Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

10.02.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла її матір, [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є діти спадкоємиці - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та чоловік [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном, інші спадкоємці відмовилися від своєї частки у спадковому майні в її користь, про що подали відповідні заяви. У даний час вона звернувся до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 49, повторно виданого Відділом РАЦС РС Ківерцівського РУЮ від 14.07.2015 року, [PERSON] померла [INFO] /а.с. 6/. Згідно довідки для оформлення спадщини № 958 від 16.07.2015 року, виданої Дернівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, договору дарування від 12.12.1991 року, житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] належить [PERSON] Спадкоємці - чоловік [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON] вступили у фактичне володіння спадковим майном /а.с. 7-8/. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями за законом майна, що залишилося після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 235/01-16 від 19.02.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 43018425 від 19.02.2016 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], була заведена спадкова справа №561 за 2003 рік, однак свідоцтва про право на спадковий житловий будинок не видавалося. Відповідно до заяв відповідачів [PERSON], [PERSON], посвідчених секретарем Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 27.07.2011 року та нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 11.03.2013 року, останні відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] в користь [PERSON] /а.с. 17-19/. Разом з тим, постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 983/02-31 від 14.08.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця /а.с. 20/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved