Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

08 лютого 2021 року позивачі звернулися до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та її діти, син [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . В червні 2014 року відповідачі зі своїми речами виїхали із зазначеної квартири на нове місце мешкання і більше не повертались, комунальні послуги не сплачують. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідачі не знімаються. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.02.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання позивачі не з`явились, надали суду заяву, в якій просять справу розглянути за їх відсутності.(а.с. 49). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 50). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явилась, 12.03.2021 через канцелярію суду надала письмові пояснення, в яких не заперечує проти задоволення позовних вимог. (а.с. 37-38). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (копія витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15273700, № 15274120, № 15265758 від 24.12.2013 - а.с. 5-7, копія свідоцтва на право власності на житло від 17.03.1994 а.с.8, копія договору міни квартир а.с. 9). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видану Центром надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.02.2021 № 3055, станом на 05.02.2021, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] як співвласник, [PERSON] дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук, [PERSON] онука (а.с. 14). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 05.02.2021 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] ніхто не мешкає. Зареєстровані в квартирі особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не мешкають у квартирі з червня 2014 року, їх особистих речей у квартирі немає. (а.с. 15). Відповідно до копії договору-оренди квартири від 14.11.2020, наданого суду представником третьої особи\~-\~Служби у\~справах дітей\~Рубіжанської міської\~ради Луганської\~області до письмових пояснень від 12.03.2021, [PERSON] здала в оренду [PERSON] терміном з 14.11.2020 по 14.11.2024 квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 40). Трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про державну реєстрацію права Управління Федеральної служби державної реєстрації, кадастра та картографії по Москві). Згідно з копією акту обстеження житлово-побутових умов від 16.12.2020, наданої суду представником третьої особи\~-\~Служби у\~справах дітей\~Рубіжанської міської\~ради Луганської\~області до письмових пояснень від 12.03.2021, [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дійсно мешкають за адресою: [ADDRESS] . Санітарно-гігієнічні умови проживання дітей відповідають нормам, відведена окрема кімната, яка зонована на окремі місця для дівчинки та хлопчика. В наявності продукти харчування, окремі спальні місця, місце для навчання, відпочинку та розвитку, тощо. (а.с. 41). Відповідно до копії довідки, виданої середньою загальноосвітньою школою № 26 Міського округу Балашиха Московської області Муніципального автономного загальноосвітнього закладу від 01.10.2020 № 371, наданої суду представником третьої особи\~-\~Служби у\~справах дітей\~Рубіжанської міської\~ради Луганської\~області до письмових пояснень від 12.03.2021, малолітній [PERSON] навчається у 3 класі відповідного закладу, який розташований за адресою: Росія, Московська область, вул. Льотна, буд. 10. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, з урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved