Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

10.06.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позвона заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. 10.06.2016 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання справи на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 14.06.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 27.06.2016 року. В судове засідання, яке відбулося 27.06.2016 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивачка просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 27.06.2016 року, відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Підсудність. Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Проте, згідно ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Як видно з матеріалів справи, зокрема, з паспорту позивачки [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому суду Київської області, як суду загальної юрисдикції першої інстанці. Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено наступне. В 2012 році позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане 11 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Київ, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка селище Гришине Первомайського району Автономної Республіки Крим, громадянка України, зареєстрували шлюб 11 серпня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 11 серпня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 67. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину, - сина, [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 29 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Кагарлик Київської області, про що 29 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 65. В графі «батько» зазначений відповідач, -[PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Проте, подальше сімейне життя у сторін не склалося, в зв»язку з чим 04.05.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - шлюб між нею та [PERSON], 1989 року народження, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького РУЮ в Київській області, актовий запис № 67, - розірвати; - місцем проживання дитини, - [PERSON], [INFO], - залишити проживати з нею; - прізвище змінювати після розірвання шлюбу не бажає. По результатах розгляду позовної заяви позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу 19.05.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено рішення, яким: - позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, - задоволено. Шлюб, зареєстрований 11 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області між [PERSON], [INFO], уродженцем місто Київ, громадянином України, паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий 09 жовтня 2007 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], [INFO], уродженкою селище Гришине Первомайського району Автономної Республіки Крим, громадянкою України, паспорт серії [NUMBER], виданий 14 вееся 2012 року Солом»янським РВ ГУДМС України в м.Києві, свідоцтво про шлюб, яке видане 11 серпня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 67, - розірвано. Після вступу рішення в законну силу [PERSON], [INFO], уродженці селище Гришине Первомайського району Автономної Республіки Крим, громадянці України, паспорт серії [NUMBER], виданий 14 вееся 2012 року Солом»янським РВ ГУДМС України в м.Києві, залишено шлюбне прізвище, - «[PERSON]». Місцем проживання неповнолітньої дитини, - [PERSON], [INFO], уродженця місто Кагарлик Київської області, свідоцтво про народження серії серії [NUMBER], яке видане 29 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, визначено місцем проживання позивачки, - матері, - [PERSON], [INFO], уродженки селище Гришине Первомайського району Автономної Республіки Крим, громадянки України, паспорт серії [NUMBER], виданий 14 вееся 2012 року Солом»янським РВ ГУДМС України в м.Києві. Отже, сторони на даний час спільно не проживають тривалий час, відповідно, на даний час будь - яких відносин не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо на різних житлових площах, причому, дитина стрін проживає спільно з матір»ю, позивачкою по справі, - [PERSON], та знаходиться на її повному утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою № 2232, яка видана 04.05.2016 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, в якій зазначено, що [PERSON], 1992 року народження, зареєстрована в [ADDRESS], та на її утриманні знаходиться син, - [PERSON], [INFO]. Отже, з матеріалів справи судом встановлено той факт, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини не надає. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо: -стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій\-них обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: - наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачем доведено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], яке видане 29 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Кагарлик Київської області, про що 29 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 65. В графі «батько» зазначений відповідач, -[PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. - недосягнення дитиною, - [PERSON] повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - [PERSON] зобов»язаний утримувати свою дитину, сина, - [PERSON] до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення сином повноліття, - до [INFO]; Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів. До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації. Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ту обставину, що, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач [PERSON] працездатного віку, працездатний, працює у комінальному підприємстві «Київський метрополітен» структурного підрозділу «Служба руху» з 02.06.2010 року на посаді чергового станційного поста телекерування з 06.01.2012 року по даний час, має середньомісячну заробітну плату близько 5500 грн., іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, та те, що позивачка [PERSON] просить стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в фіксованій частці від всих видів заробітку (доходів) відповідача в розмірі 1/4 частки від його доходу, так як за звичаєм, який склався у відносинах сімейного права України, 1\\4 частки від доходу стягується на одну дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 10.06.2016 року. Враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] працездатний, працездатного віку, офіційно працює, відповідно, має стабільний, усталений заробіток, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, інших осіб на своєму утриманні не має, суд приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця місто Київ, громадянина України, паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий 09 жовтня 2007 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], уродженки селище Гришине Первомайського району Автономної Республіки Крим, громадянки України, паспорт громадянки України серії [NUMBER], виданий 14 вересня 2012 року Солом»янським РВ ГУДМС України в м.Києві, ідентифікаційний номер [NUMBER], на утримання неповнолітньої дитини, -[PERSON], [INFO], уродженця місто Кагарлик Київської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видане 29 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, - з 10.06.2016 року і до досягнення дитиною 18 - ти річного віку, тобто, до [INFO], включно, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати. Питання судових витрат врегульовано положеннями ст. 88 ЦПК України. Так, згідно положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, Згідно положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів, в той же час відповідач, - [PERSON] не входить до кола осіб, які згідно Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Відповідно,

Outcome: approved