Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

07 червня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], укладений 31 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції, актовий запис №702. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції, актовий запис №702. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], 06 травня 2004 та [PERSON], 05.12.2007р.н. Протягом останніх семи років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, сторони не мають наміру зберегти шлюб. На цей час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 31 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №702, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], 06 травня 2004р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7) та [PERSON], 05 грудня 2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved