overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

08 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 30 березня 2017 року, мотивуючи тим, що втрачена повага один до одного з неприйняття позиції іншого подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, через не знаходження спільної мови по ряду питань подружнього життя. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. До канцелярії суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 березня 2017 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач Зі змісту позовної заяви видно, що сторони проживають окремо з квітня 2017 року. Причиною цього є те, що втрачена повага один до одного з неприйняття позиції іншого подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, відсутністє знаходження спільної мови по ряду питань подружнього життя. Примирення між собою сторони категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

08 червня 2017 року Виконавчий комітет ММР звернувся до суду з позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням кім. [ADDRESS]. Вказував, що відповідач є наймачем зазначеної кімнати. Він зареєстрований за вказаною адресою, проте в кімнаті не проживає вже тривалий час. Також, представник позивача зазначав, що місцями загального користування блоку, в якому знаходиться кімната [PERSON], відповідач не користується, в спільних заходах щодо належного санітарного утримання місць загального користування участі не приймає, його робоче місце на кухні відсутнє. 07 липня 2017 року Ухвалою суду було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду. 07 лютого 2018 року Ухвалою суду, розгляд справи було відкладено на іншу дату 02 травня 2018 року Ухвалою суду, цивільну справу було прийнято до провадження та призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до поданої заяви представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи КП «СКП «Гуртожиток» в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. Згідно Довідки КП СКП «Гуртожиток» за вих. № 1527 від 25.04.2017 р. [PERSON], [INFO], зареєстрований з 29.11.2011 р. за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Акту складеного працівниками КП «СКП «Гуртожиток» та мешканцями гуртожитку, за вих. № 45 від 05.04.2017 р. в кім. [ADDRESS] відповідач не проживає з листопада 2015 р., витрат на благоустрій приміщень спільного користування не несе. Відповідно до ст. ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-15 00:00:00

08 червня 2017 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у офіційному шлюбі з 25 вересня 2013 року по 23 серпня 2016 року. В період шлюбу в них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що донька перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, після припинення шлюбних відносин. Позивачка особисто в судове засідання не з'явилась. 10 липня 2017 року надала до суду заяву, в якій виклала прохання розглянути її позовну заяву без особистої присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач 10 липня 2017 року надав до суду заяву, в якій виклала прохання розглянути позовну заяву [PERSON] без його особистої присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Вивчивши та проаналізувавши всі докази надані при подачі позовної заяви до суду суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2013 року до 23 серпня 2016 року. Мають спільну неповнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету. Між позивачем та відповідачкою не досягнуто домовленості щодо участі в матеріальному утриманні спільної дитини. Тому суд вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання спільної доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

08 червня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 06 вересня 2007 року відповідач отримав кредит у сумі 8750.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 12845.29 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 06 вересня 2007 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 8750.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 19 квітня 2017 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - тіло кредиту 5000.00 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 1602.72 грн.; - пеня 5154.70 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф (фіксована частина); - 587.87 грн. штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 12845.29 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

08 червня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 18 липня 2012 року відповідач отримав кредит у сумі 1200.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 33108.37 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 18 липня 2012 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 1200.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 23 травня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 1343.80 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 26061.79 грн.; - пеня та комісія 3650.00 грн. -а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) -1552,78-штраф (процентна складова) А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 33108.37 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

08 червня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Щербини, 25/175. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 07.06.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 07.06.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Ластовкіна лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна, роздратована, дереться, чує «голоси», відмовляється від їжі. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

08 червня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON],[INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Індустріальний р-н, вул. Косіора, 1/28. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 07.06.2017р. о 20 год. 34 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 07.06.2017р. о 20 год. 34 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, підозріла, імпульсивна, кривляється. Іспитує слухові галюцинації. Які виявляють поведінку хворої. Висловлює маячні ідеї відносини, впливу. Не критична до свого стану. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

08 червня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., Дніпропетровський р-н, с. Новоалександрівка, вул.. Парковая, 10/8. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 07.06.2017 р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 07.06.2017 р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого свідомість зберігається. Доступний формальному мовному контакту. Напружений, тривожний. В розмову з лікарем вступає неохоче. На запитання відповідає односкладово, тихим голосом, з опаскою. Пасивно скаржиться на біль у спіні. Повідомляє, що не спить вже декілька днів, чує що «голоси» в голові шепочуться, кажуть що робити, що їжа отруєна». Висловлює маячні ідеї відносини на адресу матері , негативі стичний до неї. Не заперечує, що відмовлявся від прийому їжі, бо вважав, що мати травить його, хоче від нього позбавитися. Емоційні реакції парадоксальні. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Проявляє фізичну агресію до оточуючих, на приймальному покої намагався вдарити фельдшера. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

08 червня 2017 року неповнолітня [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою. В обгрунтовування своєї заяви [PERSON] послалась на ту обставину, що між нею та [PERSON] склалися тривалі, дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного, мають спільні погляди на життя. Крім того, вона знаходиться в стані вагітності. Реєстрація необхідна для створення сім'ї та реєстрації народження дитини. Надання права на укладання шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала і пояснила,що вони фактично створили сім'ю,оскільки це відповідає їхнім інтересам майбутньої дитини. Заінтересована особа [PERSON] проти заяви не заперечував та пояснив,що вони фактично створили сім'ю,що надання права на шлюб буде відповідати їхнім інтересам та інтересам майбутньої дитини. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву доньки підтримала. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи (а.с.17). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], виданого виконавчим комітетом Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області 27.09.2016 року, про що 16.10.2000 року складено відповідний запис №10 (а. с.5) видно, що остання народилась [INFO] року, батьками зазначені: [PERSON], мати - [PERSON];Батько заявниці помер [INFO] року, що вбачається із свідоцтва про смерть, серія -[NUMBER] (а.с.19). - згідно довідки №1, виданою ВКК консультативно - діагностичного відділення КУ «Мелітопольський міський пологовий будинок» МГСЗО від 14.02.2017 року, гр.[PERSON] перебуває на обліку по вагітності. (а.с.6). - згідно довідки з Комунальної установи « Приазовської Центральної районної лікарні» № 230 від 14.06.2017 року відносно як [PERSON], [INFO] так і [PERSON], [INFO], обидва на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебувають( а.с.18 ). При вирішенні вищезазначеної заяви суду слід виходити з норм СК України. Відповідно до ст. 22 СК України, шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років та особи які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.23 СК України,за заявою особи,яка досягла шістнадцяти років,за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб,якщо буде встановлено,що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб обумовлено необхідністю створення сім'ї та реєстрації народження дитини. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заяву заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved