Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

09.01.2015 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов вказаний позов, в якому позивач просить суд ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 21 021, 16 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що 11.02.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір (поліс) № АВ/0107805 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого позивач прийняв на себе, як страховик, зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок дорожньо - транспортної події, винуватцем якої буде відповідач, як особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб марки УАЗ, д.р.н. [NUMBER]. Згідно п. 4 зазначеного договору страхування ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок), франшиза - 510,00 грн. (п'ятсот десять грн.). Строк дії договору страхування з 12.02.2012 до 11.02.2013 (п. 3 договору). 20.05.2012 р. о 14.45 на автодорозі Київ - Суми відбулася ДТП за участю автомобіля під керуванням відповідача та іншого водія [PERSON] Постановою апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2012 р. відповідач був визнаний винуватим у даній ДТП, потерпілому [PERSON] 18.01.2015 р. було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 012 грн.16 коп., яке позивач і просить стягнути з відповідача в користь позивача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, за підписом директора ТОВ надано суду заяву, в якій керівник просить розгляд справи здійснити без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Також позивач зазначив, що йому не відома інформація про рішення судів, що стосуються даного предмету спору, та про незавершені судові провадження. Відповідач, будучи двічі належно повідомленим про день,час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, не направив заяви про відкладення такої розглядом, а тому справа слухається у відсутність сторін, в порядку письмового провадження, та суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову,про що не заперечував представник позивача у своїй письмовій заяві, на підставі наступних доказів. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, а тому суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і наданих доказів, і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно, 11 лютого 2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (далі по тексту - позивач) та [PERSON] був укладений договір (поліс) № АВ/0107805 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір), відповідно до якого позивач прийняв на себе, як страховик, зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок дорожньо- транспортної події(а.с. 5). Згідно п. 4 зазначеного полісу страхування ліміт відповідальності заподіювача шкоди за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 000 грн., франшиза - 510,00 грн. Строк дії договору згідно п. 3: з 12.02.2012 р. по 11.02.2013 р. ( а.с. 5). 20 травня 2012 року о 14 год. 45 хв. на автодорозі «Київ-Суми» сталась ДТП за участю: транспортного засобу під керуванням відповідача та автомобілем марки «Suzuki», д.р.н. [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON], про що водій [PERSON].05.2012 р. подав заяву ( а.с.32-35). Постановою апеляційного суду Черкаської області від 04 грудня 2012 року було встановлено, що зазначена ДТП сталася з вини відповідача ( а.с. 9-12 ). 18.01.2013 р. по платіжному дорученні №501 ( а.с.16), на підставі наказу № 39954/2/1 від 17.01.2013 р. ( а.с. 15), страхового акту № 39954/2 від 21.05.2012 р. ( а.с. 13), по відомості №724 від 18.01.2013 р.( а.с. 17), гр. [PERSON] було виплачено шкоду, у зв'язку з настанням страхового випадку, у сумі 21 021 грн.16 коп. ( а.с. 7,8 ). Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 33 вказаного Закону в редакції, що діяла на момент ДТП, учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмового повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач не виконав зазначені вимоги чинного законодавства України та не повідомив письмово позивача про настання ДТП у триденний строк. В результаті виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) на отримання відшкодування від особи винної в заподіянні збитків, тобто до відповідача, оскільки він не виконав свого обов'язку щодо письмового повідомлення страховика про настання страхового випадку в 3-денний строк і позивачем відповідно були понесені збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Суд встановив, що з вини водія - відповідача, була вчинена дорожньо-транспортна пригода , внаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль, тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача реальних збитків, заподіяних пошкодженням застрахованого автомобіля, враховуючи, що позивач на виконання договору майнового страхування виплатив страхове відшкодування законному володільцю пошкодженого автомобіля. Відповідно до ст.979 ЦК України договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ці самі положення визначені і Законом України «Про страхування», зокрема, статтею 27 передбачено те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, виходячи з вказаних у рішенні доказів, суд прийшов до висновку, що позов пред»явлений на законних підставах та в межах строку позовної давності, такий доведений, надані докази, відповідно до вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України, є належними і допустимими, а тому підлягає до задоволення і суд стягує з відповідача в користь позивача 21 021 грн.16 коп. страхового відшкодування. У зв'язку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі,- сплачений судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України « Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0.2. розміру мінімальної зарплати ,тобто 243 грн.60 коп. Виходячи з ціни позову - 21 021 грн.16 коп. позивач повинен був сплатити 243.60 грн. судового збору, а було сплачено 295 грн.24 коп., а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 вказаного Закону, суд повертає позивачу 51 грн.64 коп. судового збору, як сплачений у більшому розмірі ніж встановлено законом.

Outcome: approved