Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

09.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що 13.07.2012 р. вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Разом проживали до січня 2015 року. Від спільного шлюбу у сторін є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, розбіжності у обуті та різні міся проживання. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2015 року. Позивачка зазначає, що спільної комерційної діяльності чи господарства з відповідачем не веде. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна не має. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив,хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, зокрема вказане підтверджується оголошенням в газеті «Львівська пошта» від26.12.2015 року №147 (1758). Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13.07.2012р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1111 (3 а.с.) Відповідно до свідоцтва про народження, яке видано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 6068 від 14 грудня 2012 року, батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач (а.с.4). Відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 56, 105,110,112,120 СК України,

Outcome: approved