Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

08 листопада 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Війницької сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 02 квітня 2001 року помер їх дід [PERSON]. Батько - [PERSON] помер 17 квітня 2016 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області. Як спадкоємці за законом позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено нотаріальною конторою у зв'язку із неподачею правовстановлюючих документів на будинок. Просять суд визнати за ними право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, кожному в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] Судові витрати у справі просять залишити за [PERSON] Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - [PERSON], яка звернулась до суду із позовом як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору до [PERSON], [PERSON] та Війницької сільської ради Локачинського району Волинської про визнання права власності на спадкове майно. Вказаний позов ухвалою суду від 01 грудня 2016 року прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що 02 квітня 2001 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області. На час смерті батько проживав з його сином та її братом - [PERSON] Вона ж з 1979 року проживала в [INFO], але постійно навідувалась до батька, допомагала йому по господарству. Після смерті брата [PERSON] вона звернулась до Локачинської державної нотаріальної контори для оформлення батьківської спадщини, так як спадкоємець першої черги вибув і спадщини на житловий будинок ніхто не оформив. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно батька та запропоновано звернутись до суду для продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визнати за нею [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовного по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, що належав її батьку [PERSON] на день його смерті. У судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - Війницької сільської ради у судовому засіданні 14 грудня 2016 року заперечував по суті заявлених вимог [PERSON] та визнавав позов [PERSON] та [PERSON] У заяві від 14 грудня 2016 року подальший розгляд справи просив проводити без його участі. Третя особа [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову [PERSON] та [PERSON], просили визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки спірного житлового будинку, позаяк вона брала участь у його будівництві та претендує на майно, належне її батьку. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкових справ до майна померлих [PERSON] № 16 та [PERSON] № 191/2016, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] та [PERSON] підставна та підлягає до задоволення, а у задоволенні позову третьої особи - [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 квітня 2001 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 094818 від 02 квітня 2001 року (а.с.4). Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Паламарчука, 16-Б у с. Павловичі Локачинського району Волинської області, що стверджується витягом з погосподарської книги № 9 за 2001 рік та довідкою Війницької сільської ради від 15 вересня 2016 року № 925 (а.с.6,7). Заповіт від імені померлого не посвідчувався. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 02 квітня 2001 року, при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме - Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР). У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями майна померлого [PERSON] першої черги були його діти: [PERSON] та [PERSON], родинні стосунки яких та спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтв про народження останніх та свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.44, 73). Згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено в ході судового розгляду, син [PERSON] - [PERSON] прийняв спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, адже проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою в с. Павловичі по вул. Паламарчука, 16-Б Локачинського району Волинської області, що стверджується довідкою Війницької сільської ради № 925 від 15 вересня 2016 року (а.с.6), показаннями свідка [PERSON] У відповідності до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Дочка [PERSON] - [PERSON] в управління або володіння спадковим майном батька не вступила, у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подала, що стверджується матеріалами спадкової справи до майна [PERSON] № 16, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Зазначене вбачається також із постанови нотаріуса від 25 жовтня 2016 року, відповідно до якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне [PERSON], у зв'язку із неподачею нею у встановлені законом строки - до 02 жовтня 2002 року заяви про прийняття спадщини, та запропоновано звернутися до суду для продовження такого строку (а.с.45). [PERSON] обрала спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності на частку спірного будинку, у судовому засіданні поважних причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини не навела, пояснила, що з часу одруження - 1979 року проживала в [INFO], після смерті батька у спірному житловому будинку була декілька раз, доказів фактичного вступу в управління та володіння спірним житловим будинком нею також не подано. 17 квітня 2016 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 184639 (а.с.5). Заповіт від імені померлого не посвідчувався. Згідно із 1258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємці за законом одержують право на спадкуванняпочергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями після смерті [PERSON] першої черги є його діти: син - [PERSON] та дочка - [PERSON], родинні стосунки яких та спадкодавця підтверджуються копіями свідоцтв про народження останніх та свідоцтва про шлюб [PERSON] (а.с.12,13). Із матеріалів спадкової справи № 191/2016 до майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька шляхом подачі у встановлений законом шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини (а.с.92,93). Згідно із постановою нотаріуса від 28 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявою, договором про поділ спільного майна, про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б в с. Павловичі Локачинського району Волинської області, однак їм було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останніми не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.8). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Паламарчука, 16-Б у с. Павловичі Локачинського району Волинської області, що перейшло в порядку в спадкування від його батька [PERSON], суд дійшов висновку, що право власності на дане майно переходить до позивачів по первісному позову [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців за законом і за ними необхідно визнати право власності на 1/2 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за кожним. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача - Війницької сільської ради на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені останнім судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 950, 27 грн. У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] слід відмовити, оскільки спадщину після смерті батька [PERSON] вона не прийняла, поважних причин пропуску такого строку не навела. Окрім того, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з неприйняттям спадщини відповідно до закону, а не через відсутність правовстановоюючих документів на будинок. Посилання [PERSON] на те, що вона брала участь у будівництві спірного житлового будинку, що підтверджуються показаннями свідка [PERSON], не беруться до уваги судом, адже доказів її частки у власності спірного будинку нею не подано.

Outcome: approved