Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

09.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду 50000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.; - призначити по справі судово-психологічну експертизу та звільнити від сплати судового збору( а.с.1-3). В обґрунтування позову посилається на те, що 21.11.2015 року близько 11 год. 33 хв. в м.Борисполі на вул. Героїв Небесної Сотні відповідач [PERSON] спричинив йому тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин спинки носу із синцем, які визнані судово-медичною експертизою легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено відповідне покарання. Позивач вказує, що зазначеними протиправними діями крім тілесних ушкоджень було завдано також матеріальної та моральної шкоди. Матеріальні збитки полягають у втратах, які він поніс на правову допомогу, як потерпілий по кримінальному провадженню. Зазначив, що згідно з договором про надання правової допомоги правову допомогу у вказаному вище кримінальному провадженні йому надавав адвокат Білик Г.І., на послуги якого витрати 5000.00 грн. Також зазначив, що внаслідок нанесених тілесних ушкоджень зазнав фізичний біль та душевні страждання. Тілесні ушкодження позивачу було спричинено у громадському місті в присутності великої кількості сторонніх осіб, тому вважає, що неправомірними діями відповідача було також принижено його честь і гідність. Враховуючи глибину і тривалість фізичних і моральних страждань та приниження честі і гідності, моральну шкоду, спричинену злочинними діями відповідача, оцінює в 50000грн. Одночасно просив призначити по справі судово-психологічну експертизу. Ухвалою судді від 06 листопада 2017 року( а.с.14) відкрито провадження у справі. 23.02.2018 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву( а.с. 25-27). Згідно заперечень, відповідач вважає, що вимоги про стягнення 5 000 грн. за послуги адвоката є необґрунтованими і просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що позивач в суді міг сам себе захищати, проте за власним бажання скористався послугами адвоката, при цьому не надав суду підтвердження необхідності користування такими послугами, не пред`явив підтверджуючі документи, в яких деталізовано, які саме юридичні послуги були надані адвокатом на вказану суму. Також вважає необґрунтованим клопотання позивача про призначення за рахунок відповідача судово-психологічної експертизи для встановлення факту спричинення моральної шкоди та визначення її точного розміру, оскільки це не передбачено чинним законодавством, тому в задоволенні даного клопотання просить відмовити в повному обсязі. Звертає увагу суду на те, що позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоди виключно словами, що містяться в позові, не надавши жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір відшкодування в сумі, яка становить саме 50 000 грн., а тому просив відмовити в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. Ухвалою суду від 23.02.2018, занесеної до протоколу судового засідання (а.с.22) було вирішено розглядати справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у даній справі. Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року було задоволено клопотання позивача та призначено по даній цивільній справі судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено атестованому судовому експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та зупинено провадження у даній цивільній справі на час проведення експертизи.( а.с.35-37). Ухвалою від 25 жовтня 2019 року( а.с.83) поновлено провадження у вказаній цивільній справі та призначено до підготовчого судового засідання. 16.01.2020 р. позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.96,97), яка обґрунтована тим, що висновком проведеної судово-психологічної експертизи визначено спричинену йому моральну шкоду, яка дорівнює 18 мінімальних заробітних плат. На час подання заяви, розмір мінімальної зарплати становить 4723 грн. Отже, розмір спричиненої відповідачем моральної шкоди в грошовому вимірі становить 85014.00 грн. У зв`язку з чим, визначений експертом розмір моральної шкоди, вимагає уточнення(збільшення) розміру його позовних вимог. З огляду на зазначене, просив збільшити розмір моральної шкоди до 85014 грн., а також стягнути з відповідача на його користь вартість судово-психологічної експертизи в розмірі 5867,09 грн., та вартість правової допомоги в розмірі 5000 грн. Ухвалою від 16 січня 2020 року (а.с.106) закрито підготовче провадження у даній справі, та призначено до судового розгляду по суті. 21.02.2020р. до суду надійшли письмові пояснення [PERSON] (а.с.108-110). Згідно пояснень вбачається, що відповідач визнає позов частково, та не заперечує виплатити позивачу компенсацію у розмірі 1000 грн. Вказує, що на його думку, визначений експертом розмір моральної шкоди безпідставний, та не базується на принципах справедливості, добросовісності та розумності, як того вимагає закон. Усе обґрунтування відшкодування моральної шкоди ґрунтується тільки на цьому висновку експертизи, яка ніби то була проведена через чотири роки після події, та базуються лише на письмових поясненнях дружини позивача та декількох знайомих. Намагання [PERSON] отримати неправомірну вигоду абсолютно безпідставні та надумані, та насправді не мають під собою жодного підґрунтя. Вважає, що нанесення ляпаса чоловіку, якого тривалий час вважав своїм другом, та який навмисне його спровокував, принижуючи честь та гідність, та розповсюджуючи неправдиву інформацію, не такий вже злочин. Вважає свої дії, як справжнього чоловіка, так і людини, які були адекватні, так як це все було наслідками взаємного конфлікту, який був призведений [PERSON] , та не бачив іншого виходу, як вчинити так а не інакше, захищаючи свою честь та гідність. Звертає увагу, що жодних доказів нанесення матеріальної шкоди суду не було надано, ніякої конкретної суми потраченої на лікування ніякими документами не підтверджено, а все доводиться лише голослівно, тому і матеріальної шкоди завдано не було. Тілесні ушкодження мінімальні, на лікування не було витрачено жодної копійки, а отже і висновок судово-психологічної експертизи суд не повинен приймати до уваги. Зазначив, що є інші фактори, які могли суттєво погіршити емоційний та психологічний стан позивача, та які при проведенні експертизи не були враховані, а саме те, що [PERSON] виховує дитину з порушеннями у розвитку, що не могло не вплинути на його психоемоційний стан. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав збільшені позовні вимоги та обставини, викладені у позові та заяві про збільшення позовних вимог, просив задовольнити, заявив, що ніколи не простить [PERSON] .. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні частково визнав позов, не заперечує щодо стягнення з нього компенсації у розмірі 1000 грн. В решті позову просив відмовити з наведених у відзиві підстав. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.13ЦПКУкраїни суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81ЦПКУкраїни доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року у справі № 1-кп/359/276/2016,№ 359/4634/16, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу 100 ( сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень (а.с.6-7). За змістом вказаного вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року також встановлено, що 21.11.2015 року 21.11.2015, приблизно в період часу з 10 до 12 години, у місті Бориспіль по вулиці Героїв Небесної Сотні, біля меморіалу Героям Небесної Сотні, відбулися урочисті заходи до Дня святкування другої річниці Євромайдану. 11 год. 33 хв. цього дня після завершення урочистих заходів між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті раніше виниклих неприязних відносинах виник словесний конфлікт, під час якого [PERSON] усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, кулаком правої руки наніс [PERSON] один удар в область носу, в результаті чого заподіяв потерпілому [PERSON] згідно із висновками експерта № 279 від 24.11.2015 року та №52Д від 27.05.2016 року ушкодження у виді забою м`яких тканин спинки носа із синцем, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 січня 2017 року вирок Бориспільського міськрайонного суду київської області від 11 листопада 2016 року, ухвалений відносно [PERSON] залишено без змін (а.с.7 на звороті.) За змістом вказаного вироку зазначено, що в судовому засіданні судом досліджено відеозапис з камери спостереження за подіями, які мало місце 21.11.2015 на вулиці Героїв Небесної Сотні поблизу пам`ятника Героїв Небесної Сотні в м. Бориспіль. Обвинувачений та потерпілий не заперечують правдивість подій , зазначених на цьому відеозапису. Об 11 год. 33 хв. на відеозапису видно як один із присутніх чоловіків, одягнений у чорне пальто (куртку), із парасолем білого кольору, яку тримає в лівій руці, підходить обличчям до іншого чоловіка одягненого у чорну балонову куртку (пуховик) із капюшоном чорного кольору одягненого на голову, відразу наносить йому один удар правою рукою в напрямку останнього. Після цього чоловік одягнений у балонову куртку чорного кольору із чорним капюшоном одягненим на голову, став чіплятися до попереднього, який йому наніс удар, намагаючись нанести останньому удари руками та ногами по тілу. Сторонами визнано, що між позивачем та відповідачем виник конфлікт, пов`язаний з їх політичною діяльністю під час перебування в Бориспільській міській партійній організації політичної партії ВО «Батьківщина». Частиною 6 ст.82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у редакції від 24 жовтня 2003 року, вбачається, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №4593/19-61 від 09.10.2019 (а.с.71-75), експерт дійшов висновку, що [PERSON] спричинена моральна шкода внаслідок заподіяння йому [PERSON] тілесних ушкоджень у вигляді забою м`яких тканин спинки носу із синцем, які визнані судово-медичною експертизою легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за вказаних у вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року обставин. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) [PERSON] , [INFO] складатиме 18 мінімальних заробітних плат, установлених на момент розгляду справи судом. Висновок експерта, обґрунтований, зокрема наступним. Зміст поставлених питань обумовив використання спеціальних психологічних методик, що виявляють функціональний рівень психічної діяльності, особистісні та емоційні прояви людини та особливості їх динаміки під впливом конкретних життєвих подій, а також специфічного методологічного підходу, який дозволяє структурувати особливості психологічних чинників. Психологічні аспекти подій, які досліджуються в цьому експертному провадженні, формалізуються та подаються в математичних одиницях для визначення їх кількісного еквівалента на підставі методики психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди [реєстр №14.1.75] із використанням формули: D = d fv і с- (1 - fs), де: D - розмір компенсації дійсної моральної шкоди; d - розмір компенсації презюмованої шкоди визначається за кількістю мінімальних заробітних плат для різних видів протиправних дій; fv - коефіцієнт ступеня ініціативи (впливу) та характеру діяльності спричинювана шкоди у виникненні та динаміці ситуації, що досліджується за справою визначається у межах від 0 до 1; і - коефіцієнт індивідуальних особливостей позивача (потерпілого) визначається у межах від 0 до 2; с - коефіцієнт обставин, що заслуговують на увагу як соціально та психологічно суттєві для позивача (потерпілого) визначається у межах від 0 до 2; fs - коефіцієнт ступеня ініціативи (впливу) та характеру діяльності позивача (потерпілого) у виникненні та динаміці ситуації, визначається у межах від 0 до 1. Об`єктом психологічного дослідження виступає особистість [PERSON] . Предметом дослідження виступають: індивідуально-психологічні особливості [PERSON] , особливості психічної діяльності [PERSON] , психологічні особливості ситуації, в якій знаходився [PERSON] . Експертом врахована соціально-психологічна характеристика особистості підекспертного [PERSON] [INFO] .. Далі за текстом висновку експерта: «Відповідно характеристики наданої [PERSON] від 08.04.2019 р., потерпілий [PERSON] характеризувався як: добра, врівноважена людина, з повагою відносився до оточуючих. Після конфлікту з [PERSON] : «мій чоловік тривалий час знаходився в стані депресії, скаржився на втрату сенсу життя. Все це супроводжувалося безсонням, головними болями, втратою ваги на 24-ри кілограми. Напад [PERSON] на мого чоловіка і все, що сталося потім, розділив життя [PERSON] на дві частини, позбавив перспективи. Мій чоловік вже не буде таким, як був». Однопартійці [PERSON] та [PERSON] в своїх характеристиках від 08.04.2019 та 05.04.2019 зазначили, що [PERSON] завжди був спокійною, врівноваженою, інтелігентною людиною. Позивач з відповідачем мали дружні відносини. Після конфлікту [PERSON] написав листа до партії, що ініціатором конфлікту був [PERSON] , в результаті чого останнього виключили з партії: «дуже тяжко переживав цю по дію... навіть зовні постарів, посивів, істотно зменшилась вага, скаржився на постійне безсоння, втрату сенсу життя, став замкнутою людиною...намагався відновитися в партії...так не зміг цього зробити». При психодіагностичному дослідженні [PERSON] [INFO] , встановлено наступне. За результатами застосування методики акцентуації характеру та темпераменту особистості Леонгарда-Шмішека виявлена акцентуація за емотивним типом, йому характерно: чутливість, вразливість, відрізняється глибиною переживань в галузі тонких емоцій в духовному житті людини. Контактність нижче середнього рівня, віддає перевагу вузькому колу друзів і близьких, рідко вступає в конфлікти, на роботі дисциплінований. За результатами методики дослідження соціальної перцепції та інстинктивних потреб особистості Л. Сонді встановлено: нормальна активність, порушена внутрішньо особистісна гармонія, ослаблений самоконтроль, неадекватна самооцінка. За результатами застосування методики кольорового вибору М.Люшера виявлено: знижений фон настрою, труднощі спілкування. Почуття незрозумілості і самотності. Напруженість фізіологічних потреб, незадоволеність, дискомфорт. Труднощі адаптації до нових умов. Підвищена чутливість до середовищних впливів. Обставини сприяють нестійкості самооцінки. Ситуація змушує до стриманості і придушення нагальних потреб. За результатами психологічної діагностики особистості підекспертного за методикою дослідження реакцій фрустрації С. Розенцвейга [PERSON] властива надмірна фіксація на самозахисті, наявність захисних та компенсаторних процесів. Тематично спрямованим діалогом між експертом та під експертною особовою встановлено, що [PERSON] проживає в м. Бориспіль, одружений, має 2-х дітей. Протягом життя травмуючих подій до листопада 2015 р. не було. З 2006 р. перебував в партійній організації ВО «Батьківщина», з відповідально ставився до роботі в партії, боровся за справедливість: «такий шлях я пройшов в партії ... у Харькові з тітушками боролися...проводили журналістські розслідування...все було». Щодо [PERSON] розповів, що познайомився з ним в партії, мав дружні стосунки: «я пару раз його врятував від звільнення, я вмів говорити та переконувати, до мене прислуховувались...я довіряв йому...а він так зі мною». Щодо подій, які стались у листопаді 2015 розповів, шо після урочистих подій до дня річниці Революції Гідності, до нього підійшов [PERSON] та вдарив кулаком в обличчя без причини, від чого у [PERSON] пішла кров: «він вище за мене, від удару я ледве не впав...я не пам`ятаю вже що я йому казав після удару...а потім він написав листа у партію, що я спровокував бійку...морально мені було дуже важко...людині, якій я допомагав і довіряв по відношенню до мене так...полупається, мене тримали за дурника, так можна взяти і підняти руку на людину...він мені кар`єру у партії зломав!..мені важко передати словами...після цих подій я обмежив спілкування з людьми, погано спав, постійно снився той удар...кілько місяців це все тривало...зараз я став жорсткішим ніж був...тепер зовсім не довіряю людям та людському слову...скільки я буду жити, стільки буди пам`ятати цей вчинок з боку [PERSON] ». Аналізом характеризуючих матеріалів та психодіагностичного дослідження встановлено, що [PERSON] має такі характерологічні особливості, як: чутливість, вразливість, знижений фон настрою, труднощі спілкування, ослаблений самоконтроль, надмірна фіксація на самозахисті, порушена внутрішня особистісна гармонія. Обставини сприяють нестійкості самооцінки. Проаналізовані особливості психічної діяльності [PERSON] у комплексі обставин ситуації, що розглядається за цивільною справою, дають можливість стверджувати, що у підекспертного наявні психічні страждання (на моральному рівні). Ситуація, яка сталась між [PERSON] та [PERSON] посягла на соціальну сутність підекспертного як фактору деструктивного характеру, вплинуло на емоційний стан підекспертного. Даний вплив є довготривалим. Наявний взаємозв`язок між емоційним станом підекспертного, проявами його індивідуально-психологічних особливостей та специфікою і пролонгованістю дії ситуації психогенного характеру. У структурі особистості [PERSON] наявні негативні прояви, що призводять до труднощів у спілкуванні з навколишнім середовищем, зниженого фону настрою та надмірної фіксації на самозахисті. Таким чином, ситуація яка розглядається в матеріалах цивільної справи №359/7865/17 призвела до стійких, тривалих змін у системі цінностей, ієрархії мотиваційної сфери, в основних складових структури особистості підекспертного, - що протягом тривалого часу унеможливило його повноцінне соціальне функціонування як особистості. Пролонгованість у часі негативних переживань підекспертного складає понад 6 місяців, що свідчить про суттєвий ступінь впливу на психічне благополуччя [PERSON] . Наявність змін у функціонуванні окремих структур особистості, що призвели до частково зворотних порушень в основних сферах соціального функціонування (життєва криза), зниження самооцінки, втрата психологічного благополуччя [PERSON] , дозволяє чиннику «і» (коефіцієнту індивідуальних особливостей) надати значення в 1,5 бали. Враховуючи, що [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження [PERSON] в присутності одно партійців та знайомих потерпілого, то фактор «с» (коефіцієнт урахування обставин, що заслуговують уваги) у даному випадку набуває значення 1. Враховуючи вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 11.11.2016 р., [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в такому випадку фактор «/г» (коефіцієнт ступеня ініціативи (впливу) та характеру діяльності спричинювана шкоди у виникненні та динаміці ситуації) в умовах досліджуваної ситуації дорівнює 1. Чиннику «fs» (коефіцієнт ступеня ініціативи (впливу) та характеру діяльності позивача (потерпілого) у виникненні та динаміці ситуації) присвоюється fs =0. Враховуючи обставини, викладені у матеріалах справи, фактор «d» (розмір компенсації презюмованої шкоди) у відповідності до розрахункової таблиці відносних одиниць, з урахуванням об`єктивних даних, відповідатиме соціально-психологічним аспектам: «спричинення легкої шкоди здоров`ю», що оцінюється коефіцієнтом d=0,03 в 12 мінімальних заробітних плат. Орієнтовний еквівалент грошової компенсації завданої [PERSON] [INFO] моральної шкоди в наслідок заподіяння йому [PERSON] легких тілесних ушкоджень 21.11.2015 р. , розраховуватиметься за вищевказаною методикою «Психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди» [реєстр 14.1.75] відповідно до визначеного набору значень і коефіцієнтів за формулою D = d*fv*i*c*(l-fs) і в літерному позначенні складатиме матеріальний еквівалент: 12*1*1,5*1*1= 18 мінімальних заробітних плат, установлених на момент розгляду справи судом» (кінець витягу). Відповідно до вимог ст. 110 ЦПК України в исновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Так, відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.п. 3, 9 Постанови від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як визнано сторонами, як вбачається зі змісту вищевказаного вироку Бориспільського міськрайонного суду від 11.11.2016 щодо [PERSON] , пояснень наданих позивачем експерту, заподіянню [PERSON] [PERSON] легких тілесних ушкоджень - удару кулаком в область носу,- передував конфлікт між ними та виниклі у зв`язку з цим неприязні відносини, пов`язаний зі спільною партійною діяльністю. Крім того, сторонами визнано, що після подій, які стались 21.11.2015 за вказаних у вироку обставин, позивач [PERSON] був виключений з Бориспільської міської партійоної організації ВО «Батьківщина», що, як повідомив [PERSON] судовому експерту, та визнається ним під час даного судового розгляду, викликало в нього моральні страждання. Вочевидь, для суду, такі стійкі, тривалі зміни у системі цінностей, ієрархії мотиваційної сфери, в основних складових структури особистості, встановлену пролонгованість у часі негативних переживань [PERSON] та суттєвий ступінь впливу на його психічне благополуччя, що були встановлені експертом, були пов`язані не тільки з фактом заподіяння позивачу тілесного ушкодження, а також з подіями, які передували та які стались після цього факту, а саме ті, що призвели до виключення [PERSON] з партійної організації та за його висловом «зламали» його кар`єру у партії. Проте, зі змісту позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, обставини виключення позивача з Бориспільської міської партійної організації політичної парті ВО «Батьківщина» не були підставою заявленого позову, жодних належних і допустимих доказів, що таке виключення сталось з вини відповідача та внаслідок вчинених ним протиправних дій, суду надано не було. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що визначений експертом, а також позивачем розмір відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди в сумі 85014 гривень, є завищеним. І відшкодуванню підлягає заподіяна [PERSON] відповідачем моральна шкода зв`язку з перенесеним фізичними та моральними стражданнями через біль від отриманого удару та, як наслідок, від заподіяного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та душевними переживаннями щодо протиправної поведінки відповідача, в тому числі через обставини, за яких це відбулось (в громадському місці: в присутності дружини та спільних знайомих), тривалості таких переживань, пов`язаних з проведенням досудового слідства, судового розгляду кримінального провадження та необхідності звернення до суду за відновленням свого порушеного права з даним позовом, яку слід визначити з урахуванням засад розумності, добросовісності та справедливості в сумі 8501 гривні 40 копійок, що становить 1/10 від визначеного експертом відшкодування та більш ні ж в п`ять разі перевищує розмір мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що був встановлений на момент звернення позивача з даним позовом до суду і становив 1600 гривень. Саме таку суму суд вважає адекватною, справедливою і достатньою компенсацією заподіяної позивачу моральної шкоди в межах заявленого ним позову, в тому числі в межах заявлених підстав позову, який не буде індивідуальним надмірним тягарем для відповідача з урахуванням його непрацездатного віку. При цьому суд враховує, що тривалий час розгляду даної цивільної справи був пов`язаний з проведенням судової психологічної експертизи, на якій наполягав позивач та призначення якої не було обов`язковим відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства. Крім того, у зв`язку з заявленою позивачем вимого щодо відшкодування понесених ним під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження витрат на оплату правової допомоги адвокат суд враховує наступне. За загальним правилом відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1 ст.1777 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог ч.1 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Згідно з вимогами ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. З вироку Бориспільського міськрайонного суду від 11.11.2016 року (а.с.6-7) встановлено, що у судовому розгляді кримінального провадження приймав участь представник потерпілого - адвокат Білик Г.І.. У зв`язку з залученням адвоката позивачем були понесені витрати в сумі 5000 гривень, що підтверджується копією квитанції адвоката від 26 листопада 2015 року (а.с.8), довідкою, виданою адвокатом Біликом Г.І. від 21 литого 2020 року (а.с.114) та Актом приймання-передачі виконаних робіт від 26 листопада 2016 року (а.с.115), з якого вбачається, що розрахунок вартості правової допомоги здійснений виходячи з граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу та кількості годин участі адвоката на досудовому слідстві та в судових засіданнях. Доказів, які б спростовували правильність та об`єктивність такого розрахунку, відповідачем надано не було, та не зазначено джерел їх здобуття. Як вбачається зі змісту вироку, та як визнано відповідачем, питання відшкодування позивачу понесених ним витрат на правову допомогу під час судового розгляду кримінального провадження не заявлялось, а відповідачем не відшкодовувалось. З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства заподіяні [PERSON] з вини відповідача збитки у вигляді витрат на правову допомогу, що він був вимушений понести для відновлення свого порушеного права у кримінальному процесі, підлягають стягненню на його користь з відповідача у вказаному в позовній заяві розмірі 5000 гривень. Щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат під час розгляду даної цивільної справи, а саме в сумі 5867 гривень 09 копійок на проведення судової психологічної експертизи (а.с.99), в силу вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 586 гривень 71 копійка (1/10 частина понесених витрат). При цьому суд враховує, що призначення експертизи, на якій наполягав позивач не було обов`язковим, що було йому роз`яснено. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'', а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1280 гривень (по 640 гривень за вимогою майнового та не майнового характеру) у визначеному на момент звернення позивача до суду розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial