Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

07.11.2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON]\~про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.06.2008 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON]\~був укладений кредитний договір № К-А-220316520 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого, позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 116\~273,00 грн. зі сплатою 19,00 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 10.06.2015 року. Позивач виконав умови кредитного договору надавши позичальнику кредит, однак відповідач не виконував належним чином зобовязання передбачені кредитним договором, у звязку із чим, станом на 18.04.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 329\~027,91 гривень, яка складається з : - заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) 98\~161,02 гривень; - заборгованість за нарахованими відсотками 9\~861,84 гривень; - інфляційне збільшення заборгованості 131\~806,05 гривень; - три проценти річних від простроченої заборгованості 18\~895,02 гривень; - пеня 70\~303,98 гривень. За таких обставин позивач вважає, що оскільки відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по кредитному договору не виконує, з відповідача на його користь слід стягнути вказані суми заборгованості. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував (а.с.9). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області, до судового засідання не зявився, причини своєї неявки не повідомив (а.с.51). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 11.06.2008 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON]\~був укладений кредитний договір № К-А-220316520 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого, позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 116\~273,00 грн. зі сплатою 19,00 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 10.06.2015 року (а.с.4-6). Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою ПАТ «Державний ощадний банк України» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~цей договір є обов'язковим для виконання. За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 1\~ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні ресурси. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору, станом на 18.04.2018 року заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором становить\~329\~027,91\~гривень,\~яка складається\~із: заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) 98\~161,02 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками 9\~861,84 гривень; інфляційне збільшення заборгованості 131\~806,05 гривень; три проценти річних від простроченої заборгованості 18\~895,02 гривень, пеня 70\~303,98 гривень. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Державний ощадний банк України» розрахунок періоду і сум вказаної заборгованості, що утворилась у [PERSON] Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Що стосується позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» в частині стягнення з відповідача пені у сумі 70\~303,98 гривень, то суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № К-А-220316520 від 11.06.2008 року, укладеним з [PERSON] вбачається, що станом на 18.04.2018 року пеня за несвоєчасне виконання договору становить 70\~303,98 гривень. Отже, в цій частині заявлені позивачем вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. З огляду на наведене суд доходить висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку із чим, порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини. Відповідно до п. п. 10,11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (\~ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Проаналізувавши встановлені\~фактичні обставини\~по справі,\~оцінивши представлені\~сторонами в\~силу статті\~81\~ЦПК України\~докази в\~їх сукупності,\~суд доходить\~висновку про\~те,\~що [PERSON] належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, у звязку із чим позовні вимоги ПАТ «Державний\~ощадний банк\~України» про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суд із даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 4\~935,42 гривень. Таким чином, враховуючи, що позов судом повністю задоволений, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення вказана сума судового збору в розмірі - 4\~935,42гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved