overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської області із позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх доходів на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Підтримуючи позов, позивач пояснює, що вона проживає у шлюбі, укладеному з відповідачем 29.07.2012 року та зареєстрованому Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області , але спільне проживання припинено з листопада місяця 2013 року. Народжена за час проживання у шлюбі дочка [PERSON] , [INFO], після припинення спільного проживання з відповідачем , проживає з нею , на її утриманні. Відповідач систематичної участі в утриманні дочки не приймає , в зв'язку з чим просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідач та його представник не заперечують ті обставини , що сторони знаходяться у шлюбі , спільно не проживають з листопада місяця 2013 року , після чого їх дочка [PERSON] проживає з позивачем. Відповідач та представник заперечують проти позову в повному обсязі з тих підстав, що позивач не виконує рішення виконкому Шевченківської сільської ради Кілійського району № 21 від 20 лютого 2014 року , яким встановлено дні перебування малолітньої дитини у батька та матері , тим самим позбавила відповідача права та можливості приймати однакову участь в утриманні дочки , позивачем не надано доказів ухилення відповідача від участі в утриманні дочки , відповідач згоден приймати участь в утриманні дочки у випадку, якщо позивач буде виконувати зазначене рішення виконкому. Зазначають також, що 19 лютого 2014 року відповідач звернувся до Кілійського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з ним - з батьком. З огляду на наведене позивач та представник вважають позов таким, що не підлягає задоволенню. Дослідивши докази , надані сторонами у справі , та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 180,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , частка заробітку, (доходу) відповідача визначається судом, але відповідно до ч.2 ст. 182 СК України вона не може бути меншою ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого діючим Законом України. Як встановлено, відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Таким чином, в судовому засіданні встановлена наявність підстав для задоволення позову. Заперечення відповідача та представника проти позову суд вважає безпідставними. Наявність спору між батьками щодо участі кожного з них у вихованні дитини , щодо місця проживання малолітньої дитини , не можуть бути підставами для відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з вимогами до відповідача. З підстав передбачених ст.344 Цивільного Кодексу України, Закону України « Про власність » просить вимоги задовольнити. Пояснила, що [INFO] в с. Пиріжки Малинського району померла її прабаба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Будинок був побудований прабабою у 1939 році Дане господарство відносилось до колгоспного двору і на момент його розпаду (15.04.1991 року ) в колгоспному дворі були зареєстровані [PERSON] як голова двору та позивач. Тому позивачеві після смерті прабаби повинно належить ? частка даного будинку. Оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] добросовісно заволоділа іншою ? часткою буднику, належного померлій і продовжула відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, тому вона має право також і на іншу ? частку будинку. Представник відповідача Пиріжківської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правила статті 120 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року ) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. 15 квітня 1991 року з моменту набуття чинності Закону України « Про власність » колгоспний двір був припинений. Виписками з погосподарської книги Пиріжківської сільської рад за 1980-1982 роки підтверджується , що в господарстві № 5 були зареєстровані [PERSON] , суспільна група господарства - колгоспники, в особистій власності мала будинок 1939 року забудови та в користуванні знаходилась земельна ділянка площею - 0.50 га ; за 1991 - 1995 роки в господарстві особовий рахунок [NUMBER] ( суспільна група колгоспники) були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору. [PERSON] померла [INFO]. В особистій власності господарства знаходився будинок 1939 року побудови, в користуванні земля розміром 0,50 га. ( арк.с. 17-18). [INFO] [PERSON] померла , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( арк..с. 8). У відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України , особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Довідками виконкому Пиріжківської сільської ради підтверджується, що після смерті [PERSON], позивач постійно проживає в будинку [ADDRESS] користується будинком ( добросовісно , відкрито та безперервно) підтримує його в належному технічному стані. ( арк.с. 19-21). 23 вересня 2013 року на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS]. Вартість будинку складає - 28923 грн. ( арк..с. 12). Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач - батько дитини, ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач - батько дитини, ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась , направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Зазначила, що 09 жовтня 1993 року виконавчим комітетом Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. З серпня 2006 року сторони проживають окремо. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить дитину залишити проживати з нею та при розірванні шлюбу присвоїти позивачу дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією актового запису про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони з 09 жовтня 1993 року перебувають у шлюбі. У сторін мається дитина - [PERSON] [INFO]. Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Пояснила, що 26 серпня 1998 року виконкомом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного шлюбу є діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, постійно застосовує до позивача та дітей фізичну силу , будучи працездатним не працює. Просить шлюб розірвати , дитину [PERSON] залишити проживати з нею Відповідач з позовом згоден, просить шлюб розірвати. Однак заперечив факт зловживання спиртними напоями та застосування фізичного насильства до позивача та дітей. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони перебувають у шлюбі. ( арк..с. 5). У сторін мається дитина - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. ( арк.с. 6,7). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач, який є батьком дитини, не бере участі в її утриманні та не надає матеріальної допомоги. У зв'язку з цим позивач просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, погодився сплачувати аліменти в розмірі, який визначила позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.2010 року вбачається, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дітей, та враховуючи розмір його заробітної плати, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову і до їх повноліття. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 01 травня 2012 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися, з серпня 2013 року сторони фактично разом не проживають. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити, просить після розірвання шлюбу взяти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні позов визнав та просить розірвати шлюб. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 травня 2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 9. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до квитанції від 07 серпня 2014 року, [PERSON] сплатила 350,00 грн. за надання правової допомоги. Таким чином з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем за надання правової допомоги, а саме 350,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі по сплаті судового збору, а саме 243 грн. 60 коп., та за послуги банку 7,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

08 серпня 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. В позовній заяві вказує, що 30 березня 2006 року сторони уклали між собою шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на сімейне життя. Зважаючи на це позивач по справі просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні протии позову не заперечував та був згоден на розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 30 березня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 березня 2006 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних синів - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 30 березня 2006 року (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 21 грудня 2010 року (а.с.8). Діти проживають разом з позивачем і після розлучення залишаться з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через надмірне зловживання відповідачем спиртного, внаслідок чого виникали постійні сварки, свідками яких ставали діти. На прохання позивача змінити своє відношення до сім'ї відповідач ніяк не реагував, внаслідок чого позивач по справі змушена була покинути відповідача. Наразі позивач проживає з іншим чоловіком та має від нього дитину. Через необхідність зареєструвати свій шлюб позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем по справі. Фактично сім'я сторін розпалася, шлюб існує лише формально. На примирення сторони не згодні. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

08 серпня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом де вказує, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі із 26 квітня 2012 року. Даний шлюб вони зареєстрували у Плотичанській сільській раді Козівського району Тернопільської області за актовим записом №1. Від даного шлюбу у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. На даний час вони не проживають разом на протязі двох місяців. На даний час позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому не може залишити дочку і працювати. Позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] аліменти у її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 800,00 /вісімсот/ гривень щомісячно із дня подачі позову та до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 26 квітня 2012 року позивачка з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюб. Даний шлюб вони зареєстрували у Плотичанській сільській раді Козівського району Тернопільської області за актовим записом №1. Від даного шлюбу у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. На даний час вони не проживають разом на протязі двох місяців. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також наявність у платника інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобов'язаний утримувати. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегульований, мінімальний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст.88 ЦПК України також необхідно стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved