Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

09.02.2016р. [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, пояснюючи свої вимоги наступним: 27.06.2014 року померла [PERSON] за життя їй належала житлова квартира за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіла їй своє майно, тому вона є єдиним законним спадкоємцем після її смерті. Вона прийняла спадщину після померлої, подавши у шестимісячний термін відповідну заяву до Першої [PERSON] нотаріальної контори, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 56619704. Однак в Горлівці, де вона мешкає та де знаходиться спадкове майно почалася антитерористична операція і на сьогоднішній день нотаріальні контори не працюють, тому у неї не має іншої можливості оформити спадщину і вона звернулась до суду. Просила суд визнати за нею, право власності на житлову квартиру, яка розташована у [ADDRESS], а саме на житлову квартиру, загальною площею 45,78 кв. м., житловою площею 27,7 кв. м., як на майно, отримане нею у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 27.06.2014 року у місті Горлівка Донецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені позову. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги підтримав, дав пояснення, які співпадають із викладеним у позові, додатково суду пояснив, що позивач звернулась до суду на підставі ст. 392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до Першої [PERSON] нотаріальної контори, була заведена спадкова справа № 56619704, отже інші нотаріуси відмовляють [PERSON] у прийняття заяви, оскільки повторне заведення спадкової справи чинним законодавством України не передбачене. Як йому, так і [PERSON] відомо про те, що Перша [PERSON] державна нотаріальна контора відновила свою роботу у м. Бахмуті Донецької області, але а ні він, а ні [PERSON] не зверталися до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори за отримання свідоцтва про право власності, так, як їм відомо про те, що під час переїзду до м. Бахмуту з м. Горлівки нотаріальні справи не були перевезені і нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право власності спадкоємцям померлих. нотаріальної контори Тому просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити визнати за нею право власності на житлову квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла 27.06.2014 року. Представник відповідача [PERSON] міська ради до суду не зявився, заяв про відкладення або перенесення судового розгляду до суду не надходило. Розглядаючи справу суд виходив з наступного: Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 1296 УК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виконуючи вимоги ст.ст. 1297, 1299 ЦК України, позивач зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до Глави 10 «[PERSON] свідоцтв про право на спадщину» «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства\~ юстиції України\~22.02.2012\~ № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві\~юстиції України\~ 22 лютого 2012 р.\~за № 282/20595, із наступними змінами та доповненнями, на нотаріуса покладені наступні обовязки: При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п. 4.14). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.15). У разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину (п. 4.16). Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту (п. 4.17). Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п. 4.18). При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обовязково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України. (п. 5.5). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З наданих позивачем письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. кв. 8 (а.с. 5-6, копія паспорту). [PERSON] померла 27 червня 2014 року, місце смерті Україна Донецька область Центрально-Міський район місто Горлівка (а.с. 7, копія свідоцтва про смерть). 20 серпня 1993 року відділом приватизації державного житлового фонду виконкому [PERSON] міської ради [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на житло квартиру № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка загальною площею 45,78 кв. м (а.с. 8). 07.10.2014р. у Спадковому реєстрі було здійснено реєстрацію спадкової справи № 56619704 Першої горлівської державної нотаріальної контори стосовно спадкодавця [PERSON] (а.с. 9, копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі), будь-яка інформація стосовно спадкового майна та прізвищ спадкоємців відсутня. Технічний паспорт на квартиру № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка виготовлено на замовлення [PERSON] 08.10.2014р., паспорт містить тільки технічні характеристики квартири, в тому числі і відомості про загальну площу квартири 45,58 кв. м. (що не відповідає відомостям про загальну площу квартири, зазначену у свідоцтві про право власності на житло 20 серпня 1993 року - 45,78 кв. м ) та не містить жодних відомостей про його власника (а.с. 10). З копії довідки КП «Сервіс» № 1064 від 15.10.2014р. слідує, що в квартирі № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка мешкає одна особа (а.с. 11). Прізвище цієї особи в довідці не зазначено, довідка видана [PERSON] 15.10.2014р. (після її смерті 27.06.2014р). Зі звіту про незалежну оцінку квартири № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка, зробленому 15.10.2014р. на замовлення [PERSON], слідує, що станом на 14 жовтня 2014 року ринкова вартість цієї квартири складає 70056,00 грн. (а.с. 15), відомості про власника квартири у звіті відсутні. З консультаційного листа щодо оформлення спадкових справ від 10.12.2015р. № 651/01-16 приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON] слідує, що у звязку із тим, що [PERSON] був наданий витяг зі Спадкового реєстру, в якому є інформація про заведену Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою спадкову справу до майна померлої 27.06.2014 [PERSON], нотаріус Словянського нотаріального округу [PERSON] не може завести спадкову справу, оскільки повторне заведення спадкової справи чинним законодавством України не передбачено (а.с. 17). Інших документів та письмових доказів суду не надано, більш того, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні категорично відмовився від надання суду інших додаткових доказів, зазначивши, що вважає, що наданих письмових доказів достатньо для винесення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на нерухоме майно. Аналізуючи усі надані письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступного: Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» п. 23 Постанови зазначає про обовязкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів до судового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та обовязково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України, і , в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Позивачем та його представником в порушення вимог ст. 60 ЦПК України суду не надано жодних доказів (документальних підтверджень) належності спадкодавцю [PERSON] нерухомого майна на час смерті (свідоцтво про право власності на житло має інформацію станом на 20.08.1993р, а не на 27.06.2014р.), відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна стосовно квартири № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка. Клопотань про наявність складнощів у наданні цих документів та їх витребування судом позивачем або її представником суду не заявлялося. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] суду пояснив, що йому відомо про те, що Перша [PERSON] державна нотаріальна контора у звязку із проведенням АТО переміщена у м. Бахмут і працює, в тому числі і видає відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, але він відмовився звертатися до належного нотаріуса, вважаючи, що інформаційний лист нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] саме ї є відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, що не відповідає дійсності і з чим суд не може погодитися, так, як нотаріус [PERSON] не відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, а повідомив про відсутність у нього підстав для відкриття спадкової справи. Таким чином, у звязку із відсутністю на час розгляду справи у Словянському міськрайонному суді 11 квітня 2016 року усіх необхідних доказів для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на нерухоме майно - квартиру № 35 у будинку № 68 по бул. Димитрова у м. Горлівка Донецької області після смерті спадкодавця [PERSON] у суду відсутні обґрунтування для задоволення позову, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed