overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані її донька [PERSON] та онук [PERSON] . Разом з тим останні з 2000 року не проживають за вказаною адресою. Наявність зареєстрованих осіб позбавляє її права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі.В минулих судових засіданнях позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник в минулих судових засіданнях позов не визнали, зазначивши, що відповідачка була вимушена виїхати до іншого місця проживання, оскільки позивачка постійно пиячила, що унеможливлювало спокійно проживати за вказаною адресою. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого. Позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 травня 2013 року (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суд не бере до уваги твердження відповідачки та її представника, оскільки вони спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що відповідачі з 2000 року не проживають за адресою: [ADDRESS] , а також актом обстеження матеріально-побутових умов (а. с. 21), складеного за участю [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживають більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки 768 грн 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

08 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , з тих підстав, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного та є чужими людьми. Вони уже рік, як не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач, згідно поданої заяви, просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні у випадку визнання відповідачем позову. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 05 грудня 1992 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Бердичівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ( а.с. 3). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, вони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх заяви, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768, 4 грн, від сплати яких позивачка звільнена при зверненні з позовом до суду, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

08 липня 2019 рокуБілгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 271, які від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Залишено позивачці [PERSON] прізвище « [PERSON] », надане їй при державній реєстрації шлюбу 04 вересня 2013 року. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання про ухвалення додаткового рішення, проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що при ухваленні рішення суду, судом не вирішено питання щодо судового збору : «Відповідно до п.п.1, 2, п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається із матеріалів справи позивачка в позовних вимогах просив стягнути з відповідача 768,40 грн. на її користь сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно п.1 ч.1, ч. 2,3,5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення ,не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

08 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 26 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 486 розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 26 листопада 2013 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , та [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені, ще п`ять років потому. Причиною розпаду сім`ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Крім того на теперішні час у них фактично утворилися нові сім`ї, тому шлюб розпався остаточно і відновлений бути не може. Від позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та наполягав на розірванні шлюбу. Судові витрати просив не стягувати з відповідачки. Від відповідачки також надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 26 листопада 2013 року уклали шлюб (арк.с.8). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.9), та [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.10). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть більше п`яти років, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

08 липня 2019 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12.10.2016 року у Корюківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис за №40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім`ї з відповідачем неможливе через сварки та суперечки, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Тому він змушений звернутись до суду з даного приводу. У судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2016 року у Корюківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис за №40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя вони мають малолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Спільне життя не склалось через відсутність порозуміння так як в період подружнього життя між ними виникали конфлікти причиною яких є несумісність характерів. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім`ї неможливе, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач надав заяву про залишення судових витрат за собою, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

08 липня 2019 року ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу, яка мотивована тим, що кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» в особі Голови Правління Євтушенко Т. П. та відповідачкою 08 квітня 2014 року був укладений кредитний договір № 7096, відповідно до умов якого відповідачка отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 7000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці з 08 квітня 2014 року по 08 квітня 2016 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» був укладений договір добровільного страхування кредитів № 04-01 від 15 квітня 2014 року, предметом якого є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни відповідно до Кредитних договорів. Згідно із пунктом 1.3. договору добровільного страхування кредитів позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за Кредитними договорами, укладеними між Позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договорів про співробітництво між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем. Згідно із додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 04-01 від 15 квітня 2014 року кредитний договір № 7096к від 08 квітня 2014 року, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за яким застраховано позивачем на загальну суму 23100 грн. 00 коп.. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 7096к від 08 квітня 2014 року належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 15.10.2016 року у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №301. Від шлюбу сторони дітей не мають. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи у стані алкоголнього сп`янінні безспричинно вчиняв сварки та скандали. Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім`ї не можливе, фактично сім`я розпалась, категорично заперечує проти примирення. Позивач просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати по справі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовим викликом розміщеним на офіційному сайті судової влади. Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб (а.с.4), копії свідоцтва про шлюб (а.с.5), копії паспорта та ідентифікаційного коду позивача (а.с.6), копії будинкової книги (а.с.7-10), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Судом встанолено, що позивачем при подачі позову до суду понесено судові витрати у розмірі 840,80 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1) та 3000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.11-13). Відповідно до ст.137, 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає в користь позивача 840,80 грн. сплаченого судового збору при подачі позову до суду, та частково 1000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу, що на думку суду є достатнім, враховуючи те, що справа розглядалась без участі в судовому засіданні представника позивача, всього: 1840,80 грн. понесених по справі судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 03 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №651. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20 липня 2020 року провадження у даній справі відкрито та запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно поштового повідомлення, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 08 серпня 2020 року. Відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, на момент розгляду справи, відповідачем до суду не подавалися. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №651 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5 ). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 07 грудня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 457. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 17 липня 2020 року провадження у даній справі відкрито та запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно розписки, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 27 липня 2020 року. Відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, на момент розгляду справи, відповідачем до суду не подавалися. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 грудня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 457 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved