Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

08.05.2014 р. позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання сумісної неповнолітньої дитини. При цьому, позивач посилається на те, що з січня 2014 роки сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, оскільки тривалий час з відповідачем виникали сварки щодо необхідності матеріального забезпечення сім'ї та участі у витратах на дитину, однак сторони не знайшли порозуміння, через що позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом, оскільки вважає подальше збереження сім'ї неможливим, та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю не заявлено, після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач інших аліментних зобов'язань не має, працездатний, але офіційно не працює, позивач уточнила свої позовні вимоги та просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, повідомлень про причину неявки не надійшло, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, сторони зареєстрували шлюб 26.11.2011р., який зареєстровано у відділі державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 2302. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]., яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Спільне життя з у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, між ними виникають постійні сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2014 р. Суд вважає, що подальше збереження сім»ї неможливо, оскільки суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний і мінливий дохід, будь-яких інших аліментних зобов'язань не має. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 300 грн. до досягнення нею повноліття від дня пред'явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.. 88 УПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved