Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

07.10.2016 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому в своїй заяві від 27.10.2016 про розгляд справи без участі позивача останньою було змінено позовні вимоги на 1\\3 частку заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони мешкають окремо, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, стосовно розміру аліментів сторони згоди не дійшли. 10 жовтня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 27 жовтня 2016 року ухвалено заочне рішення, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.10.2016 до досягнення дитиною повноліття. 11 квітня 2019 року ухвалою суду заочне рішення від 27 жовтня 2016 року скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала первісні позовні вимоги, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю - позивачем [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов`язків по утриманню дитини не досягнуто. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд, приймаючи рішення про задоволення позову в частині розміру аліментів враховує, що заявлений позивачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн., на даний час є дещо меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і в подальшому буде тільки зменшуватись. Тому, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи мінімальний розмір аліментів, який визначений ч.2 ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову до суду є 07 жовтня 2016 року. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved