Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~08 жовтня 2018 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить визначити йому додатковий строк тривалістю 4 (чотири) місяці (з моменту набрання рішенням суду чинності) для подання до [PERSON] районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON], [INFO] , померлої 23 грудня 2013 року. Свої вимоги аргументує тим, що 23 грудня 2013 року його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Корюківка по вулиці Шкільній, 11, земельних ділянок, право на які померлої підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серія ЧН №133694, ЧН №133527, ЧН №108959. Він є сином померлої [PERSON] Крім позивача на спадщину ніхто не претендує, ніхто не звертався до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, на момент смерті [PERSON] проживала сама. Після смерті матері він не звернувся вчасно до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, бо не знав про зміни в діючому законодавстві. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, він вирішив звернутись з даного приводу до суду. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов просив задовольнити. У судове засідання від відповідача [PERSON] міської ради надано відзив у якому просять розгляд справи провести без їх участі, при вирішенні питання покладаються на думку суду. У судове засідання від представник відповідача [PERSON] районної державної нотаріальної контори надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, в рішенні покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON]. Батьки проживали у власному житловому будинку, що знаходиться за адресою: м. Корюківка, вул. Шкільна, 11, Корюківського району, Чернігівської області, що належав батьку позивача на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом [PERSON] міської Ради народних депутатів 30 березня 1982 року та зареєстрованого в Чернігівському МБТІ 30 березня 1982 року за №1575/6. За життя мати позивача була членом місцевого колективного сільськогосподарського підприємства розташованого в м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області. Під час розпаювання місцевого колективного сільськогосподарського підприємства, мати позивача, як член місцевого колективного сільськогосподарського підприємства, була включена до списку осіб, які мають право на земельний та майновий пай КСП. За життя матері позивача була виділена в натурі: - земельна ділянка площею 1,06 га для ведення особистого селянського господарства, сіножать пай №207 на території [PERSON] міської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧН №133694, виданого 02.06.2004 року згідно розпорядження №545 [PERSON] районної державної адміністрації від 14.11.2003 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №378, кадастровий номер 7422410100040440024; - земельна ділянка площею 4,34 га, рілля пай №346 на території [PERSON] міської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧН №133527, виданого 02.06.2004 року згідно розпорядження №545 [PERSON] районної державної адміністрації від 14.11.2003 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №377, кадастровий номер 7422410100040720002; - земельна ділянка площею 1,43 га, пасовище пай №193 на території [PERSON] міської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧН №108959, виданого 02.06.2004 року згідно розпорядження №545 [PERSON] районної державної адміністрації від 14.11.2003 року, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №379, кадастровий номер 7422410100040610008. 11 січня 1998 року помер батько позивача. На майно померлого відкрилася спадщина, яка складалася з житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Корюківка по вулиці Шкільній, 11. Мати позивача прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, бо на час його смерті вони проживали разом, оформила спадщину на спадковий будинок та 24.03.2000 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії АВЕ № 817142 . 23 грудня 2013 року його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Корюківка по вулиці Шкільній, 11, земельних ділянок, право на які померлої підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серія ЧН №133694, ЧН №133527, ЧН №108959. Він є сином померлої [PERSON] Крім позивача на спадщину ніхто не претендує, ніхто не звертався до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, на момент смерті [PERSON] проживала сама. Після смерті матері він не звернувся вчасно до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, бо не знав про зміни в діючому законодавстві. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, він вирішив звернутись з даного приводу до суду. Нещодавно позивач звернувся до [PERSON] районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, але нотаріус пояснив йому, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, так як місце реєстрації його матері не співпадає з місцем реєстрації позивача. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері. Строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин. Позивач вважав, що прийняв спадщину, бо мав при собі правовстановлюючі документи на спадкове майно померлої матері, користувався та володів цим майном, вступив в управління спадковим майном. Позивач звертався до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, намагався подати заяву, але там постійно була черга, дочекатись прийому було не можливо, він проживає фактично в м. Запоріжжя. При цьому позивач з 2014 року та по даний час працюючи в.о. директора державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю був постійно задіяний в роботі по вирішенню проблемних питань оборони в Запорізькій області та постійно знаходився в м. Запоріжжя і не мав фактичної можливості особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінивши докази, суд вважає, що дійсно позивач пропустив строк з поважних причин. Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у розмірі 4 (чотирьох) місяців з дня набрання рішенням чинності. Саме такий розмір строку, на думку суду, буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп., а решту залишити за ним.

Outcome: approved