Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

09.10.2019 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Костюченка В.К. звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», в якому просить суд, зобов`язати відповідача перенести опору повітряної лінії передачі 10 кВ «за тимчасовою схемою», що знаходиться поблизу лінії 2-4 на схеми прив`язки зовнішніх меж земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , в районі точки 4 лінії 2-4 на схемі прив`язки зовнішніх меж земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , та встановити її таким чином, що б лінія електропередачі ПЛ-10 кВ не проходила над земельною ділянкою площею 0,02 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 7423610000:00:009:0015, що належить [PERSON] на праві власності. Ухвалою судді від 15.10.2019 року було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. В подальшому представник позивачки надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд, зобов`язати Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» демонтувати повітряну лінію передачі 10 кВ «за тимчасовою схемою», яка проходить над земельною ділянкою площею 0,02 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 7423610000:00:009:0015, що належить [PERSON] на праві власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з договором купівлі-продажу жилого будинку незакінченого виробництвом та земельної ділянки від 28.12.2005 року, позивачка являється власником незакінченого будівництвом будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та 0,02 га - ведення особистого селянського господарства, на які позивачкою були одержані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №930715 від 14.04.2006 року та серії ЯБ №930714 від 14.04.2006 року. Одного дня, десь в 2008 році, позивачка прийшовши додому з роботи, раптом виявила, як впритул до її земельної ділянки раптом з`явилася опора лінії електропередачі (біля лінії 4-2 на схемі прив`язки зовнішніх меж земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , внаслідок чого через належну їй земельну ділянку стала проходити високовольтна лінія електропередачі. В 2019 року у позивачки виникла потреба введення в експлуатацію господарської будівлі - сараю, яка перебуває на її земельній ділянці. Однак виявилося, що ввести його в експлуатацію не можна, оскільки згідно з п.9 Правил охорони електричних мереж, затвердженої Постановою КМУ №209 від 04.03.1997 року, у межах охоронних зон повітряних ліній електропередачи забороняється будівництво, реконструкція, капітальний ремонт. Проте, спеціальний режим поширюється лише на земельні ділянки в разі їх надання під об`єкти транспортування електроенергії до користувача у встановленому порядку. В листі Корюківського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» від 01.08.2019 року №1091 відповідачем визнається факт, що відповідачеві земельна ділянка під лінію електропередачі «за тимчасовою схемою» не надавалася, лінія електропередачі збудована самочинно, оскільки була розрахована на тимчасове використання (до моменту виділення земельної ділянки під будівництво лінії електропередачі у встановленому порядку), в експлуатацію не вводилися. Отже, позивачка вправі заявити вимогу про покладення на відповідача зобов`язання вчинити дії, наслідком яких буде відновлення попереднього стану земельної ділянки - відновлення можливості здійснювати на ній будивництвою. 17.12.2019 року від відповідача АТ «Чернігівобленерго» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач категорично непогоджуючись із твердженнями позивачки щодо самочинного будівництва лінії електропередачі та не введення її в експлуатацію зазначила, що спірна повітряна лінія Н-Сіверський -ПМК-212» була введена в експлуатацію 03.01.1984 року згідно паспортних даних та інвентарних описів. Крім того, дана ПЛ -10 Кв «Н-Сіверський - ПМК-212» була побудована та зареєстрована згідно вимог чинного законодавства, що підтверджується технічним звітом по інвентаризації земель та юридичному оформленню документів на право користування земельними ділянками ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» (код цільового використання 1.10.3, 3.1.3 по виробництву та розподілу електроенергії) на території Новгород-Сіверсьої міської ради, зареєстрований Донецькою регіональною філією ДП « Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» та схемою проходження ПЛ-10 Кв «Н-Сіверський - ПМК- 212» на момент виготовлення цієї технічної документації. В грудні 2006 року дану ПЛ-10 Кв було тимчасово демонтовано через відсутність споживачів на КТП-439 та КТП-514, які були заживлені від ції ПЛ-10 Кв. Влітку 2008 року виникла нагальна необхідність відновити тимчасово демонтоване КТП -514 та ПЛ-10 кВ. 30.06.2008 року під час відновлення останньої по первісній схемі проходження, позивачка [PERSON] заперечувала проти монтажу ПЛ-10 кВ від опори №87 ( по старій нумерації,8- по існуючій). Товариство пішло на поступки позивачці та дещо змінило конфігурацію ПЛ-10 кВ в обхід її земельої ділянки до опори №85 (по старій нумерації 6- по існуючій), що на той час цілком задовольняло позивачку. В серпні 2019 року позивачка звернулась до Товариства з проханням перенести ПЛ -10 Кв «Н-Сіверський- ПМК-212» з її земельної ділянки. Товариство готове демонтувати спірну повітряну лінію 10 Кв, яка була прокладена по «тимчасовій схемі живлення» та повернути траси проходження ПЛ-10кВ по первісній схемі, на що позивачка також не погоджується. Позивачем відповідь на відзив не подавалась. Ухвалою суду від 20.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи - Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Костюченко В.К. просив суд задовольнити позов, посилаючись на те, що [PERSON] з 2005 року являється власником земельної ділянки та незакінченого будівництвом будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . У 2008 році біля належної їй земельної ділянки було встановлено опору лінії електорпередачі. В подальшому сім`я позивачки почала будувати сарай на власній земельній ділянці, але коли виникло питання введення в експлуатацію господарської будівлі, то виявилось, що ввести в експлуатацію сарай неможливо, оскільки над сраєм проходить високовольтна лінія електропередач. Позивачка звернулася з листом до Корюківського РЕМ АТ «Чернігівобленерго» щодо перенесення опори лінії електропередач, але отримала письмову відповідь про те, що ВП Корюківський РЕМ готовий демонтувати лінію у разі повернення її траси проходження до початкового моменту. Клопотання щодо проведення технічної експертизи позивачка заявляти не бажає і вважає що суд має зобов`язати АТ «Чернігівобленерго» демонтувати ЛЕП. Сервітут оформлювати позивачці ніхто не пропонував, тому вона наполягає на задоволенні позову. Позивачка [PERSON] підтримала думку свого представника та просила суд зобов`язати АТ « Чернігівобленерго» демонтувати лінію електропередачі. На запитання суду, повідомила, що дозвольних документів на будівництво сараю вона не отримувала, оскільки вважала, що сарай буде знаходитись на її приватній земельній ділянці. Клопотати про проведення технічної експертизи вона не бажає. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, зазначені у відзиві та звернула увагу суду на те, що дана лінія електропередач побудована ще в 1984 році, у 2008 році було прийнято рішення про прокладання даної траси по тимчасовій схемі живлення і до 2019 року спору між абонентами та АТ «Чернігівобленерго» не виникало, поки [PERSON] без дозвільної документації не почала будувати сарай та звернулась письмово з пропозицією перенесення лінії електропередачі. При отриманні права власності на земельну ділянку в міській раді [PERSON] не було зазначено будь-яких обмежень щодо електричних мереж. АТ «Чернігівобленерго» комісійно виїжджало за місцем проживання позивачки та було складено акт - заборону щодо будівництва нежитлової будівлі, який позивачкою не оскаржувався. Згідно письмової відповіді з Новгород-Сіверської міської ради - з 2015 року письмових заяв від [PERSON] на оформлення будівельного паспорту забудови земельної ділянки до відділу містобудування та архітектури не надходило. АТ «Чернігівобленерго» готові перенести опору лінії електорпередачі у первинний стан, але позивачку таке розтошування опори не влаштовує. Також звернула увагу суду на те, що у разі демонтажу ЛЕП, ряд вулиць залишаться взагалі без електропостачання, а це більше 300 житлових будинків. Представник третьої особи - Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. у судовому засіданні при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Та зазначив, що на момент прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] у 2005 році були всі правові підстави надання дозволу на виготовлення технічної документації та передачі у власність земельної ділянки, оскільки на момент приватизації опори ліні електропередачі по [ADDRESS] не було. Також підтвердив, що [PERSON] до міської ради не зверталась з приводу оформлення будівельного паспорту сараю та при виділенні земельної ділянки [PERSON] цільове призначення було виключно для ведення особистого селянського господарства. Допитаний в якості свідка [PERSON] , у судовому засіданні повідомив про те, що він вже тривалий час працює старшим майстром Новгород-Сіверської дільниці Корюківського РЕМ та в липні 2008 року він особисто приймав участь під час заміни високовольтної повітряної лінії електропередачі по [ADDRESS] та добре пам`ятає, що на момент заміни лінії з бригадою спілкувався чоловік позивачки, який при перенесенні опори погодився на запропонований варіант перенесення і до 2019 року у даної сім`ї не було будь-яких претензій. На момент розгляду справи судом зазначив про те, що демонтувати повітряну лінію електропередачі неможливо, оскільки декілька вулиць залишуться взагалі без електропостачання. Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив: Позивачка є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку незакінченого будівництвом та земельної ділянки від 28.12.2005 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2877 (а.с.9) Також, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,02 га, кадастровий номер 7423610000:00:009:0015, за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,10 га кадастровий номер 7423610000:00:009:0014, за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №930715 та серії ЯБ № 930714 (а.с.7,8). Проте в даних Державних актах на право власності на земельні ділянки, лінія електричної мережі не зазначена, не дивлячись на те, що повинна бути позначена в обов`язковому порядку і погоджена з електропостачальною організацією. Листами Корюківського РЕМ АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» [PERSON] надано відповідть на її письмові звернення про те, що у разі демонтажу повітряної ліні 10 Кв буде знеструмлено житлові будинки, а сарай [PERSON] будується з порушенням нормативно-технічної документації. ВП Корюківський РЕМ готовий демонтувати повітряну лінію 10 кВ, у разі повернення її траси проходження до початкового моменту (а.с.4-5). Згідно копії паспорта № [NUMBER] повітряну ліню 10 кВ Ф-«Місто» від П/ст 110/35/10 кВ «Новгород-Сіверський» введенно в експлуатацію 03.01.1984 року, інвентарний № 14238, а 01.07.08 року введено в експлуатацію відрізок ПЛ -10 кВ, опори 25-27, всі стоячі опори замінені на нові (а.с.66-69). Як вбачається з технічного звіту по інвентаризації земель та юридичному оформленню документів на право користування земельними ділянками ВАК ЕК «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (код цільового використання 1.10.3; 3.1.3) на території Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрований Донецькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» до якого додані схеми розташування ліній електромереж на території Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, зокрема і спірна ПЛ -10 Кв «Н-Сіверський ПМК -212» (а.с. 48-51). Частиною сьомою статті 41 Конституції України передбачено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А згідно з статтею 76 Земельного кодексу України (далі ЗК), землями енергетичної системи визнаються землі надані під електрогенеруючі обєкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під обєкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони. Стаття 112 ЗК встановлює, що охоронні зони створюються: уздовж ліній звязку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні обєкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України. В свою чергу за змістом статті 18 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» від 9 липня 2010 року № 2480-VI (далі Закон від 9 липня 2010 року № 2480-VI) для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об`єктів і об`єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об`єктів енергетики, зокрема охоронні зони об`єктів енергетики. Земельні ділянки в межах спеціальних зон об`єктів енергетики не вилучаються (викупляються) у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженнями (крім випадків, коли встановлення спеціальних зон призводить до неможливості використання земельних ділянок за цільовим призначенням). У разі якщо встановлення спеціальних зон об`єктів енергетики призводить до неможливості раціонального використання земельної ділянки за цільовим призначенням, власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати вилучення (викупу) всієї земельної ділянки для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а орендар такої земельної ділянки має право вимагати в односторонньому порядку розірвання договору оренди земельної ділянки та відшкодування завданих цим збитків. Спеціальні зони об`єктів енергетики встановлюються на землях всіх категорій. Крім цього, відповідно до статті 32 Закону від 9 липня 2010 року № 2480-VI в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі, зводити будинки, споруди будь-якого призначення. Слід звернути увагу, що частиною другою пункту 4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209 (далі Правила) також передбачено, що у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться обєкти електричних мереж, зобовязані вживати належних заходів до збереження зазначених обєктів. Таким чином, діючим законодавством передбачено особливості користування земельною ділянкою, яка належить позивачці, зокрема уздовж електролінії, яка проходить через її земельну ділянку встановлюється охоронна зона, в межах якої власник зобовязаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими Правилами охорони еклектичних мереж. Згідно п.4.1.37 Кодексу систем розподілу - якщо користувач або власник земельної ділянки має намір спорудити або реконструювати будівлі, дороги, мости, інші об`єкти архітектури, що потребує перенесення повітряних та/або підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, Користувач або власник земельної ділянки звертається до оператора системи розподілу із відповідною заявою. До заяви додається ситуаційний план об`єкта забудови. Оператор системи розподілу надає вихідні дані та технічні вимоги для проєктування перенесення (перевлаштування) належних йому об`єктів електроенергетики не пізніше 10 робочих днів від дня реєстрації заяви або 20 робочих днів у разі необхідності погодження технічних вимог з оператором системи передачі (у зазначений у заяві спосіб обміну інформацією). Користувач або власник земельної ділянки має розробити проект, у тому числі здійснити заходи в межах чинного законодавства з метою вирішення питань щодо відведення на користь оператора системи розподілу земельних ділянок для розташування об`єктів електроенергетики, а оператор системи розподілу - узгодити наданий Користувачем або власником земельної ділянки проєкт з оформленням технічного рішення. Оператор системи розподілу на договірних засадах надає Користувачу або власнику земельної ділянки послугу з перенесення визначених проєктом об`єктів електроенергетики, вартість якої визначається згідно з кошторисом (який є невід`ємною частиною відповідної проєктної документації), у термін, визначений відповідно до вимог нормативних документів, що визначають строки проєктування та будівництва. Проте позивачкою не дотримані дані вимоги і сторонами у справі не заявлялись клопотання про проведення судово-технічної експертизи для визначення технічно можливих варіантів перенесення опори ЛЕП. Вказана лінія електричної мережі була побудована задовго до набуття у власність позивачкою будинку та земельних ділянок, а саме у 1984 році. У 2006 році вищевказану ЛЕП було тимчасово демонтовано через відсутність споживачів, що підтверджується актами виведення з експлуатації. В 2008 році ЛЕП було відновлено про що свідчать акти введеня в експлуатацію та акти модернізації і про її наявність позивачці на час придбання земельної ділянки повинно було бути відомо (а.с.34-47). З наданих позивачкою та досліджених судом фотокарток (а.с.6) розташування опори ЛЕП біля подвір`я [PERSON] вбачається, що дана опора знаходиться за межами земельних ділянок [PERSON] на землях територіальної громади Новгород-Сіверської міської ради. Також з фотокарток вбачається, що на земльній дінці належній [PERSON] знаходиться недобудований сарай та в судовому засіданні було з`ясовано, що дана господарська будівля збудована без отримання позивачкою дозавльних документів на будівництво та відповідно являється самочинно збудованою. З письмової відповіді Новгород-Сівеської міської ради від 23.11.2020 року вбачається, що в період з 2015 року та до моменту надання відповіді заяв від [PERSON] на оформлення будівельного паспорту забудови земльної ділянки до Відділу містобудування та архітектури до міської ради не надходило (а.с.96) Згідно копії акту від 16.11.2020 року вбачається, що [PERSON] було направлено акт-заборону щодо виконання робіт у зоні ПЛ 10кВ «Н-Сіверського ПМК 212» (а.с.98). Також з матеріалів справи вбачається, що повітряна лінія «Н-Сіверський-ПМК -212» була побудована та зареєстрована згідно вимог чинного законодавства, введена в експлуатацію 03.01.1984 року, що підтверджується технічним звітом по інвентаризації земель та юридичному оформленню документів на право користування земельними ділянками ВАТ ЕК «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (а.с. 38-51). Зауважень та приписів зі сторони інспекції енергонагляду та держнаглядохоронпраці щодо технічного її стану матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обмеження у користуванні земельною ділянкою визначені на законодавчому рівні, а доводи позивачки про те, що земельні ділянки не виділялись АТ «Чернігівобленерго» під об`єкти транспортування електроенергії у встановленому законом порядку, суд не приймає до уваги, так як Закон України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» вступив в законну силу 17.08.2010 року, спірна ж ЛЕП була збудована в 1984 році відповідно до чинного на той час законодавства, а саме «Правил улаштування електроустановок», затверджених Главтехуправлінням Міненерго СРСР. Твердження позивачки про невведення ЛЕП в експлуатацію спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами (а.с.а.с.66-69). А щодо посилань [PERSON] на тимчасовий характер спірної лінії електромережі, то відсутні будь-які дані про закінчення строку, на який її було споруджено, або перебування її в аварійному стані. Також суд враховує, що під час відновлення у 2008 році спірної ЛЕП із встановленням опори в обхід земельної ділянки позивачки до опори №85, [PERSON] не висловлювала будь-яких заперечень (отже погоджувалась ) на її встановлення, поки у 2019 році самочинно не збудувала сарай і не може ввести його в експлуатацію, що і стало причиною звернення до суду з позовом про демонтаж повітряної лінії 10кВ. Наслідком демонтажу спірної ЛЕП буде припинення електропостачання більше 300 піключених до неї житлових будинків .

Outcome: dismissed