overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

08 лютого 2017 року [PERSON] подала до суду заяву про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що вони бажають зареєструвати шлюб, створити сімю, оскільки кохають одне одного, проте, зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку не мають можливості, оскільки вона не досягла шлюбного віку, а питання надання права на шлюб викликане необхідністю зареєструвати шлюб до досягнення нею шлюбного віку, в зв'язку з тим, що вона вагітна. Також просить допустити негайне виконання рішення суду. Заявник в судовому засідання заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересовані особи в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Як вбачається з копії паспорта, [PERSON] народилася [INFO], тобто на момент розгляду справи має повні сімнадцять років. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Навпаки, заінтересовані особи та заявниця, вважають, що шлюб повністю відповідає її інтересам. Крім того, відповідно до довідки Куликівської ЦРЛ від 06 лютого 2016 року [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в зв'язку з вагітністю. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає до задоволенню. Що стосується вимог про негайне виконання рішення суду, в задоволенні цих вимог необхідно відмовити, оскільки стаття 367 ЦПК України містить вичерпний перелік категорій справ, у яких допускається негайне виконання рішень, до яких справи про надання права на шлюб не відносяться. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

08 лютого 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 04 червня 1999 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, про що зроблено актовий запис №337. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з липня 2015 року. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

08 лютого 2017 року заявник звернулась з заявою до суду. Просить встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] була її матір'ю. В судове засідання заявник не з'явилась, направила заяву про розгляду справи без її участі, вимоги викладені в заяві підтримує повністю. Зазначила, що вона народилась [INFO] , у її свідоцтві про народження зазначені батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [INFO] матір заявника померла, у свідоцтві про смерть записано прізвище ім'я по - батькові померлої як [PERSON]. Встановлення факту необхідно заявнику для прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи Малинської міської ради до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 28 вересня 1965 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружин присвоєно прізвище - [PERSON]. ( а.с.16). Заявник народилась [INFO], у свідоцтві про народження її прізвище зазначено [PERSON], батьком є - [PERSON], мати - [PERSON]. ( а.с.16) . 26 листопада 1983 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. ( а.с.11). 09 вересня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно своєї дочці [PERSON] . ( а.с.12). [INFO] [PERSON] померла, дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( а.с.9). При таких обставинах суд встановлює факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2011 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні стосунки між подружжям припинені пів року потому, до чого призвели несхожість характерів та різні погляди на сімейне життя. Спір щодо поділу майна та місце проживання дитини відсутній. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання також не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі. На розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 07 травня 2011 року, актовий запис № 181. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], що народилась 19 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 431050, виданого 01 листопада 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Спір майнового характеру та про місце проживання дитини між сторонами на час вирішення справи по суті не виникав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу за бажанням позивача її прізвище змінити на «Роменська». На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наразі сімейні стосунки між подружжям припинені до чого призвели несхожість характерів та різні погляди на сімейне життя. Спір щодо поділу майна та місце проживання дітей відсутній. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання також не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі. На розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 24 вересня 2005 року, актовий запис № 815. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], народився 22 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 101524, виданого 01 лютого 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, та [PERSON], народився 03 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 617912, виданого 08 жовтня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Спір майнового характеру та про місце проживання дітей між сторонами на час вирішення справи по суті не виникав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 12.07.2014 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, вказала, що за строк, який судом було надано для примирення не примирились. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, вказав, що спільно господарство не ведуть з 01.06 2015 року, просив строк для примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 12.07.2014 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 07.02.2017 року, серія І-БВ № 157162, актовий запис № 1077. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017 року було зупинено провадження по справі та надано строк для примирення сторін терміном чотири місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2002 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 289. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. [PERSON], як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Строк на примирення не потрібен, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання відповідач надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони 17 жовтня 2014 року у Виконавчому комітеті Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області зареєстрували шлюб, актовий запис за №10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат лише на деякий час. Останнім часом відносини в сім'ї загострились, позивач впевнилася, що подальше сімейне життя з відповідачем не є можливим, як і збереження сім'ї. На даний час подружжя проживає за різними адресами та не підтримують сімейних стосунків. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач сплатила судовий збір по розгляду даної справи у розмірі 640.00 грн. та не просить стягнути ці витрати з відповідача, тому сплачений судовий збір слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а також на свою користь до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі 1/8 частини заробітку. В якості обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 12.04.2016 року за рішенням суду розірвано шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину. Зазначила, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, перебуває в армії Збройних сил України, аліменти на користь інших осіб на утримання дитини не сплачує. Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом в якому зазначає, що маючи намір перевезти дрова, які знаходилися на земельній ділянці її батька [PERSON], 10 січня 2017 року запросила на подвіря батька брата [PERSON], чоловіка [PERSON], родичів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як тільки вони почали перевозити дрова, близько 10-ої години ранку відповідач підійшла і почала їх лаяти, проклинати за те, що вони втручаються в їхнє життя, на що родичі відповідали, що лише прийшли допомогти їй перенести дрова в сарай і захистити її, адже відповідач та її чоловік [PERSON] створюють перешкоди в користуванні частиною будинку та будівель, які є власністю її батька і за яким вона здійснює догляд. Відповідач не зважала на це, продовжувала кричати, обзивала її злодійкою, звинувачувала у викраденні в неї грошей та речей домашнього вжитку. Крім того, звинувачувала її, що вона знає і читає чорну магію, їй пропонувала читати, що вона завдає шкоду її господарству, оскільки хворіє худоба та діти. Ці всі звинувачення відповідач висловлювала в присутності її родичів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] які це все чули. Після таких слів вона отримала душевну травму, від якої не могла відійти тривалий час, так як її звинувачено у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Крім цього, порушився нормальний хід її життя, самопочуття, вона втратила спокій, сон. Душевні страждання, яких вона зазнала, негативно позначилися на її житті і життєвих зв'язках, зокрема погіршилися стосунки із оточуючими людьми, родичами. Їй доводилося пояснювати родичам, сусідам, односельчанам що ніякої крадіжки вона не вчиняла, чорною магією не займалася, нікому не робила зла. Неправомірними діями відповідача принижена її честь та гідність, ділова репутація, а також заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач принизила її перед іншими людьми та поширила неправдиві відомості стосовно неї. У звязку з наведеним,

Outcome: partial