Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

09.12.2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно судового наказу та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідача на утримання неповнолітнього сина стягуються аліменти у мінімальному розмірі. При цьому, відповідач є здоровою працездатною особою, який офіційно працює моряком дальнього плавання за контрактом з іноземними компаніями та отримує зарплату близько 3000 доларів на місяць, а тому рахує, що останній може та повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у заявленому розмірі. 10.12.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визначено дату розгляду справи, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 26.02.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Обґрунтування відзиву зводиться до того, що у відповідача у серпні 2018 року при обстежені було встановлено, що його стан здоров`я погіршився. Відтак, він з 2018 року зареєстрований як фізична особа підприємець (діяльність у сфері фотографії). Аліменти сплачує вчасно, розмір яких обраховується виходячи з розміру його доходу. Заборгованості по аліментах не має. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судові засідання 21.01.2021 року, 04.02.2021 року, 17.03.2021 року та 31.03.2021 року відкладалися з різних підстав за клопотанням представника позивача. 19.04.2021 року у судовому засіданні представник позивач позовні вимоги позивача підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві, які просив задовольнити. Представник відповідач позовні вимоги в інтересах відповідача не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу заявлених вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2018 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2018 року і до повноліття сина (а.с.7). Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить із наступного. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Главою 15 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з аналізу зазначеної норми права, суд приходить переконання, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини вправі подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як вбачається зі змісту\~ст. 192 цього Кодексу, остання вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру)\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. ч. 1 та 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Так, позивачем та її представником не надано суду доказів, які б вказували на те, що з моменту призначення аліментів на утримання сина відбулися зміни матеріального стану відповідача або поліпшення його здоров`я. Посилання представника позивача на те, що відповідач є здоровою працездатною особою, який офіційно працює моряком дальнього плавання за контрактом з іноземними компаніями та отримує зарплату близько 3000 доларів на місяць не заслуговують на увагу, оскільки доказів які б вказували на дані обставини, останнім не надано. При цьому, позивач та представник позивача, у відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, не скористалися своїм правом подати до суду клопотання про витребування таких доказів судом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем та/або її представником не доведено обставин, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів та не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed