Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

08 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить про встановлення факту неправильності внесення даних до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4823381000:06:000:0363 в частині неправильності зазначення форми власності та виду використання сільськогосподарських угідь. Просить про визнання незаконним та скасування розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації №350-р від14.07.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду» в частині передачі в оренду земельної ділянки за кадастровим номером 4823381000 :06: 000 :0363. Просить скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки (за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363) шляхом скасування запису у Поземельній книзі у Державному земельному кадастрі. Просить визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора № РВ-480027814207 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 01.08.2017 року. Просить зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області вчинити реєстраційні дії, спрямовані на реєстрацію земельної ділянки згідно із заявою [PERSON] . Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, позивач посилається на порушення його прав з набуття у власність земельної ділянки, зокрема виділення земельної частки (паю) на місцевості, як власника сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 8,44 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності ВАТ «Восток» с.Зелений Гай Вітовського району Миколаївської області, яке набуте ним на підставі договору дарування, укладеного із попереднім власником сертифікату - [PERSON] . В процесі реалізації права на виділення в натурі та оформлення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкретну земельну ділянку, яка залишилась із невитребуваних земель, що перебували у колективній власності ВАТ «Восток», позивачем було замовлено та державним підприємством «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки площею 6,1 га, при цьому були використані матеріали технічної документації із землеустрою при паюванні земель ВАТ «Восток». Натомість позивачу було відмовлено державним кадастровим реєстратором Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у здійснені реєстрації сформованої на його замовлення земельної ділянки у зв`язку з її перетином на 44,1111% із земельною ділянкою, що зареєстрована за заявою громадянки [PERSON] . Позивач зазначає, що ділянка, на яку він претендує, безпідставно була віднесена та помилково зареєстрована як державна, що в подальшому перешкоджає йому в реалізації його права на виділення земельної частки (паю) в натурі. Зокрема вказує, що дана земельна ділянка (площею 5,9210 га) відноситься до невитребуваних земель колективної власності ВАТ «Восток», а тому мала бути віднесена до земель комунальної власності та, за його заявою, вирішене питання, про оформлення ним свого права на виділення земельної частик (пай) на місцевості. Натомість, на підставі заяви [PERSON] , Жовтневою РДА розпорядженням від 08.12.2010 року №752-р було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Під час виготовлення проекту землеустрою на замовлення [PERSON] , земельна ділянку площею 5,9210 га, на яку претендує [PERSON] , безпідставно була віднесена Зеленогайською сільською радою до земель державної власності сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби. 14.07.2011 р. Жовтневою РДА прийняте рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] в оренду земельної ділянки загальною площею 81,6282 га, яка складається з окремих земельних ділянок, до якої також увійшла спірна земельна ділянка. 04.08.2014 року [PERSON] звернулася із заявою про здійснення державної реєстрації земельної ділянки. Інформація про реєстрацію речового права відсутня, тобто [PERSON] не було реалізовано право на оформлення договору оренди щодо спірної земельної ділянки. Натомість наявні в ДЗК відомості про реєстрацію сформованої на замовлення [PERSON] спірної земельної ділянки, та з якою мається перетин сформованої на замовлення [PERSON] земельної ділянки, перешкоджає останньому в реалізації його права на виділення земельної частки (пай) в натурі. Згідно письмово відзиву Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - Управління) на позовну заяву, Управління, позовних вимог [PERSON] не визнало (а.с. 203). Так, Управління зазначає, що підставою реєстрації земельної ділянки була заява [PERSON] , якій розпорядженням Жовтневої РДА від 08.12.2010 року №752-р надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби. Така документація була розроблена ПП Садівським Р.О., та саме розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Стосовно вимог про визнання неправильним внесених даних до ДЗК та скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки, то вказує, що земельна ділянка вже сформована з присвоєнням їй кадастрового номеру, та підстави скасування визначені ч.10 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» визначає вичерпний перелік підстав для скасування такої реєстрації, зокрема: у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. При цьому ухвалення судом такого рішення допускається виключно з одночасним припиненням усіх речових прав, зареєстрованих щодо земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації та припинення таких прав. Стосовно нездійснення реєстрації протягом одного року речових прав щодо земельної ділянки, то чинним законодавством не визначено механізму встановлення вини заявника у нездійсненні державної реєстрації речового права. Посилається на те, що повноваження щодо внесення відомостей до ДЗК (відмова в цьому) відповідно до ст.9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» має державний кадастровий реєстратор центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється. Тому вимога про визнання протиправною та скасування рішення про відмову у внесенні відомостей до ДЗК та зобов`язання Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеакадастру у Миколаївській області внести до ДЗК та здійснити реєстрацію земельної ділянки за заявою [PERSON] не підлягають задоволенню, адже є виключною компетенцією Державного кадастрового реєстратора. Вітовська РДА у своєму відзиві на позовну заяву також позовні вимоги [PERSON] не визнана (а.с. 213). Зазначає, що такі способи захисту як «встановлення факту неправильності внесення даних до ДЗК», а також «Скасувати реєстрацію земельної ділянки», та «визнати протиправним, скасувати рішення про відмову внести відомості до ДЗК» не є логічним, оскільки не доведено в самій позовній заяві в чому саме полягає протиправність дій державного реєстратора, який здійснив внесення відомостей до реєстру відповідно до розпорядчого акту, не зазначено які норми Закону порушено державним реєстратором. Стосовно вимоги, яка стосується безпосереднього даного відповідача, зокрема: визнання незаконним та скасування розпорядження голови Жовтневої РДА від 14.07.2011 р. №350-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду» в частині передачі в оренду земельної ділянки, то вказує, що [PERSON] свого права на оренду спірної земельної ділянки не реалізувала. Договору оренди укладено не було, за такого, вказане рішення, без його фактичної реалізації, не порушує прав позивача. Визнати таким, що є недійсним, або втратило чинність оскаржуване розпорядження у Жовтневої РДА, а згодом Вітовської РДА не було і немає. Зазначає, що логічним способом захисту приватного права позивача є скасування пунктів 2,4,5 розпорядження голови Жовтневої РДА від 14.07.2011 року №350-р, як результат, за умови задоволення вимоги про скасування реєстраційної дії. Інші учасники справи своїм правом на подання заяв по суті справи (ст.174 ЦПК України) не скористалися. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вітовська РДА подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 253). Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - Управління) 20.02.2020 року подав відзив на позовну заяву (а.с. 203), однак свого представника до суду не направив. 12.05.2020 р. Надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник відповідача - Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Струтинський М.І. проти задоволення позову заперечував. В судовому засіданні пояснив, що він визнає право позивача на отримання земельної ділянки, однак земля, на яку він претендує належить до пасовища, а не до земель за видом використання - для сільськогосподарського виробництва, тому вважає його вимоги безпідставними. Вказує, що [PERSON] є власником 49 га земельної ділянки, та претендує на заявлену ним земельну ділянку, саме через те, що вона прилягає до земель, які перебувають у його власності. Зазначає, що сільська рада має землі запасу, проте стосовно виділення земельної ділянки із земель запасу [PERSON] до сільської ради не звертався. Державний кадастровий реєстратор Відділу у Вітовському районі до суду не прибув, при цьому Відділ у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області своїм листом від 29.01.2020 року повідомив, що не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом вказаного Управління (а.с. 181). Третя особа [PERSON] до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належно (а.с. 212). Треті особи: приватний підприємець [PERSON] , державне підприємство «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до суду не прибули, про причину неявки не повідомили (а.с. 178, 179), пояснень з приводу заявленого позову не надіслали. Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, з урахуванням вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, судом здійснено розгляд справи за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання, не подали заяв про його відкладення. Зі змісту досліджених письмових доказів суд встановив наступне. Відповідно до копії договору дарування права на земельну частку (пай) від 17 квітня 2000 року [PERSON] подарувала [PERSON] , а останній прийняв у дар право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії МК №0209484 , виданим Жовтневою райдержадміністрацією 09 лютого 2000 року (а.с. 22, 37-38). За вказаного, позивач набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Восток» та відповідно до ст.5 Земельного кодексу України в редакції чинній на час набуття у власність такого права, так і відповідно до п.16 та п.17 Перехідних положень ЗК України ( в чинній редакції), має право на виділення своєї земельної частки (паю) на місцевості. В 2014 році [PERSON] прийняв заходи до реалізації свого права з виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості), при цьому виготовив викопіювання конкретної бажаної земельної ділянки. На його звернення в 2014 році до Відділу Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області, останній своїм листом від 22.02.2014 року за вихідним №5379/01-16 повідомив, що на запит відділу Зеленогайською сільською радою повідомлено, що земельна ділянка, яка відображена на доданому до заяви [PERSON] викопіюванні, що має орієнтовну площе 6,1 га у зв`язку з тим, що при розподілі земель на паї була не витребувана, то переведена до земель запасу згідно державної статистичної звітності. Розпорядженням Жовтневої РДА від 08.12.2010 року №752-р надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації що посвідчує право оренди земельної ділянки, а тому запропоновано звернутися до Зеленогайської сільської ради з метою з`ясування наявності вільних земельних ділянок, які належали ВАТ «Восток», для реалізації свого права на виділення земельної частки (паю) в натурі (а.с. 74). [PERSON] з такою рекомендацією не погодився та 01.12.2014 року звернувся до Жовтневої РДА із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки і виділення її в натурі на місцевості. До заяви [PERSON] було додано також викопіювання з проекту організації земельних ділянок в межах території Земеленогайської сільської ради та викопіювання з публічної карти земельної ділянки бажаної ним для виділення в натурі. 27.01.2015 року Жовтневою РДА відмовлено [PERSON] у наданні такого дозволу через перетин бажаної ним земельної ділянки із земельною ділянкою, реєстрація якої проведена за заявою громадянки [PERSON] . Через таку відмову [PERSON] було подано позов до Миколаївського окружного адміністративного суду. Зі змісту постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року, яким зобов`язано Жовтневу районну державну адміністрацію Миколаївської області надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою за зверненням [PERSON] від 01.12.2014 року, слідує, що належність заявленої [PERSON] земельної ділянки до невитребуваних земель ВАТ «Восток» судом не встановлювалась. Судом, з посиланням на положення ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних частко (паїв»), зауважено, що у разі доведеності того, що спірна земельна ділянка відноситься до невитребуваних земель ВАТ «Восток», позивач має на неї переважне право, оскільки набув його відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 27-30). Відповідно до копії технічної документації, розробленої ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо встановлення меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) громадянина [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, то при складанні даної документації були використані матеріали «Проекту землеустрою щодо організації земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Зеленогайської сільської ради», що зберігається в архіві даного підприємства (а.с. 31 - 63). За даною технічною документацією була сформована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, на яку претендує позивач в межах реалізації свого права як власника сертифікату на право на земельну частку (пай) на виділення цього паю на місцевості (в натурі). Відповідно до технічної документації, сформована земельна ділянка має площу 5,4722 га, визначено її точки координат. За характеристикою - земельна ділянка є ріллею богарною. У технічній документації наявне архівне викопіювання з публічної кадастрової карти, що використані з Проекту землеустрою щодо організації земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Зеленогайської сільської ради, погоджене сільським головою Зеленогайської сільської ради, начальником Жовтневого районного відділу земельних ресурсів (а.с. 41-44). Згідно з класифікацією видів земельних угідь, земельна ділянка віднесена до ріллі. Відповідно до п.107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування. Так, після виготовлення технічної документації щодо земельної ділянки, позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора для реєстрації цієї ділянки в ДЗК та присвоєння їй кадастрового номеру, лише після чого є можливим подальші дії з реалізації позивачем свого права на виділення земельної частки (паю) на місцевості. Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 01.08.2017 року, яким [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо сформованої земельної ділянки у зв`язку з її перетином на 43,1111% із земельною ділянкою за кадастровим номером 4823381000 :06 :000 :0363. Окрім того, підставою відмови є зауваження щодо валідності електронного документу (а.с. 23). Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про речове право на земельну ділянку за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363 не зареєстровані (а.с. 25). Відповідно до даних Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, станом на 25.05.2019 року, відповідно до інформації Державного земельного кадастру, вказана земельна ділянка має цільове призначення для сінокосіння та випасання худоби, форма власності - державна, площа земельної ділянки 5,921 га, місце розташування: Миколаївська область Жовтневий (нині Вітовський) район, Зеленогайська сільська рада (а.с. 26). Вказана земельна ділянка, сформована ПП [PERSON] на замовлення громадянки [PERSON] відповідно до проекту щодо відведення земельних ділянок в довгострокову оренду на 49 років (а.с. 89). Дозвіл на замовлення та розроблення даного проекту землеустрою надано [PERSON] як представнику 130 фізичних осіб, розпорядженням Жовтневої РДА від 08.12.2010 року за №752-р (а.с. 97). Відповідно до даного проекту, було сформовано 15 земельних ділянок, серед них і спірна. Відповідно до вказаного проекту, форма власності на землю зазначена як державна. Підстави, з яких визначена форма власності не наведені. Реєстрація вказаної земельної ділянка за даним проектом є первинною. На неодноразові звернення адвокатських об`єднань в інтересах [PERSON] , Відділом у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в квітні та травні 2018 року (а.с. 64-67), а також Держгеокадастром в травні 2018 року (а.с. 68), повідомлено про проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки (кадастровий номер 4823381000:06:000:0363) за заявою [PERSON] на підставі проекту землеустрою від 09.12.2013 року, виготовленого ПП Садівським Р.М . Речове право останньої щодо цього майна не зареєстроване, однак підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки немає, так як відсутні дані стосовно вини заявника щодо нездійснення державної реєстрації речового права на вказану земельну ділянку. З листа Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 06.09.2019 року № 686/109-19 та аналогічного листа Головного управління Держагеокадастру у Миколаївській області від 06.09.2019 року вих.№29-14-0.2-6031/2-19 слідує, що спірна земельна ділянка знаходиться на території Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області і обліковується як землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби. Вона зареєстрована 04.08.2014 року за заявою фізичної особи, а не перенесена з Державного реєстру земель. Цільове призначення земельної ділянки визначено у процесі реєстрації. Дані про цільове призначення вказаної земельної ділянки до її реєстрації відсутні. Управління вказує про відсутність даних віднесення вказаної земельної ділянки до невитребуваних паїв, при цьому зазначає, що згідно наявної архівної копії Державного акту на право колективної власності на землю серії І-МК №000137 , виданого відкритому акціонерному товариству «Восток» на земельну ділянку площею 4616,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 12.10.1999 року за №22, вказана земельна ділянка (за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363) входила до земель колективної власності (а.с. 151-153). З архівної схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) з Технічної документації ВАТ «Восток», що погоджена у 2000 році головою ВАТ «Восток», головою сільської ради Бойчук Р.М. та начальником Жовтневого районного відділу земельних ресурсів Шкрабак Г .І ., вбачається опис меж земель ВАТ «Восток». Також визначено схематичні позначення земель, що підлягали паюванню, в тому числі без обмежень часу; почергово» визначені позначення земель, які не підлягали приватизації та земель пасовища, що мали бути виключені з земель, які підлягали паюванню (а.с. 78). Тобто, з даної архівної схеми (а.с. 78) слідує, що вище вказаним Державним актом (зокрема І-МК №000137 ) посвідчувалося право колективної власності ВАТ «Восток» на земельну ділянку, яка включала в себе в тому числі земельні ділянки, які не підлягали приватизації (землі загального користування) та землі пасовища, що також не включались до паювання. Зі змісту вище вказаних відповідей Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 06.09.2019 року № 686/109-19 та листа Головного управління Держагеокадастру у Миколаївській області від 06.09.2019 року вих.№29-14-0.2-6031/2-19 слідує, що спірна земельна ділянка знаходиться на території Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області і обліковується як землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби. У цих же листах зазначається про те, що спірна земельна ділянка (за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363) входила до земель колективної власності, які, в тому числі включали в себе землі пасовища. В той же час будь-які докази які б свідчили, що сформована на замовлення позивача [PERSON] відповідно до технічної документації, виготовленої ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» земельна ділянка відноситься саме до невитребуваних паїв, суду не надані. Так, суду надані копії двох рівносильних технічних документацій, що виготовлено на земельні ділянки, які перетинаються між собою, одної, виготовленої ПП «Садівський» на замовлення громадянки [PERSON] за кадастровим номером 4823381000 :06:000: 0363 , та другої, виготовленої ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення [PERSON] . Зі змісту вказаних технічних документацій сформовані земельні ділянки різняться за видом використання та маються протилежні дані щодо власника даних земель. На підставу своїх вимог [PERSON] вказує про невірність даних технічної документації, виготовленої ПП «Садівський» щодо належності спірної ділянки (за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363) до земель за видом використання - для сінокосіння та випасання худоби, у зв`язку з чим, як вважає позивач, її помилково віднесено до земель державної власності та що нині перешкоджає йому в реалізації його права на отримання земельної ділянки (частки паю) . Відповідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи як кожний доказ окремо так і їх сукупність, суд позбавлений можливості встановити належність сформованої на замовлення [PERSON] земельної ділянки саме до невитребуваних паїв ВАТ «Восток». Доводи наведені на неправильність даних у технічній документації, сформованій ПП «Садівський» базуються на листах органів державної влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, при цьому, у вказаних листах мається лише посилання про належність сформованої земельної ділянки до земель колективної власності ВАТ «Восток», однак відсутні відомості про її належність до невитребуваних паїв. Також на підтвердження своїх доводів позивач наводить співставлення та співпадання даних з архівного викопіювання з публічної картки (а.с. 78) та даних вище вказаних технічних документацій щодо спірної земельної ділянки (за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363) та земельної ділянки, сформованої на замовлення [PERSON] . В той же час, суд не є спеціалістом із питання технічної розробки землевпорядної документації чи спеціалістом по роботі з картами. Тому не перебирає на себе повноважень експерта. Позивач та його представник про призначення землевпорядної експертизи клопотань не заявляли. Під час підготовчого провадження судом з`ясовувалось питання щодо необхідності призначення експертизи у справі, на що представником позивача зазначено про відсутність з її боку клопотань щодо цього. За наведеного вище, суд позбавлений можливості ідентифікувати спірну земельну ділянку (за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363) із земельними ділянками колишнього ВАТ «Восток» за певним видом, зокрема як вказано у архівному викопіюванні з публічної картки (а.с. 78) до паїв, чи до земель загального користування, або ж пасовища. Стосовно посилання [PERSON] на безпідставність віднесення спірної земельної ділянки до земель державної власності, то, звертаючись до суду із даним позовом, позивач виступає не як співвласник колективного майна ВАТ «Восток», яке припинило своє існування, а як власник Сертифікату на направо на земельну частку (пай). За такого, у разі недоведеності позивачем порушення його прав чи інтересів в ході реалізації права на земельну частку (пай) у землі, саме яка підлягала паюванню, адже як встановлено судом у колективній власності ВАТ «Восток» перебували і землі, які не належали передачі до паювання, то підстави для захисту прав позивача стосовно визначеної ним, сформованої на його замовлення земельної ділянки площею 5,4722 га, - відсутні. За наведеного позивачем є також недоведеним, що розпорядженням Жовтневої РДА №350-р від 14.07.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянок в оренду» в частині передачі в оренду земельної ділянки площею 5,9210 га за кадастровим номером 4823381000:06:000:0363, порушено його право як власника сертифікату на право на земельну частку (пай) на виділення його земельної частки на місцевості (в натурі), адже як зазначено вище, позивач не довів належність земельної ділянки на яку він претендує, до невитребуваних паїв. Стосовно скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки, то з аналізу положень ст. 19, ч.8 ст.30 ЦПК України слідує, що вирішення даного питання в порядку цивільного судочинства має місце у разі встановлення судом порушення майнового права позивача, похідним від якого є вимога щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій. За наведеного вище, за відсутності підстав для задоволення основних позовних вимог [PERSON] , не можуть бути задоволені і позовні вимоги щодо реєстраційних дій стосовно спірного майна. Позовна заява не містить посилань щодо протиправності рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №РВ-480027814207 від 01.08.2017 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Як зазначає позивач, така відмова пов`язана із перетином сформованої на його замовлення земельної ділянки із спірною земельною ділянкою, а зі змісту даного рішення (а.с. 23) слідує, що така відмова також пов`язання із наявністю зауважень щодо валідності електронного документу. Оскільки самостійні підстави, окрім вище зазначених, до визнання протиправним та скасування даного рішення відсутні, то з огляду на відмову в задоволенні основних вимог, не можуть бути задоволені і вимоги що стосуються рішення державного кадастрового реєстратора, в тому числі і стосовно покладення будь-яких зобов`язань на Державного кадастрового реєстратора. Більш того, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку №1051 від 17.10.2012 р. ведення державного кадастрового реєстру, Державний кадастровий реєстратор є особою, до виключних повноважень якого, зокрема, належить вирішення питання щодо прийняття рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, за такого, покладення даного обов`язку на кадастрового реєстратора судом суперечить положенням ст. 19 Конституції України.

Outcome: dismissed