Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

09 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду Донецької області в інтересах [PERSON], яку вона представляє на підставі довіреності, з заявою про встановлення факту смерті. У заяві [PERSON] вказала, що 09 серпня 2015 року у віці 90 років помер [PERSON], [INFO], який був громадянином України. Причина смерті - хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз з гіпертензією. Це підтверджено лікарським свідоцтво про смерть № 80 від 10 серпня 2015 року, довідкою про причину смерті № 80 від 10 серпня 2015 року, виданих Центром первинної медико-санітарної допомоги м.Ясинувата, а також свідоцтвом про смерть. 20 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляд), посвідченим приватним нотаріусом Ясинуватського міського нотаріального округа [PERSON] (реєстр №87). У звязку з укладенням зазначеного договору нотаріусом було накладено заборону на відчуження квартири до закінчення договору. Для зняття заборони на відчуження квартири [PERSON] необхідно отримати свідоцтво про смерть померлого. Оскільки [PERSON] помер в м.Ясинувата Донецької області, який відноситься до території не підконтрольній Україні, то було видано свідоцтво про смерть, яке є недійсним на території України. Тому, вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (далі-ВДРАЦС) з метою зареєструвати смерть [PERSON] Представникам ВДРАЦС вона надала лікарське свідоцтво про смерть № 80 та довідку про причину смерті від 10 серпня 2015 року. У ВДРАЦС їй надано усні розяснення про те, що лікарське свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, являється незаконним і не несе правових наслідків. Тому, орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті і рекомендувало їй звернутися до суду. Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав [PERSON], отримання свідоцтва про смерть, зняття заборони на відчуження квартири у звязку з припиненням договору довічного утримання. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 09 серпня 2015 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] просить суд задовольнити її заяву і встановити факт смерті [PERSON], [INFO], вказавши датою смерті 09 серпня 2015 року у м.Ясинувата Донецької області. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 20 січня 2011 року між [PERSON] (відчужував), [PERSON] (набувач) укладено договір довічного утримання (догляду). За цим договором відчужував [PERSON] передав у власність набувача [PERSON] квартиру, взамін чого набувач зобовязалася забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно. Квартира, що відчужується за цим договором, розташована за адресою: [ADDRESS], та зареєстрована в Реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 10375199. Також, приватним нотаріусом [PERSON], на підставі ст.. 73 Закону України «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням договору довічного утримання (догляду), накладено заборону відчуження зазначеного у договорі майна квартири № 24, розташованої у будинку №7 на кварталі Молодіжному в місті Ясинувата Донецьокї області, яка належить [PERSON] до припинення чи розірвання договору довічного утримання (догляду). Зареєстровано у реєстрі за № 88. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 80 від 10 серпня 2015 року, наданою Центром первинної медико-Санітарної допомоги м.Ясинувата [PERSON] охорони так званої «Донецької Народної Республіки», 09 серпня 2015 року помер [PERSON], [INFO]. Останній мешкав за адресою: [ADDRESS]. Довідкою №80 від 10 серпня 2015 року, наданою Центром первинної медико-санітарної допомоги м.Ясинувата [PERSON] охорони так званої «Донецької Народної Республіки» зазначено, що 09 серпня 2015 року помер [PERSON], причина смерті - хронічна судинно - мозкова недостатність, церебральний атеросклероз з гіпертензією. Свідоцтвом про смерть №312 від 07 серпня 2015 року, виданого Ясинуватським міськрайонним відділом записів громадянського стану Державної реєстраційної [PERSON] юстиції так званої «Донецької Народної Республіки» підтверджено, що 09 серпня 2015 року у віці 90 років у місті Ясинувата так званої «Донецької Народної Республіки» помер [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 10 серпня 2015 року, виданої комунальним підприємством Ясинуватської міської ради так званої «Донецької Народної Республіки», [PERSON], помер 09 серпня 2015 року і похований на міському кладовищі «Нове», ділянка №304, ряд №6, місце №18. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Розясненням відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області від 09 березня 2016 року №М-9/03.2-39 [PERSON] було повідомлено, що вона для підтвердження факту смерті [PERSON] предявила документ, виданий на території, де органи державної вдали України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявнику відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Наказом міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», затверджена Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/0). Ця інструкція обовязкова для всіх лікувально - профілактичних закладів незалежно від відомчої підпорядкованості та форм власності, бюро судово-медичної експертизи, патолого-анатомічних бюро і, згідно з якою, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоровя видається лікарське свідоцтво про смерть форми №106/0. Форма медичного документа повинна відповідати наказу [PERSON] охорони здоровя України від 08 серпня 2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» На виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», міністерствам, іншим центральним органами виконавчої влади, місцевим державним організаціям було рекомендовано забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Деякі лікувально-профілактичні заклади охорони здоровя не здійснили переміщення, не змінили юридичні адреси та продовжили виконання своїх повноважень на тимчасово не контрольованій території. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність їх оформлення. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та їх правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-УІІ визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо органи або особи створені, обрані призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення/документ), виданий органами та/або посадовими особами, передбаченими частиною 3 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вважає, що [PERSON], від імені якої діє [PERSON], заінтересована у встановленні факту смерті [PERSON], оскільки є вигодонабувачем після смерті останнього. Відповідно 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON], [INFO], померлого 09 серпня 2015 року у місті Ясинувата знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України.

Outcome: approved