Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

07 квітня 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Ухвалою суду від 10 червня 2020 року залучено до участі в справі, як співвідповідачів Акціонерне товаристве «Державний ощадний банк України» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою старшого державного виконавця Другого ВДВС від 06 грудня 2010 року №б/н накладено арешт на все нерухоме майно померлого сина позивача і відповідний арешт був внесений до відповідних державних реєстрів. Позивач зазначає, що вона зверталася до відділу державної виконавчої служби з метою виявити з яких підстав був накладений цей арешт, однак виконавче провадження знищено і це встановити не видається можливим. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд зняти арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] , ІПН [NUMBER] , [ADDRESS] , накладений згідно постанови б/н від 06.12.2010 року старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Солтисюка А.П., зареєстрованого 13.12.2010 року о 18:05:24 за №10607033 реєстратором: Волинська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України». Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги до банку категорично заперечив та вказав, що жодних арештів в інтересах банку на майно [PERSON] не накладалося. Відповідач Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у письмовій заяві просив суд слухати справу за його відсутності, у вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду. Відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» письмового відзиву на позов не подало, представника у судове засідання не направило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження №10607033, який зареєстрований Волинською філією ДП «Інформаційний центр» 13 грудня 2010 року на підставі постанови старшого державного виконавця ДВ ДВС Луцького МУЮ Солтисюка Андрія Петровича №б/н від 06 грудня 2010 року, відповідно до якого накладено обтяження на все нерухоме майно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . З матеріалів справи слідує, що [PERSON] [INFO] помер. Позивач є матір`ю померлого [PERSON] і бажає отримати спадщину після нього. З наданої інформації з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) встановлено, що виконавчі провадження стосовно [PERSON] знищені за закінченням строку зберігання. Судом на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області було постановлено ряд рішень стосовно [PERSON] , а саме: 1) рішення від 07 жовтня 2009 року №2-4962/09, яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] в користь ВАТ «Ощадбанк» грошові кошти у розмірі 13 616,51 грн.; 2) рішення від 26 жовтня 2009 року №2-4863/2009, яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] в користь ВАТ «Ощадбанк» грошові кошти у розмірі 31 752,25 грн.; 3) судовий наказ від 04 березня 2010 року №2-н/317/2010, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 22 115,96 грн. У зв`язку з вищенаведеним та з метою встановлення дійсних обставин погодження спірного арешту державного виконавця, судом були, за клопотанням позивача, залучені в якості співвідповідачів Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Однак, представник АТ КБ «Приватбанк» заперечив накладання будь-яких арештів на майно Тимошука Р.С. в інтересах банку. АТ «Ощадбанк» своєї позиції стосовно арешту не висловило. Згідно довідки Філії - Волинського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 26.11.2019 року №13-18/99/7820/2019-02/с, по клієнту [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) станом на 26 листопада 2019 року в АТ «Ощадбанк» зобов`язання за кредитами повністю виконані, заборгованість відсутня. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому у статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У розглядуваному випадку, на думку суду, накладений постановою державного виконавця арешт від 06 грудня 2020 року втратив свою актуальність, оскільки судом не вдалося встановити на підставі чого і в інтересах кого був накладений цей арешт, а залучені судом відповідачі - банки не надали суду підтверджень того, що арешт накладений саме в їх інтересах. Тобто, наразі накладений арешт не має правових підстав для існування і він перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні спадковим майном, без законних на те підстав, що є безумовним порушенням принципу мирного володіння своїм майном, який закріплений у статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України. Виходячи з наведених мотивів та підстав, суд дійшов висновку, що є всі наявні підстави для зняття спірного арешту, тобто для задоволення позову. У зв`язку з категоричними запереченнями АТ КБ «Приватбанк» у своїй причетності до спірного арешту і відсутності будь-яких доказів протилежного, суд дійшов висновку, що у позовних вимогах до цього відповідача слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: approved