overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

10.03.2016 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23 серпня 2007 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, що останній рік в них постійно виникали сварки, вони втратили почуття любові та поваги та з їх шлюбні відносини фактично припинилися з 1 березня 2015 року. Позивач стверджує, що їх з дружиною примирення є неможливим, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. В судому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги просив їх задовольнити. Відповідач позов визнала повністю. Сторони вважають їх примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 23 серпня 2007 року у Микулинецькій селищній раді Теребовлянського району Тернопільської області, про що зроблений актовий запис № 37 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, тривалий час проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

10.03.2016 р. [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с. 1-4), в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 131606 грн.,витрати на проведення оцінки у розмірі 1500 грн., та судові витрати у розмірі 1316,06 грн., посилаючись на ті обставини, що 28.07.2015 р. [PERSON] внаслідок порушення правил дорожнього руху України допустив зіткнення з автомобілем, належним [PERSON], що транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та що страхова компанія відповідача ТДВ «СК «Київ Ре» виплатила страхове відшкодування у розмірі 49000 грн. В судове засідання позивач, представник позивача не зявилися, надали заяву (а.с. 135), в якій підтримали позовні вимоги у повному обсязі, заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 136-137), про причини неявки не повідомив. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. 28.07.2015 р. приблизно об 11.51 год. [PERSON] на вул. 1 Травня в м. Іллічівську Одеської області, керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення п.п.10.1, 10.3, 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху при перестроюванні з правої смуги у ліву не надав дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався в лівій смузі, внаслідок чого здійснив зіткнення з ним, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначений факт встановлений постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.09.2015 р., якою [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с. 9). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. Пошкодження автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] під час ДТП 28.07.2015 р. також підтверджується звітом про незалежну оцінку, відповідно до якого вартість матеріальної шкоди, завданої [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля визначено у розмірі 180606 грн. (а.с. 10-30). Після визнання [PERSON] винним у скоєнні ДТП страхова компанія відповідача ТДВ «СК «Київ Ре» виплатила страхове відшкодування у розмірі 49000 грн. Таким чином, невідшкодована шкода складає 131606 грн. За таких обставин і у відповідності до положень ст. ст. 16, 22 1166, 1187 ЦК України позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсягу. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1316,06 грн. (а.с. 5) та витрати по оцінці шкоди (а.с. 36).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

10.03.2016р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2250 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 12.09.2009 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На теперішній час вони перебувають в офіційному шлюбі але більше року разом не мешкають, діти проживають разом з позивачкою. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

10.03.2016 р. заявник звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 12.01.2016 р. його дочка, яка проживає на тимчасово окупованій території у м. Луганську, народила сина [PERSON]. Проте, у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про народження не відповідає вимогам законодавства України та не має юридичної сили, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Глухівському району Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області не може зареєструвати народження цієї дитини. За вказаних обставин заявник просить у судовому порядку встановити факт народження [PERSON], який народився 12.01.2016 р. у м. Луганську, батьками якого є громадяни України матір [PERSON], [INFO], мешканка м. Луганськ та батько [PERSON], [INFO], мешканець м. Луганськ. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи заяву визнала та не заперечує проти встановлення вказаного факту. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі доказами та визнається заінтересованою особою. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, заявник є батьком [PERSON], яка 12.01.2016 р. у м. Луганськ народила хлопця вагою 3500 гр. До 23.06.2015 р. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який з огляду на дату розірвання шлюбу є батьком дитини. Таким чином суд вважає, що підстави для встановлення факту народження [PERSON] підтверджені доказами, які достовірно свідчать про його народження в певний час і за певних обставин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

10.03.2016 р. заявниця звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування вимог заявниця зазначила, що в 1984 році вона була прийнята на роботу до колгоспу «Москва», с. Оленівка Балтського району Одеської області, де трудову книжку їй не видали. Комунальним підприємством «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області її було видано архівну довідку № Б-219/01-15 від 24.04.2015 року про кількість вироблених трудоднів (людино-днів), трудову участь в колгоспному виробництві в колгоспі «Москва», с. Оленівка Балтського району Одеської області, в якій вказано її прізвище та імя як «Бантуш Алена», хоча правильно - «Бантуш Іоана». Оскільки встановлення факту належності її цієї довідки тягне для неї юридичні наслідки, повязані з нарахуванням пенсії, просила суд встановити факт належності її зазначеної довідки. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. Представник УПФУ у Балтському районі Одеської області в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], заявниця по справі в 1984 році проживала в с. Оленівка і її всі називали «Альоною», хоча її справжнє імя «Іоана». В паспорті заявниці її імя вказано як «Іоана». Комунальним підприємством «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області заявниці було видано архівну довідку № Б-219/01-15 від 24.04.2015 року про кількість вироблених трудоднів (людино-днів), трудову участь в колгоспному виробництві в колгоспі «Москва», с. Оленівка Балтського району Одеської області, в якій вказано її прізвище та імя як «Бантуш Алена». Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що вказана довідка належить [PERSON], оскільки у ній імя заявниці помилково було зазначено «Алена» замість «Іоана». В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту належності заявниці даної довідки тягне для неї юридичні наслідки у вигляді призначення пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: 1) що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла 21.01.2014 року; 2) що місцем відкриття спадщини [PERSON], є: смт. Велика Лепетиха, вул. Лермонтова, буд. 27. В обґрунтування заяви зазначила, що в неї відсутнє документальне підтвердження родинних відносин із сестрою, оскільки остання двічі виходила заміж і змінювала в звязку з цим своє прізвище. Крім того, вона не має документу про місце проживання сестри на момент її смерті, що в сукупності стало підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на її спадщину. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Заінтересовані особи не зявилися, про час і місце розгляду заяви сповіщалися належним чином. Державний нотаріус Марганецької державної нотаріальної контори [PERSON], Великолепетиська селищна рада Великолепетиського району Херсонської області та [PERSON] надіслали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Одночасно повідомили про визнання заяви. Інші заінтересовані особи про причини своєї неявки суд не повідомили. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народилася 14.06.1951 року в місті Марганець Дніпропетровської області. Її батьком був [PERSON], який помер 15.07.1985 року, а матірю [PERSON], яка померла 14.04.1994 року (а. с. 10-13, 15, 16). Наданими суду копіями актів цивільного стану (а. с. 84, 87, 88, 91, 94-99) повністю підтверджується, що [PERSON], яка померла 21.01.2014 року, є рідною сестрою заявниці. Оскільки [PERSON] двічі змінювала своє прізвище, заявник не має можливості документально підтвердити нотаріусу родинні відносини із померлою, а тому її права підлягають захистові шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], яка померла 21.01.2014 року, була рідною сестрою заявниці. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як убачається з довідки ГУДМС Дніпропетровської області (а. с. 82), на день смерті [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [INFO]. Враховуючи те, що місце проживання [PERSON] підтверджується документально, відсутні законні підстави для встановлення факту місця відкриття її спадщини в судовому порядку. За таких обставин, подана заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.10.2009 р. він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбі народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Діти проживають в відповідачкою. Під час спільного проживання виникали сварки та непорозуміння. Між ними відсутнє почуття любові та взаємоповаги. З червня 2015 року [PERSON] з відповідачкою не проживає однією сімєю, не веде спільного господарства. Сімя фактично розпалася. Шлюб існує лише формально. Примирення між ними є неможливим. В судове засідання позивач не зявився, просив слухати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомила. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.10.2009 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу в подружжя народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 08.10.2014р.н. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними погіршилися, у них відсутнє порозуміння та повага. У них різні погляди на життя і сімейні відносини. Протягом останнього року вони не підтримують шлюбних відносин. Сімя фактично розпалася. Шлюб існує лише формально. Примирення між ними є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним сина [PERSON], посилаючись на те, що він, будучи інвалідом дитинства ІІ групи інвалідності та перебуваючи на диспансерному обліку в лікаря-психіатра з діагнозом помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, не може здійснювати своїх прав (отримувати пенсію, чинити дії щодо розпорядження майном, обслуговувати себе), не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. Визнання [PERSON] недієздатним йому потрібно для встановлення над ним опіки, оскільки син потребує сторонньої допомоги, не може самостійно вчиняти правочини, навіть дрібні побутові, створювати для себе цивільні права та нести обовязки. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Білогірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Так, із пояснення заявника, амбулаторної карти [PERSON] вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи з діагнозом помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. Амбулаторною судово-психіатричною експертизою Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 21 квітня 2016 року, проведеною на підставі ухвали Білогірського районного суду від 30 березня 2016 року, встановлено, що [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю з поведінковими розладами. [PERSON] в силу свого психічного розладу здоров»я не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Згідно рішення виконавчого комітету Ставищанської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №2 від 17.03.2016 року опікуном [PERSON] доцільно призначити батька [PERSON]. Частиною першою ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ч. 1 ст. 60 цього кодексу встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 29.05.2010 року [PERSON] зареєстрували шлюб. Поступово сім'я почала розпадатись. Причиною розпаду сім'ї є позивач вважає те, що вони не зійшлися характерами з відповідачем, та мають різні погляди на життя. Спільне проживання припинено з серпня 2015 року. Вважає, що сім'я розпалася і відновлена бути не може. [PERSON] вимагає розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 29.05.2010 року Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області. В судовому засіданні позивач був відсутній, про те надав заяву відповідно до якої позов підтримує та прохає проводити судове засідання без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи судом повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.05.2010 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.05.2010 року, видане Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №01.( а.с.8) Як вбачається зі змісту позовної заяви, подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам позивача. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу з відповідачем. Всі ці обставини свідчать про небажання позивача надалі мешкати однією сім'єю з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд не вбачає можливості для збереження сім'ї, оскільки, подружнє життя суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

10.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 10.12.2010 року виконкомом Пилиповицької сільради Новоград-Волинського району, актовий запис № 12. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явився, надав суду пояснення по суті позову, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2010 року, який зареєстрований виконкомом Пилиповицької сільради, актовий запис №12. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 10.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини із відповідачкою з 2014 року припинені через несумісність характерів і взаємного непорозуміння, на ґрунті чого в сімї виникали постійні сварки і конфлікти. Це призвело до втрати почуття любові і поваги один до одного, а також виникнення несприятливих стосунків між ними. На сьогоднішній день в нього інша сімя. Вважає, що примирення між ними, а також подальше подружнє життя неможливе. Шлюб носить формальний характер. На примирення не згоден. \~ \~ \~ \~Зважаючи на зазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 07.04.2016 року,

Outcome: approved