Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

08.02.2019 року з позовом про стягнення аліментів до суду звернулась [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття, а також на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 20000 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Також позивач просить стягнути з [PERSON] судові витрати сумою 5676,30 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 18.06.2010 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірваний рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.01.2018 року. Від даного шлюбу у сторін народились дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу між батьками проживають з матір`ю. Відповідач не сплачує в добровільному порядку аліменти в тому розмірі, в якому сторони домовлялись та участі у вихованні дітей не приймає, з моменту розірвання шлюбу участі у додаткових витратах на утримання дітей не приймає, однак має таку змогу оскільки працює за контактом з іноземними судновласниками та його дохід на рік становить близько 900000,00 гривень, що становить 70000,00 гривень на місяць. Не бажання відповідача в добровільному порядку приймати участь в утриманні дітей зумовило звернення [PERSON] до суду з дійсним позовом. Представник позивача -адвокат Єпіфанцева О.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач та його представник - адвокат Шевченко М.А., в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення, підтримуючи наданий до суду відзив проти позову, просять у позові відмовити, оскільки відповідач сплачував добровільно аліменти у розмірі 7000 гривень, тобто звернення позивача до суду було безпідставним. На даний час відповідач не працевлаштований, доходів не отримує та у нього на утриманні перебуває його матір, яка є людиною похилого віку з низкою хвороб. У відзиві відповідач зазначає, що згоден сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд розглянувши в судовому засіданні позовні вимоги позивача, дослідивши надані позивачем докази у сукупності, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Так судом встановлено, що сторони з 18.06.2010 року перебували у зареєстрованому Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилось дві дочки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з припиненням подружніх відносин та розпадом сім`ї, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.01.2018 року ( справа №520/11958/17) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу малолітні діти залишились мешкати з матір`ю. Як зазначає позивач у позові, причиною звернення до суду з дійсним позовом стало небажання відповідача приймати участь в утриманні дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічна правова норма закріплена й в ст. 180 СК України, яка також передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вимогами ст. 5 протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування у шлюбі та у випадках його розірвання. При цьому, на підставі вимог ч. 2 ст. 141 СК України законодавцем закріплено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого статтею 157 цього Кодексу. Що стосується розміру утримання на дітей, яке гарантовано державою, то з цього приводу спірні правовідносини детально врегульовано законодавцем в ч. 2 ст. 182 СК України. Так, вимогами абзацу першого ч. 2 ст. 182 СК України закріплено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також згідно вимог ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Абзацом другим ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 ріку» встановлений у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно вимог ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально з боку відповідача, що останній перераховував кошти на утримання дітей сумою 7015,08 гривень, що підтверджено ним документально за період часу з грудня 2018 року по травень 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що громадянин [PERSON] у період часу з 01.01.2018 року по теперішній час тричі перетинав межі держави. Останній раз зафіксовано в`їзд на Україну за маршрутом Стамбул- Одеса 04.05.2019 року о 10:18 годин, виїзд до цього відбувся 08.12.2018 року маршрут Одеса- Стамбул, про що свідчить інформаційний лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. №0.184-17294/0/15-19 від 14.05.2019 року. Відповідач стверджує, що в нього на утриманні перебуває матір похилого віку, на докази чого ним надано витяги з її історії хвороб, однак відомостей, що матір перебуває на його утриманні відповідачем не надано. Відповідач зазначає, що на даний час він не працює, про що ним надано довідку від 16.05.2019 року за №2195 в якій зазначено, що на даний час ТОВ «Епсілон Мерітайм Сервісез ЛТД» не надає послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном пану [PERSON] , однак це не свідчить про те, що йому не надає такі послуги інша крюінгова компанія. Відповідач прибув до України 04.05.2019 року та вже 14.05.2019 року, вже під час перебування справи про стягнення аліментів у провадженні суду, [PERSON] взятий на облік як шукаючий роботу в Одеському МЦЗ, однак заяву про надання статусу безробітного до центру зайнятості ним не надавалось ( довідка Одеського міського центру зайнятості Міністерства соціальної політики України Державної служби зайнятості від 16.05.2019 за №1223/20/03 а.с.80). З витребуваної судом інформації щодо прибутків відповідача, суд повідомлено, що [PERSON] укладав трудові контракти и з іноземними судновласниками за посередництва ТОВ «Епсілон Мерітайм Сервісез ЛТД», а саме: індивідуальний трудовий договір моряка з іноземними судновласником «N.G.Livanos Maritime CO LTD» від 20.12.2017 р. на термін працевлаштування з 21.12.2017 року по 21.04.2018 рку про роботу на посаді капітана на борту M\Aeolia з основним окладом 3004,00 дол. США; індивідуальний трудовий договір моряка з іноземним судновласником «N.G.Livanos Maritime CO LTD» від 07.12.2018 року на термін працевлаштування з 08.12.2018 року по 08.04.2019 року про роботу на посаді капітана на борту на борту M\Aeolia з основним окладом 3004,00 дол. США. З наданих банком суду відомостей щодо стану рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , вбачається, що станом на березень 2018 рок на рахунку відповідача перебували кошти у розмірі 24477,00 дол. США. Законодавцем згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України в імператвиному порядку встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною четвертою ст. 27 Конвенції про права дитини гарантовано, що Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Враховуючи встановлені вище фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено права дитини, що гарантовані ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. А тому порушення права дитини підлягають судовому захисту. На підставі вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, зокрема ч. 1 ст. 184 СК України, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення аліментів на кожну з дочок у твердій грошовій сумі у розмірі 10590, 00 гривень, що становить 5 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «про державний бюджет України на 2019 рік». Беручи до уваги встановлені вище судом фактичні обставини справи і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним стягувати з відповідача аліменти для утримання кожної з дочок у твердій грошовій сумі в 10590,00 гривень, що буде відповідати інтересам дітей по їх утриманню. На підставі вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial