overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

09.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] .. Провадження у справі відкрито18 червня 2021 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначила , що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 14.08.1993 року. Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . В обгрунтування вимоги щодо розірвання шлюбу вказала, що між нею та відповідачем сімейне життя не склалось, вони є різними людьми з різними поглядами на життя, в тому числі на шлюб, сім`ю та побут, через, що в їх сім`ї постійно виникають сварки та непорозуміння. Збереження сім`ї не є можливим, вони як подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер, що також негативно впливає на сина. Стверджувала, що за таких обставин їхнє спільне життя в подальшому не є можливим, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні 23 вересня 2021 року сторони відсутні. Позивачка подала до суду заяву в якій повідомила суд, що примирення між нею та відповідачем не є можливим, підтримує заявлені вимоги про розірвання шлюбу, просить завершити розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву про визнання заявленого до нього [PERSON] позову, просив шлюб розірвати, справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати щодо позовних вимог про розірвання шлюбу віднести на рахунок позивачки, оскільки остання не просила їх відшкодуватики за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

09.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.06.2016 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . 10.06.2021 року судом відкрито провадження по справі, а розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 25.06.2021 року судом задоволено клопотання відповідача [PERSON] та надано строк для примирення. Провадження по справі було зупинено. 16.09.2021 року судом відновлено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2016 року, актовий запис №144. Після укладення шлюбу відповідач змінила прізвище на [PERSON] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2016 року, актовий запис №1363. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~висновку, що судові витрати пов`язані з розглядом справи слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

09.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.08.1992 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася її адвокат Черчик В.П. попередньо надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, попередньо надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 серпня 1992 року року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.08.1992 року, актовий запис №1436 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

09.06. 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі анкети-заяви відповідача від 11 липня 2018 року, між банком та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого банк за загальними умовами випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) відкрив останньому поточний рахунок та встановив на цей рахунок кредитний ліміт у гривні на умовах платності і зворотності у розмірі 40000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 38,4 % річних, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 76,8 % річних (6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом). Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконує і станом на 08 лютого 2021 року заборгованість склала 37284,26 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 37284,26 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 23 червня 2021 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. До цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, не повідомивши Суд про причини неявки, тому Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів, що підтверджують позов. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, поданої відповідачем 11 липня 2018 року, ПАТ «Універсал банк» за загальними умовами випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), зарезервував та відкрив останньому поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у гривні на умовах платності і зворотності у розмірі до 40000 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами . Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 08 люте 2021 року його заборгованість до стягнення, згідно розрахунку позивача, становить 37284,26 грн. та складається з: 37284, 26 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору у заявленому останнім розмірі 37284,26 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

09.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклав шлюб 24.09.2005 року, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 412. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 09.06.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 12.07.2021 року в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 08.09.2021 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій остання визнає позов та не заперечує проти розірвання шлюбу, просить суд справу розглянути у її відсутність. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.09.2005 року, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 412 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Діти залишається проживати з матір`ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

09.07.15 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей. Заяву мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2008 року. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей близнят [PERSON] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, оскільки чоловік залишив сімю. Діти проживають та перебувають на повному матеріальному утриманні лише матері, самостійно утримувати дітей їй важко. Батько добровільно не надає коштів, які потрібні для їх утримання та виховання. В звязку з чим просить проводити стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні подав письмові заперечення на позов. В них зазначив, що позов визнає частково, в частині сплати аліментів у розмірі 30 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який на момент розгляду справи 385,80 грн. на кожну дитину. Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 22.02.2008р. у міському відділі РАЦСу Львівського МУЮ. За час перебування у шлюбі, у них народилась двоє дітей близнят [PERSON] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження в матеріалах справи (а.с.4,5). Також встановлено, що сторони на даний час не проживають разом, не підтримують спільного домашнього господарства та подружніх відносин, оскільки чоловік залишив сімю та пішов проживати окремо. Малолітні діти проживають разом із матірю позивачем по справі та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, а тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не представлено суду відомостей, щодо його матеріального стану, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який зобовязані забезпечити батьки, тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в заявленому позивачем розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

09.07.2007 року сторони зареєстрували шлюб у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 811, під час якого у них народилось двоє дітей, 23.10.2007 року - син [PERSON] і 19.06.2013року - донька Юлія. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини з ведення спільного господарства та виховання дітей, нехтування відповідачкою сімейними цінностями та вчинення нею скандалів у присутності сторонніх людей, що ображає його честь і гідність, зловживання нею алкогольними напоями, постійні зради, [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Летичівського районного суду від 10.10.2016 року сторонам наданий шестимісячний строк для примирення. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовільнити, оскільки в наданий судом строк примирення між ними не настало і бути не може, оскільки він створив іншу сімю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, оскільки в наданий строк примирення між ними не настало і бути не може. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «Войтюк». Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд встановив, що подружжя проживає окремо і не веде спільне домашнє господарство з листопада 2015 року, після наданого їм шестимісячного строку для примирення примирення не настало та вони наполягають на розірванні шлюбу і тому, приходить до висновку, що подальше спільне їх подружнє життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати з підстав, наведених в позовній заяві, після розірвання шлюбу відповідачці відновити дошлюбне прізвище «Войтюк». Спір щодо місця проживання дітей відсутній. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

09.07.2013 р. [PERSON] [INFO], звернувшись до суду з позовом до [PERSON], просить стягувати з відповідача аліменти на своє навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, до закінчення навчання. Вказує що відповідач - її батько працює, проживає окремо, має додатній дохід у вигляді заробітної плати за постійним місцем роботи, але матеріальної допомоги на її навчання на денному бюджетному відділенні Сокирнянськоого ВПУ не надає. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, вказує що аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку суперечить його правам, оскільки він на утриманні має двох неповнолітніх синів [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Син [PERSON] страждає захворюваннями серцево-судинної системи. Вважає що слід враховувати його дохід який складає в середньому близько 2000 грн. на місяць без врахування податків, тому визнає позов в частині стягнення 1/8 частини заробітку. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено поясненнями сторін відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає окремо від відповідача, та продовжує навчання до 30.06.2015 р. згідно свідоцтва про народження, довідки з місця навчання та паспорту а.с.3 - 4, 6. Відповідно до ст.ст. 182, 198-200 Сімейного Кодексу України - право на стягнення аліментів від батька який проживає окремо, має дитина, яка продовжує навчання, той з батьків з ким проживає дитина. При встановленні розміру аліментів суд враховує можливість надання допомоги другим з батьків, матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. При встановленні розміру аліментів суд враховує дохід відповідача, який згідно довідки ПАТ «Кривбасзалізрудком», складає з урахуванням обов'язкових платежів в середньому 2104.00 грн. на місяць, наявність у відповідача на утриманні двох неповнолітніх дітей синів [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Син [PERSON] страждає ассиметричною кардіоміопатією, серцевою недостатністю, згідно виписного епікризу лікарні потребує постійного лікування, консультацій в НПЦ м.Києва один раз на 6 місяців, що суттєво впливає на матеріальне становище батька. Суду не надано доказів розміру доходу матері позивача, що є суттєвим для встановлення розміру аліментів. При вказаному доході відповідача, наявності на утриманні дітей, суттєвих обставин які впливають та матеріальний стан, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача аліменти на навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів щомісячного заробітку відповідача, який визнає позов в цій частині, задовольнивши позов частково. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено частково з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, згідно ст.81, 88 ЦПК України. На підставі ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

09.07.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнював та остаточно просить змінити умови договору № 23/10/1 від 09.09.2010 року, визнати протиправними дії ПК «Терра-Джи» з передачі позивачу 11.10.2012 року за актом прийому-передачі не виконаного в повному об'ємі проекту землеустрою, що призвело до необхідності доопрацювання проекту, визнати протиправним дії відповідача, пов'язані з відмовою прийняти особисто заяву 28.01.2013 року, визнати протиправною письмову відповідь ПК «Терра-Джи» від 28.01.2013 року, оскільки проект не був виготовлений в повному обсязі, визнати протиправною письмову відповідь відповідача від 12.02.2013 року, якою він безпідставно витребував непотрібні для виконання договору довіреності, оскільки усі документи були підписані заявниками особисто, визнати протиправною письмову відповідь ПК «Терра-Джи» від 15.05.2013 року, оскільки вона містить посилання на номер рішення сесії, який є підробним, визнати протиправною письмову відповідь відповідача від 10.09.2013 року, в якій він стверджує про неможливість затвердити проект землеустрою. Рішенням Джанкойського міськрайонного суду від 29.01.2014 року у задоволенні позову [PERSON] до виробничого кооперативу «Терра-Джи» відмовлено. Однак рішення є не повним, оскільки у вступній та резолютивній частинах рішення не знайшло відображення вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони в судове засідання не з'явились, що відповідно до ст. 220 ЦПК не перешкоджає розгляду питання, а в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК - без фіксування судового засідання технічними засобами. Встановлено, що позивач просив суд визнати протиправним дії відповідача, пов'язані з відмовою прийняти особисто заяву 28.01.2013 року, у судових засіданнях сторони давали свої пояснення щодо заявленої позовної вимоги. Суд в мотивувальній частині рішення обґрунтував підстави відмови у задоволенні цієї позовної вимоги, але не вирішив позов у резолютивній частині. На підставі викладеного та п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд

Outcome: dismissed