Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

08 травня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати недійсними та скасувати рішення Цінівської сільської ради: від 15 квітня 2019 року № 134-17/2019 про надання [PERSON] дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення складу орієнтовною площею 0,1015 га по [ADDRESS] в межах с. Цінева та від 09 серпня 2019 року № 149-19/2019, яким їй відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення мехмайстерні та автопарку орієнтовною площею 0,4220 га по [ADDRESS] в межах с. Цінева. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу № 409 від 08 лютого 2008 року вона є власником нежитлових приміщень - механічної майстерні та автопарку, які розташовані в [ADDRESS] . Рішенням Цінівської сільської ради від 22 травня 2008 року № 61-10/2008 їй дано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 3241 га для обслуговування викупленого приміщення для реконструкції під столярний цех та встановлення стрічкопильного верстату з добудовою складських приміщень. 23 січня 2009 року рішенням цієї ж ради № 76-13/2009 їй довиділено земельну ділянку для обслуговування викупленого приміщення площею 0,1050 га та дано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення для цього земельної ділянки площею 0,4291 га. На виконання зазначеного рішення вона встановила огорожу та регулярно укладала з Цінівською сільською радою договори оренди на зазначену площу, регулярно сплачувала орендну плату. З метою завершити впорядкування земельних відносин вона почала розробку технічної документації, при виготовленні якої встановлено що дійсна площа земельної ділянки становить 0,4220 га. Для усунення цих розбіжностей вона звернулася з заявою до Цінівської сільської ради, проте рішенням сільської ради від 09 серпня 2019 року № 149-19/2019 їй відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення мехмайстерні та автопарку орієнтовною площею 0,4220 га у зв`язку з тим, що на частину земельної ділянки сесією сільської ради від 15 квітня 2019 року надано дозвіл на складання проекту землеустрою для обслуговуваня складських приміщень [PERSON] . Вважає що зазначені оскаржувані рішення є явно незаконними, не можуть залишатися в силі і підлягають до скасування тому що не відповідають вимогам чинного законодавства, та суперечать принципам обгрунтованості, справедливості, добросовісності та розсудливості. Рішенням від 15 квітня 2019 року надано дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою на земельну ділянку, на яку значно раніше дозволено складати проект землеустрою їй рішенням Цінівської сільської ради від 23 січня 2009 року. Викладені обставини змушують її звертатись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 27 травня 2020 року, після усунення недоліків позову, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 02 липня 2020 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Кецко В.Я., направлено відзив яким позов не визнано. Свою позицію представник відповідача мотивує тим, що рішенням Цінівської сільської ради від 09 вересня 2003 року [PERSON] надано дозвіл на оформлення матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка знаходиться під приміщенням боксів, викуплених ним СТзОВ ім. Шевченка, за адресою [ADDRESS] . З 2005 року з Цінівською сільською радою відповідачем укладено договір оренди № 78 для обслуговування приміщення боксу. Ці правовідносини підтверджуються договором та квитанціями (вибірково). 15 травня 2007 року рішенням № 37-6/2006 «Про розгляд заяв і клопотань по земельних питаннях» сільрадою надано дозвіл [PERSON] на збір матеріалів попереднього погодження під викупленим приміщенням боксу площею 0,10 га. Рішенням від 14 грудня 2007 року № 47-8/2007 йому надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування викупленого нежитлового приміщення по [ADDRESS] з реконструкцією під виробничі приміщення площею 0,10 га. та на час виготовлення проектної документації вирішено заключити тимчасовий договір оренди земельної ділянки. 08 грудня 2008 року на підставі правовстановлюючих документів виконавчим комітетом Цінівської сільської ради видано свідоцтво про право власності на приміщення складу площею 72,7 кв м, що знаходиться у [ADDRESS] та у встановленому законом порядку проведено державну реєстрацію права власності на дане приміщення. Отже починаючи з 2003 року відповідач фактично користувався земельною ділянкою площею 0,10 га для обслуговування належного йому нежитлового приміщення. Рішенням Цінівської сільської ради від 23 січня 2009 року № 76-13/2009 «Про земельні питання» на підставі заяви відповідача у нього було вилучено земельну ділянку для обслуговування викупленого нежитлового приміщення площею 0,086 га та переведено її у землі запасу сільської ради. Після цього укладались тимчасові перехідні договори оренди на залишену частину земельної ділянки площею 0,0140 га. Земельною ділянкою біля свого приміщення відповідач користувався безперешкодно та ніяких претензій зі сторони інших землекористувачів не було. 27 березня 2019 року відповідач виявив бажання отримати земельну ділянку площею 0,1015га для обслуговування приміщення складу, що перебуває у його власності з 2008 року. 15 квітня 2019 року рішенням № 132-17/2019 заяву задоволено, надано дозвіл на складання проекту землеустрою. 20 травня 2019 року відповідач отримав у Рожнятівському відділі ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області довідку № 0-9-0.27-328/168-19 про те, що для відведення йому пропонується земля запасу Цінівської сільської ради сільськогосподарського призначення площею 0,100 га. При розробці проекту землеустрою суміжний користувач - позивачка відмовилась підписати акт погодження меж земельної ділянки. Земельна комісія сільської ради провела обстеження земельної ділянки та склала акт від 01 листопада 2019 року, який надалі був поданий для затвердження до Цінівської сільської ради. Рішенням Цінівської сільської ради від 01 листопада 2019 року № 150-20/2019 акт земельної комісії від 01 листопада 2019 року не затверджено, у зв`язку із не набранням відповідної кількості голосів. Відповідач звертався з відповідною заявою до Дубівської сільської ради де було складено акт земельної узгоджувальної комісії від 28 лютого 2020 року, яким встановлено, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки, земля перебуває комунальній власності, розмежування між земельною ділянкою позивачки та відповідача по [ADDRESS] відсутні та рекомендовано провести встановлення меж спірної земельної ділянки з виносом їх в натурі. На даний час заходи щодо погодження меж та відведення відповідачу земельної ділянки площею 0,1015 га зупинені до вирішення позову в суді. Зазначає, що рішення Цінівської сільської ради від 22 травня 2008 року № 61 -10/2008, яким позивачці дано дозвіл на складання технічного звіту по оформленню права користування земельною ділянкою площею 0,1760 га та довиділено земельну ділянку площею 0,1481 га тобто дозволено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,3241 га нею не реалізовано, в такій площі земельна ділянка не сформована у встановленому порядку, не було виготовлено правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку, відповідно не встановлювались межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та не відбувалось погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, у зв`язку з чим невідома конфігурація земельної ділянки та її межі. Вважає, що цим рішенням позивачці довиділено земельну ділянку площею 0,1481 га яка знаходиться орієнтовно на протилежній стороні від нежитлового приміщення відповідача біля будівлі [PERSON] 23 січня 2009 року позивачці довиділено земельну ділянку площею 0,1050 га, та знову дозволено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,4291 га. Вважає, що для належного формування та встановлення розміру та меж земельної ділянки позивачка повинна була послідовно виконувати кожне рішення Цінівської сільської ради, спочатку сформувати та визначити розмір і межі земельної ділянки площею 0,1760 га, далі розробити проект землеустрою щодо відведення нової земельної ділянки з метою встановлення меж земельної ділянки площею 0,3241 га., який надати на затвердження сільській раді та вже після цього розробляти проект землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,4291 га. Настоює, що позивачкою не надано жодних доказів реалізації рішення Цінівської сільської ради від 22 травня 2008 року №61-10/2008 та від 23 січня 2009 року № 76-13/2009 , у тому числі і для належного оформлення оренди землі. Вважає що вилучена у нього земельна ділянка площею 0,086 га переведена в землі запасу сільської ради і рішення про виділення позивачці зазначеної земельної ділянки не приймалося, їй виділена інша земельна ділянка іншою площею (0,1050 га., а не 0.086 га), що долучені позивачкою перехідні договори оренди на землю, які не передбачені законом, не можуть свідчити про виникнення у неї законного права користування на конкретну сформовану земельну ділянку. Позивачка фактично не набула у встановленому законом порядку право на земельні ділянки. [PERSON] просить надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4220 га, тобто іншої площі, ніж та, яка вказана у рішенні Цінівської сільської ради від 23 січня 2009 року. Їй відмовлено у надані дозволу у зв`язку з тим, що на частину земельної ділянки, дозвіл на складання проекту землеустрою для обслуговування складських приміщень надано йому. Надання позивачкою у 2019 році з власної ініціативи матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування щодо земельної ділянки площею 0, 4220 га, в якій відображено власне баченням позивачки щодо конфігурації та її меж, яку вона бажає отримати в користування, не може бути документом для підтвердження її права на землю в такому розмірі, в тій конфігурації і саме у таких межах. Лише відповідач скористався своїм правом щодо звернення до сільської ради на відведення земельної ділянки в межах якої знаходиться нерухоме майно, що жодним чином не порушує права позивачки. Рішення Цінівської сільської ради не порушують прав позивачки. Самостійне встановлення огорожі без погодження меж із суміжними землекористувачами не може свідчити про наявність таких прав. Крім цього, позивачка неодноразово змінювала розташування огорожі. Із зазначених підстав вважає безпідставними посилання позивачки на порушення вимог Земельного кодексу України, щодо вилучення земельної ділянки без згоди землекористувача. Вважає, що рішення Цінівської сільської ради від 09 серпня 2019 року № 149-19/2019 та від 5 квітня 2019 року № 132-17/2019 законні, обґрунтовані, не порушують прав повивачки. Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. У судовому засіданні позивачка додатково пояснила, що у 2008 році відповідач практично продав їм з чоловіком земельну ділянку, яка надавалася йому для обслуговування його майстерні. [PERSON] сказав чоловікові, що не має грошей платити орендну плату і земля йому не потрібна, написав у сільську раду заяву про вилучення у нього землі і тим же рішенням сесії їй було надано дозвіл на складання проекту відведення цієї земельної ділянки. Після цього вона стала використовувати цю частину землі, складували там ліс та використовували для ремонту техніки, встановили огорожу долучивши до земельної ділянки, яка вже перебувала у їх користуванні, сплачували за неї орендну плату відповідно до укладених з сільрадою договорів. Різниця у розмірі вилученої та переданої їй землі є за рахунок того, що [PERSON] написав у заяві розмір ділянки, що числився за ним по обліку сільської ради, а вона вказала у своїй заяві розмір відповідно до фактичного обміру. Відповідач та його представник у судовому засіданні позову не визнали з наведених у відзиві підстав, просили у задоволення позовної заяви відмовити. Будучи допитаний у попередньому судовому засіданні представник Дубівської сільської ради Ткачів Б.О. позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що на даний час ні позивачка ні відповідач не мають технічної документації на земельні ділянки, на які вони претендують. Також не розроблені проекти землеустрою. Вважає, що дана ситуація виникла внаслідок його помилки, оскільки він не розібрався в ситуації, повірив відповідачу, що земля біля його майстерні перебуває у його користуванні, тому так доповів на сесії. Коли все з`ясував, то вже були прийняті оскаржувані рішення. Вважає, що вирішити дану проблему можливо шляхом скасування оскаржуваних рішень, тому що вони порушують права позивачки, як землекористувача. Представник сільської ради Сенів Н.Б. позову не визнала та пояснила, що оскільки депутати колегіально прийняли такі рішення, то вона їх підтримує. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що працював секретарем Цінівської сільської ради. Йому відомо, що [PERSON] отримав у власність бокс та звертався до сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проектних документів на земельну ділянку площею 0,10 га, і його заява була задоволена. Потім відповідач звернувся з заявою, щоб вилучити в нього частину земельної ділянки та залишити йому у користування 0,02 га. Позивачка [PERSON] з 2008 по 2019 року не зверталася до сільської ради із заявами про виготовлення графічних документів. Однак землею користувалася на підставі договорів оренди. Відповідач підприємницькою діяльністю не займався та землю фактично не використовував. Свідок [PERSON] - чоловік позивачки - у судовому засіданні дав показання про те, що з того часу як відповідач [PERSON] продав йому та відмовився від частини земельної ділянки, вони з дружиною на підставі договорів оренди, які регулярно укладали з сільською радою, фактично нею користуються по даний час. [PERSON] не користувався землею, тому відмовився у їх користь, просив, щоб йому надали землю тільки у розмірі одного метра навколо приміщення для його обслуговування. Земельну ділянку вони з дружиною обгородили і користуються безперешкодно з 2008 року. Складували там ліс і пиломатеріали, використовували як майданчик для ремонту техніки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив що працював у [PERSON] на пилорамі в с. Цінева з 2009 року. Підтвердив, що позивачка постійно користується спірною земельною ділянкою. Там складувалися ліс та пиломатеріали, проводився ремонт належної чоловікові позивачки техніки. Вислухавши пояснення сторін, свідків та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивачка є власником нежитлового приміщення мехмайстерні та автопарку, що знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 лютого 2008 року № 17733914 (а. с. 11). Рішенням десятої сесії п`ятого демократичного скликання Цінівської сільської ради від 22 травня 2008 року № 61-1082008 дано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3241 га для обслуговування викупленого приміщення мехмайстерні та автопарку по [ADDRESS] для реконструкції під столярний цех та встановлення стрічкопильного верстату з добудовою складських приміщень, що підтверджується копією архівного витягу з протоколу десятої сесії п`ятого демократичного скликання Цінівської сільської ради (а. с. 37). Рішенням тринадцятої сесії п`ятого демократичного скликання Цінівської сільської ради від 23 січня 2009 року № 76-13/2009 «Про земельні питання» у відповідача [PERSON] вилучено за його заявою земельну ділянку для обслуговування викупленого нежитлового приміщення в [ADDRESS] , площею 0,086 га, переведено її у землі запасу сільської ради. Цим же рішенням довиділено підприємцю [PERSON] земельну ділянку для обслуговування викупленого приміщення мехмайстерні та автопарку по та надано їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4291 га для обслуговування викупленого приміщення мехмайстерні та автопарку по [ADDRESS] що підтверджується копією вказаного рішення сесії сільської ради (а. с. 9, 10). Починаючи з 01 січня 2009 року між [PERSON] та Цінівською сільською радою укладалися перехідні договори оренди землі, об`єктом оренди була земельна ділянка площею 0, 4291 га для обслуговування столярного цеху. Аналогічні перехідні договори оренди землі укладалися кожного року, останній такий договір укладений 01 січня 2020 року на земельну ділянку площею 0, 4220 га, що підтверджується копіями попередніх договорів оренди землі (а. с. 5-8, 12-34, 38-41). Попередженням від 02 січня 2020 року Виконавчий комітет Цінівської сільської ради зобов`язав [PERSON] до 01 січня 2021 року виготовити правовстановлюючі документи, здійснивши державну реєстрацію на земельну ділянку площею 0, 4220 га для обслуговування будівлі, що належить на праві власності - приміщення столярного цеху, що підтверджується копією попередження (а. с. 42). Відповідач є власником приміщення складу, що знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 грудня 2008 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 08 грудня 2008 року № 21180603 (а. с. 75, 76) та копією технічного паспорта на громадський будинок (а. с. 77-79). Рішенням восьмої сесії п`ятого демократичного скликання Цінівської сільської ради від 14 грудня 2007 року № 47-8/2007 надано дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування викупленого нежитлового приміщення по [ADDRESS] з реконструкцією під виробничі приміщення, площею 0, 10 га, що підтверджується копією витягу з вказаного рішення сесії (а. с. 74). На час виготовлення проектної документації [PERSON] заключив тимчасові договори земельної ділянки площею 1000 метра квадратного від 01 лютого 2008 року та від 01 червня 2008 року, терміном на 6 місяців, що підтверджується копіями перехідних договорів оренди землі (а. с. 80-87) Рішенням тринадцятої сесії п`ятого демократичного скликання Цінівської сільської ради від 23 січня 2009 року № 76-13/2009 «Про земельні питання» вилучено у [PERSON] за його заявою земельну ділянку для обслуговування викупленого нежитлового приміщення в [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення сесії сільської ради (а. с. 9, 10). Рішенням сімнадцятої сесії Цінівської сільської ради від 15 квітня 2019 року № 134-17/2019 надано [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення складу орієнтовною площею 0,1015 га по [ADDRESS] , що підтверджується його копією (а. с. 35). Рішенням дев`ятнадцятої сесії Цінівської сільської ради від 09 серпня 2019 року № 149-19/2019 відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення мехмайстерні та автопарку орієнтовною площею 0, 4220 га у зв`язку з тим, що на частину земельної ділянки, на яку претендує [PERSON] , сесією сільської ради 15 квітня 2019 року було надано дозвіл на складання проекту землеустрою для обслуговування складських приміщень [PERSON] . Рекомендовано [PERSON] надати рівноцінну земельну ділянку, яка прилягає до ділянки, на яку вона претендує, що підтверджується його копією (а. с. 36). 28 лютого 2020 року земельна узгоджувальна комісія розглянула усне звернення [PERSON] щодо складання проекту землеустрою по відведенню спірної земельної ділянки та відмови суміжного землекористувача [PERSON] у погодженні меж даної земельної ділянки. Комісія, серед іншого, встановила, що правовстановлюючі документи (проект відведення) на земельну ділянку площею 0,4291 га згідно рішення сесії Цінівської сільської ради від 23 січня 2009 року [PERSON] не виготовила і не подала на затвердження сесії сільської ради, а в черговий раз звернулася в 2019 році із заявою до Цінівської сільської ради про надання їй дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4220 га для обслуговування викуплених приміщень, в чому рішенням сесії Цінівської сільської ради від 19 серпня 2019 року № 149-19/2019 їй було відмовлено. Причиною відмови стало те, що на частину земельної ділянки площею 0,0875 га, за яку [PERSON] сплачувала орендну плату сесія Цінівської сільської ради 15 квітня 2019 року надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] . На даний час у [PERSON] та у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки, земля належить до комунальної власності Дубівської сільської ради. Розмежування між земельною ділянкою [PERSON] та земельною ділянкою гр. [PERSON] відсутні. Комісія рекомендувала [PERSON] та [PERSON] провести встановлення меж спірної земельної ділянки з виносом їх в натуру (на місцевості ) згідно статей 103, 106 Земельного Кодексу України. [PERSON] рекомендовано звернутися до сесії Дубівської сільської ради про надання їй дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, включивши в межі своєї земельної ділянки земельну ділянку площею 0, 0625 га, що є суміжною, а в разі не згоди спір вирішити в судовому порядку, що підтверджується копією акта земельно-узгоджувальної комісії від 28 лютого 2020 року (а. с. 109, 110). Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 7 вказаної статті 118 Земельного кодексу України, визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених статтею 122 цього кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах За змістом статей статей 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» . Судом встановлено, що як позивачка так і відповідач не є власниками, а також землекористувачами земельних ділянок в розумінні статей 125, 126 Земельного кодексу України, оскільки такі права за ними не оформлені відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивачка розпочала процес приватизації земельної ділянки площею 0, 3241 га у 2009 році, а у 2009 році їй додатково довиділено земельну ділянку площею 1050 га, та вдруге надано дозвіл на складання проекту землеустрою земельної ділянки, загальна орієнтовна площа якої склала 0, 4291 га. Цією земельною ділянкою позивачка фактично користувалася на підставі договорів оренди, укладених із сільською радою, однак до 2019 року правовстановлюючі документи на землю згідно рішення сільської ради не виготовила і не подала на затвердження сесії сільської ради, натомість в черговий раз звернулася із заявою до сільської ради про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в чому їй оскаржуваним рішенням було відмовлено у зв`язку з тим, що на частину земельної ділянки площею 0,0875 га, за яку позивачка сплачувала орендну плату, вже надано дозвіл на складання проекту землеустрою відповідачу. При цьому, при прийнятті такого рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою у квітні 2019 року, органом місцевого самоврядування не було враховано, що на цю спірну частині земельної ділянки позивачці надано дозвіл на виготовлення проектної документації ще у 2008 році і повторно із збільшенням площі у 2009 році. Відповідно ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Аналізуючи досліджені судом докази та норми права суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення сільської ради порушують цивільні права та законні інтереси позивачки, яка тривалий час користується спірною землею на підставі укладених перехідних договорів оренди і на складання проекту землеустрою на яку їй було надано дозвіл сесією сільської ради. За таких обставин, надаючи дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, сесія спочатку повинна була прийняти рішення щодо внесення змін чи відміну свого попереднього рішення з цього питання відносно позивачки. За таких обставин оскаржувані рішення є незаконними і їх необхідно скасувати, надавши органу місцевого самоврядування можливість усунути порушення та суперечності, допущені при їх прийнятті.

Outcome: approved