Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

07.10.2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з січня 2004 року вони проживають однією сімєю, мають дочку, [INFO]. За період сумісного проживання придбали автомобіль, з приводу користування яким між ними в даний час виник спір. Просила встановити факт проживання однією сімєю із [PERSON], починаючи з 1 січня 2004 року та поділити майно - автомобіль в рівних частинах між ними. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що, дійсно, починаючи з січня 2004 року, проживає разом із позивачем [PERSON] за однією адресою, мають дочку, батьками якої вони обидва записані в Свідоцтві про народження дитини, він опікується своєю сім'єю, ставиться до [PERSON], як до законної дружини, з нею вони ведуть спільний бюджет, мають взаємні права та обов'язки, піклуються один про одного. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За правилами ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Право власності відповідача на спірне майно - автомобіль марки Тойота - Камрі, д.н.з. [NUMBER], 2004 року випуску, підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] (а. с. 10). З огляду на вищенаведені приписи ЦПК України та враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд задовольняє вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2551 грн. 20 коп.

Outcome: approved