Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

09 жовтня 2019 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулась з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] - про розірвання шлюбу, В своїй позовній заяві позивач вказувала, що між нею та [PERSON] , 27 січня 2017 року зареєстрований шлюб. Від спільного шлюбу, сторони мають трьох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачем вказано, що з [PERSON] з вересня 2018 року разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Діти проживають разом з позивачем - [PERSON] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Спору про поділ майна не має. На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, за актовим записом № 71 - розірвати. Спільних дітей - залишити проживати з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Суду надала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації та через оголошення. Заяви про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21 березня 2015 року, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, за актовим записом № 71. Сторони по справі мають трьох спільних малолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській област, за актовим записом № 50; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області, за актовим записом № 193; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області, за актовим записом № 1616. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Спору про поділ майна не має. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповіднодост. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігатишлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружині, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved