Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

08 листопада 2019 року року до Міловського районного суду Луганської області звернувся заявник, [PERSON] , з заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності йому акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 9.3700 гектарів, яка розташована на території Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області. Свою заяву обгрунтовує тим, що у його державному акті на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії ЛГ за № 047822 від 06 серпня 2003 року реєстраційний номер № 408 площею 9.3700 гектарів, яка розташована на етриторії Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області прізвище заявника помилково було написано « [PERSON] », а відповідно до паспорту громадянина України записано « [PERSON] ». Внаслідок помилкової зміни його прізвища , виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує його особу як власника земельної ділянки та його паспортом . На даний час в нього виникла потреба щодо здачі земельної ділянки в оренду фермерському господарстві, однак йому було повідомлено про невідповідність написання прізвища в паспорті та державному акті на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЛГ за № 047822 від 06 серпня 2003 року реєстраційний номер № 408 площею 9.3700 гектарів. 04 вересня 2019 року він звернувся до головного управління Держгеокадастру у м. Сєвєродонецьк Луганської області за виправленням помилки у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку. Від головного управління Держгеокадастру надійшло йому повідомлення, що вони не мають право виправити помилку у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії ЛГ за № 047822 від 06 серпня 2003 року реєстраційний номер № 408 площею 9.3700 гектарів та запропонували звернутися до суду. Заявник [PERSON] до суду не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю заяву підтримує. Представник від заінтересованої особи головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не з`явився однак, було надано заяву в якій було зазначено про вирішення справи згідно закону просив провести розгляду справи за їх відсутністю. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно положень п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги заявника[PERSON] , є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09червня 1966 року було зареєстровано народження дитини, в якому російською мовою зазначено прізвище батька - « [PERSON] », прізвище матері - « [PERSON] » та прізвище дитини « [PERSON] ». (а.с. 6) 11.09.1998 року Міловським РВ УМВСУ в Луганській області заявнику виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] . У графі «прізвище» зазначено українською мовою « [PERSON] », російською мовою - «[PERSON]», «ім`я» українською мовою - « [PERSON] », російською мовою - «[PERSON]», «по батькові» українською мовою - « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] », дата народження - [INFO] , місце народження - село Морозівка Міловського району Луганської області. (а.с. 4-5) Згідно з довідки Управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації від 30.08.2019 року № 926-5000185164 [PERSON] взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа та його фактичне місце проживання/перебування є: [ADDRESS] . /а.с. 8/ Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ за № 047822 від 06 серпня 2003 року реєстраційний номер № 408 площею 9.3700 гектарів, яка розташована на території Морозівської сільської ради Міловського району земмля належить « [PERSON] ». (а.с. 9) У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав. Тому, з 01.01.2013 року органи Держземагентства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Оскільки заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право власника землі підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин слід вважати , що при заповненні граф у Державному акті на право приватної власності на землю була допущена орфографічна помилка з перекладу прізвища заявника з російської на українську мови у суду не виникло сумніву про те, що Державний акт на право приватної власності на землю видавався заявнику [PERSON] і цей факт знайшов своє підтвердження, оскільки він є обґрунтованими.

Outcome: approved