Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

09.09.2019 р. позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, та просив визначити йому спосіб участі у вихованні малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , шляхом встановлення йому систематичних побачень першу та третю неділю кожного місяця з 10:00 год. до 15:00 год., без присутності матері, дозволити забирати дітей з дитячого садочку після денного сну та обіду кожну другу та четверту п`ятницю кожного місяця до 18.30 год., зобов`язати відповідачку не чинити перешкод та надавати можливість у день народження дітей їх привітати та подарувати подарунки. В обґрунтування вимог позивач вказував на те, що після припинення шлюбних відносин відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з доньками, не допускає до процесу виховання. Внаслідок протиправних дій відповідача доньки позбавлені батьківського виховання, тоді як він любить дочок, прагне з ними спілкуватися, сприяти їх всебічному розвитку . Ухвалою судді від 08.10.2019 р. провадження у справі відкрито. 24.02.2020 р. підготовче провадження закінчено та призначено розгляд справи по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач не з`явилася в засідання, повідомлена належним чином про слухання справи, про причини неявки суд не зазначала. Раніше направила до суду відзив, в якому заперечувала проти заявлених вимог, наполягала на визначенні лише єдиного можливого способу участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини шляхом встановлення систематичних побачень щотижня у неділю у літній час з 10.00 год. до 13.00 год., а у зимовий час з 11.00 год. до 13.00 год в приміщенні служби у справах дітей в її присутності, або у присутності співробітника служби у справах дітей. При цьому, відповідач вказувала на те, що такий спосіб пов`язаний з постійними скандалами з боку позивача. Позивач не приймав участь в утриманні дітей. Вона не була проти зустрічей батька з доньками, але щоб зустрічі не шкодили розкладу дня дітей. Раніше в судовому засіданні не визнаючи позов вона також пояснювала, що завжди давала дітей, знаходяться на Д-обліку, тривалий час лікувалися, не давала, коли хворіли, позивач агресивний, грубий, вона боїться давати йому дітей. Після зустрічі з батьком діти незадоволені, нічого їм не купує. Їй взагалі не зрозуміло де його дім. Вона згодна щоб зустрічі відбувалися в її присутності або в присутності представника органу опіки. Крім того, відповідач зазначила, що на засідання опіки позивач не зявився, взагалі вважає, що він не бажає спілкуватися з дітьми. Представник третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в засідання не з`явився, звернувся з проханням про розгляд справи в його відсутності. Направив до суду висновок органу опіки та піклування про визначення способів участі батька у вихованні дітей (а.с.57,58). Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який 18.04.2018 р. рішенням Суворовського районного суду м.Одеси було розірвано. 19.11.2014 року в них народились дві доньки [PERSON] та [PERSON] . Доньки відвідують Одеський ДНЗ «Ясла-Садок» №203. Відповідно до довідки разрахунку з Арцизького районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області МЮУ від 16.07.2019 р. заборгованості по сплаті аліментів не має. Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-3/486вх від 27.12.2018 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення перебування дітей з батьком: щонеділі з 10.00 год. до 13.00 год.; першу та третю суботу тижня з 16.00год. до 18.00год.; в день народження дітей за попередньою домовленістю між батьками. За нормами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.1,3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. В силу ч. 1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно до ст.153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з вимогами частин 1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до вимог ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, у статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. №789-XII,ч.7 ст.7 СК України закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, проголошено правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитині, для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння також в усіх діях щодо дітей, незалежно відтого, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини (ст.3 Конвенції про права дитини). В ході розгляду справи судом не встановлено будь-яких обставин, які б могли вплинути на висновок суду, відсутні обмеження для спілкування батька з дитиною. Виходячи із вимог вказаних норм, приймаючи до уваги встановлені обставини, вік дітей, відвідування дитячої установи, та ставлення батька до дитини, стосунки між сторонами, оцінюючи усі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що запропонований органом опіки порядок участі позивача у спілкуванні з доньками не зовсім відповідає інтересам дітей. Оцінивши усі докази в сукупності, в тому числі стан здоров`я дитини, виходячи із рівності прав обох батьків у спілкуванні, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: необхідно визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з доньками шляхом встановлення батьку систематичних побачень: - першу та третю неділю кожного місяця з 10:00 год. до 15:00 год., без присутності матері. - надавати можливість у день народження дітей їх привітати та подарувати подарунки. Враховуючи конфліктну ситуацію, яка виникла між сторонами у справі, суд вважає необхідним попередити відповідача про наслідки невиконання нею даного рішення суду, передбачені ч.4 ст.159 СК України, згідно з якими в судовому порядку може бути вирішено питання щодо передачі дитини для проживання з батьком у разі ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Outcome: partial