overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

08 червня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя та обов'язки, постійні сварки, шлюбні стосунки припинені з весни 2012 року, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому 03.10.2017 подав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, іпросив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, при цьому 03.10.2017 також подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. 07 грудня 2006 року сторони уклали шлюб (а. с. 4). У подружжя є неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили з весни 2012 року. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, отже за таких обставин шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

08 червня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 04 листопада 1989 року сторони зареєстрували шлюб у Палаці урочистих подій м. Донецька, актовий запис № 1732. Спільне життя у подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться та фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між позивачем та відповідачем. З огляду на зазначене вище позивач дійшов висновку про необхідність звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 1989 року сторони зареєстрували шлюб у Палаці урочистих подій м. Донецька, про що зроблено запис за № 1732, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО № 431734, видане 04 листопада 1989 року Палацом урочистих подій м. Донецька (а.с. 4). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2017 року [PERSON] та [PERSON] надано термін для примирення строком з 06 вересня 2017 року по 06 грудня 2017 року включно (а.с. 35). Однак, наданий судом строк для примирення позитивного результату щодо збереження сімї не дав. Спільне життя у подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться та фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між позивачем та відповідачем. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

08 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 10.07.1999 року, який зареєстрований Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану. Від даного шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Вказала, що за час, наданий судом на примирення, з відповідачем не примирилися. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. 26.06.2017 року подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 10.07.1999 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 10.07.1999 року, серія I-БВ № 39559, актовий запис № 97. Від шлюбу у подружжя є двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 182212 та малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 179064. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06 2017 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач вважає, що збереження сімї є неможливим. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

08 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2006 року, актовий запис № 11, від спільного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. З червня 2017 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з постійними сварками, через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, тощо. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати їх шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила після розірвання шлюбу залишити за нею право іменуватись шлюбним прізвищем (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення у пресі «Урядовий кур*єр» (а.с. 28) в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України.З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 20 січня 2006 року зареєстрували шлюб (а.с. 7), від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8), який проживає з позивачкою. З червня 2017 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, тощо. Спору про спільне майно між сторонами не встановлено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

08 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 14 квітня 1992 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що міським ЗАГС м. Очаків Миколаївської області був здійснений відповідний актовий запис № 47. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо на протязі двадцяти п'яти років, спільного господарства та бюджету не ведуть. Спільних дітей не мають. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила присвоїти їй дошлюбне прізвище - Прошина. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації його проживання, у зв'язку з чим та за згодою позивачки, суд допустив заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб ІІ-ФП № 309032, виданого відділом запису актів громадського стану м. Очаків, сторони зареєстрували шлюб 14 квітня 1992 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №47. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Прошиної» на «Сатановську» (а.с.6). Сторони дітей не мають. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо тривалий час, спільного господарства та бюджету не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

08 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 19 серпня 2006 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що Шевченківською сільською радою Вітовського району Миколаївської області був здійснений відповідний актовий запис № 9. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо з січня 2017 року, спільного господарства та бюджету не ведуть. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу Величко. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 15), у зв'язку з чим та за згодою позивачки, суд допустив заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП № 016674, виданого Шевченківською сільською радою Вітовського району Миколаївської області 19 серпня 2006 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №9. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Кушнірук» на «Величко» (а.с.7). Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 134697 (а.с. 8). Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 13.04.2017 року № 0850 дитина проживають разом із позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с. 9). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо тривалий час, спільного господарства та бюджету не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

08 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 25 листопада 2011 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був здійснений відповідний актовий запис № 667. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо з квітня 2012 року, спільного господарства та бюджету не ведуть. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу Шевчук. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 14), у зв'язку з чим та за згодою позивачки, суд допустив заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб 1-ФП № 078192, виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 10 січня 2014 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №667. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Мікулич» на «Шевчук» (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП № 158716 (а.с. 8). Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 08.06.2017 року № 833 дитина проживають разом із позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с. 13). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо тривалий час, спільного господарства та бюджету не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

08 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 29 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 291 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них 24 лютого 2015 року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Матеріалами справи встановлено, що сторони 29 листопада 2014 року уклали шлюб (арк.с.5). Від шлюбу у них 24 лютого 2015 року народився син [PERSON] (арк.с.6). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

08 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, відповідний актовий запис № 102. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04.11.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, відповідний актовий запис № 102, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 039355, виданого 04.11.2008 (а.с. 4). Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнає. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права. Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved