі, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, причини неявки свого представника суду не повідомлено. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є спадкоємцем за законом [PERSON], яка померла 13.03.2014 року, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП №297293 від 14.03.2014 року, свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАО 184772 від 14.12.2015 року. З листа управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації від 28.11.2017 року №07-05/7854 видно, що останнім [PERSON] відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області по справі №2а-11861/11 нараховано 1836,70 грн., які залишилися невиплаченими на день смерті останньої. Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз ст. 1227 ЦК України дає підстави прийти до висновку про те, що право на отримання коштів належить членам сім'ї спадкодавця, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому спадкодавцеві, але за життя він їх не отримав незалежно від причин. Постанова суду адміністративної юрисдикції ухвалена та набула законної сили за життя померлої. Відповідачем проведено донарахування щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого селянського господарства у відповідності до судового рішення, а тому на день смерті [PERSON] соціальні виплати належали спадкодавцеві та увійшли до складу спадщини. Порушене право підлягає судовому захисту, а стягнення коштів є одним із способів захисту цього права. Враховуючи, що позивач набула права на отримання нарахованих, але не одержаних її матір»ю за життя соціальних виплат, а тому, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

07.12.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 10.09.2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 453. Від шлюбу подружжя має малолітню диньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у звязку з відсутністю між ними взаєморозуміння. Між подружжям постійно виникали сварки та суперечки, що призвело до втрати між ними почуття поваги та любові. Шлюбні відносини припинені з 13.10.2017 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження родини є неможливим так як це суперечить інтересам сторін. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №453. Від шлюбу подружжя має малолітню диньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №149044, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 12.07.2011 року. Спільне життя між сторонами не склалося, у звязку з відсутністю між ними взаєморозуміння. Між подружжям постійно виникали сварки та суперечки, що призвело до втрати між ними почуття поваги та любові. Шлюбні відносини припинені з 13.10.2017 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам сторін. Спору стосовно місця проживання дитини немає, після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з відповідачкою. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

07.12.2017 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення того факту, що [PERSON], який помер [INFO] року є його рідним батьком, так як існують розбіжності у їх прізвищах. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника зацікавленої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON] дійсно є рідним батьком заявника - [PERSON]. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, розглянувши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 30.05.2017 року виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, серії [NUMBER], актовий запис № 54. Згідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 04.04.1959 року, його матір'ю вказана «[PERSON]» - на російській мові, а батьком - «[PERSON]» - на російській мові. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] і заявником підтверджується співпаданням імені та по батькові батька. Крім того, суд приймає до уваги доводи заявника, що встановлення юридичного факту має для нього суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадщини. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Проаналізувавши та оцінивши надані докази, допитавши у судовому засіданні свідка по даній справі, яка підтвердила факт, що [PERSON] дійсно є рідним батьком заявника - [PERSON], суд робить висновок, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин з [PERSON], які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, а різниця в зазначенні прізвища заявника та його батька викликана різним його перекладом з російської на українську мову. У зв'язку із вищезазначеним заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

07.12.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю з [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що проживала однією сім'єю з [PERSON] з початку 1967 року по день його смерті по [ADDRESS], вели спільне господарство і мали спільний бюджет. [INFO] у віці 62 років в с. Прибуток Радомишльського району Житомирської області [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка 5,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Заньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] потрібно [PERSON] для оформлення спадкових прав як спадкоємиці за законом четвертої черги. Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи надав суду заяву, в якій також просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] у віці 62 років у с. Прибуток Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.04.2011 року (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Потіївської сільської ради Житомирської області від 24.01.2017 року [PERSON] на день смерті - [INFO] проживав та був зареєстрований в жилому будинку співмешканки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказана інформація підтверджується до того ж випискою із погосподарської книги. (а.с.7,9-10). Відповідно до довідки від 20.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Житомирської області, [PERSON] постійно проживала разом та вела спільне господарство з [PERSON] з 1967 року до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно наданої завідувачем державною нотаріальною конторою інформацією за Вих. №1256/01-16 спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заведена. Встановлення факту проживання однією сім'єю з спадкодавцем має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] як спадкоємцем за законом четвертої черги. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

07.12.2017 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, вона є спадкоємцем за заповітом. Заявник виявила, що у Договорі дарування від 19.05.1976 року, прізвище спадкодавця записано невірно, а саме замість «Вишнівський» вказано «Вишневський», дана помилка створює труднощі в оформленні спадщини. Заявник та заінтересована особа надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в \~порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано 02.11.2004 року виконавчим комітетом Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 4, що підтверджує копія Свідоцтва про одруження від 02.11.2004 року серії І-ТП № 107843 (а.с.5). 05.12.2016 року чоловік позивачки [PERSON] склав заповіт, згідно якого належну йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Україна, Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Лутовецька, будинок № 69 заповів своїй дружині [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить вищезазначений будинок, який належав спадкодавцю на підставі Договору дарування, посвідченого 19.05.1976 року Радомишльською державною нотаріальною конторою за реєстром № 884. Однак, у вищезазначеному правовстановлюючому документі невірно зазначено прізвище обдарованого, замість «Вишнівський» вказано «Вишневський», що не збігається з даними свідоцтва про його смерть. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів спадкодавцю має для заявника юридичне значення, оскільки вона хоче оформити свої спадкові права. Отже, факт належності правовстановлюючих документів померлому [PERSON] знайшов своє підтвердження відповідно до наявних у справі письмових доказів. Враховуючи, що не встановлення вищевказаного факту може призвести до порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даних фактів законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

07.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26.08.1995 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 621. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Позивач по справі направив суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, суд розглядає справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.08.1995 року, про що є актовий запис № 621 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

07.12.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 26.08.2006 року, актовий запис №26, бланк серія 1-ЖД №026799. При цьому позивач посилається на те, що з 26.08.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На час подання позовної заяви подружні стосунки між сторонами припинено, позивач [PERSON] вважає неможливим спільне життя з відповідачем та відновлення сімейних стосунків, просить не надавати строк на примирення та розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 08.12.2017 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить не надавати строк на примирення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 26, що вбачається із свідоцтва серії 1-ЖД № 026799 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис №553, про що суду надано свідоцтво про народження, видане 31.03.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с.5/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, та приймаючи до уваги розяснення абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved