Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

07 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання. В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 191, 199, 198, 200 СК України зазначає, що його батьки: мати [PERSON] , батько [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, 23.01.2007 р. шлюб між ними розірвано. 13.07.2021 року позивачу виповнилось 18 років, відповідач припинив сплачувати аліменти. Він навчається в Роменському фаховому коледжі ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім. В.Гетьмана» на 4 курсі денного відділення. Відповідач не надає матеріальної допомоги, офіційно працює та отримує заробітну плату. Позивач не має заробітку, інших доходів, його мати не в змозі повністю самостійно його утримувати, тому він вимушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідач до суду не з`явився, який повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень щодо позову до суду не надходило. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Коржівської сільської ради Роменського району Сумської області 28.07.2003 р., [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області № 428 від 28.09.2021 р. за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.01.2015 р. з [PERSON] стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років (а.с. 8). Відповідно до довідки № 91 від 03.09.2021 [PERSON] є студентом 4 курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Роменський фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», навчається за державним замовленням, термін закінчення навчального закладу 30.06.2022 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача, відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 07 жовтня 2021 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої сина до дати закінчення навчання до 30.06.2022 року включно. З урахуванням положень ст. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», та стягнути з відповідача на користь позивача 800 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги. На підставі положень ст. ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: approved