Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

10.01.2019 р. [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), в особі свого представника - адвоката Сухенко Юлії Миколаївни, яка діє на підставі ордеру (а.с.48) та договору про надання правової допомоги (а.с.46-47), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області (далі - відповідач виконавчий комітет ЕМР), Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі - відповідач КП «ПКВ» ЕМР), третя особа: [PERSON] ( далі - третя особа), в якому зазначає, що позивач 10.08.1998 р. згідно свідоцтва про право власності, набула у приватну спільну сумісну власність двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає разом з родиною і на час звернення до суду. Відповідно до рішення виконавчого комітету ЕМР, виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій визначено КП «ПКВ» ЕМР, яке фактично і було балансоутримувачем будинку [ADDRESS] до грудня 2018 року, тобто на момент виникнення спору. З 2011 року позивачка стала помічати, що стеля у квартирі, після дощу має сліди від залиття, обстеженням відповідача КП «ПКВ», як балансоутримувачем житлового будинку, встановлено, що покрівля даху 1, 2, 3 під`їздів будинку [ADDRESS] , у тому числі над квартирою позивача, потребує капітального ремонту. З 2012 року позивачка регулярно зверталась до відповідачів щодо усунення матеріальних збитків, проте протягом восьми років отримує відповіді про намір проведення капітального ремонту та усунення збитків, однак матеріальні збитки відшкодовані не були. Згідно дефектного акту від 04.04.2018 р., складеного уповноваженими особами відповідача КП «ПКВ» ЕМР, на підставі акту обстеження від 28.03.2018 р., для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося в наслідок протікання покрівлі, необхідно виконати заміну шпалер та устаткування у двох кімнатах, кухні, туалеті та коридорі, з проведенням усіх необхідних робіт по очищенню, ґрунтуванню та заміні. Позивачем, на підставі вказаних документів, було проведено оцінку вартості робіт, матеріалів та устаткування, що згідно кошторису станом на 13.11.2018 р. склало 48869 грн. 81 коп. З метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача - виконавчого комітету ЕМР, позивачем було направлено вимогу претензію про проведення виплат відшкодування завданих збитків в результаті залиття квартири, яка сталась через протікання покрівлі, проте, листом №01-05-17-Г/1910 від 12.12.2018 р., позивача було повідомлено про відсутність можливості виплати відшкодування через арешт поточних рахунків КП «ПКВ» ЕМР та рекомендовано звернутися до суду. Також сторона позивача зазначає, що крім завдання матеріальної шкоди в розмірі 48869 грн. 81 коп., позивачу було завдано моральної шкоди, оскільки протягом восьми років, позивач та члени її родини змушені проживати в умовах антисанітарії, постійної сирості, плісняви та грибку, що негативно впливає на рідних позивача, у тому числі, і на стан здоров`я неповнолітніх дітей, які частіше хворіють, а сестра позивача набула алергію, розмір моральної шкоди позивачем оцінено в сумі 10000 грн. Просить суд: стягнути з Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради та Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, солідарно, на користь [PERSON] , [INFO] , в рахунок відшкодування шкоди завданої залиттям квартири грошові кошти у розмірі 58869 гривень 81 копійки та судові витрати у розмірі 1268 гривень 40 копійок. (а.с.2-5). Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Бульби О.М. від 14.01.2019 р. по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.51). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.05.2019 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.107) В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Сухенко Ю.М., не з`явились, представником надано до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі (а.с.133). В судове засідання, для розгляду справи по суті, третя особа: [PERSON] не з`явилась, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, заперечень проти позову до суду не надала. В судове засідання, для розгляду справи по суті, відповідач: виконавчий комітет ЕМР не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.118, 130), повідомлень про поважність причин неявки, заяв або клопотань про відкладення слухання справи - до суду не надано. Виконавчим комітетом ЕМР, було надано до суду 13.02.2019 р. відзив на позовну заяву в якому просять відмовити позивачу в задоволенні вимог в частині стягнення з виконавчого комітету на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 58869 грн. 81 коп. в рахунок відшкодування шкоди завданої залиттям квартири та судових витрат в розмірі 1268 грн. 40 коп. у зв`язку з тим, що, у тому числі відповідно до п.1.4, 1.6 Статуту КП «ПКВ» ЕМР вправі від свого імені укладати договори, контракти, набувати майнові та немайнові права та нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в суді, Власник не несе відповідальності по зобов`язаннях Підприємства, як і підприємство не несе відповідальності по зобов`язаннях Власника (а.с.59-62). В судове засідання, для розгляду справи по суті, відповідач КП «ПКВ» ЕМР не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з суду (а.с.55, 95, 111), повідомлень про поважність причин неявки, заяв або клопотань про відкладення слухання справи - суду надано не було, відзову або заперечень проти позову до суду не надходило. Згідно ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідачі вважаються повідомленими належним чином про розгляд справи судом. Підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення слухання справи суд не вбачає. Враховуючи зазначене, наявність умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України для розгляду справи в заочному провадженні, суд ухвалив: провести розгляд справи за відсутності учасників справи, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку: Згідно Свідоцтвом [NUMBER] про право власності на житло (а.с.8), у сукупності із свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.9), підтверджується належність на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] позивачу, яка 25.04.2019 р. змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » Згідно детальної інформації про юридичну особу офіційного сайту Міністерства юстиції України мережі Інтернет, засновником КП «ПКВ» ЕМР є Енергодарська міська рада (а.с.32-38). Статутом КП «ПКВ» ЕМР (нова редакція) (а.с.65-80) (далі - Статут) затвердженого рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради №49 від 29.03.2013 р. (а.с.64), визначено наступне: пунктом 1.1 розділу 1 - КП «ПКВ» ЕМР створено рішенням Власника за №1 від 14.08.2002 р. і діє на підставі самофінансування із державного та міського бюджету, згідно пункту 1.3 розділу 1 - Власником КП «ПКВ» ЕМР є Енергодарська міська рада, уповноваженим Власника для Підприємства, під час оперативних та господарських взаємовідносин з ним є виконавчий комітет в особі міського голови (а.с.66). Пунктом 1 Рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №167 від 29.05.2013 р., КП «ПКВ» ЕМР визначено виконавцем житлово-комунальних послуг (а.с.63, 125). Відповідями КП «ПКВ» ЕМР та Виконавчого комітету ЕМР за період з 2012 р. по 2018 р., включно, визнано причиною затоплення, у тому числі, квартири позивача, необхідністю виконання ремонту покрівлі по [ADDRESS] , проведення якої планувалось у 2012, 2014 роках та переносилось на 2015, 2016, 2017, 2018 роки (а.с.12-22). У відповідях Виконавчого комітету ЕМР від 16.01.2018 р., від 26.03.218 р., від 27.04.2018 р. за зверненням мешканця квартири [ADDRESS] про відшкодування завданого збитку зазначено що для усунення причин затоплення квартири необхідним є проведення капітального ремонту КП «ПКВ» ЕМР, після виконання якого будуть надані пропозиції щодо відшкодування завданих збитків (а.с.23, 24, 25, 27). КП «ПКВ» ЕМР було надано матеріали обстеження квартири позивача та Актом №60/1 про наслідки залиття квартири [ADDRESS] 28.03.2018 р. та дефектного акту від 04.04.2018 р. після обстеження квартири [ADDRESS] підтверджується посилання сторони позивача щодо завданої шкоди та необхідності виконання певних робіт (а.с.28, 29, 30-31). Згідно Локального кошторису ремонту квартири після затоплення по [ADDRESS] з Підсумковою відомістю ресурсів, загальний розмір вартості робіт, матеріалів та устаткування становить суму 48869 грн. 81 коп. (а.с.39-42). 12.11.2018 р. позивачем було направлено вимогу-претензію про відшкодування завданих збитків в наслідок залиття квартири (а.с.10) та згідно відповіді Виконавчого комітету ЕМР від 12.12.2018 р. зазначено на неможливість здійснення відшкодування КП «ПКВ» ЕМР у зв`язку з арештом рахунків підприємства та роз`яснено право звернення до суду (а.с.11). Таким чином, КП «ПКВ» ЕМР та Виконавчий комітет ЕМР підтвердили факт наявності майнової шкоди завданої залиттям квартири [ADDRESS] через протікання покрівлі даху будинку [ADDRESS] , при цьому визнано необхідність проведення капітального саме КП «ПКВ» ЕМР з метою усунення причин залиття квартири, однак, як встановлено, капітальний ремонт даху у вказаному будинку тривалий час проведено так і не було. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) (далі - Закону України «Про житлово-комунальні послуги») під утриманням будинків і прибудинкових територій розуміється господарська діяльність суб`єктів господарювання, спрямована на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе, зокрема, обслуговування внутрішньо будинкових мереж та поточний ремонт. За змістом ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка визначає права і обов`язки виконавця, як учасника відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Розділом 2 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарств №76 від 17.05.2005 р., передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Капітальний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Згідно положень розділів 2, 3 Статуту, метою, завданнями та предметом діяльності КП «ПКВ» ЕМР» є, у тому числі здійснення поточних і капітальних ремонтів, у тому числі, ремонтів квартир, житлових і не житлових приміщень, будівель, як то проведення покрівельних робіт, комплексне обслуговування об`єктів, а також здійснення інших видів діяльності, що не суперечить законодавству України (а.с.67-73). Згідно положень пунктів 1.4 та 1.6 Статуту, Підприємство в праві від свого імені укладати договори, набувати майнові і немайнові права, нести обов`язки, бути відповідачами в суді, при цьому Власник Підприємства не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємства (а.с.66-67), а отже, саме КП «ПКВ» ЕМР є належним відповідачем у даній справі, оскільки, з аналізу досліджених судом доказів, у сукупності з нормами матеріального права, з`ясовано, що саме на КП «ПКВ» ЕМР було покладено надання житлово-комунальних послуг, у тому числі обов`язку проведення капітального ремонту, в даному випадку покрівлі будинку [ADDRESS] . За положеннями частин 1-3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 (з подальшими змінами), шкода заподіяна особі майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Згідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. При цьому, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи зазначене, відсутність доказів на спростування доведення всіх складових для відшкодування майнової шкоди, встановлення наявності вини КП «ПКВ» ЕМР, яка призвела до настання наслідків у вигляді залиття квартири позивача №105, що у свою чергу потягло спричинення майнової шкоди позивачу, яка так і не була відшкодована КП «ПКВ» ЕМР, вимоги позивача в частині стягнення розміру завданої майнової шкоди в розмірі 48869 грн. 81 коп. підлягають частковому задоволенню та стягненню лише з відповідача КП «ПКВ» ЕМР на користь позивача. В задоволенні вимог позивача до Виконавчого комітету ЕМР про стягнення майнової шкоди слід відмовити, оскільки даний відповідач є неналежним, у зв`язку з тим, що не відповідає за зобов`язаннями що виникли між позивачем та КП «ПКВ» ЕМР у зв`язку з здійсненням останнім господарської діяльності. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступного. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 1 статті 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно приписів п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 ( з подальшими змінами), особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Згідно роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо). З досліджених судом доказів, судом встановлено, що в наслідок залиття квартири з вини відповідача, було пошкоджено майно позивача та протягом тривалого часу, позивач була позбавлена нормальних умов для проживання, змушена була звертатись, у тому числі до відповідача КП «ПКВ» ЕМР з вимогою усунення наслідків завданих залиттям квартири, які так і не були усунені виконавцем КП «ПКВ» ЕМР, а отже несла і інші моральні страждання пов`язані із захистом своїх порушених прав, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивача про стягнення з розміру моральної шкоди в сумі 10000 грн. є такими, що підлягають задоволенню проте частково, лише щодо їх стягнення з відповідача винного у завданні шкоди - а саме: КП «ПКВ» ЕМР. Вимоги про стягнення розміру моральної шкоди з відповідача: Виконавчого комітету ЕМР - задоволенню не підлягають. Щодо стягнення судового збору. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів розмір судового збору в сумі 1268 грн. 40 коп. Проте, слід зауважити, що матеріали справи містять лише доказ сплати позивачем судового збору за змивачем інших судових витрат - матеріали справи не містять. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише щодо їх стягнення з відповідача КП «ПКВ» ЕМР як належного, розмір сплаченого позивачем судового збору, враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню лише з відповідача КП «ПКВ» ЕМР на користь позивача, стягнення Виконавчого комітету ЕМР судовий збір не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial