Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

07.12.2020 року в провадження Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов позоввід ТОВ «Харківгаз Збут» до відповідача[PERSON] , в якому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.08.2015 року по 30.11.2020 року у розмірі 28 702,10 грн.; пеню у розмірі 13,85 грн., 3% річних у розмірі 2 227,79 грн.; інфляційні витрати у розмірі 3 479,43 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» з 01.07.2015 року згідно з Постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року забезпечує природним газом населення міста Харкова для побутових потреб шляхом його постачання до об`єктів споживачів - житлових будинків, надає послуги з газопостачання. За адресою відповідача: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до п. 2 Розділу III «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Представник позивача зазначає, що постачання природного газу відбулось в результаті цивільно-правових відносин на підставі угоди на постачання природного газу, яка була укладена шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства, оскільки замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір, контрагент може вчинити дії, які підтверджують наявність правовідносин між контрагентами, зокрема прийняти товар, сплатити відповідні суми, підписати документи, які підтверджують факт отримання послуги, тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду споживача на укладання договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] нерегулярними оплатами підтверджувала факт споживання послуги з газопостачання та приєднання до умов типового договору. Внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася значна сума заборгованості за період з 01.08.2015 року по 30.11.2020 року, яка склала 28 702,10 грн. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, позивачем нарахована пеня - 13,85 грн. Крім того позивачем на підставі ст. 625 ЦК України розрахована сума, на яку збільшився основний борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3 479,43 грн., та 3% річних від загальної суми боргу в розмірі 2 227,79 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.03.2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» забезпечує природним газом населення міста Харкова для побутових потреб шляхом його постачання до об`єктів споживачів житлових будинків, надає послуги з газопостачання. Відповідно до п. 2 Розділу III «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України (а.с.5-6). Згідно з п. 4. Розділу III Правил постачання природного газу фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил постачання природного газу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] боржник [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , однак внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з газопостачання відповідач мала заборгованість за період з 01.08.2015 року по 30.11.2020 року в сумі 28 702,10 грн., при цьому узв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, позивачем нарахована пеня - 13,85 грн. При цьому сума, на яку збільшився основний борг внаслідок інфляційних процесів, становить 3 479,43 грн., а 3% річних від загальної суми боргу складають 2 227,79 грн., що підтверджено відповідним розрахунком (а.с. 4) Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з газопостачання віднесено до комунальних та відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 зазначеного закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань є неустойка (штраф,пеня) (ст. 546 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачем відзиву та жодних належних доказів на підтвердження заперечень, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки ґрунтуються на вимогах закону та відповідних доказах. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 102,00 грн., сплачений позивачем при зверненні з позовом (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved