Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

08.04.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє представник [PERSON] , про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку передано судді Танасійчук Н.М. для розгляду. Заявник просить суд зупинити стягнення по виконавчому провадженню №64939393 від 23.03.2021 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150\~цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.1\~ст.151 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Так, відповідно до п.6 ч.1\~ст.150\~ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заявник посилається на те, що він не визнає вказаний виконавчий напис, а також не визнає розмір грошової суми, що підлягає стягненню за спірним виконавчим написом та має намір звернутись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п.6Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Відповідно до п.1постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~заяв про\~забезпечення позову»\~№9\~від 22\~грудня 2006\~року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п.4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. За наведених обставин, суд вважає, що вимоги заявника про забезпечення позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч.3ст.154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення. Враховуючи, що в заяві наявні відомості щодо можливого в майбутньому спору та ініціативи заявника звернутись з відповідним позовом до суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч.4ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved