Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

08.05.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , пославшись на те, що з 11.04.2019 р. він (позивач) за нотаріально посвідченим договором є власником зазначеного будинку, право власності на який він отримав на підставі договору купівлі продажу від 11.04.2019р., яке зареєстрував у відповідному реєстрі прав власності. На теперішній час у буднику зареєстрований колишній його співвласник [PERSON] , який з січня 2007 року фактично в ньому не мешкає, нотаріальні дії від його імені вчиняла [PERSON] . Пунктом 12 Договору купівлі продажу-будинку Відповідач зобов`язався до 11.05.2019 р. знятися з реєстрації, однак вказаного обов`язку не-виконав. Довірена особа Відповідача [PERSON] повідомила, що Відповідач до міста не повернеться, у позасудовому порядку знятися з реєстрації не зможе. Не зважаючи на зміну місця проживання, на обов`язок, прописаний у договорі, відповідач з реєстрації не знявся, чим вчиняє дії, що перешкоджають йому як власнику користуватися своєю власністю, змушують нести додаткові витрати по утриманню будинку, виникають проблеми у нарахуванні та призначенні субсидії. В добровільному порядку Відповідач знятись з реєстрації не бажає, будь-якого зв`язку з ним на теперішній час не має. Через свого представника в телефонному режимі Відповідач повідомив, що виїхав до Росії і не бажає приїздити на територію України. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2019 р. позовну заяву було прийнято до судового розгляду, відкрите провадження у цивільній справі за дійсним позовом за правилами загального позовного провадження (а.с.19). Ухвалою суду від 25.06.2019 р. підготовче провадження у цивільній справі було закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.31). Представник позивача Ружицький В.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Спірне житлове приміщення розташоване в будинку [ADDRESS] . Власником будинку за вищевказаною адресою у відповідності до нотаріально посвідченого 11 квітня 2019 року договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.9) є позивач [PERSON] . Право власності [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11.04.2019 р., номер запису про право власності 31127178, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу №163128819 від 11.04.2019 р. (а.с.10). На час купівлі позивачем спірного житла і дотепер в ньому зареєстрований продавець [PERSON] , що вбачається з довідки Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №145 від 27.02.2019 р. (а.с.11), з відповідної відмітки в паспорті відповідача (копія - на а.с.5), який у спірному житловому приміщенні не проживає і ним не користується протягом 12 років, що підтверджено довідкою Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №144 від 27.02.2019 р. (а.с.12). Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та статті 150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідач не є членом сім`ї позивача. Більш того, умовами вище згадуваного договору купівлі-продажу - п.12 відповідач як продавець зобов`язався знятися з реєстрації у спірному житлі до 21 квітня 2019 року, чого до тепер не виконав. Тож у відповідності до приписів ст.391 ЦК України позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на це житло (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК). За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з визнанням відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved