Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

10.06.2021 представник позивачки [PERSON] адвокат Кухта О.В. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що подружнє життя між ними фактично припинено, шлюб існує формально, збереження сім`ї неможливе. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила від імені позивачки розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні не з`явився, в поданій до суду заяві від 04.08.2021 просив розгляд справи провести без його участі, проти розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував, строк на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 21.04.2018 виконавчим комітетом Тарновецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №02. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.04.2018 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. При цьому суд констатує, що не зважаючи на те, що свідоцтвом про розірвання шлюбу визначено зміну прізвища позивачки як дружини - на прізвище за чоловіком, з копії паспорту громадянина України та копії картки платника податків прізвище позивачки зазначене дошлюбне - [PERSON] . За твердженням представника позивача, яке не заперечується відповідачем, спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально, так як з травня 2021 року сторони спільно не проживають. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та ухвалення відповідного судового рішення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved