overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

08 лютого 2018 року до суду надійшла позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить усунути перешкоди в користуванні квартирою № 4 в будинку № 43 по вул. Міцкевича в смт.Новий Яричів Кам'янка-Бузького району Львівської області, шляхом визнання відповідача таким, що втратила право на користування вказаним житлом. Рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 26.09.2018р. у позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою задоволено. 16 жовтня 2018 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати. Просить стягнути з відповідача [PERSON] понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн. В судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення сторони не зявились. Беручи до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, тому суд розглядає дану заяву без їх участі. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Як вбачається з позовної заяви позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 704,80 грн. і як видно з рішення суду від 26.09.2018 р. у справі № 446/229/18 судом не було вирішено питання судових витрат. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи.\~До витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать,\~окрім інших,\~витрати на професійну правничу допомогу. Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання судових витрат в частині судового збору суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

08 лютого 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у цивільній справі № 201/1105/18 за позовною заявою [PERSON], заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису. Рішенням суду заяву [PERSON], заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису, - задоволено частково. Заборонено [PERSON]:- перебувати в місці проживання [PERSON] та її дітей за адресою: [ADDRESS];- наближатися на 500 метрів до місця роботи [PERSON] за адресою м. Дніпро вул. Тітова 16;- спілкуватися з неповнолітнім [PERSON] 2014р.н. В іншій частині вимог відмовлено. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, проте згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України ця обставина не є перешкодою для розгляду поставленого перед судом питання. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Зважаючи на те, що вимоги заявника [PERSON], заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволено частково, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 3506 ЦПК України суд у разі задоволення заяви видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або \~Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Як вбачається з резолютивної частини, суд при ухваленні рішення не зазначив строк, на який вказаний припис видано. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким зазначити строк, на який обмежувальний припис видано на 3 (три) місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

08 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 04 жовтня 2008 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, останній залежний від азартних ігор, а тому постійно виникають сварки, які негативно впливають на дитину, фактичні шлюбні відносини припинено. Тому, просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити . Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає , не запечує проти розірвання шлюбу Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2009 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1359, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 жовтня 2008 року (а.с. 7). Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження.( а.с.6) Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують. Сторонами вживались заходи до примирення, але позитивного результату вони не дали, примирення не досягнуто. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також інтересам їх сина, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

\~\~ 08 лютого 2018 року\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про\~ розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 28 грудня 2006 року, який зареєстрований\~ Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 61.\~Мають малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки\~ припинені з\~ квітня 2017 року. Після припинення відносин, діти залишилися проживати з ним і знаходяться повністю на його утриманні. Відповідачка участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх життям. З її слів вона проживає в м.Ужгороді. Вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Дітей залишити проживати з ним. Позивач в судове засідання\~ надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав,\~ просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у\~ повному обсязі. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 28 грудня 2006 року, який зареєстровано\~ Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,\~актовий запис № 61 та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 104 від 28 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області\~; [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 15 від 25 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції\~Миколаївської області\~ (а.с.5,8,9). Із-за різних поглядів на життя та несумісності характерів, сторони припинили шлюбні стосунки, відповідачка залишила сім'ю і переїхала проживати в іншу місцевість, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

08 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 29.12.2000 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.12.2000 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

08 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 26 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 248, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з другої половини 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 248, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] (а.с.8). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.9, 10). З другої половини 2016 року сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

08 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з 07 травня 2003 року перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 04 грудня 2017 року було розірвано. За час спільного проживання у вказаному шлюбі в них 24 вересня 2005 року народився син [PERSON] та 01 грудня 2015 року дочка [PERSON]. На даний час діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча є працездатним і має можливість надавати таку допомогу. Вона працює в аптеці с. Хотешів Камінь-Каширського району, де отримує мінімальну заробітну плату, у звязку з чим їй складно самостійно утримувати дітей. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу подання заяви. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, просить стягувати із відповідача аліменти в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі та пояснив, що не працює і не має доходів, доглядає батька. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 5, 6), а перебувають вони на утримані позивача, що вбачається із довідки Хотешівської сільської ради від 05 грудня 2017 року № 2227 (а.с. 7) і про що відповідач не заперечує. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що для дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить відповідно 1492 грн. та 1860 грн., що 50 відсотків становитиме 746 грн. та 930 грн. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, відповідача, який інших, крім сина [PERSON] та дочки [PERSON], дітей не має, не працює, суд визначає аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою повноліття, оскільки позивач не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 08 лютого 2019 позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 02 серпня 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1053 зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають доньку, [PERSON], [INFO]. Зазначала, що протягом останнього часу стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, подружня зрада. Проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Просила, шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.02.2019 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. 06.03.2019 закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Визнання відповідачем [PERSON] позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Установлено, що 02 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1053. Сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Згідно з ст.. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

08 лютого 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 23 вересня 2004 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, погляди на сімейне життя, ведення господарства. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче засідання позивач не зявилася, проте в прохальній частині позову зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище «Наумчак» (а.с. 2). Відповідач у підготовче засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 40, 41). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] 1-АМ № 116599 (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-АМ № 005676, 042839, 170326 відповідно (а.с. 6-8). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери, погляди на сімейне життя, ведення господарства. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 768,40 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved