Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

07.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 26.06.2007 року помер її брат [PERSON], який хворів, потребував спеціального медичного догляду, тому проживав та був зареєстрований в Жмеринському психоневрологічному будинку-інтернаті з 1997 року по день смерті. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 2,6295 га, розташованої на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] їй відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини, передбаченого ст.1270 ЦК України. Строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вона пропустила через тривале лікування внаслідок важкої травми хребта та незнання законодавства. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, відповідно до п.4 прохальної частини позовної заяви та заяви від 22.12.2016 року просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON] у три місяці (а.с.3, 39). Представник відповідача Юліямпільської сільської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності від 14.12.2016 року в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.36-37). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 26.06.2007 року в м. Жмеринка помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №075170 (а.с.6). [PERSON] знаходився в Жмеринському психоневрологічному будинку-інтернаті з 20.11.1997 року по день смерті 26.06.2007 року, що підтверджується довідкою від 08.12.2015 року №1279, виданою Жмеринським психоневрологічним будинком-інтернатом (а.с.14). Спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом є його сестра позивачка [PERSON] (а.с.7-12), яка не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через тривалу хворобу, що підтверджується довідками Муровано-Куриловецької ЛЛК при Мурованокуриловецькій ЦРЛ від 09.11.2016 року за №2064, від 24.11.2016 року №2147, від 25.11.2016 року №2151, від 28.11.2016 року №2165 (а.с.15-16, 20, 23), довідками поліклінічного відділення Мурованокуриловецької лікарні планового лікування (а.с.17-19, 22, 25), виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова (а.с.21, 24), довідкою Мурованокуриловецької амбулаторії ЗПСМ КУ «Мурованокуриловецький районний медичний центр ПМСД» (а.с.26), випискою з амбулаторної карти [PERSON] (а.с.27-28), а також через невірне розуміння нею порядку та строків прийняття спадщини. 23.11.2016 року державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачці в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.29). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивачка [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину через тривалу хворобу та невірне розуміння порядку та строків прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви представника Юліямпільської сільської ради (а.с.36), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved