Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

08 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2006 року, проживає у будинку, який розташований в [ADDRESS] та який купила у 2006 році за попередньою домовленістю з гр. [PERSON], та в присутності свідків складено розписку, згідно якої позивач передала кошти в сумі 1000 доларів США за придбання житлового будинку, а [PERSON] в свою чергу дав розписку про отримання коштів в повному обсязі та про те, що продав будинок з усіма надвірними спорудами, який розташований за [ADDRESS], після чого позивач вселилася до будинку і впродовж 11 років проживає в ньому, не переоформивши офіційно на себе. [INFO] року [PERSON] помер, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок із надвірними спорудами за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явилася до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, в зв'язку з чим, суд ухвалив розгляд справи без фіксування ходу судового засідання технічним засобом, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] із 2006 року, проживає у будинку, який розташований в [ADDRESS] та який купила того ж року за попередньою домовленістю з [PERSON] і в присутності свідків надано розписку, згідно якої позивач передала кошти в сумі 1000 доларів США за придбання житлового будинку, а [PERSON] дав розписку про отримання коштів в повному обсязі та про те, що продав будинок з усіма надвірними спорудами, який розташований за [ADDRESS] після чого позивачка вселилася до будинку і впродовж 11 років проживає в ньому (а.с.9). Довідка про відповідність адреси об'єкта нерухомого майна за № 23 від 27.03.2017 свідчить про те що була здійснена перенумерація та переадресація житлового будинку по [ADDRESS] Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок зазначено, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON], яка доводиться матір'ю [PERSON]. [INFO] року [PERSON] - помер. Позивач з 2006 року володіє даним житловим будинком, самостійно проводила та проводить заходи щодо поліпшення та утримання житлового приміщення, сплачувала та сплачує комунальні послуги та підтримує будинок у належному стані, тобто фактично добросовісно та відкрито володіє вказаним нерухомим майном понад 11 років. Жодних претензій з приводу користування позивачем цим будинком не пред'являлося, прав на нього ніхто не заявляв та не заявляє, про що свідчить акт обстеження домоволодіння за 1065/102-55 від 05.05.2017 р.(а.с.29). Згідно технічної документації, житловий будинок за адресою [ADDRESS], складається із житлових і побутових приміщень, вартість домоволодіння на 27.03.2017 р. становила 29632 грн. (а.с.20). Даючи оцінку матеріалам справи дослідженим в судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст. 328,344 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Суд бере до уваги правову позицію ВССУ, висловлену у п.9 Постанови «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, в якій зазначено, що не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Суд погоджується із доводами позивача про відкритість, безперервність і добросовісність володіння чужим майном, оскільки відповідач не заперечив проти позовних вимог, також володіння і користування ним, будь-які претензії стосовно цього майна сторонніми особами не висувались. Оскільки позивач не має можливості у позасудовому порядку визнати своє право власності на спірне нерухоме майно, то суд визнає за необхідне захистити його право шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно на підставах, визначених ст.344 ЦК України, тобто в порядку набувальної давності. Досліджені судом докази переконують в обґрунтованості позовних вимог, доведеності обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, відсутності жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати покладаються судом на позивача. На підставі ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 16,328,344 ЦК України,

Outcome: approved