Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

09.03.2021р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 12.01.2021р. приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, реєстровий №2251, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №6666791, укладеним 29.09.2019р. між нею та ТОВ «Мілоан», в загальній сумі 15\~680,00грн. за період з 17.01.2020р. по 01.12.2020р. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог нормативно-правових актів України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, зокрема, виконавчий напис вчинено без документів, які свідчать про безспірність заборгованості. Так, виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, як це передбачено Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р. в редакції, чинній на час виконання оскаржуваного виконавчого напису. Кредитний договір №6666791 укладений 29.09.2019р. між нею та ТОВ «Мілоан» в простій письмовій формі з використанням електронного цифрового підпису і нотаріально не посвідчувався. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від\~12.01.2021р., реєстровий №2251. Ухвалою суду від 10.03.2021р. за заявою позивачки [PERSON] зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 12.01.2021р., реєстровий №2251. Ухвалою суду від 16.03.2021р. за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. 07.04.2021р. до суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Злобіної В.І. на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала повністю та зазначила, що дійсно 29.09.2019р. між ТОВ «Мілоан» та позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №6666791, відповідно до якого [PERSON] отримала в кредит грошові кошти в розмірі 5000,00грн., зі сплатою процентів 1135,00грн. за користування кредитом, на строк до 14.10.2019р. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі, але [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Станом на 04.01.2021р. заборгованість становила 14\~750,00грн. і складалась з простроченого тіла кредиту 5000,00грн., прострочених процентів 7050,00грн. Також зазначила, що відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 45-МЛ від 17.01.2020р. ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у т.ч. і за кредитним договором №6666791 від 29.09.2019р. Відповідач намагався добровільно врегулювати питання погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON] - надіслав їй 27.11.2020р. письмову претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості, яку боржник залишив без задоволення. Крім того, відповідач дотримався усіх умов та процедур для вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, а саме, 04.01.2021р. подав письмову заяву про вчинення виконавчого напису, до якої додав виписку з особового рахунку за вказаним кредитним договором виключно щодо простроченої заборгованості за кредитом та процентами, оскільки ці платежі є обов`язковими та мають безспірний характер. При цьому, сума та розрахунок заборгованості буди передані відповідачу від первісного кредитора згідно з договором про відступлення прав вимоги. Після цього відповідачем нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалось. Також відповідачем було надано приватному виконавцю оригінал кредитного договору, тобто вимога про подання документів, які підтверджують безспірність заборгованості, була дотримана. Вважають заявлений позов необґрунтованим і просять в його задоволенні відмовити повністю. Також вважають безпідставними вимоги позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., оскільки нею не надано документального підтвердження на їх сплату. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Котелевський К.В. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, пояснень на позов до суду не подав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, пояснень на позов до суду не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. За змістом ст.3,6,627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Суд встановив, 29.09.2019р. між [PERSON] та ТОВ «Мілоан»» було укладено кредитний договір №6666791, відповідно до якого Товариство надало, а [PERSON] отримала в кредит грошові кошти в сумі 5000,00грн. на споживчі цілі у строк до 14.10.2019р. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів у відповідності до умов цього договору. Вказаний Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua, шляхом підписання пропозиції (оферти) Товариства позичальником з застосуванням електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором і направленням відповідного електронного повідомлення (п.6.2). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі (п.6.5). Згідно з\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 17.01.2020р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», укладений договір відступлення прав вимоги №45-МЛ, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги, в т.ч. за кредитним договором №6666791 від 29.09.2019р., укладеним з [PERSON] . Згідно реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 17.01.2020р. загальний розмір заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 14\~750,00грн., при цьому, залишок за тілом кредиту 5000,00грн., залишок за процентами 7050,00грн., залишок по комісії 600,00грн., заборгованість по штрафам/пені 2100,00грн. 27.11.2020р. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надіслало боржнику [PERSON] претензію про усунення порушень та добровільне погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в загальній сумі 14750,00грн. протягом семи днів. 04.01.2021р. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до приватного нотаріуса\~Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. із заявою про вчинення виконавчого напису, до якої додав кредитний договір №6666791 від 29.09.2019р., копія реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок заборгованості та копія довіреності представника заявника. 12.01.2021р. приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, реєстровий №2251, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №6666791, укладеним 29.09.2019р. між нею та ТОВ «Мілоан», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги №45-МЛ від 17.01.2020р. є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за період з 17.01.2020р. по 01.12.2020р. в загальній сумі 15\~680,00грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 5000,00грн., простроченої заборгованості за комісією 2100,00грн., простроченої заборгованості за процентами 7050,00грн., заборгованості за штрафами і пенями 600,00грн., за вчинення виконавчого напису 930,00грн. 25.02.2020р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. відкрито виконавче провадження ВП №64640752 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Згідно з ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 цього ж Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення виконавчих написів передбачений Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно з п.1.1 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. П.1.2. Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пп.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.3.1 п.3 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Окрім того, пп.3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ця постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення, а її резолютивна частина опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» №23 від 21.03.2017 року. Відповідно до\~ст.124 Конституції України,\~ст.13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (справа №826/20084/14) постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку\~про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд виходить з того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.\~\~ Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду\~\~України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц. З`ясувавши обставини цієї справи та оцінивши наявні докази, суд встановив, що при вчиненні 12.01.2021р. виконавчого напису приватний нотаріус КМНО Баршацький І.В. керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. В той же час, вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що укладений 29.09.2019р. між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» кредитний договір №6666791 був нотаріально посвідчений, суду не надано. Навпаки, в матеріалах справи міститься копія зазначеного договору, з якої достовірно вбачається, що кредитний договір було укладено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису позичальника. Укладання договору в такій формі за домовленістю сторін прирівняне до його укладання в письмовій формі. Жодних домовленостей сторін про нотаріальне посвідчення кредитного договору наданий документ не містить. При цьому, представник відповідача у відзиві на позов заперечень з приводи форми укладання кредитного договору не виказував і факт його укладання без нотаріального посвідчення не оспорював. Також, як вже зазначалось, за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса з [PERSON] здійснено стягнення заборгованості за період з 17.01.2020р. по 01.12.2020р. в загальній сумі 15\~680,00грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 5000,00грн., простроченої заборгованості за комісією 2100,00грн., простроченої заборгованості за процентами 7050,00грн., заборгованості за штрафами і пенями 600,00грн., за вчинення виконавчого напису 930,00грн. Але документів, які б підтверджували безспірність цієї заборгованості та встановлювали прострочення виконання зобов`язання, зокрема, первинні бухгалтерські документи в матеріалах справи немає. Додана до відзиву представником відповідачка Виписка з особового рахунку за кредитним договором №6666791\~від 29.09.2019р.,\~позичальник [PERSON] ,\~фактично є\~розрахунком заборгованості,\~складеним представником\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» в односторонньому порядку перед зверненням до суду з цим позовом, фактично є аналітичним документом і не містять жодних реквізитів первинних бухгалтерських документів, у зв`язку з чим відхиляється судом як неналежний та недопустимий доказ. Крім того, за змістом заяви ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» про вчинення нотаріусом виконавчого напису, копія якої додана до відзиву представника відповідача, нотаріуса був наданий розрахунок заборгованості, як вже зазначалось не є первинним бухгалтерським документом і відповідно доказом безспірності заборгованості. Також встановлено, що ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» звернулося до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на свою користь, діючи як правонаступник первісного стягувача ТОВ «Мілоан» відповідно до Договору відступлення прав вимоги №45-МЛ від 17.01.2020р., однак документів,\~які б\~підтверджували право ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимагати стягнення заборгованості на свою користь, нотаріусу при зверненні із заявою про вчинення виконавчого напису, надано не було, що підтверджується копією цієї заяви. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом за кредитним договором, укладеним в простій письмовій формі, за відсутності документів, які б підтверджували безспірність заборгованості\~та встановлювали\~прострочення виконання\~зобов`язання,\~а також\~підстави виникнення\~у ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прав кредитора в порядку правонаступництва. Таким чином, вимоги законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, в даному випадку не дотримано, тому вчинений 12.01.2021р. приватним нотаріусом КМНО Баршацьким І.В. виконавчий напис, реєстровий№2251, є незаконним і його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь позивачки [PERSON] понесені неї витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00грн. (за подання позову) та 454,00грн. (за подання заяви про забезпечення позову), усього 1362,00грн.

Outcome: approved