Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

08 жовтня 2019 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Зарічного районного суду м.Суми з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 200 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 грудня 2017 року приблизно о 21 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з [NUMBER] та рухаючись по автодорозі «Київ-Суми-Юнаківка» у напрямку м. Суми, перебуваючи в районі постаменту «ТАНК», неподалік повороту в с. Шепетівка, Лебединського району, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Лебединським відділенням поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національного поліції в сумській області відкрито провадження № 12017200090000593. Постановою про закриття кримінального провадження № 12017200090000593 від 31.01.2019 року не встановлено прямого умислу у діях загиблого, що призвели до трагічного випадку. Смерть сина [PERSON] стала шоком для позивачки, вказана подія стала причиною моральних страждань, вона відчуває самотність, величезну біль та значні психологічні переживання. У неї порушився звичайний життєвий уклад, життя стало існуванням, оскільки із загибеллю сина втратився сенс подальшого повноцінного життя. Вважає, що сума коштів в розмірі 200000 грн. буде достатньою для компенсації та полегшення моральних страждань, понесених у зв`язку з смертю сина [PERSON] . В письмовій заяві представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що є особою з інвалідністю, не може працювати, ДТП сталося внаслідок дій та грубої необережності самого потерпілого, який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, буквально кинувся під колеса його автомобіля, отже, у нього не було технічної можливості запобігти наїзду, що підтвердила також експертиза у кримінальному провадженні. Після цього ДТП сам він отримав стрес, який призвів до погіршення стану його здоров`я та інвалідності. Допомагав позивачці: оплачував лікування потерпілого. Просить суд визначити помірний розмір відшкодування шкоди. Представник відповідача адвокат Кубанова А.М. в судовому засіданні позов визнала частково, підтримала позицію відповідача. Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 15.01.2020 року о 11-20 год. 02.12.2019 року від представника відповідача Кубанової А.М. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.28-43). 16.12.2019 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.49-50). 15.01.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 16.03.2020 року о 09-10 год. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.9-11) 24 грудня 2017 року приблизно о 21 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з [NUMBER] та рухаючись по автодорозі «Київ-Суми-Юнаківка» у напрямку м. Суми, перебуваючи в районі постаменту «ТАНК», неподалік повороту в с. Шепетівка, Лебединського району, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Лебединським відділенням поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національного поліції в сумській області відкрито провадження № 12017200090000593. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до реанімаційного відділення СОКЛ, де [INFO] помер (а.с.8). Постановою про закриття кримінального провадження № 12017200090000593 від 31.01.2019 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.5-7). Одразу після ДТП відповідач вжив всіх необхідних заходів для збереження життя потерпілого, оплачував лікування загиблого в лікарні, підтримував спілкування з родичами загиблого, для забезпечення медикаментами та допомоги по мірі необхідності. Вказаний факт підтверджується наданими копіями чеків про купівлю ліків (а.с.33-37). Відповідно до ст. 23, 1187, 1168 ЦК України позивач має право на відшкодування відповідачем моральної шкоди, спричиненої смертю сина, внаслідок ДТП. Згідно з ст. 1187 ч. 5 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ст. 1168 ч. 2 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів . Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Суд встановив, що у зв`язку зі смертю сина, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які негативно позначили вимушені зміни у житті позивача, викликали негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні. При визначенні розміру відшкодування суд враховує, що відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, не працює, єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності. Розмір якої є незначним. Крім того, суд вважає, що є підстави для зменшення розміру відшкодування, з урахуванням ступеню вини потерпілого, оскільки встановлено, що груба необережність потерпілого сприяла виникненню шкоди. Ці обставини підтверджуються, зокрема, постановою про закриття кримінального провадження. Враховуючи наведене, заподіяну моральну шкоду позивачу суд оцінює у розмірі 20000 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самої їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства»(Abdulaziz, Cabalesand Balkandaliv. the United Kingdom) від 28.05.1985р., серія А, №94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує відшкодування. В зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, а відповідач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, суд вважає необхідним витрати по сплаті судового збору покласти на державу.

Outcome: partial