Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

09.08.2018 до суду звернулось Акціонерне товариство\~Комерційний банк\~«Приватбанк»(надалі АТКБ «Приватбанк») до [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно укладеного договору № б/н від 29.08.2012 відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг були прийняті і погоджені відповідачем в момент підписання анкети-заяви, тому щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карток та Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати пеню та штрафи. Тому заборгованість відповідача станом на 31.05.2018 становить 31644,33 грн. і складається з наступного: 2874,35 грн. - заборгованість за кредитом; 26286,92 грн. -заборгованість за процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1483,06 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, судові витрати у розмірі 1762,00 грн. позивач також просить покласти на відповідача. Ухвалою суду від 06.09.2018 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків. 18.09.2018 позивачем було виправлено наявні недоліки та 19.09.2018 справу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановленому законом порядку за місцем реєстрації по вул. Тимірязєва, 27/56 в м. Кривому Розі. Відповідач не повідомив причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Враховуючи зазначене, згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280\~ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони не зявились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів встановлено, що 29.08.2012 ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з письмовою анкетою-заявкою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з видачею платіжної кредитної картки «Універсальна» надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З 01.04.2014 відсоткова ставка була змінена на 34,80%, а з 01.04.2015 на 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-32, 54). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банківських послуг складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві (зворотня сторона а.с. 7). Відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків, пені, штрафів не виконує, має заборгованість перед позивачем станом на 31.05.2018 в розмірі 31644,33 грн., що згідно письмового розрахунку складається з наступного: 2874,35 грн. - заборгованість за кредитом; 26286,92 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1483,06 грн. - штраф (процентна складова), про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.5-7, 52-53). 21.05.2018 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»), яке є правонаступником всіх його прав та обовязків, що підтверджується копією статуту (нова редакція) (а.с. 38-39). З огляду на досліджені докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно\~зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст.\~612\~ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1048, ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов'язань по поверненню кредитних коштів позивачу, у звязку з чим станом на 31.05.2018 утворилась заборгованість в розмірі 29661,27 грн., яка складається з наступного: 2874,35 грн. - заборгованість за кредитом; 26286,92 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість за пенею, та підлягає стягненню з відповідача. Разом з тим, стягненню з відповідача не підлягають штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1483,06 грн. - штраф (процентна складова), у звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність\~- це покладання на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладання на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Стаття 61 Конституції України\~передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2018 у справі №\~705/6051/15-ц та в постанові від 16.05.2018 у справі № 548/264/15-ц, яка відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~враховується судом\~при виборі\~і застосуванні\~норми права до спірних правовідносин. Враховуючи викладене, судом встановлено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення не можливе, такі обставини свідчать про недотримання положень, закріплених у\~Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому вимоги в частині стягнення з відповідача сум штрафів задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, а саме 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial