Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

08 січня 2020 року позивачка звернулася до суду до відповідача з відповідним позовом, у якому зазначила, що її рідна сестра [PERSON] з 05.12.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вона доводиться дитині рідною тіткою. [INFO] сестра померла. Після смерті сестри її донька [PERSON] проживає з нею, вона займається її вихованням, матеріальним забезпеченням та духовним розвитком. Відповідач, який є батьком дитини, самоусунувся від її виховання, участі у цьому не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає та участі в утриманні не приймає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та встановити піклування над неповнолітньою [PERSON] призначивши її піклувальником дитини. В підготовче судове засідання позивачка з`явилась, підтримала позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , та стягнення аліментів на її утримання і суд просила їх задовольнити. Від позовної вимоги про встановлення опіки над неповнолітньою [PERSON] та призначення опікуна відмовилась, посилаючись на вирішення цього питання у позасудовому порядку. Суду показала, що її сестра разом з відповідачем зловживали алкогольними напоями, їх дитина, її племінниця, виховувалась по сусідам та на вулиці. В будинку де вони мешкали немає меблів, в кімнаті дівчинки відсутнє світло, вона часто пропускала школу через застуду. Після смерті сестри відповідач наполіг, щоб вона забрала доньку до себе, оскільки він не має можливості та бажання її утримувати і виховувати. З грудня 2019 року Дар`я проживає у м.Миколаєві, в її сім`ї, вони знайшли спільну мову, дівчинка забезпечена всім необхідним та відвідує школу. Проживати разом з батьком дитина не бажає. В підготовче судове засідання відповідач з`явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи у справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору завідувач сектора захисту прав, свобод і законних інтересів дітей служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації Слюсаренко А.В., (за дорученням від 24.01.2020 року № 163/02-21) в судове засідання з`явився, проти позовних вимог не заперечував, вважав доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] . Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем у повному обсязі, суд доходить наступного висновку. Матеріалами справи підтверджується, що позивачка є рідною сестрою [PERSON] (а.с.15-17). З 05 грудня 2003 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відповідачем по справі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 05.12.2003 року (а.с.7). У шлюбі, а саме [INFO] , у них народилася донька [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] виданого 23 грудня 2019 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.9). Відповідно до довідки Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 04.02.2020 року № М-05/51-2020 неповнолітня донька відповідача, [PERSON] з грудня 2019 року проживає разом з позивачкою, яка доводиться їй рідною тіткою (а.с.30). З січня 2020 року [PERSON] навчається у 8-А класі ЗОШ № 26 м.Миколаєва (а.с.25). Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ст.164 СК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких можливо позбавити батька чи матір батьківських прав, а саме: коли вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дітьми; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини; примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Що стосується такої підстави для позбавлення батьківських прав як ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини, то для її наявності є необхідним встановити, в чому полягає винна поведінка батьків, нехтування ними своїми обов`язками, чи вживались для цього заходи реагування, чи існують інші способи впливу на особу для зміни її ставлення до виховання дитини. Така вимога випливає із змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав». Відповідно до нього ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною, в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування своїми обов`язками. За висновком служби у справах дітей Березнегуватської районної державної адміністрації від 24.01.2020 року № 164/02-21 є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , оскільки відповідач після смерті дружини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, змоги на виховання, навчання, забезпечення доньки необхідними за її віковими потребами речами, він не має, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав ( а.с.28). Cуд доходить висновку, що наявні у справі докази та пояснення відповідача підтверджують свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками як по вихованню так і забезпеченню необхідних умов життя, утримання та навчання його доньки, його небажання піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, відсутність зацікавленості у підготовці її до самостійного життя та інтересу до внутрішнього світу доньки та її потреб. За такого позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, як такі що відповідають інтересам дитини. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved