Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

09.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому після зміни позовних вимог 20.12.2016 року на підставі ч.2 ст.31 ЦПК України просив встановити факт спільного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], померлою 20.06.2014 року за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Суданка, вул. Новоселівська, буд. №7 (а.с.22). В обґрунтування заяви [PERSON] вказав, що померла [PERSON] є його рідною матусею. 20.06.2014 року вона померла і після її смерті залишилося спадкове майно. На ім`я позивача померлою був складений заповіт. Позивач спадщину прийняв, оскільки фактично проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. При цьому зареєстрований він був за іншою адресою, у звязку з чим не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак звернувся до секретаря Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області із відповідною заявою, вважаючи, що виконав обовязок про повідомлення необмеженого кола осіб про свої права на спадкове майно. Враховуючи, що за термін з моменту відкриття спадщини пройшло вже більше двох років, а відповідач набув право на визнання спадщини відумерлою, то позивач звернувся до суду саме у порядку позовного провадження, оскільки мається спір про право. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву від 16.01.2017 року, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с.33). Одначасно із заявою просив суд долучити до матеріалів справи та врахувати при винесення рішення акт від 22.12.2016 року без номеру за підписом двох свідків та депутата Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області [PERSON], в якій було зазначено, що позивач з березня 2011 року та дотепер мешкає за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Суданка, вул. Новоселівська, буд.7, при цьому позивач мешкав разом з померлою [PERSON] до дня її смерті (а.с.31-32). Представник відповідача Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області - у судове засідання не з`явився, в особі голови сільської ради [PERSON] надав суду заяву від 04.01.2017 року за №02-20/5, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав та просив слухати справу за відсутності представника сільської ради (а.с.34). Судом була перевірена заява представника відповідача відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України на відповідність вимогам діючого законодавства та встановлено, що вона не порушує права інших осіб та суперечить діючому законодавству. Третя особа по справі приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.28), причини неявки суду не повідомила. Неявка третьої особи не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки заявлені позовні вимоги не впливають на права третьої особи. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. 20.06.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №447375, виданого виконавчим комітетом Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області 24.06.2014 року (актовий запис №22) (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами території Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 30.11.2016 року, вихідний номер 771/02-31 (а.с.16), позивачу було відмолено в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відповідно до довідки Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області від 23.10.2014 року за №667 спадкодавиця на момент смерті мешкала одна, а позивач заяву про прийняття спадщини подав до нотаріусу лише 30.11.2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України та відповідно до ст.1272 ЦК України вважається таким, що спадщину не прийняв. При цьому нотаріус встановив родинні звязки між померлою та позивачем, що також підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ГД №800597, виданого 04.09.1956 року Суданським сільським ЗАЦС с. Суданка Олексіївського району Харківської області (а.с.12) та той факт, що спадкування відбувається на підставі заповіту від 22.01.2002 року від імені спадкодавці на ім`я позивача (а.с.7). Таким чином, судом встановлено, що в даній справі присутній спір про право, оскільки відповідач після спливу шестимісячного строку набув право на визнання майна після смерті [PERSON] відумерлою у порядку ст.ст. 274-278 ЦПК України. На підтвердження своїх вимог щодо проживання із померлою [PERSON] станом на день відкриття спадщини позивачем було надано довідку виконавчого комітету Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області №1341 від 30.11.2016 року та акт від 22.12.2016 року без номеру за підписом двох свідків та депутата Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області [PERSON], в яких було зазначено, що позивач проживав разом із [PERSON] станом на день відкриття спадщини, будучи при цьому зареєстрованим за іншим місцем проживання (а.с.6, 32). Таким чином, суд приймає сторону позивача та вважає, що довідка та акт 2016 року є більш вагомими доказами фактичного проживання позивача разом з [PERSON], ніж отримана нотаріусом вищевказана довідка від 23.10.2014 року №667 від Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області, що у той же час не вказує на недійсність останньої. Для предмету позову з урахуванням змінених позовних вимог, питання помилки позивача у порядку та способі прийняття спадщини жодного відношення не мають, а тому в цій частині суд позовні вимоги не розглядає. Згідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, в яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення. Якщо в справах окремого провадження мається спір про право вказані справи розглядаються у порядку позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про відмову від спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п.2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та які можуть вплинути на спадкові права інших осіб. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved