Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

08.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.09.2008 року в сумі 142161.51 доларів США і пені в сумі 1249164.34 грн, шляхом звернення стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки пятикімнатну квартиру [ADDRESS]; встановлення способу реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», та встановлення початкової ціни продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої субєктом оціночної діяльності на стадії проведення виконавчих дій. Позов мотивує невиконанням відповідачами умов договору про надання споживчого кредиту, в частині повернення тіла кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; відповідачі не зявилися вдруге, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. За згодою представника позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 16.09.2008 року позивач уклав зі співвідповідачем [PERSON] Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11394911000 відповідно до якого позивач надав співвідповідачу споживчий кредит в сумі 73300 доларів США, строком до 14.09.2018 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 16% річних від суми залишку (далі по тексту Договір, а. с. 11-17). Згідно умов Договору співвідповідач зобовязаний щомісячно, в період з 1 по 10 число, вносити платежі в повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків. Пунктом 4.1 Правил споживчого кредитування позичальників передбачено нарахування пені за порушення строків повернення тіла кредиту і/або нарахованих відсотків в сумі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (далі Договір, а. с. 4-8). З метою забезпечення належного виконання співвідповідачем умов Договору, 16.09.2008 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] Договір іпотеки № 30207Z182 про передачу позивачеві в іпотеку належної відповідачу на праві власності квартири [ADDRESS] (а. с. 9-11). У звязку з невиконанням співвідповідачем умов Договору, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.02.2016 року стягнуто солідарно зі співвідповідача [PERSON] і [PERSON] на користь позивача заборгованість, що виникла станом на 13.11.2015 року, в сумі 55015.05 доларів США та пеню в сумі 40000 грн, а також стягнуто зі співвідповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 75996.73 доларів США. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів (ч. 2 ст. 1050 Кодексу). Співвідповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2016 року складає 142161.51 доларів США та пеня в сумі 1249164.34 грн, зокрема: заборгованість по тілу кредиту 61038.30 доларів США; заборгованість по відсоткам 81123.21 доларів США; пеня за порушення строків сплати тіла кредиту 456588.05 грн; пеня за порушення строків сплати відсотків 792756.29 грн. Сума заборгованості підтверджується розрахунком позивача, правильність якого відповідачами не спростована (а. с. 34-40). Згідно із статтею 33 Закону України «Про іпотеку» (далі Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Зазначене є підставою для стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки. Частиною шостою статті 38 Закону встановлено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За приписом частини першої статті 41 реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Виходячи з положень статті 39 Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Отже, вимоги позивача є такими, що повністю ґрунтуються на законі, а тому предявлений ним позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved