Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

09 лютого 2017 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Хотіївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцям, його батькам: [PERSON] та [PERSON], а саме на: - земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)), власність на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], до яких увійшли земельні ділянки загальною площею 3,2132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка - 19220,85 грн.; - земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)), власність на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], до яких увійшли земельні ділянки загальною площею 3,2033 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка - 32033,10 грн. В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори, у судове засідання не прибув, в заяві просили розгляд справи провести без їх участі, щодо вирішення питання поклаються на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] у віці 74 роки помер батько позивача - [PERSON], про що Хотіївською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [INFO] у віці 74 роки померла мати позивача - [PERSON], про що Хотіївською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. За життя покійні батьки були членами колективного сільськогосподарського підприємства на території Хотіївської сільської ради, тому до спадкового майна належать: - земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)), власність на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], до яких увійшли земельні ділянки загальною площею 3,2132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка - 19220,85 грн.; - земельні ділянки (колишня земельна частка (пай)), власність на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], до яких увійшли земельні ділянки загальною площею 3,2033 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка - 32033,10 грн. Саме на дане майно і відкрилася спадщина. Батьки за життя не розпорядились своїм майном, заповіту не склали. Позивач є сином померлих. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач [PERSON], але коли він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе. За відсутності правовстановлюючого документу неможливо видати свідоцтво про право на спадщину. Нажаль оригінал Державних актів на право на земельну частку (пай) було втрачено, тому для вирішення даного питання позивач змушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлих і має право успадкувати державні акти на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги стосуються двох спадкодавців і позивач сплатив судовий збір за такі вимоги у розмірі 1280 грн., тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved