Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

07 листопада 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 05 лютого 2017 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з ДП «Волиньвугілля» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював електрослюсарем підземним 3-го розряду у ВП «Шахта №9 «Нововолинська», 03 серпня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно ст.38 КЗпП України з виплатою трьохмісячного середнього заробітку. При звільненні з роботи підприємство повинно було виплатити йому заборгованість по заробітній платі, проте виплату здійснило лише 27 грудня 2017 року. Оскільки ВП «Шахта №9 «Нововолинська» на момент звільнення не провело з ним повного розрахунку, сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку при звільненні, складає 28960,74 грн. Просить стягнути з відповідача в свою користь 28960,74 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.08.2017 по 26.12.2017 включно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач ДП «Волиньвугілля» в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідившиматеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював електрослюсарем підземним 3-го розряду у ВП «Шахта №9 «Нововолинська», 03 серпня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно ст.38 КЗпП України з виплатою трьохмісячного середнього заробітку (а.с.3). Із довідки ВП «Шахта №9 «Нововолинська» від 31 жовтня 2017 року №347слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 286,74 грн. (а.с.11). Згідно із довідкою ВП «Шахта №9 «Нововолинська» від 31 січня 2018 року №31 станом на 31.01.2018 заборгованість по заробітній платі [PERSON] відсутня, остання виплата була здійснена 27.12.2017 (а.с.21). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно із ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не провів розрахунків із [PERSON] у день звільнення, ДП «Волиньвугілля» повинно виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: з 04 серпня 2017 року (наступного дня після звільнення) по 26 грудня 2017 року (останнього дня, що передує дню виплати), виходячи із розрахунку: 286,74 грн. (середньоденна заробітна плата) x 101 (робочий день затримки розрахунку) = 28960,74 грн. Враховуючи наведеніобставини, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 28960,74 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 04 серпня 2017 року по 26 грудня 2017 року включно. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved