Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

09 вересня 2015 року позивач звернулася з вказаним позовом, мотивуючи\~ тим, що він проживав як чоловік та дружна з відповідачем. За час сумісного проживання у них народилося двоє синів [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO]. У 2012 році відповідач покинула дітей та його, переїхала проживати за іншою адресою і до теперішнього часу дітей не навідує, не цікавиться їх фізичним, духовним розвитком, станом здоровя. На протязі трьох років, відповідачка участі у вихованні дітей не приймає, у звязку з чим, він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON],\~ батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, [PERSON] [PERSON], [INFO], та [PERSON] [PERSON], [INFO] (а.с.2-3). Позивач у судове засідання не зявився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримує, не заперечує проти її заочного розгляду.\~ Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду даної цивільної справи повідомлялася судом, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомила, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних доказів. Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду пояснення в яких зазначив, що просить справу розглядати за відсутністю їхнього представника та вважає позов обгрунтованим. Дослідив письмові докази по справі, дав їм\~оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2007 року народився [PERSON] [PERSON], а 23 березня 2010 року народився [PERSON], батьком яких є [PERSON], а матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4-5). Відповідно до характеристик (а.с.6-7), наданих КЗ ДНЗ (центр розвитку дитини) № 392 та КЗО «СЗШ № 98» ДМР, вбачається, що\~ [PERSON] відвідує ДНЗ (центр розвитку дитини) за час перебування дитини в навчальному закладі відношення батька [PERSON] до сина турботливе, доброзичливе, цікавиться питаннями виховання і розвитку дитини, а мати [PERSON] в ДНЗ не знають, за дитиною вона не приходить і в садочок її не приводить, не приймає участі у вихованні дитини. [PERSON] [PERSON] закінчив\~ 1 клас в УЗО «СЗШ №98» ДМР, за час його навчання в школі матір [PERSON] [PERSON], жодного разу не поцікавилася навчанням сина, до школи та зі школи його забирають тато або бабуся. [PERSON] за місцем проживання: [INFO], характеризується позитивно, про що свідчить характеристика №24 від 10.07.2015 року, надана директором КП «ЖГ Самарського району» ДМР (а.с.8). З акту від 28.07.2015 року вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON], проживають за адресою [INFO], без реєстрації разом з батьком [PERSON] та постійно перебувають на його утриманні, а мати дітей [PERSON] [PERSON], у 2012 році покинула дітей на батька і переїхала проживати за іншою адресою, до теперішнього часу дітей не навідує, не цікавиться їх духовним та матеріальним станом, вихованням дітей займається лише батько, який піклується про них, охайно одягає, водить до спортивних гуртків, займається з ними навчанням, купує необхідні речі для розвитку дітей (а.с.9). 28 серпня 2015 року Самарською районною у м. Дніпропетровську радою було надано висновок\~ №2-17/1552 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON],\~ відносно малолітніх дітей, [PERSON] [PERSON], [INFO], та [PERSON] [PERSON], [INFO],\~ у зв'язку з тим, що вона з дітьми не мешкає, веде аморальний, асоціальний спосіб життя, зловживає спритними напоями, не приймає будь-якої участі у вихованні дітей, не піклується про них, про їх фізичний та духовний розвиток, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться їх станом здоровя (а.с.10). Відповідно до п. 2 та 4 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України мати,\~ батько,\~ можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дітей та матеріально забезпечувати, піклуватися про їх фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти безумовного ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків відносно малолітніх дітей. Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Виходячи з засад розумності і справедливості при вирішенні судових спорів, закріплених у цивільному законодавстві України, ураховуючи виключно інтереси дітей, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача слід задовольнити. Таке вирішення цієї цивільної справи не позбавляє відповідача в майбутньому просити суд поновити її в батьківських правах. В порядку визначеному ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.\~

Outcome: approved