Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

07 червня 2021 року Кредитна спілка «СуперКредит» (далі КС «СуперКредит») звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №СК-44/022/18/55/99СЗ від 25.01.2018 року, яка утворилась станом на 24.05.2021 року та складається із: 7678 грн. 81 коп суми заборгованості по сплаті тіла кредита за період з 06.08.2019 року по 25.01.2021 року; 16181 грн. 75 коп. - суми заборгованості по сплаті процентів за період з 06.08.2019 року по 25.01.2021 року; 320 грн. 92 коп. інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 26.01.2021 року по 30.04.2021 року; 90 грн. 59 коп. 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.01.2021 року по 24.05.2021 року; 299 грн. 77 коп. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 26.01.2021 року по 24.05.2021 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог КС «СуперКредит» посилається на те, що [PERSON] , яка 25.01.2018 року отримала кредит в розмірі 10255 грн. під 78% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, які в подальшому змінювались на 179,9% та 78%, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 24.05.2021 року утворилась заборгованість, розмір якої становить 24571 грн. 84 коп. Тому просить у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору стягнути з відповідача суму простроченого тіла кредиту, нараховані проценти відповідно до кредитного договору, інфляційні втрати, три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання та 2270 грн. судового збору. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 липня 2021 року, який відкладався до 09 год. 00 хв. 13 вересня 2021 року та 09 год. 00 хв. 04 жовтн 2021 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Проте, голова правління КС «СуперКредит» Дорошенко Б.П. надіслав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позов підтримав в повному обсязі. Надіслав на адресу суду письмові докази зміни відповідачем прізвища з [PERSON] на [PERSON] , просив врахувати їх під час ухвалення рішення. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. 04 жовтня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З`ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25 січня 2018 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії №СК44/022/18/55/99СЗ (далі Кредитний договір) та Додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору кредитної лінії СК44/022/18/55/99СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25.01.2018 року, відповідно до умов яких позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 10255 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених цим договором (п.1.1. Кредитного Договору). Строк дії вказаних договорів до 25.01.2021 року. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 08.12.2017 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відповідач [PERSON] змінила ім`я, про що 08.12.2017 року складено відповідний актовий запис № 41. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON] . Відповідно до пункту 3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися [PERSON] у національній валюті після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 10255 грн. згідно заяви відповідача на зарахування коштів в сумі 10255 грн. на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал, що підтверджується довідкою про зарахування коштів. Того ж дня від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 10255 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером від 25 січня 2018 року. Нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, що передбачено п. 3.2 кредитного договору. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. У разі зміни індексу споживчих цін та/або рівня ризику кредиту Позивач письмово повідомляє відповідача (а за наявності - і його поручителів, інших зобов`язаних за цим Кредитним договором осіб) про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова змінювана процентна ставка. Таким чином, позивач визнав кредит відповідача кредитом з підвищеним рівнем ризику та скористався своїм правом і застосував змінювану процентну ставку 179,9 процентів річних з 24.11.2018 року, про що повідомив відповідача листом від 09.11.2018 року, який остання отримала 14.11.2018 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, позивач, в період здійснення в Україні заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19) згідно умов п. 3.3. Кредитного договору, знизив та застосував змінювану процентну ставку 78 процентів річних від 29.02.2020 року. Згідно п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці1 (п. 3.3. додаткового договору про транш). Однак, [PERSON] порушила п. 3 умов додаткового договору про транш №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії №СК44/022/18/55/99СЗ від 25 січня 2018 року станом на 24.05.2021 року, долученим до позовної заяви, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед КС «СуперКредит» становить 23860 грн. 56 коп., яка складається з: 7678 грн. 81 коп суми заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 06 серпня 2019 року по 25 січня 2021 року; 16181 грн. 75 коп. - суми заборгованості по сплаті процентів за період з 06 серпня 2019 року по 25 січня 2021 року. Як вбачається з листа від 03 грудня 2020 року КС «СуперКредит» повідомляла відповідача про погашення простроченої заборгованості в строк до 13 грудня 2020 року. Згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 711 грн. 28 коп., яка складається з: 320 грн. 92 коп. інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 26.01.2021 року по 30.04.2021 року; 90 грн. 59 коп. 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.01.2021 року по 24.05.2021 року; 299 грн. 77 коп. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 26.01.2021 року по 24.05.2021року. Вказані розрахунки є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, оскільки відповідачем [PERSON] такі розрахунки не оспорені та не надані суду інші розрахунки. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Викладене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16. Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до задоволення в сумі 24571 грн. 84 коп. заборгованості за кредитним договором кредитної лінії №СК-44/022/18/55/99СЗ від 25.01.2018 року, яка утворилась станом на 24.05.2021 року та складається із: 7678 грн. 81 коп. суми заборгованості по сплаті тіла кредита за період з 06.08.2019 року по 25.01.2021 року; 16181 грн. 75 коп. - суми заборгованості по сплаті процентів за період з 06.08.2019 року по 25.01.2021 року; 320 грн. 92 коп. інфляційних втрат на прострочене тіло кредита за період з 26.01.2021 року по 30.04.2021 року; 90 грн. 59 коп. 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.01.2021 року по 24.05.2021 року; 299 грн. 77 коп. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 26.01.2021 року по 24.05.2021року. Крім того, з [PERSON] на користь позивача згідно вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved