Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

10.02.2015 представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, діючи в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яка неодноразово уточнювалась, останній раз 07.05.2020 року, яка і є предметом розгляду та в якій просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , малолітньої [PERSON] , малолітнього [PERSON] , малолітнього [PERSON] , малолітньої [PERSON] , малолітнього [PERSON] в розмірі 1/6 частини (на кожного) з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, - на користь державного закладу, в якому перебуватиме дитина або опікуна; передати неповнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради для подальшого влаштування; визнати малолітніх [PERSON] , [PERSON] , такими, що мають право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі та мали на вихованні 8 дітей. У відношенні чотирьох дітей [PERSON] є одинокою матір`ю. [PERSON] є батьком чотирьох дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не приділяє достатньої уваги вихованню та розвитку дітей. Діти в родині народжувались із періодичністю 1-2 роки. У період вагітності матері у родині наступає затишшя с, натомість після народження чергової дитини спалах вживання алкоголю батькам. У квітні 2013 року батьки пройшли лікування від алкогольної залежності, однак після лікування батьки дітей почали пиячити ще більше. Подальше перебування дітей загрожувало їх життю та здоров`ю, у зв`язку із чим рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення від 03.06.2013 року №183 про відібрання 6 дітей та тимчасове влаштування до державних закладів. З 06.06.2013 року в Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу перебувала справа №214/4265/13-ц за позовом органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради до [PERSON] та [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. Батьки в черговий раз пройшли курс лікування та кодування від алкогольної залежності та офіційно зареєстрували шлюб, дітей свої провідували та цікавились їх здоров`ям, життям. Враховуючи прагнення батьків зберегти сім`ю виконком Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення від 19.03.2014 року №103 «Про поверненян малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] батькам», згідно з яким шестеро малолітніх дітей повернуто батькам. На момент повернення дітей у родину мати дітей знову була вагітною. Благополуччя в родині тривало недовго, будучи вагітною на останніх тижнях вагітності [PERSON] дозволяла собі вживати алкоголь та палити тютюн, а профілактичні заходи впливу не реагувала. 31.01.2015 року службою в справах дітей та молоді, соціальним педагогом СШ 14, класним керівником школи було здійснено рейд до вищезазначеної родини. Було встановлено, що відповідачі перебувають в стані алкогольного сп`яніння, у відповідача [PERSON] побите обличчя, а [PERSON] в присутності дітей висловлювався лайливо в бік членів комісії. В квартирі було брудно, давно не проводилось вологе прибирання, обмаль продуктів харчування. [PERSON] не мав теплої куртки, двоє менших дітей потребували медичної допомоги, для надання якої [PERSON] та [PERSON] було доставлено на обстеження та лікування до лікарні. У зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] подальше перебування в родині загрожувало життю та здоров`ю, дітей було доставлено до центру реабілітації. Троє дітей на момент перевірки знаходились у прабабусі. На підставі ухвали апеляційного суду Дніпропетроської області від 20.09.2017 року виконком Саксаганської районної ради рішенням від 06.10.2017 року №376 «Про повернення дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на виховання батькам» та [INFO] 2017 року діти повернуті батькам. [PERSON] та [PERSON] відмовились від послуг Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді з метою їх соціального супроводу з метою збереження біологічної родини. 27.10.2019 року було відвідано родину відповідача та було складено акт, згідно якого батьками не створено належні умови для проживання та гармонійного розвитку дітей. У квартирі антисанітарні умови, меблі в пилу, павутиння, постільна білизна частково відсутня, напалено, неповнолітня [PERSON] не паспортизована. У відношенні [PERSON] та [PERSON] були складені адміністративні протоколи за ч.1 ст. 184 КУАП. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] звільнена від адміністративної відповідальності за малозначністю. З 04.12.2017 року до служби у справах дітей почали надходити повідомлення від суб`єктів соціальної служби щодо зловживання [PERSON] та [PERSON] алкогольними напоями, з 07.12.2017 року діти перестали відвідувати освітні заклади, зв`язку із батьками не було, двері ніхто не відчиняв. 08.12.2017 рок упри комісійному відвідуванні у зв`язку із невідвідуванням дітей начальних закладів, було встановлено, що батьки перебувають у стані алкогольного сп`яніння, доступу батьки не надали, обстежити умови проживання не вдалось. З метою з`ясування ступеня сп`яніння, [PERSON] пройшла медичний огляд та згідно висновку КЗ «КПНД» [PERSON] перебувала у стані гострої алкогольної інтоксикації. 15.08.2018 року на підставі звернення сусідів виконком здійснено комісійне відвідування родини. Під час відвідування батьки перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння, [PERSON] не вдалось розбудити. У квартирі не проводилось вологе прибирання, на підлозі багато залишків їжі, на кухні багато порожніх пляшок з-під слабоалкогольних напоїв, постільна білизна не свіжа, речі розкидані по квартирі, стоїть неприємний запах, батьки палять в квартирі. [PERSON] не заперечувала щодо вживання алкогольних напоїв. 27.03.2019 року під час комісійного відвідування було встановлено, що батьки перебувають у стані сильного алкогольного сп`яніння , батько спав, а [PERSON] надати письмові пояснення не змогла, на її обличчі багаточисленні синці, в присутності комісії продовжувала вживати спиртні напої та палила тютюн в присутності дітей та поводилась неадекватно кричала на дітей та штовхала їх. Фельдшером було оглянуто дітей, на спині у малолітнього [PERSON] виявлено синець в районі хребта. Малолітні діти залишені з бабусею [PERSON] [INFO] помер [PERSON] 06.04.2020 року на підставі письмової заяви [PERSON] , сестри батька дітей здійснено комісійне відвідування дітей та було встановлено, що [PERSON] відсутня вдома з 03.03.2020 року і по теперішній час. За дітьми доглядала бабуся [PERSON] та прабабусі [PERSON] . Іноді мати телефонує дітям. Квартира потребує негайної дезінфекції та прибирання, косметичного ремонту. В оселі стоїть стійкий неприємний запах, павутиння, таргани. Постільна білизна брудна, дитячі речі брудні, багато немитого посуду. Запас продуктів харчування відсутній. Зі слів бабусі [PERSON] використовує державну допомогу на власні потреби. Телефоном переговорено зі [PERSON] , яка повідомила, що з 03.03.2020 року і по теперішній час перебуває у с. Кудашево у знайомого, додому планує повернутись після карантину. [PERSON] та [PERSON] взяли на себе відповідальність за життя та здоров`я дітей. Оскільки зазначені фактори в своїй сукупності є свідченням умисного невиконання [PERSON] батьківських обов`язків, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, на їх захист Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Представники третіх осіб - Криворізький міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» , КЗ «Криворізький спеціалізований будинок» ДОР правом присутності не скористувались, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.» Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 11.03.2015 року провадження по справі відкрито (головуючий суддя Ковтун Н.Г., т.1 а.с.40). Ухвалою суду від 01.06.2018 року цивільну справу, яка надійшла з Постановою Верховного Суду від 03.05.2018 року, якою передано справу на новий розгляд, прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання (суддя Хомініч С.В., т.4 а.с. 4). За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду №148 від 22.01.2019 року та протоколу матеріали справи передано судді Гриню Н.Г., які ухвалою від 24.01.2019 року прийнято ним до свого провадження (т.4 а.с.117, 118, 119). Враховуючи характер та предмет спору суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 17), яка є повнолітньою на дату розгляду справи, [PERSON] , [INFO] (т.4 а.с. 246), [PERSON] , [INFO] (т. 4 а.с. 245), [PERSON] , [INFO] (т. 4 а.с. 247), [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 20), [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 21), [PERSON] , [INFO] (т. 1 зворот а.с. 21), [PERSON] (т.4 а.с. 249). [PERSON] є матір`ю-одиначкою щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 03 червня 2013 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради Дніпропетровської області прийнято рішення про відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та про доцільність позбавлення [PERSON] і [PERSON] батьківських прав щодо зазначених дітей, оскільки перебування дітей у родині загрожує їх життю та здоров`ю. Рішенням від 19 березня 2014 року № 103 дітей повернуто у родину. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2014 року (т. 1 а.с.13). 25 червня 2014 року комісією служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради Дніпропетровської області обстежено житлово-побутові умови родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS] , та встановлено, що квартира перебувала в задовільному стані, на момент перевірки мати дітей була на підпитку, палить будучи вагітною. Комісія прийняла рішення про направлення даної родини до Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для взяття під соціальний нагляд. 07 липня 2014 року Саксаганським РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з [PERSON] проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду на тему: «Обов`язки батьків по вихованню дитини, відповідальність за життя та здоров`я дітей». 31 січня 2015 року директором Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня № 14 направлено до служби в справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради Дніпропетровської області клопотання про вилучення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , оскільки останні зловживають алкоголем, діти перебувають без належного догляду та контролю, хворіють. Профілактичні заходи позитивних результатів не дали. 31 січня 2015 року комісією служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради Дніпропетровської області проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , про що складено відповідний акт, згідно з яким родина складається з 10 чоловік: [PERSON] - бабуся, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - діти, [PERSON] - батько. Житло складається з трьох кімнат. У квартирі не прибрано, давно не проводилося вологе прибирання, килимові покриття брудні, обмаль продуктів. Батьки перебувають у стані алкогольного сп`яніння, відповідач кидався на членів комісії. [PERSON] та [PERSON] у школу не ходять через педикульоз. [PERSON] хворий (нежить, при диханні хрипи). [PERSON] та [PERSON] направлені на лікування. [PERSON] та [PERSON] доставлені до центру соціально-психологічної реабілітації. Комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення від 03 лютого 2015 року № 19 про відібрання сімох малолітніх дітей, з урахуванням того, що подальше перебування дітей у родині загрожувало їх життю і здоров`ю. Вирішено питання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Рішенням виконкому Саксаганської районної в місті ради від 03 лютого 2015 року № 33 відібрано дітей у відповідачів з влаштуванням їх до державних закладів. 20 жовтня 2015 року Саксаганською районною в місті радою надано висновок про доцільність відібрання сімох малолітніх дітей у відповідачів та доцільність позбавлення їх батьківських прав. На підставі ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.09.2017 року (т. 3 ас. 61-66) виконком Саксаганської районної ради рішенням від 06.10.2017 року №376 «Про повернення дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на виховання батькам» та 11 жовтня 2017 року. 27.10.2019 року було відвідано родину відповідача та було складено акт, згідно якого батьками не створено належні умови для проживання та гармонійного розвитку дітей. У квартирі антисанітарні умови, меблі в пилу, павутиння, постільна білизна частково відсутня, напалено, неповнолітня [PERSON] не паспортизована (т.4 а.с. 67). У відношенні [PERSON] та [PERSON] були складені адміністративні протоколи за ч.1 ст. 184 КУАП. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] звільнена від адміністративної відповідальності за малозначністю. З 04.12.2017 року до служби у справах дітей почали надходити повідомлення від суб`єктів соціальної служби щодо зловживання [PERSON] та [PERSON] алкогольними напоями, у зв`язку із чим було здійснено рейд (т.4 а.с. 64). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 04.12.2017 року умови проживання сім`ї [PERSON] задовільні, батько та мати схильні до вживання алкоголю та тютюну, проблем у вихованні не виявлено (т.4 а.с. 65). Зі [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо зловживання алкогольними напоями та ведення здорового способу життя., піклування та збереження здоров`я дітей (т. 4 а.с. 66). З 07.12.2017 року діти перестали відвідувати освітні заклади (т.4 а.с. 81, 82, зв`язку із батьками не було, двері ніхто за місцем проживання ніхто не відчиняв (т.4 зворот а.с. 67) 08.12.2017 року при комісійному відвідуванні у зв`язку із невідвідуванням дітей початкових закладів, було встановлено, що батьки перебувають у стані алкогольного сп`яніння, доступу до житла батьки не надали, обстежити умови проживання не вдалось (т.4 а.с. 62, 73). З метою з`ясування ступеня сп`яніння, [PERSON] пройшла медичний огляд та згідно висновку КЗ «КПНД» №2789 від 08.12.2017 року [PERSON] перебувала у стані гострої алкогольної інтоксикації (т. 4 а.с. 68). 15.08.2018 року на підставі звернення сусідів виконкомом здійснено комісійне відвідування родини. Під час відвідування батьки перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння, [PERSON] не вдалось розбудити. У квартирі не проводилось вологе прибирання, на підлозі багато залишків їжі, на кухні багато порожніх пляшок з-під слабоалкогольних напоїв, постільна білизна не свіжа, речі розкидані по квартирі, стоїть неприємний запах, батьки палять в квартирі. [PERSON] не заперечувала щодо вживання алкогольних напоїв (т. 4 ас. 84). 27.03.2019 року під час комісійного відвідування було встановлено, що батьки перебувають у стані сильного алкогольного сп`яніння, батько спав, а [PERSON] надати письмові пояснення не змогла, на її обличчі багаточисленні синці, в присутності комісії продовжувала вживати спиртні напої та палила тютюн в присутності дітей та поводилась неадекватно кричала на дітей та штовхала їх. Фельдшером було оглянуто дітей, на спині у малолітнього [PERSON] виявлено синець в районі хребта. Малолітні діти залишені з бабусею [PERSON] 06.04.2020 року на підставі письмової заяви [PERSON] , сестри батька дітей здійснено комісійне відвідування дітей та було встановлено, що [PERSON] відсутня вдома з 03.03.2020 року і по теперішній час. За дітьми доглядала бабуся [PERSON] та прабабусі [PERSON] . Іноді мати телефонує дітям. Квартира потребує негайної дезінфекції та прибирання, косметичного ремонту. В оселі стоїть стійкий неприємний запах, павутиння, таргани. Постільна білизна брудна, дитячі речі брудні, багато немитого посуду. Запас продуктів харчування відсутній. Зі слів бабусі [PERSON] використовує державну допомогу на власні потреби. Телефоном переговорено зі [PERSON] , яка повідомила, що з 03.03.2020 року і по теперішній час перебуває у с. Кудашево у знайомого, додому планує повернутись після карантину. [PERSON] та [PERSON] взяли на себе відповідальність за життя та здоров`я дітей. За фактом неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, свідченням чому є відповідь Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області та постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2020 року (т. 4 а.с. 87). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т.4 ас.с. 157). Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] останні просять влаштувати дітей до центру реабілітації, оскільки мати дітей [PERSON] з 03.03.2020 року відсутня вдома, вихованням дітей не займається. Крім того, згідно пояснень [PERSON] від 12.05.2020 року останній бачив маму близько двох місяців назад, вона пішла з дому, не приходила, не навідувала та не цікавились ними, весь час про них піклувалась бабуся, мати дзвонила 2 рази на тиждень. [PERSON] зобов`язалась у строк до 07.05.2020 року повернутись до дітей. У зв`язку зі тим, що [PERSON] відсутня вдома з 03.03.2020 року, а бабуся не взмозі здійснювати догляд за дітьми, було складено Акти органу внутрішніх справ та закладу охорони про підкинуту чи знайдену доставку. Дітей поміщено до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР для обстеження та лікування. Згідно довідки КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» №2205 від 27.03.2020 року зверталась за медичною допомогою до лікаря-нарколога з 2011 року з приводу: психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (т.4 а.с. 181) та за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталась (т.4 а.с. 182). Встановлені судом обставини, підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача [PERSON] життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім її неповнолітніх дітей, фактично умисно самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, що суд розцінює як свідоме нехтування їх виконанням. Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан. У силу вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…». Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради від 20.10.2015 року, вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей. В контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Крім того, відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, суд погоджується із зазначеними висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з її боку піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, не прийняття участі в його вихованні, безвідповідальне ставлення до них загалом, зловживання алкогольними напоями. При цьому така поведінка [PERSON] є винною та свідомою. Залишення дітей під наглядом бабусі похилого віку без попередження про це є безпосередніми свідченнями самоусунення від виконання батьківських обов`язків та відсутності інтересу до життя та майбутнього дітей. Провівши ретельний аналіз життя [PERSON] , у тому числі відсутність офіційного місця роботи, часту зміну місця проживання, характеризуючи дані, пасивне відношення до дітей протягом останнього часу, відсутність тенденції до виправлення, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18.12.2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України її право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни її поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для її позбавлення батьківських прав з переосмисленням її ставлення до дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як слідує з положень ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є фізично здоровою особою в працездатному віці, має можливість та зобов`язана утримувати своїх дітей, не дивлячись на фактичну відмову від них, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дітей. При цьому, Враховуючи, що ч.2 ст. 183 СК України передбачено якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, зі [PERSON] слід стягнути в розмірі Ѕ частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10.02.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватимуть діти. При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з осіб, які будуть стягувачами аліментів, не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти продовжуватимуть стягуватись з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ч.5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування, у зв`язку із чим наявні підстави для задоволення вимоги позову про передачу дітей до органу опіки та піклування Довгинцівської районної у місті ради для проведення заходів соціально-правового захисту прав та інтересів дітей передбачені ч. 5 ст. 167 СК України та згідно довідок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , хоча [PERSON] та [PERSON] , не зареєстровані, однак за вказаною адресою має місце реєстрації їх мати та територіально відноситься до Довгинцівського району м. Кривого Рогу . Щодо позовної вимоги про визнання малолітніх [PERSON] , [PERSON] такими, що мають право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-ХІІ у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дітей. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. При цьому, згідно довідки відділу реєстрації місця проживання малолітні [PERSON] , [PERSON] не зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а доказів про фактичне проживання за вказаною адресою також не надано, оскільки згідно Актів обстеження житлових умов малолітні фактично мешкали за адресою: [ADDRESS] . Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Випадки, про які зазначено у ч. 7 ст. 81 ЦПК України, в даній справі не встановлені. Втім, позивачем не була надано доказів на підтвердження наявності у дітей майна та житла, не заявлено про витребування таких доказів тощо (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), у зв`язку з чим підстави для задоволення даної вимоги позову відсутні. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у сумі 1328 грн. ( 243,60 за немайнову вимогу + 243,60 майнову вимогу станом на момент звернення до суду та 840,80 грн. за немайнову вимогу в уточненій позовній заяві) за одночасне пред`явлення немайнової та майнової вимог, які є окремими об`єктами справляння судового збору. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial