overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 33034,08 грн, мотивуючи вимоги тим, що 26.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 1300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, кінцевий строк повернення кредиту строк дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання повторно не прибув. Дослідивши наявні докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 26.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 1300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, кінцевий строк повернення кредиту строк дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.12.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 33034,08 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 1299,59 грн, заборгованість за відсотками 25935,44 грн, штрафи 2049,24 грн, пеня та комісія 3749,81грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Встановлені судом обставини є підставою для задоволення позову, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 40616,32 грн, мотивуючи вимоги тим, що 03.06.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 4500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 03.06.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 4500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 31.10.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 40616,32 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту - 4231,19 грн, несплачені проценти - 30902,69 грн, штрафні санкції - 2410,30 грн, комісійні та пеня - 3072,14 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 40616,32 грн, так як зобов'язання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 20862,12 грн. за договором про надання споживчого кредиту №2005677808 від 10.09.2013 року та судових витрат - 1378 грн. Підставою позову явилось те, що 10.09.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005677808. Згідно умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 17499 грн. на придбання товару, строк повернення кредиту -36 місяців. Згідно п. 1.2.1 договору для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, визначені договором та додатком 1 «графік платежів», що є невід'ємною частиною договору. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладеного договір факторингу відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» своє право вимоги заборгованості за договором кредиту №2005677808 від 10.09.2013 року укладеним з [PERSON] Банк свої зобов'язання виконав, а відповідач свої зобов'язання не виконував і на 17.11.2016 року має заборгованість у сумі 20862,12 грн., яка складається: 15980,61 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 1,66 грн. - відсотки за користування кредитом; 4879,85 грн. - комісія за РО. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій вказує, що позов підтримує повністю і просить його задовольнити, а справу просить слухати у відсутність його, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позову та відповідних доказів не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями договору про надання споживчого кредиту ( а.с.5-6), графіку платежів ( а.с.8), договору факторингу (а.с.21-24), розрахунком заборгованості (а.с.17) підтверджено наявність та розмір заборгованості, проти чого відповідач не заперечував, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача, указав, що відповідач мешкає за адресою м. Бахмут вул. Кузнечная,40/17, послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно, має заборгованість за надані послуги з 01.04.2012 року по 01.07.2016 року 6228,80 гривень. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі, що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , звязна з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду, вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача , зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача , так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати. по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Не виконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача, указав, що відповідач мешкає за адресою м. Бахмут вул. Чайковського,105/2 послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно, має заборгованість за надані послуги з 01.04.2011 року по 01.07.2016 року 9433,00 гривень. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі, що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , звязна з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду, вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача , зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача , так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати. по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Не виконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить надати їй додатковий строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області строком 2 ( два) місяці з дня набранням рішенням законної сили. В судовому засіданні позивач наполягала на заявлених вимогах, при обставинах викладених у позовній заяві , просила позов задовольнити , та судові пояснила що вона доглядає в цей час свого хворого батька, який в силу захворювання не міг у встановлений строк прийняти спадщину після смерті його матері і з цих підстав саме вона змушена була цим займатись і тому вона пропустила передбачений законом строк з поважної причини. Повноважний представник відповідача до судового засідання не з*явився але надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та рішення прийняти на розсуд суду. Свідки [PERSON]та [PERSON]судові пояснили, що [PERSON] тривалий час здійснювала догляд за своїм хворим батьком та матір*ю, її батько в теперішній час перебуває в такому стані, що він не може сам вчиняти будь-які дії. Судом при досліджені письмових доказів по справі встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та рідною онукою [PERSON], яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області ( а.с.9-13, 19-20, 40-43) , після смерті якої лишилась спадщина у вигляді земельної ділянки ( а.с.14). [PERSON] страждає певним захворюванням у зв*язку з чим перебуває в такому стані, що він не може сам , без сторонньої допомоги, себе обслуговувати ( а.с.15,47). Державним нотаріусом позивачу відмовлено в реєстрації заяви про прийняття спадщини після її померлої бабусі у зв*язку з пропуском встановленого законом стороку, а з іншими заявами до нотаріальної контори з цього питання ніхто не звертався ( а.с.18,39). Суд, заслухавши позивача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Відповідно до ст.1272 ЦК України спадкоємцю , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може призначити додатковий строк, достатній йому для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає,що оскільки позивач дійсно, у зв*язку з тим, що її батько за станом здоров*я своєчасно не прийняв спадщину після своєї матері , зараз це не може здійснити, то вона пропустила строк подання заяви до нотаріальної контори з поважної причини і його слід їй поновити, бо її право на прийняття спадщини підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовував тим, що 16 березня 2007 року він з відповідачкою одружилися. В період шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], донька - [PERSON]., 16 серпня 2007року народження. На цей час він з відповідачкою проживає разом з дітьми в квартирі його батьків за місцем моєї реєстрації. З 2015 року відносини з відповідачкою як родинні припинались. До теперішнього часу відносини між позивачем та відповідачкою не покращились, позивач зрозумів, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, подальше збереження шлюбу не має сенсу і тому він прийняв рішення звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 16.03.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16.03.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). 16.08.2007 року у сторін народилась донька [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 142239 від 07.09.2007 року (а.с.9). 16.06.2009 року у сторін народився син [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 241357 від 01.07.2009 року (а.с.10). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19.12.2003 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним разом до 06.12.2016 р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Залозна». Спільне життя у сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння між ними. Спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна. що є спільною власністю не має. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просив суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити теперішнє прізвище «Залозна». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просила суд справу розглянути в його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19.12.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 19.12.2003 р. серії 1-ЖС№110099. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] Гилберта про розірвання шлюбу Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, шлюбно сімейні відносини припинені з серпня 2016 року. Окрім того, зазначила, що у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Прізвище просила залишити «Мортон» Відповідач у судове засідання не з'явилась, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2016 року Від шлюбу сторони дітей не мають Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені понад з серпня 2016 року, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

07.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 14 в будинку № 9 по вулиці Челюскінців (на теперішній час [PERSON]) в місті Чернігові з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач з 01.06.2013 року не проживає в належній їй квартирі без поважних причин та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Будучи допитаною в якості свідка підтвердила, що відповідач, який є її батьком, 01.06.2013 року добровільно покинув квартиру, повідомивши про те, що знайшов жінку з якою бажає створити сімю. З цього часу відповідач жодного разу в квартирі не зявлявся, при цьому він не бере участі в оплаті житлового-комунальних послуг. Крім того позивач показала, що через реєстрацію відповідача в квартирі, вона позбавлена можливості отримати житлову субсидію, що ставить її сімю в скрутне матеріальне становище. Допитані судом в якості свідків [PERSON] і [PERSON] (сусіди позивача) підтвердили, що відповідач не проживає в квартирі позивача з червня 2013 року. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником і проживає в [INFO] (на теперішній час [PERSON]) в місті Чернігові (далі Квартира) разом із чоловіком і неповнолітньою дочкою. За цією ж адресою зареєстрований і відповідач, який є батьком позивача (а. с. 4, 7-9). Як убачається з матеріалів справи та показань свідків, які узгоджуються між собою, відповідач 01.06.2013 року добровільно покинув Квартиру і з цього часу не проживає в ній без поважних причин. Відповідач не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сімю позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У звязку з доведенням факту не проживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою.

Outcome: approved