Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

08.11.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання непрацездатного батька, які стягуються з неї на користь [PERSON] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016року по цивільній справі №466/1920/15-ц на утримання непрацездатного батька [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 13.03.2015 року і пожиттєво. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року по цивільній справі №466/1920/15-ц, вона сплачує аліменти на утримання непрацездатного батька [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 13.03.2015 року і пожиттєво. Розмір аліментів який на теперішній час з неї стягується згідно вищевказаного судового рішення, ставить їй в скрутне матеріальне становище, оскільки станом на сьогоднішній день вона ніде не працює, оскільки з моменту набрання вищевказаним рішенням суду законної сили, вона перебувала в декретній відпустці, по догляду за малолітньою донькою, а саме - [PERSON] , [INFO] . Також на її утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей, а саме: [PERSON] - [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рівень доходу їх сім`ї є дуже низький, оскільки вона не працює і по сьогоднішній день вимушена перебувати у відпустці у зв`язку з доглядом за дитиною. Увесь цей час з моменту набрання рішенням законної сили вона змушена була сплачувати по 1000,00 грн. на утримання батька, хоча в місяць сама одержувала допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00грн.,що підтверджується довідкою виданою Шевченківським відділом соціального захисту, 07.06.2018 року за № 4007. Усі решта витрати по утриманню її сім`ї несе її чоловік самостійно, самостійно оплачує усі витрати по комунальних послугах, а також надає їй кошти на купівлю продуктів харчування, а також ліків, які є особливо необхідні для дітей в період застуд тощо, хоча рівень його заробітку є також дуже низький, оскільки на момент звернення до суду він теж не є працевлаштований, а лише має підробітки. У зв`язку з чим він немає змоги надавати кошти їй, для утримання її непрацездатного батька. Усі ці обставини та обов`язок утримувати її батька ставлять її у скрутне матеріальне становище, коштів не вистачає навіть на самі першої необхідності речі, не говорячи, щоб забезпечити достойній рівень життя її дітям. Окрім неї у відповідача - [PERSON] , є також донька від першого шлюбу, а саме- [PERSON] , 1996 року народження, а також син від другого шлюбу з громадянкою [PERSON] , 1955 року народження, а саме- [PERSON] , [INFO] . Крім того, наголосила на тому, що її батьки розлучились, коли їй було 11 років. З того часу з батьком майже не спілкувались, він не приймав участі у її вихованні, зовсім не цікавився її життям, він не цікавився її потребами в дитинстві, а лише з підприємств на якому він працював перераховувалась якась незначна сума коштів, нібито на її утримання, якої навіть не вистарчало на придбання елементарних речей гігієни. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 21.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання (а.с.15). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.01.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.51). Позивач та її представник адвокат Плат Є.І. в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, представник позивача подала на адресу суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила слухати справи у її та позивача відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Білецька О.Р. позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову, покликаючись на мовити викладені у відзиві на позов, який долучений до матеріалів справи (а.с.22-24). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позов слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання непрацездатного батька [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 13.03.2015 року і пожиттєво. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватись про своїх непрацездатних батьків закріплено статтею 51 Конституції України, яка знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (глава 17 статті 202-206). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Положення ч. 2 ст. 202 та ст. 204 СК України передбачають підстави звільнення дочки та сина від обов`язку щодо утримання батьків, якими є позбавлення батьків батьківських прав і ці права не були поновлені та ухилення останніх від виконання батьківських обов`язків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] , відносно якої не був позбавлений батьківських прав. Наведене підтверджується копією актового запису про народження [PERSON] №4884 від 19.06.1985 року. Позивач є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, що вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 27.03.2014 року та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №682866 від 31.01.2016 року, згідно якої [PERSON] має третю групу інвалідності загального захворювання. Таким чином, позивач є непрацездатною особою та отримує пенсію по інвалідності. Інші джерела доходу у відповідача відсутні. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач часто хворіє, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] (а.с.29,30 ) З вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 10.07.2018 відносно [PERSON] встановлено, що остання не виконувала рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2016, злісно ухилялась від сплати аліментів на утримання непрацездатного батька [PERSON] та засуджена за ст.165 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.(а.с.28), який суд приймає до уваги, а відтак твердження позивача, викладені у позові є надуманими. Як вбачається з матеріалів справи при постановленні рішення судом 17.11.2016 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька [PERSON] ,у позивача [PERSON] вже були малолітні діти, а відтак, матеріальне становище останньої не змінилось. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти, що сплачують діти на утримання своїх батьків, безумовно повинні забезпечувати достатній життєвий рівень та необхідні умови для існування. У випадку коли тяжка хвороба, інвалідність або немічність батьків призвела до того, що вони потребують значних додаткових витрат, які не покриваються сумами сплачуваних дітьми аліментів, стаття 203 Сімейного кодексу України встановлює обов`язок дітей брати участь у додаткових витратах на батьків. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у на її утриманні знаходяться троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6, 7, 8), вона не працює. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 15.05.2018 року по справі № 234/6207/17, провадження № 61-7802св18 зроблено наступний висновок: «Відповідач Особа 5 не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він не працює та на його утриманні перебуває непрацездатна матір не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Тому доводи касаційної скарги в частині визначення розміру аліментів не заслуговують на увагу». Позивачем суду подано копії свідоцтв про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , довідки Львівського міського центру зайнятості №4894 від 07.11.2019, №4895 від 07.11.2019 про те, що [PERSON] та [PERSON] на обліку не перебувають і виплати допомоги з безробіття не отримують (а.с.9, 10), однак такі не доводять погіршення її матеріального становища, зміни сімейного стану чи стану її здоров`я, оскільки дані обставини не змінилися з часу ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17.11.2016. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 10.07.2018 [PERSON] , [INFO] , було визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.165 КК України (а.с.28). Судом встановлено, що позивач працездатна, має задовільний стан здоров`я, на її утриманні перебувають троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак обов`язок по їх утриманні також несе батько дітей [PERSON] . Будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення її матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька [PERSON] не надала, матеріальний, сімейний та стан здоров`я відповідача [PERSON] не змінився, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed