Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

09.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 19 липня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Відносини з чоловіком протягом останнього року погіршувалися, через втрату взаєморозуміння та поваги один до одного, відсутність спільної думки у вирішення сімейних питань. З цих причин шлюбні стосунки з вересня 2015 року припинено. Збереження сім'ї за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини немає. Донька проживає разом з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати, понесені на сплату судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримувала, посилаючись на підстави та обставини, викладені у ньому. Пояснила, що між нею та чоловіком втрачено почуття любові, вони не сходяться характерами. Вона не мала уваги від чоловіка, а тому продовжувати такі відносини не хоче. Термін для примирення їй не потрібний. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Не заперечував, що з 7 вересня 2015 року разом з дружиною не проживає, проте, висловлював надію, що все ще у них може налагодитися. Прохав надати термін на примирення. Суть сімейних конфліктів описав так: дружина слухає інших людей, а не його. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 19 липня 2013 року, актовий запис № 71. Мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 7 вересня 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та обов'язки, через втрату почуттів, взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Проживають за різними адресами, спільного господарства та бюджету не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дитини немає, остання залишається разом з матір'ю. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сім»ї повагу один до одного, зобов»язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім»ї. Суд дійшов висновку, що вказані вище засади у сім»ї відсутні, шлюб існує формально, так як сторони більше як півроку не підтримують сімейні стосунки. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя та доньки [PERSON]. Шлюб підлягає розірванню. Підстав для надання подружжю терміну для примирення суд не вбачає, оскільки для цього потрібне щире волевиявлення обох сторін. Позивач категорично налаштована проти цього. Крім цього, шестимісячний термін окремого проживання якраз і свідчить, що сторони не змогли (а позивач, з її слів, і не намагалася) порозумітися, вирішити конфліктні ситуації, налагодити сімейне життя. Тому заперечення відповідача проти позову суд сприйняв критично, так як не вбачає підстав для надання сторонам терміну для примирення. З огляду на встановлені обставини та названі норми закону, позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольняється. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала суду доказ про сплату нею судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. Ця сума стягується на її користь з відповідача.

Outcome: approved