Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

08 травня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про відшкодування моральної шкоди. 14 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до Прокуратури Дніпропетровської області, Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями досудового слідства та прокуратури. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 10 квітня 2010 року слідчим відділенням Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області була винесена постанова про порушення кримінальної справи № 33101681 за фактом порушення правил обігу прекурсорів Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро» за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 320 Кримінального кодексу України. За відсутністю будь-яких доказів щодо порушення нею, як завідуючої молочного пункту Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро», правил обігу перекурсорів, 25 жовтня 2010 року вона, [PERSON] була притягнута до кримінальної відповідальності - їй було пред'явлене обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України, відносно неї був обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. 01 листопада 2010 року Новомосковським міжрайонним прокурором був затверджений обвинувальний висновок у кримінальній справі за її обвинуваченням, кримінальна справа була направлена до Новомосковського міжрайонного суду дніпропетровської області. В зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності, вона була змушена звільнитися з роботи, несла душевні переживання, страждання, острах бути осудженою і в зв'язку з тим, що вона не зможе довести непричетність до вчинення злочину. 12 грудня 2011 року кримінальна справа за її обвинуваченням судом була направлена Новомосковському міськрайонному прокурору для проведення додаткового розслідування. 08 жовтня 2012 року слідчим Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області була винесена постанова про закриття провадження у кримінальній справі № 3301681 за обвинуваченням її, [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України у відповідності до ч.2 ст. 213 КПК України - за недоведеністю її участі у скоєнні злочину. Позивач зазначила, що притягненням до кримінальної відповідальності, їй була завдана значна моральна шкода, оскільки вона перенесла душевні страждання в зв'язку з незаконними діями органу досудового слідства, прокуратури. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 1167, 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», [PERSON]. просила суд відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на її, [PERSON] користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 29 232 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON]. та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, зазначені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. Представник відповідача - прокуратури Дніпропетровської області в судовому засідання позов визнав частково. Представники відповідачів - Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 квітня 2010 року слідчим відділенням Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області була винесена постанова про притягнення в якості обвинуваченої [PERSON], якій було пред'явлене обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України. Встановлено, що 08 жовтня 2012 року слідчим Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області була винесена постанова про закриття провадження у кримінальній справі № 3301681 за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України у відповідності до ч.2 ст. 213 КПК України - за недоведеністю її участі у скоєнні злочину. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Суд приходить до переконання, що притягненням до кримінальної відповідальності позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, які вона зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв'язків, вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя, позивач перенесла страждання, заподіяні внаслідок психічного впливу, що в свою чергу призвело до погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обстави, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її. Оскільки в ході проведення досудового слідства у кримінальних справах Новомосковський МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та прокуратура діє від імені держави, суд приходить до переконання, що моральна шкода повинна бути відшкодована позивачці з коштів Державного бюджету України.. Визначаючі розмір відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (надалі - Закону), відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Згідно до ст. 2 зазначеного Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; а також, у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; На підставі ст. 3 Закону, у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 5) моральна шкода. Згідно до ст. 4 Закону, відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно до ст. 13 Закону, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди виходячи з розміру одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, що з 25 жовтня 2010 року (дати притягнення до кримінальної відповідальності) до 08 жовтня 2012 року (дата закриття кримінальної справи), складає 23 міс 17 днів. Законом України від 16.01.2014 року «Про державний бюджет України на 2014 рік розмір мінімальної заробітної плати встановлено в сумі 1218 грн. Таким чином, сума моральної шкоди, яка повинна бути відшкодована позивачу становить 28 704,20 грн. (1218 грн. х 23 міс.) + (1218 грн. : 30 днів. х 17 дн.), в зв'язку з чим, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial