Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

08.04.2014 р. позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ними права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON], яка заповідала своє спадкове майно позивачам. Частина спадкового майна, належного спадкодавцеві, а саме 1/2 частина земельної ділянки площею 8,590 га, розташованої на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, належна спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2011 р., залишилася неохопленою заповітом спадкодавця, оскільки останній не встиг зареєструвати її в ДЗК та відповідно не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері, отримали свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно позивачам було відмовлено. З вищевикладених підстав, позивачі змушені звернутись до суду. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяву, якою просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив розгляд справи проводити у відсутності його представника, проти позовних вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч.1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачі є синами [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.8,11,12). Із матеріалів спадкової справи № 308/2013 до майна померлої [PERSON] не вбачається наявність інших спадкоємців, крім позивачів (а.с.25-39). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 20.02.2014 р. Першою Павлоградською держнотконторою, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у зв'язку із відсутністю у позивачів правовстановлювальних документів на вищезазначену земельну ділянку (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 068456, земельна ділянка площею 8,590 га, розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, належала [PERSON] (а.с.17). 1/2 частина вказаної земельної ділянки перейшла у власність спадкодавця [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2011 р., виданого Другою Павлоградською держнотконторою (а.с.19). Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], до складу якої входить спірна частина земельної ділянки, позовні вимоги про визнання права власності позивачів на вказану земельну ділянку підлягають задоволенню.

Outcome: approved