Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

08.11.2019 [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, в якому просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) № [NUMBER] загальною площею 2,7607 га, в тому числі рілля - 2,6897 га та багаторічні насадження - 0,0710 га, що розташована на території Почапинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, яка рахується за [PERSON] , яка померла [INFO] . Стислий виклад позиції позивача. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 13.05.2004 по день смерті [INFO] . За цією адресою на момент смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані: [PERSON] - дочка та [PERSON] - онук. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай), площею 2,67 умовних кадастрових га, що належала померлій на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 058225, виданий розпорядженням Жмеринської райдержадміністрації № 217 від 17.09.1997. Відповідно до розпорядження Жмеринської райдержадміністрації від 17.09.2004 та списку громадян - членів колишнього КСП ім. Дзержинського рахується номер рядка 201, номер земельної ділянки 275, площа 2,7607 га, із них ріллі 2,8697 га, багаторічних насаджень 0,0710 га на прізвище [PERSON] . Постановою нотаріуса четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На даний час оригінал правовстановлюючого документу, тобто сертифікат на земельну частку (пай) на вищевказану земельну ділянку - втрачено, і з цього приводу розміщено оголошення в газету «Наша газета». Представник позивача зазначив, що визнання за позивачем права на земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб, оскільки являється єдиною спадкоємицею за законом. 03.12.2019 в судовому засіданні представник позивача [PERSON] подану позовну заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Заперечення відповідача. Відзиву на позов відповідач не подавав. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи, письмові пояснення по суті позовних вимоги не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Жмеринська районна державна адміністрація, залучена до участі у справі на підставі ухвали суду, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи, письмові пояснення по суті позовних вимоги не надав. Відповідності до пункту 1 частини 3 ст. 223 ЦПК України, за погодження з сторонами судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів у відсутність представників відповідача та третьої особи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд не вбачає. Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 11.11.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.12.2019. Витребувано з четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області належним чином завірену копію спадкової справи № 111/2019, заведеної 13.06.2019 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Жмеринську районну державну адміністрацію. 09.12.2019 до суду надійшла витребувана спадкова справа. 10.12.2019 підготовче засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті на 11.01.2020. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с. Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області (а.с.7), Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Як вбачається з довідки Михайлвської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 17.10.2019 № 1469 [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 13.05.2004 по день смерті [INFO] . За цією адресою на момент смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] з 11.02.1975 року по теперішній час та онук [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається з копії газети «Наша газета», 06.11.2019 р. № 45 (1251) було опубліковано оголошення в розділі «Втрати. Знахідки. Різне», а саме « втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , вважати недійсним» (а.с.11 зворот). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Відділ у Жмеринському районі від 14.03.2019 0-2-0.22.-441/106-19 відповідно до розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації від 17.09.2004 № 449 та списку громадян - членів колишнього КСП ім. Дзержинського с. Почапинці Жмеринського району Вінницької області на передачу у власність земельних часток (паїв) і виготовлення державних актів взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) рахується номер рядка 201 та номер земельної ділянки 275 на площу 2,7607 га, із них ріллі 2,6897 га, багаторічних насаджень 0,0710 га на прізвище [PERSON] Нормативна грошова оцінка вищевказаних земельних ділянок станом на 01.01.2019 становить 71970,69 грн. Земельні ділянки розташовані на території Почапинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.12,15,16). Постановою Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 08.10.2019 № 1124/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. «Дзержинського» с. Почапинці Жмеринського району Вінницької області, розміром 2,67 в умовних кадстровимх гектарах у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.13). Як вбачається з копії Витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа за № 64321910 (а.с.14). Як вбачається з копії спадкової справи № 111/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] 13.06.2019 позивач звернулась до четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій також повідомила, що прийняла спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавицею на день відкриття спадщини. Матеріали спадкової справи містять також заяву сина померлої [PERSON] - [PERSON] , відповідно до якої останній спадщину після смерті матері не прийняв та на неї не претендує, до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатись не має наміру. Інші спадкоємці відсутні (а.с.32-48). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, ніким не оспорені, одержані в порядку встановленому законом. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Цивільним та Земельним кодексами України. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Відповідно до пункту «г» ч.1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У відповідності до частини 1 статті 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Згідно із частинами 2 та 4 статті 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Як роз`яснено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно із статтями 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частин 3 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до частин 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На аналогічні норми законодавства посилалась і позивач у своєму позові. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки у позивача іншого способу, крім як звернутися з позовом до суду щоб визнати за собою право в порядку спадкування на майно, яке належало померлій матері [PERSON] , за умови відсутності правовстановлюючих документів на нього, немає, а представник відповідача не надав будь-яких заперечень з цього приводу, а тому за вищевикладених обставин позов слід задовольнити повністю, адже він повністю аргументований доказами дослідженими судовому засіданні, вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному. Судові витрати слід залишити за позивачем, як вона того просила. На підставі викладеного,

Outcome: approved