Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

08 грудня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN52000191791034 від 10.10.2014 року в розмірі 24 485,98 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі по тексту - Генеральна угода) від 10.10.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 16253,57 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушив права позивача. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, хоча про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № SAMDN51000100419047 від 01.08.2013 року, між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.10.2014 року, за умовами якої позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 16253,57 грн на термін шість місяців, з 10.10.2014р. по 30.04.2015р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплачувати відсотки в розмірі 0,001 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у визначені у Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 2708,93 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, а також інших витратах відповідно до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30.04.2015 р. (п 2.1 Генеральної угоди). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені банком в Правилах користування платіжною карткою, Умовах і правилах надання банківських послуг та Тарифах. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому. Пунктом 2.2 Генеральної угоди визначено, що відповідно до ст. 212, 611, 651 ЦК України у разі порушення Позичальником строку погашення заборгованості, визначених у цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, термін яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредита вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-годня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 6529,49 грн. Відповідно до п. 2.8 Генеральної угоди, у разі порушення Позичальником зобов`язань по поверненню кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої визначений в Умовах та правилах за кожний день прострочки. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Кредитним договором, а відповідач порушив умови договору та своєчасно не надав кошти для погашення заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача станом на 19 листопада 2016 р. становить 24485,98 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом у сумі 12530,04 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 2,53 грн.; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом у сумі 5423,92 грн. та штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у сумі 6529,49 грн. З наданої позивачем виписки по картці № [NUMBER] за період з 01.01.1999 по 20.05.2018 вбачається, що відповідач періодично вносив платежі на погашення заборгованості. Останній платіж на погашення кредиту відповідач здійснив у квітні 2016 р., тобто після визначеного договором строку здійснення останнього платежу на погашення заборгованості, після чого будь-які сплати на користь банку припинив. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сторони погодили, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525, 526 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, а зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Що стосується твердженнями відповідача щодо того, що позивачем не надано доказів виконання п. 2.1 Генеральної угоди, зокрема оформлення на його ім`я кредитної картки, то ці твердження повністю спростовуються наданою позивачем випискою (а.с.86) з якої видно, що на ім`я [PERSON] у банку відкрита картка № [NUMBER] , яка періодично поповнювалась готівкою у відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк». Також відповідач не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5423,92 грн, однак [PERSON] не спростував наданих позивачем розрахунків, своїх розрахунків не надав. Враховуючи викладене, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 12530,04 грн, відсоткам за користування кредитом у сумі 2,53 грн.; по комісії та пені за користування кредитом у сумі 5423,92 грн. та штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у сумі 6529,49 грн. є доведеними. Ураховуючи те, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконувались неналежним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved