Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

09.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який заявою від 21.06.2017 року уточнив та яким просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року право на паєнакопичення сплачені за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що позивачем не надано документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточненні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи - обслуговуючого кооперативу «житлово - будівельний кооператив № 6 «Весенний» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON], третя особа - обслуговуючий кооператив «житлово - будівельний кооператив № 6 «Весенний» про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належали паєнакопичення сплачені за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Так, згідно довідки від 18.01.2017 року наданої головою правління обслуговуючого кооперативу «житлово - будівельний кооператив № 6 «Весенний», в квартирі [ADDRESS] до [INFO] року проживала нині покійна [PERSON], [INFO], але документи, що підтверджують членство [PERSON] в ЖБК № 6 «Весенний» видати не можливо, у зв'язку з відсутністю таких документів у правління обслуговуючого кооперативу. Ордер, або витяг з рішення міськадміністрації про вселення в житлове приміщення квартири [ADDRESS] [PERSON], [INFO], видати не можливо у зв'язку з тим, що їх копії відсутні. Довідку про внесення кооперативного пайового внеску видати не можливо у зв'язку з тим, що такі документи видавались членам ЖБК № 6 «Весенний» по факту погашення кооперативного пайового внеску, а частина документів була втрачена. Відповідно до архівної виписки з рішення виконкому Ізмаїльської міської ради за № 467/1 від 16.07.1976 року [PERSON] наявна в списку осіб між якими розподілені квартири ЖБК № 6 «Весенний». Згідно поквартирної карточки [PERSON] проживала в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2016 року за № 177, відповідно до матеріалів архіву КП «Ізмаїльське МБТІ» станом на 31.12.2012 року власником квартири [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Згідно запису у акті про одруження № 72 від 27.03.1968 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» та згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00018083017 від 20.05.2017 року, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на паєнакопичення сплачені за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишала. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2016 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.05.2017 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, записом акту про одруження № 72 від 27.03.1968 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00018083017 від 20.05.2017 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було з'ясовано судом позивач [PERSON] на час відкриття спадщини, був неповнолітньою особою, проживав разом із спадкодавцем [PERSON], тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). В свою чергу відповідач [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року разом із нею не проживав та до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що не прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року право на паєнакопичення сплачені за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved