Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

08.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагенства України у Дніпропетровській області, третя особа: Верхньодніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання права на отримання земельних ділянок у оренду та зобов'язання укласти договори оренди землі. Позовні вимоги мотивовані тим, що23 травня 2012 року розпорядженнями №№ Р-245 та Р-246 голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її [PERSON] для ведення фермерського господарства. Так, згідно з розпорядженням № Р-245 йому було надано в оренду на 49 років земельні ділянки загальною площею72,8456 га ріллі, що складається з трьох окремих ділянок площею 31,7122 га, 7,6957 га та 33,4377 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Верхівцевської міської ради з орендною платою 3 % нормативної грошової оцінки. Згідно з розпорядженням № Р-246 йому було надано в оренду терміном на 49 років земельну ділянку загальною площею 6,4672 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Малоолександрівської сільської ради з орендною платою у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки. Таким чином у нього виникло право на отримання вказаних вище земельних ділянок в оренду на вказаних вище умовах, яке повинно бути оформлено у вигляді відповідних договорів оренди землі. Він звернувся до відповідача з пропозиціями укласти договори оренди землі відповідно до вказаних вище розпоряджень. Але, листами № 10873/13-35 від 15.11.2013 р. та № 10989/13-35 від 18.11.2013 року йому було відмовлено у цьому, на підставі чого просить визнати за ним право відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-245 від 23 травня 2012 року на отримання в оренду терміном на 49 років щодо земельних ділянок загальною площею 72,8456 га рілі, що складаєгься з трьох окремих ділянок, площею 31,7122 га, 7,6957 га та 33,4377 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Верхівцевської міської ради з орендною платою 3 % нормативної грошової оцінки; визнати за ним право відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-246 від 23 травня 2012 року на отримання в оренду терміном на 49 років щодо земельної ділянки загальною площею 6,4672 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Малоолександрівської сільської ради з орендною платою у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки; зобов'язати Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області укласти з ним договір оренди землі відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-245 від 23 травня 2012 року терміном на 49 років щодо земельних ділянок, загальною площею72,8456 га ріллі, що складається з трьох окремих ділянок площею 31,7122 га, 7,6957 га та 33,4377 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Верхівцевської міської ради з орендною платою 3 % нормативної грошової оцінки; зобов'язати Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області укласти з ним договір оренди землі відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-246 від 23 травня 2012 року терміном на 49 років щодо земельної ділянки загальною площею 6,4672 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Малоолександрівської сільської ради з орендною платою у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки. Заявою від 12.03.2014р. представник позивача доповнив позовні вимоги та просив визнати право [PERSON] відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-245 від 23 травня 2012 року на отримання в оренду терміном на 49 років щодо земельних ділянок загальною площею72,8456 га ріллі, що складається з трьох окремих ділянок площею 31,7122 га, 7,6957 га та 33,4377 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Верхівцевської міської ради з орендною платою 3 % нормативної грошової оцінки; визнати право [PERSON] відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-246 від 23 травня 2012 року на отримання в оренду терміном на 49 років щодо земельної ділянки загальною площею 6,4672 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Малоолександрівської сільської ради з орендною платою у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки; зобов'язати Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області укласти з [PERSON] договір оренди землі відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-245 від 23 травня 2012 року терміном на 49 років щодо земельних ділянок загальною площею72,8456 га ріллі, що складається з трьох окремих ділянок площею 31,7122 га, 7,6957 га та 33,4377 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Верхівцевської міської ради з орендною платою 3 % нормативної грошової оцінки (з викладенням змісту договору); зобов'язати Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області укласти з [PERSON] договір оренди землі відповідно до розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-246 від 23 травня 2012 року терміном на 49 років щодо земельної ділянки загальною площею 6,4672 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Малоолександрівської сільської ради з орендною платою у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки (з викладенням змісту договору) (а.с. 85-93). В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити за підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання, позовні вимоги, з урахуванням змін, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити за підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити позивачеві в задоволенні позову. Зазначав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має бути розглянута в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Надав суду письмові заперечення проти позову в яких вказував, що Рішення про передачу позивачеві в оренду спірні земельні ділянки приймалося Верхньодніпровської райдержадміністрацією, тому вона і повинна укладати договір оренди земельної ділянки (а.с. 113-114). Третя особа - Верхньодніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, в судове засідання з'явилася, просила вирішити справу на розсуд суду. Надала письмові пояснення в яких зазначала, що дійсно у 2012 році Головою Верхньодніпровської райдержадміністрації прийняти розпорядження про передачу позивачеві в оренду спірні земельні ділянки. Зазначені розпорядження прийняти у межах повноважень, передбачених законодавством, що діяло на час прийняття Розпорядження, тому є законним та має бути виконаним. Починаючи з 01.01.2013 року райдержадміністрація вже не має повноважень щодо укладання договорів оренди, відповідно договір оренди з позивачем повинний укласти орган, який має таки повноваження на день укладання договору, тобто Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 травня 2012 року розпорядженням № Р-245 голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її громадянину [PERSON] для ведення фермерського господарства. Відповідно до п.2 Розпорядження № Р-245 надано земельні ділянки в оренду терміном на 49 років [PERSON] загальною площею72,8456 га ріллі, що складається з трьох окремих ділянок площею 31,7122 га, 7,6957 га та 33,4377 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Верхівцевської міської ради з орендною платою 3 % нормативної грошової оцінки (а.с. 34) Згідно з Розпорядженням голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-246 від 23.05.2012р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду громадянину [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Малоолександрівської сільської ради. Зазначеним розпорядженням надано земельну ділянку в оренду терміном на 49 років [PERSON] загальною площею 6,4672 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель державного запасу за межами населених пунктів на території Малоолександрівської сільської ради з орендною платою у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки (а.с.64). Позивач звернувся до відповідача з заявами про укладання договорів оренди земельних ділянок, проте Листами від 15.11.2013р. за №10873/13-35 та 18.11.2013р. за №10989/13-35 Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області відмовило позивачеві в укладанні договорів оренди на вищезазначені земельні ділянки, посилаючись на те, що орендодавцем є Верхньодніпровська районна державна адміністрація (а.с. 67-68). Відповідно до п. 12 Розділу X - Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції що діяла на час прийняття головою Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Розпоряджень № Р-245 та № Р-246), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Таким чином, прийняття Розпоряджень № Р-245 та № Р-246 від 23.05.2012р. здійснено в межах повноважень, передбачених законодавством, що діяло на час прийняття таких розпоряджень, тому вони є правомірними. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012р. за N 5245-VI, який набрав чинності з 01.01.2013року, виключено п. 12 Розділу X - Перехідних положень Земельного кодексу України, та статтею 122 ЗК викладена в іншої редакції відповідно до якої районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким чином, починаючи з 01.01.2013 року повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності передані від районих державних адміністрацій Центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, яким є Головне управління держземагенства у Дніпропетровській області - відповідач по справі. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.ст. 1, 4 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. За статтею 35 Закону України «Про оренду землі», спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що рішення про передачу земельних ділянок позивачеві прийнято Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області в порядку та межах повноважень, передбачених законодавством, діючим на час прийняття такого рішення, та починаючи з 01.01.2013 року повноваження щодо передачі в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності передані Центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, то суд приходить до висновку що договір оренди спірних ділянок має бути укладеним з відповідачем, який виступає орендодавцем, відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Аналогічна позиція викладена у Методичних рекомендаціях Державного агентства земельних ресурсів України (рекомендовано Наказом ДАЗ від 28.02.2013 року за №72), відповідно до яких, у разі якщо рішення про надання у оренду земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності прийняті органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування до 01 січня 2013 року, але відповідні договори оренди не були укладені, їх укладання рекомендується приймати відповідними територіальними органами Держземагенства. Суд не приймає до уваги ствердження представника відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно зі ст.. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму. Як убачається із матеріалів справи спір стесується укладання договорів оренди земельних ділянок, які є цивільно-правовими договорами та не відносяться публічно-правових відносин, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved