Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

09.07.2019 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказав, що 31.08.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та привалами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua./terms/pages/70/, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, щопідтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов,язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 30.04.2019 року у сумі 219985,78 гривень, з яких: 2298,84- заборгованість за кредитом; 211686,94 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 6000,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 120480,98 гривні та судовий збір у сумі 1921,00 гривень. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.07.2019 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Головуюча у справі перебувала на лікарняному з 19.08.2019 по 23.08.2019 ,згідно довідки яка знаходиться в матеріалах справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині позову міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась,надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнає частково в сумі 2298,84 грн.. В іншій частині просить відмовити, оскільки вона не підписувала «Умови та правила надання банківських послуг». Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 31.08.2013 року відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої вона оформила на своє ім`я кредитну картку «Універсальна» (а.с. 10). Згідно Умов кредитування базова відсоткова ставка в місяць становить 2,5%. Розмір щомісячних платежів, з урахуванням плати за користування кредитними коштами становить 7% від заборгованості, але не менш 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця, наступного за звітним. Також, згідно тарифів банку передбачено сплату комісії (а.с. 11). Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що вищезазначений кредитний договір укладався на підставі договору оферти розробленої ПриватБанком, умови якої повинні бути чіткими і зрозумілими для споживача таких послуг. У заяві на приєднання відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів. Крім того, у анкеті-заяві відсутня інформація, що позичальник ознайомилася з умовами, які містяться саме на зазначеному сайті «Приватбанку». Більше того, сам банк неодноразово їх змінював, а тому, мав можливість подати до суду примірник таких умов, який може містити положення, які є менш сприятливими для позичальника. На цій підставі суд вважає, що банк не підтвердив, які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заявці, оскільки на поданому банком екземплярі умов відсутній підпис позичальника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд дійшов висновку, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до статей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачка не оспорювала факт того, що нею було отримано кредит від позивача, а тому суд дійшов висновку, що підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 2298,84 гривень ( розрахунок заборгованості - а.с.8-9). Заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 118182,14 гривень, стягненню не підлягають. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов,язань не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог, що буде складати 36,50 гривень. На підставі ст. ст. 257, 264, 267, 525, 526, 549, 611, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial