Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

07 грудня року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позивачка вказує на те, що з 11 квітня 1997 року по 13 червня 2012 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з червня 2014 року на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Син [PERSON] не працює, оскільки навчається на І курсі НУК ім. Адм.Макарова. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на користь сина [PERSON], [INFO], аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 01.10.2015 року і до закінчення навчання 30.06.2019 року. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, син [PERSON], [INFO], з 01.09.2015 року є студентом НУК ім. адм.Макарова на факультеті УАЄ на денній формі навчання та закінчує навчання 30.06.2019 року. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком. Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2019 року. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial