Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

08 червня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Вейп Естейр» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2018 року в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 74 був складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - автомобіля марки «Suzuki SX4», державний реєстраційний номер [NUMBER] у зв'язку з вчиненим адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 122 КпАП України (паркування в зоні дії знаку «Паркування для інвалідів»). Його як власника транспортного засобу на місці не було, тому автомобіль було передано для примусового переміщення компанією ТОВ «Автосос-Сервіс», про що зазначається в Акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Постановою від 02 травня 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень. Сплативши штраф, він звернувся до компанії ТОВ «Автосос-Сервіс» для того, щоб забрати свій автомобіль, проте зазначена компанія надала рахунок для оплати за послуги евакуатора, в якому отримувачем коштів є ТОВ «Вейп Естейр». Сума до сплати за такі послуги складала 1500 гривень. Він не погоджував таку суму, але іншої можливості, крім її сплатити, щоб забрати свій автомобіль не було, тому він здійснив оплату. Зазначає, що відповідно до спільного Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 № 967/1218/869 «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)» розмір плати за послуги з транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик (стоянку) повною масою до 2000 кг включно становить 600 гривень без врахування ПДВ. Повна маса його автомобіля (марки «Suzuki SX4») становить 1720 кг. У таком випадку він повинен був сплатити за надані послуги 600 гривень плюс 120 гривень ПДВ, що разом становить 720 гривень, а не 1500 гривень, які були вказані в калькуляції витрат по евакуації автомобіля. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Вейп Естейр» на його користь надмірно сплачені кошти в сумі 780 гривень. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року, після усунення недоліків, відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідачем ТОВ «Вейп Естейр» відзив на позовну заяву до суду не подавався. Треті особи заперечень проти позову до суду також не направляли. Головне управління Національної поліції України у м. Києві лише подало до суду заяву, в якій посилалось на те, що не має бути третьою особою в справі, оскільки ухвалення рішення в справі не впливає на будь-які права чи обов'язки управління. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 квітня 2018 року в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 74 був складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - автомобіля марки «Suzuki SX4», державний реєстраційний номер [NUMBER] у зв'язку з вчиненим адміністративним правопорушенням шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку м. Київ, вул. Хоткевича, 20б. Відповідно до цього Акту транспортний засіб для його примусового переміщення прийняв ТОВ «Автососсервіс» м. Київ, вул. Жмаченко, 20, [PERSON], MAN [NUMBER] (а.с. 29). Власником автомобіля марки «Suzuki SX4», державний реєстраційний номер [NUMBER], є позивач [PERSON] Згідно з квитанцією № 0.0.1026335180.1 від 02 травня 2018 року [PERSON] здійснив оплату за послуги евакуатора в сумі 1500 гривень на рахунок ТОВ «Вейп Естейр» (а.с. 6). Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Позивач зазначає, що автомобіль було передано для примусового переміщення компанією ТОВ «Автосос-Сервіс», про що зазначається в Акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Він звернувся до компанії ТОВ «Автосос-Сервіс», щоб забрати свій автомобіль, і ця компанія надала рахунок для оплати за послуги евакуатора в сумі 1500 гривень, в якому отримувачем коштів вказано ТОВ «Вейп Естейр». Він оплатив таку суму, але вважає її завищеною, тому просить стягнути з ТОВ «Вейп Естейр» на його користь надмірно сплачені кошти в сумі 780 гривень. Вказує, що порушені його права як споживача, оскільки він мав сплатити 720 гривень відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 № 967/1218/869 «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)». Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідачем у справі зазначено ТОВ «Вейп Естейр», а ТОВ «Автосос-Сервіс» - третьою особою. З Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30 квітня 2018 року вбачається, що транспортний засіб позивача для його примусового переміщення прийняв ТОВ «Автосос-Сервіс». Стороною позивача не надано будь-яких належних доказів, що ТОВ «Автосос-Сервіс» надало йому рахунок для оплати за послуги евакуатора в сумі 1500 гривень, в якому отримувач коштів є ТОВ «Вейп Естейр». До суду не подавались жодної квитанції чи іншого документу від імені ТОВ «Автосос-Сервіс», в яких зазначено, що отримувачем коштів за послуги переміщення автомобіля є саме ТОВ «Вейп Естейр». Також не надано доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Автосос-Сервіс» та ТОВ «Вейп Естейр», та підстави перерахування коштів на рахунок саме ТОВ «Вейп Естейр», а не ТОВ «Автосос-Сервіс», яке зазначене в Акт огляду та затримання транспортного засобу від 30 квітня 2018 року, як надавач послуг з переміщення авто. Позивачем не надано й доказів існування будь-яких правовідносин між ним та ТОВ «Вейп Естейр», тому посилання на Закон України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим. Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З матеріалів справи вбачається, правовідносини виникли між позивачем та ТОВ «Автосос-Сервіс», яке надавало послуги з переміщення авто, проте вимог до ТОВ «Автосос-Сервіс», яке позивач визначив як третью особу в справі, заявлено не було. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд позбавлений можливості застосувати до даних правовідносин норми ст. 1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Разом з тим, позивач зазначає, що між ним та ТОВ «Вейп Естейр» виникли правовідносини з надання послуг, та ним перераховано кошти в сумі 1500 гривень на відповідній правовій підставі, тому ст. 1212 ЦК України не може бути застосована в такому випадку. Крім того, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Вейп Естейр» надмірно сплачені кошти за надані послуги, а не безпідставно отримані кошти. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed