Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

08 квітня 2016 року\~ ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~ [PERSON] «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.01.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 17 100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого [PERSON], відповідно п. 3.3 [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами [PERSON] складають\~ між банком і відповідачем кредитний договір. У порушення норм\~Цивільного кодексу України\~та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 54\~266,91 грн., яка складається з: 16\~807,78 грн. - заборгованість за кредитом; 34\~536,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2572,23 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить\~ стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 10.05.2016 р., на 17.05.2016 р., на 03.06.2016 р.). Причини неявки суду\~ не повідомила, заперечень на позов не надала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом\~ винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено наступне. 29.01.2008 року [PERSON] підписала заяву позичальника, згідно якої виразила оформити на своє імя кредитку «Універсальна» із встановленням кредитного ліміту у сумі 3200,00 грн на 55 днів пільгового періоду, базова процентна ставка по кредиту складає 1,9% на місяць, щомісячна комісія 1% (а.с.10) Кредитний договір складається із Анкети-Заяви позичальника, [PERSON] та Правил надання банківських послуг, Правил\~ користування платіжною карткою та\~ [PERSON]. Відповідно до ч.1\~ст. 628 ЦК України, зміст\~договору\~становлять\~умови (пункти),\~визначені на розсуд сторін і погоджені ними,\~та умови,\~які\~є\~обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.\~ Згідно ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON]\~ підтвердила, що Анкета-Заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також [PERSON] складають укладений між нею та [PERSON] договір про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору. Відповідно до п. 3.3 [PERSON] та правил надання банківських послуг (далі [PERSON]), підписання договору є прямою та безперечною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого [PERSON]. Відповідно до змісту ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк\~\~та в порядку, що встановлені договором. Згідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо\~\~він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1\~\~ст. 625 ЦК України, \~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.\~\~ Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належно не виконувала свої зобов'язання за Кредитним договором №б/н від 29.01.2008 року внаслідок чого станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 54\~266,91 грн та складається з: 16\~807,78 грн заборгованість за кредитом; 34 536,90 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн штраф (фіксована частина); 2572,23 грн штраф (процентна складова). Відповідно до п.6.5 та 6.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, з перевитрат платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, слідкувати за витратами засобів з метою попередження виникнення Оверафту. Відповідно до п. 8.6 [PERSON] надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн +5% від суми позову. Як вбачається зі змісту п.5.2 [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до момента усунення вказаних недоліків, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем картки та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобовязань та інших обовязків по даному договору. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 29 січня 2008\~ року, в розмірі 51\~344,68 грн, в яку входить сума заборгованості за кредитом 16\~807,78 грн та сума заборгованості по процентам за користування кредитом 34\~536,90 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в загальній сумі 2922,23 гривень (100 грн заборгованість за пенею та комісією; 250 грн штраф (фіксована частина) та 2572,23 грн штраф (процентна складова) ), суд дійшов наступного. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, основним зобовязанням позичальника [PERSON] за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрована у м.Луганськ, а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним [PERSON] України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~ і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 29.02.2016 року за кредитним договором б/н від 29.01.2008 р., укладеного між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: 100,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн штраф (фіксована частина); 2572,23 грн штраф (процентна складова), що разом складає 2922,23 грн. З якого саме періоду виникла заборгованість по штрафам позивачем не конкретизовано. В самому розрахунку взагалі відсутні дані, які свідчать про розрахунок штрафу, а зазначений лише розрахунок такої санкції як пеня (а.с.6-9). За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту у загальній сумі 2922,23 гривень необхідно відмовити в їх стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до\~вимог ст.88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог. Відповідно оригіналу платіжного доручення №PROM1B77Q5 від 21.03.2016 року позивачем при подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. (а.с.2). Оскільки позовні вимоги задоволені на 94,6% , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1303,58 грн (1378*94,6%=1303,58 грн). На підставі викладеного, ст. 509, 526, 549, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 \~ЦК України,\~

Outcome: partial