Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

08.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 5/8 частини житлового будинку і земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, а також на 3/4 частини іншої земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Стриєва, вул. Садова, 31. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 22.08.2012 року помер його дід [PERSON], який заповів все своє майно сину (батькові позивача) [PERSON] Спадщина складалась з 1/2 частини вищезазначеного жилого будинку та двох земельних ділянок площею 0,2482 га, та 0,7329 га. Інша 1/2 частина будинку належала дружині спадкодавця [PERSON] (баба позивача), яка відмовилась від обовязкової частки у спадщині на житловий будинок та земельної ділянки для обслуговування цього будинку. Батько позивача [PERSON] помер 01.09.2014 року, однак свої спадкові права не встиг оформити. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у вигляді 1/2 частини будинку та земельної ділянки для обслуговування будинку, а також іншої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємцями були позивач та його баба [PERSON], які успадкували по 1/4 частини будинку і земельної ділянки для обслуговування будинку, а також по 1/2 земельної ділянки для ведення особистого господарства. 08.11.2014 року померла баба позивача [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частини будинку та земельної ділянки для його обслуговування, а також 1/2 земельної ділянки для ведення особистого господарства. Спадкоємцями після її смерті за законом були позивач та [PERSON] Таким чином, позивач успадкував сукупно від батька та баби 3/4 частини земельної ділянки для ведення особистого господарства та 5/8 частини житлового будинку і земельної ділянки для обслуговування будинку. 19.01.2016 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючі документи на будинок та земельні ділянки. На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок та земельні ділянки. У судове засідання позивач з'явився, просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, подали заяви, в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без їх участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 23.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 199788 від 23.08.2012 р., видане виконкомом Стриївської сільради. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 248501 від 04.09.2014 р., [PERSON] помер 01.09.2014 року. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 252751 від 11.11.2014 року, [PERSON] померла 08.11.2014 року. [PERSON] державної нотаріальної контори № 15/02-14 від 19.01.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на житловий будинок № 21 по вул.. Садовій в с. Стриєва, Новоградл-Волинського району, після смерті [PERSON], який помер 22.08.2012 року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с. 17). Відповідно до листа № 105/01-16 від 28.01.2016 року приватного нотаріуса [PERSON] позивачу розяснено, що позивачу не може бути видано свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,7329 га та 0,2482 га, що розташовані по вул. Радянській, 31, с. Стриєва в м. Новоград-Волинський, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Згідно рішення Стриївської сільської ради від 14.12.2007 року вулиця Радянська перейменована на Садову (а.с. 64). Згідно технічного паспорту від 13.11.2015 р., складеного «Новоград-Волинське МБТІ» домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Стриєва, вул. Садова, 31, складається з житлового будинку, колодязя, веранди, ганку, літньої кухні, двох сараїв, вбиральні, навісу. Відповідно до довідки № 516 від 20.07.2015 року, житловий будинок № 31 по вул. Садовій, с. Стриєва, Новоград-Волинського району, належав [PERSON], довідка видана на підставі по господарської книги № 1 за 2011-2015 р. Будинок збудований у 1961 р. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.\~\~\~\~ Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 118016, земельна ділянка площею 0,2482 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що розташована за адресою вул. Радянська, 31, в с. Стриєва, Новоград-Волинського району, кадастровий номер - 1824085400:01:001:0008, належить [PERSON] Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії НА № 11В018, земельна ділянка площею 0,7329 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою вул. Радянська, 31 в с. Стриєва, Новоград-Волинського району, та складається з трьох ділянок за кадастровими номерами: 1824085400:01:001:0009, 1824085400:01:002:0008, 1824085400:01:002:0009, - належить [PERSON] Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності. Судом оглянуто надані Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою матеріали спадкової справи №16/2003 до майна [PERSON], який помер 22.08.2012 року, з яких вбачається, що спадкодавець 13.11.2003 року склав заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON], який прийняв спадщину, подавши заяву від 10.12.2012 року. Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась прийняття спадщини. З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] прийняв спадщину, яка складалась з 1/2 частини житлового будинку за адресою вул. Радянська, 31, в с. Стриєва, Новоград-Волинського району та земельної ділянки для його обслуговування площею 0,2482 га, кадастровий номер - 1824085400:01:001:0008. Інша 1/2 частина будинку належала дружині спадкодавця, як спільне майно подружжя. У відповідності до ст. 377 ЦК України [PERSON] також належало 1/2 частина земельної ділянки для обслуговування будинку. Крім того, [PERSON] прийняв спадщину, яка складалась земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,7329 га, що розташована по вул. Садовій, 31 в с. Стриєва, Новоград-Волинського району Житомирської області, та складається з трьох ділянок за кадастровими номерами: 1824085400:01:001:0009, 1824085400:01:002:0008, 1824085400:01:002:0009, власником якої відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії НА № 11В018 був [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи до майна [PERSON], який помер 01.09.2014 року. З матеріалів спадкової справи вбачається, що заяви про прийняття спадщини подали син спадкодавця [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), який є онуком матері спадкодавця [PERSON], яка померла 08.11.2014 року та не встигла оформити спадкові права на майно сина. Судом також оглянуто надані Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою матеріали спадкової справи №357/2014 до майна [PERSON], яка померла 08.11.2014 року, з яких вбачається, що заяви про прийняття спадщини подали онуки спадкодавця [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). Таким чином, з матеріалів спадкових справ вбачається, що до позивача перейшло в порядку спадкування після смерті батька право власності на 1/4 частину будинку за адресою: вул. Садова, 31, с. Стриєва\~\~Новоград-Волинського району Житомирської області; 1/4 частину земельної ділянки для обслуговування будинку площею 0,2482 га; 1/2 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,7329 га. Крім того, до позивача перейшло право власності на 3/8 того ж будинку із земельною ділянкою для його обслуговування та 1/4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, у порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] Сукупні частки позивача у праві власності на вищезазначене майно складають 5/8 будинку та земельної ділянки для його обслуговування та 3/4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved