Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

08.09.2021 до суду надійшов позов акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.08.2019 [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак, відповідач умови договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 17.08.2021 становить 13 399,45 грн., яка складається з: 10 797,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту, а також 2 602,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 13 399,45 грн. (без урахування пені) та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання (а.с. 53). 04.11.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що позивач посилається на положення Додаткової угоди до Кредитного договору, проте змісту Кредитного договору не надано до справи, отже і Додаткова угода до Кредитного договору не може вважатись належним доказом по справі. Також відповідач зазначила, що на всіх сторінках доданих позивачем документів не міститься її підпису. Крім того, вказує на те, що сума заборгованості за тілом кредиту значно перевищує отримані нею кошти. Зазначає, що кредит погасила в повному обсязі, а позивач намагається кошти, які він нарахував як проценти, штрафні санкції та пеню, представити суду як тіло кредиту. 16.11.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого просить позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що твердження відповідача стосовно укладення Додаткової угоди є безпідставними, адже в рамках укладеного кредитного договору № б/н від 15.08.2019 додаткові угоди не укладались. Відповідач з умовами та правилами надання банківських послуг ознайомлена, оскільки відповідно до копії анкети-заяви від 15.08.2019 відповідачем вказано персональні дані особисто, також вбачається, що відповідач висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила Договір про надання банківських послуг. Крім того, до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів», з якого випливає, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,2% на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Позивач зазначив, що відповідно до виписки з карткового рахунку відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали, отже отримувала та використовувала кредитну картка «Універсальна». Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Між публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 15.08.2019 шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до п. 2 Статуту АТ КБ «Приватбанк» в новій редакції (а.с. 39 - зворот). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15.08.2019 не містить умов щодо розміру процентної ставки, сум комісії, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів) (а.с. 9-10). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк просить, крім тіла кредиту стягнути також й заборгованість зі сплати процентів, в обґрунтування чого посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, в яких визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, неустойка, їх розміри та порядок нарахування, а також інші умови. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими був ознайомлений позичальник. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомилась та погодилась відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг у Приватбанку, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 15.08.2019 шляхом підписання анкети-заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни та можливість нарахування банком комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Крім того, суд також звертає увагу, що документ, що у позовній заяві вказаний як копія паспорту споживчого кредиту, також не містить підпису відповідача (а.с. 11-12) Таким чином, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 2 602,20 грн. є необґрунтованими. В анкеті-заяві позичальника від 15.08.2019 не визначено строку повернення кредиту, а тому відповідно до положень частини другої статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту порушених прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд вважає непереконливими доводи відповідача у відзиві на позов, за якими вона не отримувала кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі, що зазначив позивач, оскільки із розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку відповідача випливає, що нею постійно використовувалися кошти кредитного ліміту, зокрема 19.03.2020 вона зняла готівку у банкоматі 8 000,00 грн., 23.04.2020 - зняла готівку у банкоматі 2 000,00 грн., та у подальшому також неодноразово знімала готівку. Отже, сума за тілом кредиту розміром 10 797,25 грн., яка визначена позивачем як заборгованість, є обґрунтованою та підтвердженою вказаними доказами. Таким чином, оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 797,25 грн., тому позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості за тілом кредиту, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову становить 13 399,45 грн., з якої судом задовольняється 10 797,25 грн., тобто 80,6% від позовних вимог), що становить 1 829,62 грн. (80,6% від 2 270 грн.). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial