Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

08.01.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за навчання в розмірі 590 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 13.08.2012 року між сторонами був укладений договір № 345158 про навчання, згідно наказу від 12.08.2012 року за №83-з. Відповідно до договору позивач бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання відповідача, на заочній формі навчання, з освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом підготовки «Технологічна освіта». В свою чергу відповідач зобов'язався щомісячно вносити плату за навчання в розмірі 270 грн. Проте, у період з квітня 2014 року по червень 2014 року відповідач припинив сплачувати за своє навчання, у зв'язку з чим утворився борг в розмірі 590 грн. Так, наказом від 27.06.2014 року за №87-з відповідача було відраховано з числа студентів Херсонського державного університету за порушення навчальної дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку. Таким чином, дія договір № 345158 про навчання припинилася 27.06.2014 року. Представник позивача у позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за навчання у сумі 590 грн., так як він не сплачує кошти за отриману навчальну послугу, ніяким чином не реагує на листи з пропозицією у 15-денний термін добровільно сплатити вказані кошти. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 13.08.2012 року між сторонами був укладений договір № 345158 про навчання, згідно наказу від 12.08.2012 року за №83-з (а.с.5-6). Відповідно до умов договору позивач бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання відповідача, на заочній формі навчання, з освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом підготовки «Технологічна освіта». В свою чергу відповідач зобов'язався щомісячно вносити плату за навчання в розмірі 270 грн. Проте, у період з квітня 2014 року по червень 2014 року відповідач припинив сплачувати за своє навчання, у зв'язку з чим утворився борг в розмірі 590 грн. На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав. Згідно довідки - розрахунку № 454 від 17.12.2014 року, заборгованість відповідача перед позивачем, яка виникла у зв'язку з несплатою за навчання складає 590 грн. (а.с. 8). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що позовна вимога Херсонського державного університету про стягнення заборгованості за навчання з [PERSON] обґрунтована та підлягає задоовленню.

Outcome: approved