overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

10.06.2014 року до Корсунь-Шевченківського суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.09.1998 року, відділ реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківської держадміністрації Черкаської області, актовий запис № 97. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася через не сумісність характерів сторін. Тому, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен, спору про поділ майна, місце проживання дитини та забезпечення умов її життя у сторін на даний момент немає. У судове засідання позивач з'явився, позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 26.09.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківської держадміністрації Черкаської області 26.09.1998 року, актовий запис №97 (а.с.15). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 23.11.2000 року, актовий запис № 143 (а.с.10). Сім'я розпалася через не сумісність характерів сторін. Тому подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібний. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

10.06.2014 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1286 грн. щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка посилалася на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, а саме оголошення в газеті «Урядовий кур»єр», причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною відповідача, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію №00011090126 від 20.09.2012 р. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки у відповідача не має більше нікого на утриманні і він має можливість надавати допомогу по утриманню своєї дитини, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1268 грн. з усіх видів заробітку щомісячно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , суд, відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

10.06.2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулась позивачка з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні стосунки не склалися через те, що відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою та невдовзі покинув родину. Сторони проживають окремо з січня 2014 року, спільного господарства не ведуть, неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Примирення між сторонами неможливе. [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить розглядати справу у її відсутність. Час на примирення просить не надавати. (а.с. 18) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надав. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 60 від 26 липня 2008 року, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с.4). Матеріалами справи встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з січня 2014 року. Головною причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач зустрів іншу жінку та залишив сім'ю. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, сторони проживають за різними адресами, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Судові витрати по справі сплачені в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

10.06.2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує , що 01 лютого 2013 року між сторонами було розірвано шлюб. Після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, донька від шлюбу - [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач - [PERSON] безпідставно ухиляється від надання нотаріального посвідченої згоди на тимчасовий виїзд дитини у супроводі позивача за межі України, при цьому ніяких аргументів, які б пояснювали і обґрунтовували його відмову він не приводить. На думку позивача, така позиція відповідача шкодить інтересами малолітньої доньки, і не сприяє її всебічному і гармонійному розвитку. Тому відповідно до зазначених положень просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Третя особа - представник відділу у справах дітей Свердловської міської ради м.Свердловська Луганської області в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позов. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

10.06.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Аграрний Дім» Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В позові позивач посилалася на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина, яку успадкувала вона та їхні двоє дітей, які звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, їхні двоє дітей успадкували земельну ділянку, тоді як житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за колгоспом ім. Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області, правонаступником якого є відповідач, не перебуває на балансі останнього, вона як спадкоємець першої черги після свого чоловіка звертається до суду з позовом, прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], після померлого чоловіка [PERSON]. 24.06.2014 року до суду звернулася третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області з поясненнями, в яких посилалася на те, що Комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області відповідно до закону проводить технічну інвентаризацію нерухомого майна, прохали розглянути справу у відсутність свого представника. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина, яку успадкувала вона та їхні двоє дітей, які звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, їхні двоє дітей успадкували земельну ділянку, тоді як житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за колгоспом ім. Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області, правонаступником якого є відповідач, не перебуває на балансі останнього, вона як спадкоємець першої черги після свого чоловіка звертається до суду з позовом, прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], після померлого чоловіка [PERSON]. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

10.06.2014 року до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна звернувся [PERSON] і просив суд визнати недієздатним його рідного брата [PERSON], [INFO], встановити над ним опіку та призначити його опікуном, обґрунтовуючи свою заяву тим, що останній з дитинства є інвалідом першої групи у зв»язку з наявними психічними захворюваннями, самостійно не може реалізовувати свої права та потребує постійної сторонньої допомоги. У суді [PERSON] заяву підтримав і надав пояснення аналогічні до змісту заяви. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, вислухавши пояснення заявника, з»ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає до задоволення. У суді встановлено, що заявник є рідним братом [PERSON], [INFO]. [PERSON] з дитинства страждає на психічне захворювання, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується актом судово-психіатричного експерта №393 від 08.08.2014 року, проведеної спеціалістами Черкаської обласної психіатричної лікарні. Згідно вимог ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. [PERSON] проживає з батьками та братом [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім»ї від 04.06.2014 року (а.с.11). По місцю проживання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою (а.с.18). Заявник є особою з повною цивільною дієздатністю, не має обмежень, передбачених ст.64 ЦК України, щодо призначення його опікуном. Корсунь-Шевченківська міська рада у своєму поданні від 20.06.2014 року просить суд призначити заявника [PERSON] опікуном [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої до суду заяви, визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] його опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

10.06.2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною та встановлення опіки відносно своєї доньки [PERSON]. Мотивувала свою заяву тим, що [PERSON] є вихованкою Дарницького дитячого будинку-інтернату та інвалідом І-А групи по психічному захворюванню з дитинства. Рішенням спеціалізованої психіатричної МСЕК №1 група інвалідності їй присвоєна безстроково. Зазначає, що на час подання заяви до суду [PERSON] знаходиться на обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2, оскільки внаслідок тяжкої розумової відсталості не здатна усвідомлювати наслідки своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання її недієздатною та призначення опікуна. Також вказує, що є близьким родичем, а саме матір'ю [PERSON], з огляду на що найдоцільніше призначити опікуном дитини саме її. Заявник [PERSON] надала суду заяву про розгляд заяви за її відсутності. Зацікавлена особа, Дарницький дитячий будинок-інтернат, надав суду клопотання про розгляд заяви за відсутності свого представника, зазначив, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав . У відповідності до вимог ст. 39 ЦК України, громадянин, який внаслідок своєї душевної хвороби або недоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними може бути визнаний судом недієздатним в порядку передбаченим ЦПК України. Згідно вимог ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав і інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта 3694 від 20.08.2014 року, яка проведена на підставі ухвали суду, [PERSON] на даний час страждає на тяжку розумову відсталість, і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки. (а.с.29-30) Заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 16.05.1996 року. (а.с. 4) Таким чином, вбачається, що заявник є найближчим родичем [PERSON], у зв'язку з чим, призначення її опікуном над донькою є найбільш доцільним. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 240 ЦПК України судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться за рахунок держави . Згідно викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

10.06.2014 року заявник Маріупольська міська Рада звернулася до суду з заявою, про визнання спадщини відумерлою. В зазначеній заяві позивач зазначив, що однокімнатна квартира [ADDRESS] належала [PERSON], на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності №10232 від 21.10.1993 року виданого Держаним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик». [INFO] [PERSON] помер, виходячи з особистого рахунку №29777, що склало ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя, на даний час у квартирі ніхто не зареєстрований і право власності на квартиру у порядку спадкування ніхто не оформлював. Просив визнати спадщину у вигляді вказаної квартири, що відкрилося після смерті [PERSON] відумерлою. Визнати право власності на зазначену квартиру за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради. Представник заявника Катан І.М. у судове засідання не з'явилася надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заяву підтримала, просила її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню, оскільки представленими документами підтверджені вимоги заявника і встановлено наступне. Згідно актовому запису про смерть №549 , який був зроблений 04 травня 2014 року відділом РАЦС Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя (а.с.12) - 29 квітня 2013 року помер [PERSON], якому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності №10232 від 21.10.1993 року виданого Держаним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» належала квартира [ADDRESS]. (а.с.4). У особистому рахунку № 29777, що склало ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя зазначено, що квартира однокімнатна, загальною площею 15,7 кв. м., жилою 29,04 кв. м. (а.с.4). Про те, що на даний час у квартирі ніхто не зареєстрований і не мешкає. Згідно до акту від 09.04.2014 року, складеного ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя в якому зазначено, що в вказаній квартирі ніхто не мешкає, про що свідчать свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно даним Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори в інформаційній довідці зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №37902436 від 17.07.2014 інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] в справах держнотконтори відсутня . Згідно зі ст.. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно до ст.. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальний громаді за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

10.06.2014 року заявник Маріупольська міська Рада звернулася до суду з заявою, про визнання спадщини відумерлою. В зазначеній заяві позивач зазначив, що однокімнатна квартира [ADDRESS] належала [PERSON], на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності №10232 від 21.10.1993 року виданого Держаним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик». [INFO] [PERSON] помер, виходячи з особистого рахунку [NUMBER], що склало ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя, на даний час у квартирі ніхто не зареєстрований і право власності на квартиру у порядку спадкування ніхто не оформлював. Просив визнати спадщину у вигляді вказаної квартири, що відкрилося після смерті [PERSON] відумерлою. Визнати право власності на зазначену квартиру за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради. Представник заявника Катан І.М. у судове засідання не з'явилася надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заяву підтримала, просила її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню, оскільки представленими документами підтверджені вимоги заявника і встановлено наступне. Згідно актовому запису про смерть №549 , який був зроблений 04 травня 2013 року відділом РАЦС Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя (а.с.12) - [INFO] помер [PERSON], якому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності №10232 від 21.10.1993 року виданого Держаним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» належала квартира [ADDRESS]. (а.с.4). У особистому рахунку № [NUMBER], що склало ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя зазначено, що квартира однокімнатна, загальною площею 15,7 кв. м., жилою 29,04 кв. м. (а.с.4). Про те, що на даний час у квартирі ніхто не зареєстрований і не мешкає. Згідно до акту від 09.04.2014 року, складеного ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя в якому зазначено, що в вказаній квартирі ніхто не мешкає, про що свідчать свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно даним Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори в інформаційній довідці зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №37902436 від 17.07.2014 інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] в справах держнотконтори відсутня . Згідно зі ст.. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно до ст.. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальний громаді за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved