Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

07 грудня 2020 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 04 червня 2005 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 55. 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився повторно, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2005 року у відділ РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області Маковка В.В. та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04 червня 2005 року (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 червня 2016 року (а.с. 10). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, шлюб існує лише формально. Утворивши родину, вони не змогли зберегти її. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Між ними часто відбуваються безпідставні сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через які склалися неприязні відносини. Нічого спільного між ними, як членами подружжя, не залишилося. Спільне господарство припинили вести задовго до подачі цієї позовної заяви, мають окремі бюджети. Спроби примирення не дали позитивних наслідків. Отже, несумісність поглядів на життя, а також їх характерів створюють неможливість подальшого проживання однією сім`єю. Адже шлюб грунтується на розумінні та взаємоповазі подружжя. Збереження шлюбу, на її думку, безперспективне. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам виховання її дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що з 2020 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved