Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

08.10.2015 року Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.12.2007 року в розмірі 15572, 18 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року, [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позичальни зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Взяті на себе зобовязання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.08.2015 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 24828,36 грн., а з урахуванням стягнутої суми в розмірі 10473,90 грн. яка була стягнута з відповідача за судовим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2011 року, сума заборгованості складає 14354,46 грн. Крім того, відповідачу нараховані штрафи за несвоєчасно виконання зобовязань за кредитним договором в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 717,72 грн. (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості становить 15572, 18 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву в якій просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити в задоволені позову, а також просив розгляд справи провести без його участі та без участі його довірителя . Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволені позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року, [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 6000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у року . Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки. (а.с.10) Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку ( Далі Умов) складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. ( а.с.11-17) Крім того, підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором ( а.с.8-9), встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.08.2015 року в неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 24828,36 грн., а з урахуванням стягнутої суми в розмірі 10473,90 грн. яка була стягнута з відповідача за судовим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2011 року ( а.с.7), сума заборгованості складає 14354,46 грн. Крім того, відповідачу нараховані штрафи за несвоєчасно виконання зобовязань за кредитним договором в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 717,72 грн. (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості становить 15572, 18 грн. Як вбачається з вищезазначеного розрахунку заборгованості, остання оплата в рахунок погашення заборгованості здійснена 01.02. 2010 року. Відповідно до вимог ст..ст. 256,257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 9.3. Умов передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін, що на думку позивача є домовленістю сторонами про збільшення строку позовної давності, спростовується змістом заяви щодо укладення кредитного договору та змістом Умов, де відсутня умова про збільшення строку позовної давності відповідно до ст.252 ЦК України, якою передбачено, що строк визначається роками, місяцями тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до п.п.9.12.п.9 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на такий же термін. Суду не надано доказів того, що була проведена пролонгація кредитного договору. Таким чином, закінченням строку дії вищевказаного договору слід вважати 26.12.2008 року. Згідно з ч.1 ст.. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд, також не може взяти до уваги додану до матеріалів справи копію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.11.2011 року, як доказ того, що перебіг позовної давності був перерваний, оскільки зі змісту вищевказаного рішення вбачається , що з відповідача була стягнута сума заборгованості за іншим кредитним договором, а саме: № SAMDN34000019287221 від 28.01.2008 року , тоді як предметом спору по даній справі є договір № б/н від 26.12.2007 року. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Представником відповідача подана до суду заява про застосування до вимог позивача строку позовної давності. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 08.10.2015 року, а строк звернення до суду сплинув 26.12.2011 року, суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволені позову . Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed