Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

10. 06. 2014 року позивач за первісним позовом звернулася до суду із заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 28. 12. 1991 року, який на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2009 року розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей - дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. У 2002 році за грошові кошти батька позивача - [PERSON], побудовано будинок для родини, розташований за адресою: [ADDRESS], право власності на який зареєстровано за [PERSON], тобто позивачем за первісним позовом. У березні 2009 року відповідач за первісним позовом припинив мешкати за вказаною вище адресою, забравши із собою усі свої речі та більше не приходив, не мешкав там. Тобто, [PERSON] не мешкає у будинку, що належить [PERSON], більше ніж 5 років, не несе витрат на його утримання, однак є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. До початку розгляду справи по суті відповідач за первісним позовом подав зустрічну позовну заяву до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що за час спільного проживання з нею разом набули спільне майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак, через наявність постійних конфліктних ситуацій між ними, [PERSON] вигнала його із зазначеного будинку та не пускає досить тривалий час. Зазначає, що умови проживання в яких він опинився через дії [PERSON] є незадовільними, він намагався потрапити до свого будинку, але позивач за первісним позовом йому цієї можливості не надає. Просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити йому, тобто [PERSON], перешкод у користуванні власністю, а саме: ? частиною житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: [ADDRESS] та вселити його до зазначеного будинку. Позивач за первісним позовом пояснила суду, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Зустрічні вимоги [PERSON] не визнає, так як вважає, що не чинить останньому перешкод у користуванні будинком, а також звертає увагу на те, що замок у вхідних дверях будинку та на воротах не змінювала. Відповідач за первісним позовом з 2009 року проживає у своєї матері по [ADDRESS] Дніпропетровської області, і по теперішній час не намагався захистити свої нібито порушені права. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] підтримала позицію [PERSON] та просила суд задовольнити заявлені вимоги за первісним позовом, а у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити. Відповідач за первісним позовом зазначив у зустрічній позовній заяві, що заперечує проти позову [PERSON], оскільки він є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав викладених вище. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] проживає у своєї матері, оскільки з колишньою дружиною має неприязні відносини. [PERSON] перешкоджає йому у користуванні житлом, розташованим по [ADDRESS] у м. Синельникове Дніпропетровської області, шляхом закриття воріт, які огороджують будинок, хоча не заперечує, що замок позивач [PERSON] не змінювала. У зв'язку із зазначеним просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] задовольнити. До початку проведення судового засідання від третьої особи надійшла заява про можливість розгляду справи за відсутності його представника. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є її двоюрідним братом, де він проживає на теперішній час їй не відомо. Знає, що в листопаді 2009 року він припинив мешкати по [ADDRESS] у м. Синельникове Дніпропетровської області та за вказаною адресою більше вона його не бачила. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] з 2010 року, оскільки працює з нею разом у ТОВ «Снек Експорт» у м. Синельникове Дніпропетровської області, та має дружні відносини, декілька раз в неділю приходить до неї додому, однак [PERSON] та його речі там не бачила. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є дружиною двоюрідного брата відповідача за первісним позовом. [PERSON] не проживає з [PERSON] майже 6 років. Знає, що він в цей період і до теперішнього часту проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. З дітьми, які проживають за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не спілкується, за вказаною адресою не приходить. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] , з 2008 року або 2009 року, точно не пам'ятає, перестав мешкати за адресою: [ADDRESS], звідкіля забрав свої речі та документи. Пам'ятає, що тільки один раз, у 2010 році або 2011 році, він намагався потрапити до будинку за вказаною адресою, але йому завадила [PERSON] та її дочка. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є головою квартального комітету №10 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. До нього в різний проміжок часу звернулися [PERSON] та [PERSON] з метою отримати довідки про осіб, які фактично проживають за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно. Зазначені документи він видавав кожному із них з їх слів, а Акт про відсутність мешкання відповідача від 09. 06. 2014 року складено за його підписом, але без попереднього виходу за адресою: [ADDRESS] Суд, заслухавши позивача та її представника за первісним позовом, представника відповідача за первісним позовом, свідків, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав. В матеріалах справи знаходяться: Акт про відсутність мешкання відповідача [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], від 09. 06. 2014 року (а. с. 4), Довідка, видана квартальним комітетом №10 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 08. 06. 2014 року (а. с. 5), Довідка, видана квартальним комітетом №10 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 25. 08. 2014 року (а. с. 25), однак зазначені документи не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вони складені головою квартального комітету за його відсутності, та зі слів осіб, які до нього звертались, тобто без фактичної перевірки дійсності обставин даним представником територіальної громади, що підтверджено його показами у судовому засіданні. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено. Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивач є власником зазначеного житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а реєстрація відповідача в ньому створює їй перешкоди у розпорядженні ним, відповідач за первісним позовом протягом більше п'яти років в будинку не проживає, що підтверджено у судовому засіданні показами свідків, в тому числі свідків, які є родичами [PERSON] - [PERSON], [PERSON], у зв'язку з чим позовна вимога [PERSON] про визнання відповідача за первісним позовом таким, що втратив право користування житловим будинком, підлягає задоволенню. Що стосується вимоги [PERSON] про зняття [PERSON] з реєстрації за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], то суд прийшов до висновку про неможливість задовольнити дану вимогу, оскільки вона пред'явлена до третьої особи, що суперечить положенням ЦПК України. Згідно ст. 7 Закону України від 11. 12. 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім'ї власника залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється ст. ст. 71, 72, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти відповідача за первісним позовом [PERSON] з реєстрації місця проживання можна лише за умови втрати ним права користування цим житлом чи у зв'язку з його виселенням (добровільно чи у примусовому порядку). Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні ? житлового будинку та вселення не підлягають задоволенню, оскільки викладені ним обставини у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, будучи спростованими показами свідків [PERSON], [PERSON], які є його родичами. Крім того, сам [PERSON] не надав суду будь-яких доказів, які б підтвердили факт перешкоджання його вільному поверненню у житловий будинок для проживання. Раніше [PERSON] до суду з позовом про примусове вселення не звертався, а звернувся лише після подання позовної заяви про визнання його таким, що втратив право користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: partial