Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

08 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, згодом уточненим, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 3000 грн. щомісячно. Позивач мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час шлюбні відносини фактично припинені, з сином проживає окремо, відповідач не надає матеріальну допомогу сину. Відповідач є приватним підприємцем, має мінливий, але значний дохід, є працездатною особою, не має захворювань, тому здатний платити аліменти у визначеному в позові розмірі. Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литовки М.І. від 09 лютого 2016 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2016 року [PERSON] прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2016 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства. Ухвалами судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В. від 03 липня 2017 року прийнято до свого провадження цивільну справу та відновлено в ній провадження. Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В. від 17 жовтня 2017 року розєднано позовні вимоги про розірвання шлюбу, про поділ майна подружжя, про стягнення аліментів. Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В. від 07 лютого 2018 року прийнято рішення про продовження розгляду справи в спрощеному позовному провадженні. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача в судовому засіданні до оголошення перерви підтримав вимоги позову, просив його задовольнити, а також просив продовжити розгляд справу без його участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Відзиву на позов не подав. Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просить розгляд справи відкласти, в звязку з зайнятістю в іншій цивільній справі. Разом з тим, з огляду на положення ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України, суд прийняв рішення провести розгляд справи за відсутності відповідача, який повторно не зявився в судове засідання. Позивач, яка діє через свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; \~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони 18 листопада 2000 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. 28 травня 2001 року у подружжя народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії паспорта позивача та довідки про реєстрацію місця проживання особи, позивач разом з дитиною на даний час проживають за адресою: [INFO]. Відповідач на даний час проживає окремо за адресою: вул. Воронізька, 25 в м. Шостка Сумської області. Як вбачається з довідки Шосткинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 06 квітня 2016 року [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та за 2015 рік згідно податкових декларацій отримав дохід в розмір 999\~763, 82 грн. При цьому суд звертає увагу на те, що будь-яких даних про зміну розміру доходу (збільшення/зменшення) з 2015 рік по цей час відповідач не надав. В заяві від 07 лютого 2018 року, а також в судовому засіданні, що відбулося в цей день, представник відповідача повідомив, що розмір доходу за 2017 рік буде відображено в річній податковій декларації, що подається до 10 лютого 2018 року, і ці відомості він зобовязується надати до суду. Однак в судове засідання, яке було призначене на 20 березня 2018 року та 07 травня 2018 року ні відповідач, ні його представник не зявилися, жодних відомостей про доходи відповідача не надали. З огляду на викладене при визначенні розміру аліментів, суд виходить з тих даних, які наявні в матеріалах справи. Одночасно суд враховує те, що згідно вищезазначеної заяви представника відповідача, розмір витрат на здійснення підприємницької діяльності в 2017 році склав 1\~648\~589, 92 грн., що відповідно до п. 3-2 ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, є також одним із критеріїв при визначенні розміру аліментів. Крім того, згідно матеріалів справи відповідачу належить на праві власності нерухоме майно: нежитлове приміщення-приміщення аптеки площею 141,9 кв.м. по вул. Воронізькій, 25 в м. Шостка; земельна ділянка площею 0,0738 з цільовим призначенням для роздрібної торгівлі та комерційних послуг по вул. Воронізькій, 25 в м. Шостка; земельна ділянка площею 0,1183 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул.. Зарічній в с. Макове Шосткинського р-ну; житловий будинок по вул. Воронізькій, 25 в м. Шостка; житловий будинок 63,2 кв.м. по вул. Радянській, 5 в с. Велика Рибиця, Краснопільського р-ну, Сумської області. Даних про незадовільний стан здоровя відповідача матеріали справи не містять. Посилання представника відповідача в заяві від 07 лютого 2018 року на ті обставини, що [PERSON] в звязку з тим, що має статус постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС, потребує додаткового догляду за станом здоровя, будь-якими доказами, зокрема висновками, рекомендаціями лікарів, не підтверджено. Більше того, відповідач не надав доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє як утримувати неповнолітню дитину, сплачуючи їй аліменти в розмірі 3000 грн. в місяць, так і підтримувати одночасно своє здоровя. Зміна складу сімї, а саме наявність на утриманні малолітньої дитини, [PERSON], 07 грудня 2016 року, також жодним чином не спростовує матеріальну спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі, з огляду на дані про його доходи, витрати та належність на праві власності нерухомого майна. З урахуванням вищевикладеного, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який прямо передбачений законом, зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення,

Outcome: approved