Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

09 грудня 2013 року публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача - Зоріков В.А., який діє на підставі довіреності юридичної особи, в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про підтримку позовних вимог та можливості розгляду справи за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. У змісті позовної заяви зазначено, що 25 квітня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ДЛ-12000167, відповідно до якого відповідачу надано кредит на споживчі потреби у розмірі 1000,00 грн., на строк кредитування до 10 травня 2012 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, які підлягають сплаті в день повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним передбачалось єдиним (разовим) платежем в день повернення суми кредиту. Позичальник [PERSON], який отримав грошові кошти, своєчасно не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором виникла заборгованість. 27 вересня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ-ФІНАНС» та публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» було укладено договір відступлення права вимоги № Ю-27/09/12-2, відповідно до якого ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» відступив ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» на підставі кредитного договору № ДЛ-12000167 від 25 квітня 2012 року. Про відступлення права грошової вимоги повідомлений відповідач. У зв'язку з істотними порушеннями [PERSON] умов кредитного договору позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми боргу. Незважаючи на повідомлення, відповідач не погасив суму боргу за кредитним договором, у зв'язку з чим його заборгованість станом на 26 липня 2013 року становить: 1000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 320,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8840,00 грн. - пеня за прострочення платежу; 47,91 - три відсотки річних, а всього - у загальному розмірі 10207,91 грн. Оскільки в добровільному порядку врегулювати спір не вдалось, ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором № ДЛ-12000167 від 25 квітня 2012 року у розмірі 10207,91 грн., а також судовий збір у розмірі 229,40 грн. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, за викликом суду не з'явився, не використавши наданого законом права на участь у судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. В тексті заяви [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден із нарахованими йому відсотками та штрафними санкціями за прострочення погашення заборгованості. Крім того, під час розгляду справи він сплатив суму заборгованості по кредиту та суму заборгованості по процентам за користування кредитом у загальному розмірі 1320,00 грн. на підтвердження чого надав квитанцію. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 25 квітня 2012 року юридична особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ-ФІНАНС» (Кредитор) та громадянин України [PERSON] (Позичальник) уклали кредитний договір № ДЛ-12000167, за яким Кредитор надав Позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 1000,00 грн., на строк кредитування до 10 травня 2012 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, які підлягають сплаті в день повернення кредиту. За умовами договору, видача кредитних ресурсів проводиться шляхом видачі готівки Позичальнику в день підписання договору. Позичальник зі своєї сторони зобов'язується використати кредит за цільовим призначенням та здійснити повернення суми кредиту, сплатити проценти за його використання в день повернення кредиту. Згідно положень розділу четвертого зазначеного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється Позичальником єдиним (разовим) платежем в день повернення суми кредиту. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно норми статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ-ФІНАНС» та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Відповідачем він не оспорений та в судовому порядку недійсним не визнаний. Відтак, вказаний правочин є чинним, тому у відповідності до положень статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитор узяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 25 квітня 2012 року про надання грошових коштів за кредитним договором № ДЛ-12000167 від 25 квітня 2012 року на суму 1000,00 грн. 27 вересня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ-ФІНАНС» та публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» було укладено договір відступлення права вимоги № Ю-27/09/12-2, відповідно до якого ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» відступив ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ-ФІНАНС» на підставі вищевказаного кредитного договору, що підтверджується копією договору відступлення права вимоги № Ю-27/09/12-2 від 27 вересня 2012 року та копією акту прийому передачі Реєстру заборгованості боржників від 27 вересня 2012 року. Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми боргу. Відповідач суму богу за кредитним договором не погасив, у зв'язку з чим фактична заборгованість станом на 26 липня 2013 року становить: 1000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 320,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8840,00 грн. - пеня за прострочення платежу; 47,91 - три відсотки річних, а всього - у загальному розмірі 10207,91 грн. Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до вимог статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами статей 516 та 518 ЦК України передбачено, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Про відступлення права грошової вимоги товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ-ФІНАНС» та публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» повідомили відповідача [PERSON], що підтверджується копіями повідомлень. У свою чергу, боржник не висунув будь-яких заперечень проти заміни кредитора та наявності боргових зобов'язань. Всупереч наведеним нормам закону та умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення про заборгованість, [PERSON] кредит не повернув та не сплатив відсотки, нараховані товариством за користування кредитом та пеню, нараховану за порушення строків погашення заборгованості. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору з своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 1320,00 грн. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідачка вживав заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підтвердження факту невиконання [PERSON] зазначених умов договору, яке сталося з вини відповідача, тому вважає доведеним існування у публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» суб'єктивного цивільного права на стягнення суми заборгованості за невиконання договірних зобов'язань. У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно приписів ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державі та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Наявною в матеріалах справи квитанцією від 20 січня 2014 року підтверджено, що під час розгляду справи [PERSON] у добровільному порядку погасив заборгованість по кредиту у сумі 1000,00 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 320,00 грн., а у загальному розмірі 1320,00 грн. З огляд на наведене, суд визнає, що між сторонами відсутній предмет спору в частині стягнення суми боргу по кредиту та заборгованість по процентам за користування кредитом у зв'язку із сплатою під час судового розгляду справи [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» заборгованості, а тому не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Виконання зобов'язання відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата встановленої договором або законом неустойки, як визначено в пункті 3 частини 1 статті 611 ЦК України, є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. Відповідно до пункту 5.1 кредитного договору позичальник зобов'язався з наступного дня після настання передбаченої в п. 3.1. дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати Кредитодавцю пеню в розмірі 2 (два) % від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми пені у розмірі 8840,00 грн., який відповідає умовам кредитного договору. Наслідки порушення договору позики визначені у статті 1050 ЦК України, приписами частини першої якої встановлено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За правилами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить застосувати до відповідача штрафні санкції у виді стягнення суми боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, які за положеннями статті 1050 ЦК України нараховуються від дня, коли сума позики мала бути повернута до дня її фактичного повернення позикодавцеві - у даному випадку дата постановлення судового рішення. За своєю правовою природою передбачені у статті 625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми є спеціальною мірою відповідальності за факт порушення зобов'язання - неповернення суми основного боргу (простроченої суми) в установлений строк. Таким чином, на користь публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» підлягає стягненню з [PERSON] сума пені у розмірі 8840,00 грн. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 47,91 грн. Згідно з приписами частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд визнає, що [PERSON] належним чином не виконав обов'язки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юнідо» про стягнення пені та трьох відсотків річних від простроченої суми підлягають задоволенню у встановлених судом розмірах. У частині 1 статі 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідним меморіальним ордером сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 229,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial