Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

08.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради Одеської області про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання за нею права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], зазначений договір був зареєстрований на Одеській Товарній Біржі 06.05.1999 року за № 4375, але не посвідчений нотаріально, тому вона позивачка вимушена звернутися до суду з цім позовом. Позивач [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області [PERSON], який діє на підставі довіреності, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши усі матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст.81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом \~встановлено, \~що 06 травня 1999 року \~на \~Одеській Товарній біржі \~між [PERSON], якій діяв від свого імені та імені [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] був \~укладений договір \~купівлі - продажу квартири за № 23 в будинку 53, який розташований по вул.Траянвальській, в м.Болграді Одеської області, загальна площа квартири 55,3 кв.м. Під час укладання вищезазначеного договору були дотримані всі вимоги, пред'явлені до договору купівлі - продажу\~\~об'єкту нерухомості і сторони не оспорювалися будь-які пункти цього договору, сторонами також була обумовлена продажна вартість нерухомого майна. \~По \~всім пунктам \~договору \~сторонами \~була \~досягнута \~згода. Позивачем була сплачена [PERSON] обумовлена сума вартості об'єкту нерухомості.\~\~Таким чином, \~при укладанні вищезазначеного договору купівлі - продажу нерухомості, сторонами \~були \~дотримані всі вимоги \~пред'явлені до цього договору. Згідно \~ст. 657 \~ЦК \~України договір купівлі - продажу \~житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно \~до ст. 15 \~Закону \~України «Про \~товарну \~біржу» договори, зареєстровані \~на біржі, \~не \~підлягають \~нотаріальному \~посвідченню. Згідно ст. 19 Закону України «Про \~державну \~реєстрацію \~речових \~прав \~на \~нерухоме \~майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім інших договір купівлі - продажу нерухомого майна, договір купівлі - продажу, зареєстрований на \~біржі в установленому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням ст. 227 ЦК України, тобто не оформлення в нотаріальній конторі, а на товарній біржі, то позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі належним йому майном.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторонами було в повному обсязі виконано усі умови договору, а невизнання договору купівлі-продажу квартири позбавляє позивача вільно розпоряджатися належною їй квартирою, суд приходить до висновку щодо задоволення позову про визнання дійсним договору № 4375 \~купівлі - продажу нерухомого майна від\~06 травня 1999 року, зареєстрованого Одеською Товарною біржею. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved