Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

07.11.2019 позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей до відповідача про позбавлення її батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які позбавлені батьківського піклування, відповідач вихованням дітей не займається, матеріально дітей не утримує, зловживає алкогольними напоями. Діти проживають разом з батьком - позивачем по справі, який їх утримує. Одночасно з вирішенням питання про позбавлення відповідача батьківських прав, позивач просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач та її представник у судовому засіданні не визнали вимог позивача, заперечували проти позову. Представник служби у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їх правовідносини: Відповідно до свідоцтв про народження серій [NUMBER] , [NUMBER] , виданих 30.01.2018 Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Їх батьком є громадянин України [PERSON] - позивач у справі, їх матір`ю - [PERSON] , яка є відповідачем у справі (а.с.10, 11). Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - СК України) дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. У судовому засіданні судом була вислухана думка дітей, які пояснили, що їх матір виявляє щодо них материнське піклування, діти висловили думку про недоцільність позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. При розгляді справи позивачем не було доведено наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, вичерпний перелік яких закріплено у ст.164 СК України. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, позивачем належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав, не надано. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак, розмір матеріальної допомоги, яку надає відповідач, не достатній для гармонійного розвитку дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує особу відповідача, те, що інших дітей вона не має, працездатна, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі - 1000,00 грн., що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: partial