Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів відповідно до попереднього договору, укладеного 26.02.2015 року між ними, а саме: суму завдатку в розмірі 500,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 12500,00 грн.; сума штрафу в розмірі 500,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 12500,00 грн.; суму пені в розмірі 8160,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 204000,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2290,00 грн. та вартість поштових відправлень в розмірі 23,20 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.02.2015 року між ним та відповідачкою укладено попередній договір, у якому вони домовились в строк визначений у п.6.1 попереднього договору, а саме не пізніше 10.04.2015 року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать відповідачці на праві приватної власності. Відповідно до п.5.1 попереднього договору позивач у якості завдатку сплатив відповідачці 500,00 дол. США. 10.04.2015 року сторони погодили перенесення дати укладання договору купівлі-продажу на 24.04.2015 року. Разом з тим, як стало відомо позивачу, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2015 року в порядку забезпечення позову у цивільній справі 369/3489/15-ц на вказане нерухоме майно накладено арешт. Оскільки договір купівлі-продажу у встановлений сторонами строк укладений не був, 02.10.2015 року позивачем на адресу відповідачки направлено письмову вимогу про повернення йому суми завдатку та пені у відповідності до п.5.3 попереднього договору. Таким чином, враховуючи порушення відповідачкою умов попереднього договору, позивач вважає, що з відповідачки на його користь підлягає до стягнення сума завдатку в розмірі 500,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 12500,00 грн. відповідно до п.5.1 попереднього договору, сума штрафу в розмірі 500,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 12500,00 грн. відповідно до п.5.3 попереднього договору, суму пені в розмірі 8160,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 204000,00 грн., відповідно до п.5.3 попереднього договору, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2290,00 грн. та вартість поштових відправлень в розмірі 23,20 грн., а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з попереднього договору, укладеного 26.02.2015 року між позивачем та відповідачкою, сторони зобов'язались в строк визначений у п.6.1 даного договору, а саме не пізніше 10.04.2015 року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать відповідачці на праві приватної власності. Вартість нерухомого майна становить 700000,00 дол. США, Відповідно до п.1.3 попереднього договору відповідачка готова нести відповідальність, передбачену цим договором та законодавством України, а також гарантує що об'єкт продажу: а) є добросовісно нею придбаним, нікому раніше не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не переданий, під арештом, заставою, податковою заставою чи забороною на відчуження не перебуває, судового спору щодо нього, а також прав, в тому числі речових чи претензій зі сторони третіх осіб немає; б) позбавлений недоліків, особливо прихованих недоліків, які позивач не міг побачити при огляді об'єкту (будинку в якому він знаходиться), оповзні, руйнування фундаменту, стін тощо. Разом з тим, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2015 року в порядку забезпечення позову у цивільній справі 369/3489/15-ц на нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] накладено арешт. При цьому, у вказаній ухвалі суду встановлено, що зазначене нерухоме майно є предметом розгляду цивільної справи 369/3489/15-ц, яка перебуває у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області. Також, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.04.2015 року, вбачається, що на нерухоме майно у відповідності до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області зареєстровано обтяження у вигляді арешту за № 9444005. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.п.5.1-5.3 договору до підписання цього договору, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу об'єкту та своєї платіжної спроможності, позивач передає, а відповідачка отримує грошову суму у розмірі 500 (п'ятсот) дол. США. В момент розрахунків за договором купівлі-продажу, грошова суму вказана в п.5.1 буде зарахована у належний з позивача платіж за договором купівлі-продажу. Сторони домовились про наступне, що у випадку, невиконання цього договору позивачем, грошова сума, вказана у п.5.1 цього договору позивачу не повертається і залишається у відповідачки. Також, сторони домовились про наступне, що у випадку невиконання цього договору відповідачкою, вона зобов'язується повернути позивачу протягом трьох днів з дати встановленої п.6.1 цього договору завдатку грошову суму вказану у п.5.1, а також сплатити штраф в такому ж розмірі . А у разі затримки її повернення, сплатити на користь позивача пеню в розмірі 2 відсотків за кожен прострочення. Разом з тим, згідно з листом, надісланим позивачем на адресу відповідачки, сторони погодили перенесення дати укладання договору купівлі-продажу на 24.04.2015 року. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки, відповідачкою суми завдатку та пені не було повернуто вчасно, 02.10.2015 року позивачем на адресу відповідачки направлено письмову вимогу про повернення йому суми завдатку та пені у відповідності до п.5.3 попереднього договору. Враховуючи, що факт передачі позивачем відповідачці завдатку в сумі 500,00 дол. США є визнаною сторонами та ніким не оспорюється, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК доказуванню не підлягає. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст.ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Таким чином, враховуючи порушення відповідачкою умов попереднього договору, неукладення договору купівлі-продажу у встановлений строк, невиплату нею передбачені вказаним договором у добровільному порядку позивачу суми завдатку та штрафу, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню передбачена п.п.5.1, 5.3 попереднього договору сума завдатку в розмірі 500,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 12500,00 грн.,а також сума в розмірі завдатку, тобто штраф у сумі 500,00 дол. США., що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 12500,00 грн. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з наданим позивачем розрахунком пені, розмір пені за 408 днів прострочення становить 8160,00 дол. США, що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 204000,00 грн. Разом з тим, суд приймає до уваги, що ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч.3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Тобто, оскільки судом встановлено, що розмір неустойки становить 204000,00 грн., що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 8160,00 дол. США, значно перевищує розмір збитків позивача у зв'язку з невиконанням попереднього договору відповідачкою, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача з 204000,00 грн., що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 8160,00 дол. США до 12500,00 грн., що станом на 06.06.2016 року за курсом НБУ складає 500,00 дол. США. Крім того, відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 551,20 грн. Разом з тим, оскільки понесені позивачем витрати на оплату поштових відправлень в сумі 23,20 грн. у розумінні ст. 79 ЦПК України не відносяться до судових витрат, суд не вбачає правових підстав для їх стягнення з відповідачки на користь позивача.

Outcome: partial