Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

09 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вони спільно побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла позивач [PERSON] шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є також його діти [PERSON] та [PERSON], які на спадщину не претендують. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та належав покійному [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких також просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Оскільки відповідачі визнають позов повністю суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 60, 70 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Решта будинковолодіння належить позивачу на праві спільної сумісної власності. Загальна площа вказаного житлового будинку становить - 90 кв.м. [INFO] року [PERSON] помер. Заповіту не залишив. Спадщину після його смерті своєчасно, у визначений законом строк прийняла його дружина [PERSON] шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом являються діти покійного - відповідачі [PERSON], [PERSON] однак вони відмовилися від своєї частки в спадковому майні, про що продали нотаріусу відповідні заяви. Зазначені обставини визнані відповідачами в поданих до суду заявах та підтверджуються дослідженими судом документами, зокрема: свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1984 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2017 року, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №50547110 від 15.01.2018 року, повідомленням Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області №305/02-14 від 15.05.2018 року, довідками Заліської сільської ради Камінь-Каширського району №982, №983, від 10.05.2018 року, витягом з погосподарської книги №4 за 2018 рік Заліської сільської ради Камінь-Каширського району, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовлений за станом на 11.06.2018 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №132786342 від 01.08.2018 року, спадковою справою №3/2018 до майна померлого [PERSON], повідомленням КП «Волинське обласне БТІ» №2016 від 10.08.2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], будучи власником ? частини та спадкоємцем за законом решти житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] фактично набула на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Outcome: approved