Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

09.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року, яке набрало законної сили 27.05.2014 року, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ спільного майна та стягнення суми позовні вимоги були задоволені, з [PERSON] на користь позивача було стягнуто в рахунок компенсації вартості автомобіля Деу Ланос, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], 18623 грн. 69 коп., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 229,40 грн., а всього 18853,09 грн. Таким чином, згідно рішення суду у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем, яке він не виконує. Позивач посилається на те, що грошові кошти стягнені з відповідача знецінюються, інфляція за період з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року складає 113,0%, т.ч. інфляційна сума що повинна бути стягнена з відповідача складає 2450 грн. 90 коп., крім того, стягненню підлягають 3% річних від суми боргу, що складає 390,94 грн. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь інфляційну суму за період з 01.06.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі 2450 грн. 90 коп., 3% річних за період з 28.05.2014 року по 31.01.2015 року в розмірі 390 грн. 94 коп., а всього 2841 грн. 84 коп., а також витрати по справі у розмірі 243,60 грн. 08.04.2015 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь інфляційну суму за період з 01 червня 2014 року по 31 березня 2015 року в розмірі 6 768 грн. 26 коп., 3% річних за період з 28 травня 2014 року по 14 квітня 2015 року в розмірі 498 грн. 96 коп., а всього 7267 грн. 22 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, з [PERSON] на користь позивача в рахунок компенсації вартості автомобіля Деу Ланос 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER], було стягнено 18623 грн. 69 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 229.40 грн., а всього 18853 грн. 09 грн. (а.с. 4-5). За даним фактом було відкрито виконавче провадження, відповідачу надано строк для добровільного виконання рішення, але рішення не виконується, що підтверджується довідкою Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ (а.с. 6). У відповідності до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Так, в обумовлений строк відповідачем не було сплачено кошти у загальному розмірі 18853,09 грн. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором чи законом. Таким чином, розрахунок 3% річних розраховується за формулою Х= С*3*Д/100, що за двома договорами в цифровому значенні має наступний вигляд: 18853,09/365*3*321/100= 497,41 грн.; Згідно рекомендацій ВСУ №62-97 від 03.04.1997 року сукупний індекс інфляції вираховується за формулою: ІІс=(ІІ 1/100)*(ІІ 2/100)*(ІІ 3/100)*…(ІІ Z/100), що за двома договорами у цифровому значенні має такий вигляд: 1,010*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,030* 1,031*1,053*1,108=1,359, т.ч. індекс інфляції на останній місць прострочення становить 1,359, тобто (18853,09*1,359) - 18853,09 = 6768, 26 грн.; Таким чином, враховуючи вищенаведене з відповідача підлягає стягненню 3 відсотки річних від суми боргу у розмірі - 497,41 грн., а також відсотки індексу інфляції у розмірі 6768,26 грн. Враховуючи вище приведені обставини, яким встановлено наявність між сторонами відносин, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши заявлену суму грошових коштів у розмірі 497,41 грн. та 6768,26 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial