Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

07 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Золотоніському районі Золотоніського МРУЮ у Черкаській області за актовим записом № 34. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті непорозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо, шлюб існує формально, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] та стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 800,0 грн., а також аліментів на утримання дружини в сумі 500 грн., до досягнення сином трирічного віку, так як батько не надає достатньої допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги повністю, просила суд справу розглянути без неї. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи ставився до відому належним чином. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутності позивача - за його заявою, відповідача - заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечитиме інтересам сторін, і враховуючи зазначені обставини суд вважає, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 20.02.2012 року) батьками [PERSON], [INFO] народження, є [PERSON] та [PERSON]. Оскільки відповідач має задовільний стан здоров'я, на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї не має, є працездатним, хоча офіційно не працює, і доказів про своє скрутне матеріальне становище суду не надав, а тому може і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дитини, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме: в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання сина. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки відповідач має задовільний стан здоров'я, на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї не має, є працездатним, хоча офіційно не працює, і доказів про своє скрутне матеріальне становище суду не надав, а тому може і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дружини, суд вважає, що аліменти на її утримання підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме: в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved