Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

08 листопада 2018 року позивач\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 29 жовтня 2017 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина,яка складається із квартири [ADDRESS]. Зазначає, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON],спадщину прийняла, оскільки в установленому законом порядку подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане житло, яке належало померлій [PERSON] Покликаючись на норми ст.ст. 392, 1222, 1223 ЦК України просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просить задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31 жовтня 2017 року серії І-ЕГ №210233 (а.с.7). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. З матеріалів спадкової справи слідує, що до кола спадкоємців першої черги за законом входить її донька - [PERSON]. При цьому, [PERSON], як спадкоємець прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Як встановлено судом, за життя спадкодавець заповіт не складала. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини слід дійти висновку, що єдиними спадкоємцем померлої [PERSON] є позивач у справі. Відповідно до вимог статей\~1216,\~1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1\~ст. 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2\~ст. 328 ЦК України). У відповідності до\~ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як донька спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження від 05.12.1979 року серії І-ЕГ № 470536 (а.с. 6). Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії І-ЕГ №010190, 24 січня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила на [PERSON] (а.с.6). Позивач [PERSON], в свою чергу, прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки в установленому законом порядку подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON]Крім того, на частину спадкового майна, зокрема страхове відшкодування у розмірі 60000 гривень, їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 червня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартири [ADDRESS] за законом після померлої [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано звернутися в суд. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи позицію відповідача, який не висловив жодних заперечень щодо визнання права власності за позивачем, а також визнав позов повністю та беззастережно у підготовчому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Outcome: approved