Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

08 квітня 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник позивача - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів ЗУ «Про природні монополії» відноситься до суб'єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Відповідно ч.4 ст.319 і ст.322 Цивільного Кодексу України, власність зобов'язує і власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18 травня 2005 року «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Тому як зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід'ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в належному йому приміщенні. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов'язанні!: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п.18 Постанови КМУ №630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється щомісяця відповідно до тарифів установлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України. КПТМ «Криворіжтепломережа», виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, але на підставі ст.105-1 ЦПК України, за заявою боржників, судовий наказ №2н/408/98/12 від 16 лютого 2012 року виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення заборгованості в сумі 8 614,67 грн. на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» було скасовано. Згідно ч.3 ст.118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за надані послуги, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законом строк. Заборгованість згідно розрахунку заборгованості за період з 01 січня 2002 року по 01 лютого 2012 року складає 8 614,67 грн. Дії відповідача виражені в утворенні заборгованості за спожиту теплову енергію, що призводить до зменшення обігових коштів у паливно-енергетичному комплексі, що наносить істотну шкоду інтересам підприємства та міста у виробництві, постачанні, передачі та використанні теплової енергії, унеможливлює належне та повне проведення розрахунків з контрагентами, постачальниками газу, води та електричної енергії, негативно впливає на забезпечення життєдіяльності міста. На підставі вищевикладеного просив суд позовні вимоги задовольнити к повному обсязі. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року, позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії, задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 8 614,67 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 коп. 10 березня 2015 року відповідачем [PERSON] до суду було подано заяву про скасування заочного рішення. Ухвалою від 03 квітня 2015 року, заяву задоволено, заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії - скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Присутній у судовому засіданні представник позивача - КПТМ «Криворіжтепломережа» підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечував посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Він перебував на реєстраційному обліку у вказаній квартирі з 02 серпня 2011 року. Разом із ним у вказаній квартирі на реєстраційному обліку перебував його батько [PERSON] 04 серпня 2014 року їх обох було знято з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Раніше у квартирі були зареєстровані власник та члени його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також посилався на те, що хоча у договорі купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2007 року зазначено, що продавець свідчить про те, що у неї існує заборгованість по оплаті за комунальні послуги та інші обов'язкові платежі, яку він як покупець зобов'язався оплатити повністю за свій рахунок, у строки, узгоджені з компетентними органами, однак між ним та продавцем було досягнуто усної домовленості, щодо погашення останнім заборгованість за комунальні послуги, однак дана домовленість залишилася невиконаною зі сторони продавця. Крім того просив суд застосувати строки позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно із ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів ЗУ «Про природні монополії» відноситься до суб'єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Згідно п.5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18 травня 2005 року «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005» житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідачеві [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2007 року, на праві приватної власності належить вищевказана квартира (а.с.41). Тому як зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід'ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в належному йому приміщенні. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п.18 Постанови КМУ №630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється щомісяця відповідно до тарифів установлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (а.с.6). Відсутність договору на постачання комунальних послуг з споживачем, як то передбачено ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звільняє останнього щодо обов'язкової оплати отриманих послуг відповідно до положень ст.ст.11, 509 ЦК України. Що стосується посилань відповідача [PERSON] стосовно того, що між ним та колишнім власником квартири було досягнуто усної домовленості стосовно того, що останнім буде погашено заборгованість за комунальні послуги, то суд вважає, що дана обставина відповідачем не доведена. Крім того, з пункту 5 договору купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2007 року вбачається, що продавець засвідчив про те, що у існує заборгованість по оплаті за комунальні послуги та інші обов'язкові платежі, яку [PERSON] як покупець зобов'язався оплатити повністю за свій рахунок, у строки, узгоджені з компетентними органами, за умови одержання згоди кредиторів. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за надані послуги, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послухи у встановлений законом строк. Заборгованість згідно розрахунку заборгованості за період з 01 січня 2002 року по 01 лютого 2012 року складає 8 614,67 грн. (а.с.4-5). 16 лютого 2012 року за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу видано судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] на користь стягувача заборгованості за житлові послуги, постачання теплової енергії та гарячого водопостачання у сумі 8 614,67 грн. та судового збору у розмірі 107,30 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2013 року за заявою відповідача [PERSON] судовий наказ від 16 лютого 2012 року скасовано (а.с.7), з приводу чого 08 квітня 2014 року підприємство КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача в порядку позовного провадження. Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. У судовому засіданні відповідачем фактично не заперечується факт наявності заборгованості, проте він вважає, що дана заборгованість повинна бути сплачена не ним, а колишнім власником квартири. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 16 лютого 2012 року. У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.67, ч.1 ст.68, ст.163 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875- IV та ст.67 Житлового Кодексу України, оплата за користування тепловою енергією та гарячим водопостачанням стягується в установленому порядку за затвердженими тарифами. Згідно п.п.3, 5 ст.ст.20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.68 Житлового Кодексу України споживач щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним, вносить повну оплату за комунальні послуги, в даному випадку за теплову енергію. Згідно ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, передбачено обов'язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії, підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved