overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

09.07.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини-[PERSON], 2003 року народження в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач та представник відповідача [PERSON] позов визнали частково на суму 400 грн. на місяць. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, який належного матеріального утримання сину не надає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; поясненнями сторін. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема судом враховано, що відповідач є працездатним, але відомості про його регулярний дохід та його розмір в матеріалах справи відсутні, відповідно до направлення Хмельницького міського центру зайнятості на професійне навчання, у відповідача є статус безробітнього. Разом з тим, [PERSON] не доведено факту утримання повнолітніх дітей від попереднього шлюбу та не представлено належних доказів того, що йому за станом здоров'я протипоказана будь-яка робота. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

09.07.2013 року [PERSON] отримала в ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» кредит в розмірі 10 526,32 грн. при умові сплати відсотків 48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В вересні 2014 року представник ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 14 676,55 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи вважається такою, що повідомлена належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору № 002-Z/019945 від 09.07.2013 року не провела і заборгованість, станом на 11.08.2014 року складає: 14 676,55 грн., з них 10 422,81 грн. заборгованість за кредитом, 2 828,61 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 425,13 грн. пеня за несвоєчасну сплату платежів. Дані факти підтверджуються: заявою на відкриття картрахунку від 09.07.2013 року; кредитним договором № 002-Z/019945 від 09.07.2013 року; договором про відкриття відновлювальної лінії № 027-074923/13-00938-вкл-к від 09.07.2013 року; заявою про встановлення ліміту від 09.07.2013 року; копією паспорту позичальника; розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів та штрафів. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

09.07.2013 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № 95079-CRED від 18.10.2007 року відповідач отримав кредит в сумі 3000 доларів США на строк до 14.10.2009 року зі сплатою 26 % на рік на суму залишку заборгованості, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, відповідач не виконав обов`язки, передбачені кредитним договором, заборгованість по кредитному договору №95079-CRED від 18.10.2007 року станом на 20.05.2013 року склала в сумі 3742,31 долара США, що за ставкою НБУ на 20.05.2013 року становить 7,99 грн. за 1 долар США, що в еквіваленті становить 29901,09 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 1221,79 доларів США, що за ставкою НБУ на 20.05.2013 року становить 7,99 грн. за 1 долар США, що в еквіваленті становить 9762,10 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 2312,52 долара США, що за ставкою НБУ на 20.05.2013 року становить 7,99 грн. за 1 долар США, що в еквіваленті становить 18477,03 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 31,29 долара США, що за ставкою НБУ на 20.05.2013 року становить 7,99 грн. за 1 долар США, що в еквіваленті становить 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 176,72 долара США, що за ставкою НБУ на 20.05.2013 року становить 7,99 грн. за 1 долар США, що в еквіваленті становить 1411,99 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору №95079-CRED від 18.10.2007 року станом на 20.05.2013 року в сумі 3742,31 долара США, що за ставкою НБУ на 20.05.2013 року становить 7,99 грн. за 1 долар США, що в еквіваленті становить 29901,09 грн., а також судові витрати. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

09.07.2013 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № ZPXRRX05590269 від 13.03.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 7135,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 01.04.2013 року склала в сумі 54661,68 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 7135,20 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 944,47 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 3596,04 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань в сумі 39906,84 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 2579,13 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 54661,68 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 546,62 грн. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

09.07.2013 року позивач звернулася в суд із позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей , вказавши, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, але стосунки припинені в січні 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] . Діти мешкають з позивачем. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання . Просить суд стягнути на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення ними повноліття . Сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися. Позивач надала до суду відповідну заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити її вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітепй. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи попереджався належним чином , про причини неявки в судове засідання не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги належить задовольнити із наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб від 30.11.2011 року , виданого Міським відділом РАЦС Горлівського МУЮ Донецького обласного управління юстиції , сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 1159 ( арк.. спр. 5) . Відповідач [PERSON] - є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,8). Відповідно до довідки про склад сім`ї ( арк.. спр. 7) , діти мешкають разом з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, але не робить цього без поважних на то причин. За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані і належать задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно ст. 88 ЦПК України На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

09.07.2014 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на прожиття та на утримання матері, договір про надання утримання сторони не уклали, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача на її утримання у розмірі 1/4 частини із заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України (далі -СК України) повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Таким чином, зазначеними нормою встановлено обов'язок дітей утримувати батьків. Відповідач зазначені обов'язки по утриманню непрацездатної матері не виконує у добровільному та договірному порядку, тому аліменти необхідно стягнути. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

09.07.2014 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця до досягнення нею повноліття та на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Заявою від 23.07.2014 позивач уточнила свої вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 550,00 грн. щомісяця та на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Також в заяві позивач просила розглянути справу без її участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує частково, а саме у зв'язку із важким матеріальним становищем він просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 400,00 грн., а у задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання дружини просить відмовити. Судом встановлено наступне. Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 06.07.2013 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані у рівному ступені утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового розміру для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього кодексу, тобто у випадку при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, суд приходить до висновку, що позов законний та підлягає задоволенню. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

09.07.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї сестри [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] бабки [PERSON]. В обґрунтування вказує, що є спадкоємцем за законом після смерті бабки, як і його сестра, спадщина відкрилася на ? частину квартири по [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріуса отримав відмову, оскільки пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Зазначений строк пропустив з поважних причин. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] надала листа про згоду з позовом та розгляд справи в відсутності представника. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наявність родинних відносин, смерть спадкодавця, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України згідно норм якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення поважності причин пропуску строку, та в разі згоди вважає можливим визначити позивачу додатковий двохмісячний строк, достатній для подачі зави про прийняття спадщини після померлого спадкодавця. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

09.07.2014 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двох місяців вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, разом не живуть, миритися категорично не бажає; малолітня дитина проживатиме з нею, спірного майна не мають. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, хоча належно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв. З урахуванням наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останніх двох місяців вони подружніх стосунків не підтримують, позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, малолітня дитина проживатиме з нею, спірного майна не мають; відповідач в судові засідання 24.07.2014 р. та 01.08.2014 р. не з`явився, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надав, клопотань про надання строку для примирення з позивачкою та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, подружніх стосунків протягом останніх двох місяців не підтримують та разом не живуть, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

09.07.2014 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двох місяців вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, разом не живуть, миритися категорично не бажає; малолітня дитина проживатиме з нею, спірного майна не мають. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, хоча належно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв. З урахуванням наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останніх двох місяців вони подружніх стосунків не підтримують, позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, неповнолітня дитина проживатиме з нею, спірного майна не мають; відповідач в судові засідання 25.07.2014 р. та 01.08.2014 р. не з`явився, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надав, клопотань про надання строку для примирення з позивачкою та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, подружніх стосунків протягом останніх двох місяців не підтримують та разом не живуть, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

09.07. 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення із [PERSON] на його користь 4000 грн., зазначивши, [PERSON] вказані кошти повинна сплатити йому як заборгованість по виплаті орендної плати по договору оренди належної йому частини житлового будинку в [ADDRESS], яку вона використовувала для торгівельної діяльності. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги. Ухвалою суду від 23 липня 2014 року до участі в справі як співвідповідач була залучена [PERSON]. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали, пояснивши що ніякої заборгованості по орендній платі перед [PERSON] [PERSON] не має, так як перед звільненням приміщення в кінці червня на початку липня 2014 року позивач не мав будь-яких претензій та в рахунок залишку заборгованості відповідач залишила позивачеві раніше куплену у нього морозильну камеру, на що позивач погодився повністю. Співвідповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення їй повістки, в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, а тому суд ухвалює рішення за наявними доказами. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16.03.2014 року між [PERSON] - орендодавцем, [PERSON] і [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна - частини житлового будинку з господарськими побудовами по [ADDRESS]( а.с. 5-8). Згідно вказаного договору встановлена орендна плата 500 грн. на місяць та комунальні платежі, пов'язані з використанням майна. Оскільки позивачем не надано будь-якого письмового підтвердження наявності заборгованості орендної плати в зазначеному у позові розмірі, в судовому засіданні ним був визнаний той факт, що дійсно орендар [PERSON] залишила в рахунок орендної плати раніше куплену в нього морозильну камеру на що він на той час погоджувався, а тепер передумав, тому в задоволенні його позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed