Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

09.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Хом»як [PERSON] про звернення стягнення. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № DZV0G40000004896 від 11.04.2008 року відповідач 11.04.2008 року отримав кредит у розмірі 75750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2018 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.09.2014 року має заборгованість 63772.87 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і відповідач 11.04.2008 року уклали договір іпотеки № DZV0G40000004896. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 48.80 кв.м., житловою площею 25.30 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена ціна предмету іпотеки дорівнює 101000 грн., на підставі чого просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DZV0G40000004896 від 11.04.2008 року в розмірі 63772.87 грн.: звернути стягнення на квартиру загальною площею 48.80 кв.м., житловою площею 25.30 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем, з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Тітова, [ADDRESS], а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.51). Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, в звязку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду, на підставі Ухвали суду від 06 липня 2015 року. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DZV0G40000004896 від 11.04.2008 року відповідач 11.04.2008 року отримав кредит у розмірі 75750 грн. на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за логовором купівлі-продажу від 11.04.2008р., розташованої за адресою: [ADDRESS], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.04.2018 року. (а.с. 14-17). Згідно з п.2.3 договору Кредит надається шляхом зарахування Кредитором коштів на поточний рахунок позичальника № 29095051824075. В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобовязання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050, ст. 1045 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Проте відповідач не виконує належним чином умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків. Як убачається з розрахунку позивача, станом на 03.09.2014 року, відповідач має заборгованість перед позивачем, яка складається з наступного: - 42225.76 грн. заборгованість за кредитом; - 13651.70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2097.88 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: - 5797.53 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-10). В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів погашення відповідачем кредиту, сплати процентів за користування кредитом суду не надано. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і відповідач 11.04.2008 року уклали договір іпотеки № DZV0G40000004896. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 48.80 кв.м., житловою площею 25.30 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена ціна предмету іпотеки дорівнює 101000 грн. (а.с.22-24) Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. На підставі ст. 1050 ЦК України, позивач направив на адресу відповідача [PERSON] за № 30.1.0.0/2-4Н9 від 23.07.2014 р. з вимогою повернення суми кредиту в повному обсязі, нараховані проценти та штрафні санкції (а.с.11). Матеріалами справи підтверджений факт порушення відповідачем умов договору про іпотечний кредит щодо своєчасності повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, пені та штрафів у зв'язку із чим утворилася заборгованість. З вимогою погашення заборгованості 23.07.2014 р. звернувся позивач до відповідача, попередивши про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 11). Виходячи з викладеного, та враховуючи положення діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що позивач набув права звернення стягнення заборгованості на іпотечне майно, що належить відповідачу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят один) гривень 33 копійок.

Outcome: approved