Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

09.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить скасувати заборону на будинок [ADDRESS]. В обгрунування вказаних вимог, позивач в судовому засіданні пояснила, що на підставі договору дарування від 8.10.1992 року їй на праві власності належить будинок [ADDRESS]. Маючи на меті подарувати вказаний будинок своїй онуці вона звернулась до нотаріуса для посвідчення договору дарування. Однак, їй було відмовлено,оскільки, під час підготовки до посвідчення правочину, було встановлено, що на вказане домоволодіння 12.05.1978 року Бориспільською районною державною нотаріальною конторою за ініціативою Радгоспу «Вишенківський» було накладено заборону відчуження. Підстава накладання заборони отримання суди гр-ном. [PERSON] в розмірі 1500 рублів. Проте ця людина їй не знайома і яке він мав на той час відношення до будинку також їй невідомо. Відповідно до довідки [PERSON] заборгованість сплатив ще в 1978 року, однак на даний час заборгованість не знята. За таких обставин вона не може реалізувати своє право на розпорядження своїм майном на власний розсуд, що стало підставою для звернення до суду. Представник відповідача КСП «Вишеньківське» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від голови вказаного підприємства [PERSON] надійшла заява, в якій останній зазначає, що КСП «Вишеньківське» не є правонаступником радгоспу «Вишеньківський», дане підприємство в 1997 році було визнано банкрутом. КСП «Вишеньківське» здійснило приватизацію вказаного підприємства. З огляду на це останнє не має відношення до заборони на майно позивача. Просить справу слухати у його відсутність. Представник третьої особи: Іванцок Е.Я. в судовому засіданні підтвердила наявність заборони на житловий будинок [ADDRESS], що був накладений на підставі повідомлення радгоспу «Вишеньківський» від 12.05.1978 року та внесений реєстратором Бориспільською районною державною нотаріальною конторою 15.07.2004 року. При вирішенні позову покладалась на думку суду. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі Договору дарування будинку від 8 жовтня 1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вишеньківської сільської ради народних депутатів Бориспільського району Київської області (а.с.3) позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується копією довідки КП «Бориспільське районне БТІ» № 333 від 20.11.2013 року (а.с.5). Крім того судом встановлено, що 19.04.1978 року до Бориспільської державної нотаріальної контори, від радгоспу «Вишеньківський», було направлене сповіщення про накладення заборони на будівлю [PERSON], під будівництво якої він взяв суду в розмірі 1500 рублів. На підставі вказаного сповіщення нотаріусом було накладено відповідну заборону, що підтверджується даними довідки-заборони №5 від 12.05.1978 року ( а.с.7). З даних довідки КСП «Вишеньківське» від 16.12.2013 року (а.с.9) слідує, що фінансова заборгованість за кредитом наданим у 1978 році гр.[PERSON] перед радгоспом «Вишеньківський» відсутня. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.02.2014 року на житловий будинок [ADDRESS], на підставі повідомлення б/н, радгоспу «Вишеньківський» від 12.05.1978 року, накладено заборону, що була внесена реєстратором Бориспільською районною державною нотаріальною конторою 15.07.2004 року і є чинною. Відповідно до вимог п.2.1. ст.2 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в редакції, що була чинна на момент внесення спірних відомостей, підставами для внесення у Єдиний реєстр відомостей про накладені заборони відчуження та арешти об'єктів нерухомого майна є: накладення державним або приватним нотаріусом заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна, які є реєстраторами;повідомлення про накладення заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом, які не є реєстраторами; повідомлення посадової особи виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради про накладення заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна; повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна; повідомлення органів державної виконавчої служби про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна. Право подати до Бориспільської районної державної нотаріальної контори, як реєстратора Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, повідомлення про накладену заборону відчуження мали особи: державні нотаріальні контори або приватні нотаріуси, які не є реєстраторами; посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад про накладення заборони відчуження на об'єкт нерухомого майна; судові і слідчі органи про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна; органи державної виконавчої служби про накладення арешту на об'єкти нерухомого майна. Як слідує із даних інформаційної довідки Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, в графі «Підстава обтяження», зазначено «повідомлення, б/н радгосп «Вишеньківський». Однак, радгосп «Вишеньківський», не являється особою, яка відповідно до ст.2 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна має право подавати повідомлення про накладення заборони відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до ксерокопії довідки від 09.12.2013 року (а.с.8) радгосп «Вишеньківський» в процесі приватизації реорганізовано в КСП «Вишеньківське». Таким чином, у Бориспільської районної державної нотаріальної контори, станом на 15 липня 2004 р., буди відсутні визначені Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна підстави для внесення до даного реєстру відомостей про заборону відчуження на невизначене майно, жилий будинок власником якого є заявниця, так як повідомлення про таку заборону було подано не тією особою, що мала на це право. Крім того, жодних боргових зобов'язань [PERSON] перед радгоспом «Вишеньківський» на той час вже не мав. Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати заборону зареєстровану 15 липня 2004 року за №65892 Бориспільською районною державною нотаріальною конторою на - жилий будинок [ADDRESS], на підставі листа радгоспу «Вишеньківський» № б/н. Оскільки наявність вказаної заборони порушує право позивача на розпорядження своїм майном на власний розсуд. Згідно п. 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 31/5 від 09.06.1999, серед підстав для зняття заборони є прийняття відповідного рішення судом. На підставі ст.ст. 3,10, 11, 60, 61,88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved