Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, свої вимоги мотивувавши тим, що 13 липня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. 12 січня 2016 року о 20 год. 05 хв. по вулиці Кірова в районі будинку № 14 у м. Шостка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Деу Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобіль «Деу Нексія» отримав механічні пошкодження. Власник пошкодженого транспортного засобу своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, після чого СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 14 174,59 грн. Позивач вважає, що особою, відповідальною за завдані збитки, у даному випадку є відповідач. Крім того, після скоєння ДТП [PERSON] залишив місце скоєння пригоди, не повідомивши про неї працівників поліції, в звязку з чим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП. Оскільки, згідно ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди, позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, місце і час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, але жодного разу в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань або заперечень суду не надав, тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного: 13 липня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до полісу АЕ № 4361474 забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER] строк дії до 13.07.2016 року, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. /а.с.4/. Із довідки ВДАІ з обслуговування м.Шостка та Шосткинського району про дорожньо-транспортну пригоду від 14.01.2016 № 5 вбачається, що 12 січня 2016 року о 20 год. 05 хв. по вулиці Кірова в районі будинку № 14 у м. Шостка сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Деу Ланос», реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобіль «Деу Нексія» отримав механічні пошкодження:деформацію переднього лівого крила, переднього бамперу, розбита ліва передня фара. /а.с. 5/. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 року, яка набрала законної сили 02.02.2016, [PERSON]Ю, визнано винним у порушенні ПДР України, а саме в тому, що він, керуючи транспортним засобом «Деу Ланос», реєстраційний номер [NUMBER], виконуючи обгін ближче ніж за 50 м перед нерегульованим пішохідним переходом допустив зіткнення з автомобілем «Деу Нексія», державний реєстраційний номер [NUMBER], який виконував поворот ліворуч, після чого залишив місце пригоди, не повідомиш поліцію. Згідно постанови [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. /а.с.6/. 18.01.2016 року власник транспортного засобу «Деу Нексія» державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування, спричиненого ДТП. (а.с. 7) За результатами огляду транспортного засобу, складеної ремонтної калькуляції та розрахунку суми матеріального збитку сума до відшкодування становить 14 174 грн 59 к. (а.с. 8-12), яка згідно платіжного доручення № 0016737 від 15 квітня 2016 року було перераховано ПрАТ «СК «Провідна» [PERSON] /а.с. 13/. 03 серпня 2016 року ТОВ «Віндексгруп» за дорученням ПрАТ «СК «Провідна» направило відповідачу досудову вимогу, в якій повідомило про наявність у нього регресної заборгованості перед ПрАТ «СК «Провідна» в розмірі 14174, 59 грн з пропозицією добровільно її компенсувати. /а.с.14/. Доказів того, що відповідач виконав цю вимогу суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п. в) пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхової виплати в порядку регресу, а тому такий позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved