Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

09 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, одна з яких призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, а інша для ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27 серпня 2013 року померла [PERSON], яка постійно і на день смерті проживала в смт.Миколаївка ([PERSON]) по вул.Шевченка, 42, Білопільського району Сумської області. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] заповіла все своє майно позивачу, заповіт від її імені був посвідчений 22 жовтня 2010 року за №1673 виконкомом [PERSON] селищної ради. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном, на день смерті з померлою [PERSON] фактично проживав її син [PERSON], який відмовився надати позивачеві документи на спадкове майно, віддав він їх пізніше і примусово на підставі рішення Білопільського районного суду від 10 жовтня 2014 року (справа №573/1906/14-ц) та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року. Звернувшись до Улянівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, позивач отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35617929 від 04 листопада 2013 року. 01 жовтня 2015 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок №42 по вул.Шевченка в смт.Миколаївка ([PERSON]), видане Улянівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1490 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок від 01 жовтня 2015 року за індексним №44918896. В оформленні права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства позивачу було відмовлено та видано Улянівської державною нотаріальною конторою постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 29 липня 2015 року у зв»язку з тим, що [PERSON] при житті не зареєструвала за собою права власності на дані земельні ділянки, на які Улянівською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом 27 жовтня 2010 року за реєстровим №1531, але був загублений оригінал державного акта на право приватної власності на землю, виданий виконкомом [PERSON] селищної ради 30 жовтня 1997 за реєстровим №166 серії СМ 00285 на ім»я [PERSON] з переходом права власності на [PERSON] згідно з записом Улянівської державної нотаріальної контори від 27 жовтня 2010 року за реєстровим №1531, а збереглася лише його копія. З приводу загубленого Державного акта позивач звертався до Відділу Держгеокадастру, де йому дали усну відповідь, про те, що дублікат Державного акта на землю отримати неможливо. Також позивач подав оголошення до газети «Білопільщина» про те, що загублений Державний акт на землю вважати недійсним, яке розмістили у випуску газети за 03 грудня 2016 року. 10 листопада 2016 року у Відділі Держгеокадастру позивач отримав витяги з Державного земельного кадастру: - на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 1500 га, розташовану за адресою: Сумська область, Білопільський район, смт.Миколаївка ([PERSON]), вул.Шевченка, 42, кадастровий № 5920655300:00:001:1248; - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0217 га, розташовану за адресою: Сумська область, Білопільський район, смт.Миколаївка, вул.Шевченка, 42, кадастровий № 5920655300:00:001:1247. Згідно з витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, виданих Відділом Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області 25 листопада 2016 року: за №643/86-16 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1500 га, вартість земельної ділянки 126760,98 грн.; за №644/86-16 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0217 га, вартість земельної ділянки 768,10 грн., загальною вартістю 127529,08 грн. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 27 серпня 2013 року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, представник надала до суду письмову заяву про те, що заявлений позов підтримує, просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова [PERSON] листом повідомив, що з позовом згоден, просив розглянути справу без участі представника селищної ради. Представники третіх осіб Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не зявились. [PERSON]о. завідувача Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON] надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відділ Держгеокадастру направив лист за підписом заступника голови Комісії з ліквідації [PERSON] про розгляд справи без участі представника відділу. [PERSON] третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до статті 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначено заповітом. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з вимог ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зокрема, пунктом 5.2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. За змістом п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 27 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 203874 (а.с.6). Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акта на право приватної власності на землю серії СМ 00285, виданого [PERSON] селищною радою 30 жовтня 1997 року на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної Ради народних депутатів від 17 вересня 1997 року №43, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №166, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території [PERSON] селищної ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 0,17 га в межах згідно з планом (а.с.21). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Білопільського району Сумської області 22 жовтня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1673 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] позивачу по справі (а.с.9). З довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Білопільського району Сумської області від 04 листопада 2013 року вбачається, що [PERSON] постійно і на день смерті проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами, земельна ділянка та земельна частка (пай), розташована на території [PERSON] селищної ради, спадкоємцем якого є [PERSON] згідно з заповітом. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений виконкомом [PERSON] селищної ради за №1673 від 22 жовтня 2010 року, який не змінювався та не відмінявся, арешт не накладався. [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном шляхом постійного догляду за померлою [PERSON] до дня смерті та шість місяців після її смерті доглядав за будинком, користувався земельною ділянкою, розпорядився речами померлої. Син померлої [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном шляхом проживання з [PERSON] на день її смерті (а.с.10). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРВ №347371, виданого 27 жовтня 2010 року вбачається, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], який помер 08 вересня 1998 року, є його дружина [PERSON]. Спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,17 га, розташованої в смт.Жовтневе [PERSON] селищної ради Білопільського району, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю СМ 00285, виданого 30 жовтня 1997 року [PERSON] селищною радою, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №166. Земельна ділянка надана для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства (а.с.15). З рішення №573/1906/14-ц Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2014 року вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] про витребування документів було задоволено та зобов»язано [PERSON] передати [PERSON] наступні документи: свідоцтво про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] серії АВА №004237, видане Улянівською державною нотаріальною конторою 13 травня 1999 року, зареєстроване в реєстрі за №339, на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт.Жовтневе Білопільського району по вул.Шевченка, 42; Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-СМ №013675 на ім»я [PERSON]. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції було залишено без змін (а.с.11-12, 16-17). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04 листопада 2013 року після [PERSON], яка померла 27 серпня 2013 року, була 04 листопада 2013 року Улянівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №221/2013 (а.с.13). Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON], яка померла 27 серпня 2013 року. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із житлового будинку №42 по вул.Шевченка в смт.Жовтневе Білопільського району Сумської області, який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Улянівською державною нотаріальною конторою 13 травня 1999 року за реєстровим №339, зареєстрованого у Сумському БТІ за №101, на земельній ділянці площею 0,17 га. Вартість спадкового майна становить 45575,00 грн. (а.с.20). Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №42, розташований по вул.Шевченка в смт.Жовтневе Білопільського району Сумської області. Підставою виникнення права власності стало свідоцтво про право на спадщину за №1490 в реєстрі, видане 01 жовтня 2015 року Улянівською державною нотаріальною конторою (а.с.22). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 20 грудня 2016 року, наданих Білопільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що після [PERSON], яка померла 27 серпня 2013 року, була 04 листопада 2013 року Улянівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №221/2013 та 01 жовтня 2015 року були видані свідоцтва про право на спадщину за №1490 в реєстрі та №1491 в реєстрі. Після [PERSON], який помер 08 вересня 1998 року, була 27 жовтня 2010 року Улянівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №85/1999 та 27 жовтня 2010 року було видане свідоцтво про право на спадщину за №1531 в реєстрі (а.с.47-48). В матеріалах справи наявна копія аркуша з газети «Білопільщина» випуск від 03 грудня 2016 року, на якому розміщене оголошення про загублений державний акт на право приватної власності на землю СМ 00285, виданий [PERSON] селищною радою 30 жовтня 1997 року за №166 на ім»я [PERSON] з переходом права власності на [PERSON] (а.с.24). Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №644/86-16 від 25 листопада 2016 року вартість земельної ділянки площею 0,0217 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: смт.Миколаївка, вул.Шевченка, 42, становить 767,10 грн. (а.с.25-28). Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №643/86-16 від 25 листопада 2016 року вартість земельної ділянки площею 1500 кв.м., яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, розташованої за адресою: смт.Миколаївка, вул.Шевченка, 42, становить 126\~760,98 грн. (а.с.29-33). Згідно з постановою державного нотаріуса Улянівської державної нотаріальної контори ід 29 липня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,17 га, кадастрові номера якої 5920655300:00:001:1247 та 5920655300:00:001:1248, що знаходяться на території смт.Жовтневе [PERSON] селищної ради Білопільського району (а.с.14). Згідно з витягами зі спадкових справ за №85/1999, виданої 27 жовтня 2010 року за р.№1531після померлого 08 вересня 1998 року [PERSON] та №221/2013, виданої 01 жовтня 2015 року за р.№1490, №1491 після померлої 27 серпня 2013 року [PERSON], [PERSON] 27 жовтня 2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,17 га, розташовану на території [PERSON] селищної ради, також 13 травня 1999 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №42 по вул.Шевченка в смт.Жовтневе Білопільського району після чоловіка [PERSON]; [PERSON] 01 жовтня 2015 року отримав два свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 2,9153 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського товариства, розташовану на території [PERSON] селищної ради, що належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІV-СМ № 013675, а також на житловий будинок №42 по вул.Шевченка в смт.Жовтневе Білопільського району, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 травня 1999 року за №339 (а.с.55-69). Згідно з повідомленням Улянівської державної нотаріальної контори з інформаційної довідки №46228429 від 20 грудня 2016 року після померлої 27 серпня 2013 року [PERSON], 01 жовтня 2015 року за р.№1490, 1491, видані свідоцтва про право на спадщину за №46228513 від 20 грудня 2016 року після померлого 08 вересня 1998 року [PERSON], 27 жовтня 2010 року за р.№1531 видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.71-73). Відповідно до Постанови Верховної ради України про перейменування окремих населених пунктів та районів від 19 травня 2016 року №1377-VIII селище міського типу Жовтневе Білопільського району Сумської області було перейменоване на селище міського типу Миколаївка (а.с.34). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на спірні земельні ділянки, загальною площею 1,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 27 серпня 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved