Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

07.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому прохала стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів\~\~за період з травня 2014 року по серпень 2016 року в сумі 4099 грн. 14 коп. Вимоги мотивувала тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання спільного сина [PERSON], [INFO], присуджених за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11 червня 2014 року в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які він повинен сплачувати, починаючи з 29.05.2014 року і до повноліття дитини. Внаслідок цього, за період з травня 2014 року по серпень 2016 року (включно) з вини відповідача утворилася заборгованість у сумі 10696 грн. 65 коп. За викладених обставин, відповідно до ч.1\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 4099 гривень 14 копійок. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує, згодна на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Вказала, що [PERSON] працює неофіційно, а тому має доходи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. Сторони\~ перебували в шлюбі з 19.07.2003 року по 10.03.2009 року (дата видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~ Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11 червня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2014 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист №527/1261/14-ц про стягнення аліментів, виданий вказаним судом 24.06.2014 року. Лист було направлено за місцем реєстрації [PERSON] на примусове виконання до Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області де було відкрито виконавче провадження. При дослідженні у судовому засіданні довідки Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області встановлено, що станом на 01.09.2016 року заборгованість по сплаті аліментів, за період з травня 2014 року по серпень 2016 року, становить 10696 грн. 65 коп. Відповідно до ч.1\~ст. 196 СК України,\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з положеннями\~СК України\~аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом\~ст. 196 СК України\~пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того скільки днів прострочено до сплати платежу за конкретний місяць. При обрахуванні недоїмки (пені) недопустимо суму заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці додавати до наступної, оскільки термін сплати платежу за конкретний місяць минає в останній день цього місяця, а тому термін прострочення слід визначати для кожного встановленого місячного платежу окремо. Позивач надала розрахунок, згідно якого неустойка(пеня) за прострочення виконання рішення суду за період з 29.05.2014 року по липень 2016 року (включно) становить 4099 гривень 14 копійок. Розрахунок неустойки за вказаний період проведено вірно, з урахуванням припису ст. 196 СК України. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 8 СК України, якщо майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. За ч. 2\~ст. 614 ЦК України\~відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Виходячи зі змісту названої статті, вина платника аліментів у виникненні заборгованості презюмується, а отже, саме на відповідача покладається обов»язок доводити свою невинуватість у виникненні аліментної заборгованості. Пленум Верховного Суду України в\~постанові від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у п. 22 розяснив, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Згідно ч.3 ст.\~10, ч.1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач наданням розрахунку та довідки з Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області довела факт наявності заборгованості та прострочення по сплаті аліментів. Відповідач особа працездатного віку. Будь-яких доказів про те, що він має незадовільний стан здоров»я, хронічні захворювання чи медичні протипоказання щодо трудової діяльності, заборгованість із заробітної плати з вини роботодавця чи ін. суду не надав. Зазначене свідчить , що [PERSON] свідомо не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості по сплаті аліментів. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача. Встановивши факт заборгованості по аліментах, доведеність вини [PERSON] у її виникненні, суд дійшов до висновку про наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позову Згідно ч.3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved