Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

09.09.2016 року позивач-відповідач [PERSON] звернулась до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про стягнення на її користь аліментів з відповідача-позивача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви в суд до повноліття дитини. Також, позивач-відповідач [PERSON] прохає стягнути з відповідача-позивача [PERSON] аліменти на її власне утримання до досягнення сином трирічного віку, щомісячно у розмірі 200 грн. Далі позивач-відповідач в позові зазначила, що малолітній син перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дитини, а також на її особисте утримання не надає, а тому прохає суд стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання дитини та на її особисте утримання. 04.11.2016 року відповідач-позивач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, згідно якої прохає зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь позивача-відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач-відповідач [PERSON] не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направила. Представник позивача-відповідача [PERSON] первісний позов підтримала та прохала задовольнити, оскільки вважає, що відповідач-позивач [PERSON] незалежно від того чи працює чи не працює, але повинен та має можливість сплачувати позивачу-відповідачу як на першу дитину аліменти в розмірі ? частини, так і на другу дитину в розмірі ? частини з усіх видів доходів, а також повинен та має можливість сплачувати аліменти на період декретної відпустки позивача-відповідача щомісячно в розмірі 200 грн. Зустрічну позовну заяву відповідача-позивача [PERSON] не визнала та прохала відмовити в задоволенні, оскільки вважає, що відповідач-позивач повинен сплачувати позивачу-відповідачу на першу дитину аліменти в розмірі ? частини. В судове засідання відповідач-позивач [PERSON] не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направив. Представник відповідача-позивача [PERSON] первісний позов позивача-відповідача в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнала частково та прохала стягнути з відповідача-позивача аліменти в розмірі 1/6 частини, оскільки малолітні діти повинні перебувати в рівних умовах, тобто аліменти повинні стягуватися на кожного по 1/6 частини, що в загальному розмірі буде складати 1/3 частина від доходів відповідача-позивача. Позовну вимогу позивача-відповідача в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнала, оскільки вважає, що відповідач-позивач немає можливості сплачувати аліменти, так як ніде не працює, інших постійних доходів немає, існує за рахунок грошей, які пересилає із закордону його мати. Зустрічну позовну заяву відповідача-позивача [PERSON] підтримала та прохала задовольнити, оскільки малолітні діти до досягнення повноліття повинні перебувати в рівних умовах, тобто кожний з них повинен отримувати на своє утримання аліменти по 1/6 частині. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем-відповідачем [PERSON] (а.с. 10, 42-44). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року за № З «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ст.ст. 141, 155, 180, 182, 183 СК України\~вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки повинні утримувати своїх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Далі судом встановлено, що 11.08.2016 року Козельщинським районим судом було стягнуто з відповідача-позивача [PERSON] аліменти на користь позивача-відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO]\~ у розмірі 1/4\~ частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 04.08.2016 р. до повноліття дитини (а.с. 30). Також, судом встановлено, що позивач-відповідач [PERSON] на даний час ніде не працює та знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми. Відповідно до ч. 5 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 і 4 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно копії трудової книжки відповідача-позивача [PERSON] вбачається, що 31.10.2016 року останній звільнений з місця роботи, у звязку з закінченням строку трудового договору (а.с. 47). Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст.ст.\~60,\~61 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Отже, з врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що матеріальний стан відповідача-позивача [PERSON] змінився, оскільки останній після закінчення трудового договору звільнений з роботи, представником відповідача-позивача визнано частково позов позивача-відповідача щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягувач та боржник щодо отримання та сплати аліментів на різних за віком дітей є одна і таж сама особа, а тому суд вважає, що зустрічна позовна заява відповідача-позивача про зменшення розміру аліментів, які визначені рішенням Козельщинського районного суду від 11 серпня 2016 року з 1/4 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1/6 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно підлягає до задоволенню. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вбачається, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позовна вимога позивача-відповідача в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] підлягає до часткового задоволенню, оскільки відповідач як батько малолітньої дитини повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, а також те, що представник відповідача-позивача, який діяв в його інтересах визнав позов частково, відповідач-позивач сплачує аліменти згідно рішення Козельщинського районного суду від 11.08.2016 року, здоровий працездатний, а тому суд встановлює для виплати 1/6 частину з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Позовна вимога позивача-відповідача в частині стягнення аліментів щомісячно на її особисте утримання до досягнення малолітнім сином [PERSON] трьох річного віку в розмірі 200 грн. не підлягає до задоволенню, оскільки відповідач-позивач не працює, додаткових доходів немає, має зобовязання щодо сплати аліментів на двох малолітніх дітей, а також те, що позивачем-відповідачем не надано жодних письмових доказів, що відповідач-позивач має можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення малолітньою дитиною трьох річного віку. Також, відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення в частині стягнення аліментів (суми платежу за один місяць) на утримання малолітньої дитини [PERSON] до негайного виконання. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та до ст.88 ЦПК України, з відповідача-позивача на корить держави стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. за розгляд судом позовної вимоги позивача-відповідача про стягнення аліментів. За клопотанням представника відповідача-позивача судові витрати, які були понесені відповідачем-позивачем за розгляд зустрічної позовної заяви про зменшення розміру аліментів у розмірі 551,20 грн. не підлягають стягненню з позивача-відповідача. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial