Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

08.11.2017 року КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом, в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 6304 грн. 39 коп., судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в тому числі, до квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, які є споживачами послуг. Послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачами вчасно не оплачувались. 29.09.2015 КП «Харківводоканал» до суду подало заяву про видачу судового наказу про стягнення з боржників заборгованості за надані послуги, однак за заявою боржників ухвалою суду від 18.10.2016 скасовано судовий наказ від 15.10.2015, та розяснено право звернутися в порядку позовного провадження. За період з 01.03.2000 по 30.09.2017 року виникла заборгованість у сумі 6304 грн. 39 коп. (з урахуванням інфляційних втрат та 3-х відсотків річних). Ухвалою суду від 30.11.2017 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі не з'явилися в судове засідання, про день та місце слухання справи неодноразово були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] на надала письмовий відзив, у якому просила застосувати позовну давність і відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за період з 01.03.2000 року до 08.11.2014 у звязку зі спливом позовної давності; також відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми, оскільки між ними та позивачем не укладався договір про надання послуг; вона є інвалідом 2-ї групи, тому вона звільнена від стягнення з неї судового збору. Позивач нараховував суми боргу на підставі загальних норм споживання води на одну особу, в той час як у них в квартирі встановлені лічильники, тому позивач мав розраховувати суми нарахувань на підставі даних лічильника. Представник позивача, отримавши письмовий відзив на позов, подала заяву про зменшення позовних вимог у звязку із здійсненням перерахунку нарахування суми заборгованості на підставі даних лічильника відповідачів, та просила стягнути заборгованість в сумі 6304 грн. 39 коп.: за послуги централізованого постачання холодної води за період з 01.03.2000 по 30.09.2017 у розмірі 2647,03 грн., інфляційні витрати 675,16 грн., 3% річних 142,28 грн., - за послуги централізованого водовідведення за період з 01.03.2012 по 30.09.2017 у розмірі 2142,77 грн., інфляційні витрати 580,11 грн., 3% річних 117,04 грн. Також зазначив, що при зверненні з заявою про видачу судового наказу з боржників відбулося переривання строку позовної давності. Відсутність укладеного договору між сторонами не є підставою для відмови у стягненні 3% річних та інфляційних витрат. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачами, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачі, як споживачі, отримують послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал», відкрито особовий рахунок №426509 на імя [PERSON] Як вбачається з довідки-картки абоненту, відповідачі сплачують надані послуги періодично, однак не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачами, про що свідчить часткова оплата відповідачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, - не звільняє відповідачів від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто, відповідачі отримували надані позивачем послуги та частково їх оплачували, а позивач надав та продовжував надавати вказані послуги, матеріали справи не містяться звернення відповідачів у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг. Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати послуг. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. В місті Харкові питання, щодо визначення виконавця послуг вирішено Харківською міською радою. Рішенням Харківської міської ради від 16.05.2012 р. № 286 визначено виконавцем послуг в житловому фонді міста з централізованого постачання холодної води та водовідведення комунальне підприємство «Харківводоканал». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п.1.10 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, які затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 1 липня 1994 року, тарифи на користування водою від комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації визначаються згідно з чинним законодавством України без будь-яких додаткових узгоджень з абонентами розмірів цих тарифів та термінів їх введення. Згідно з п. 18, п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Обов'язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР. На підставі викладеного, у відповідачів виникли зобовязання щодо сплати заборгованості за надані комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.625 ЦК України, надання житлово-комунальних послуг та оплата таких є зобов'язальним правовідношенням, а в даному випадку - грошовим зобов'язанням з боку отримувачів послуг. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в разі невиконання якого по здійсненню оплати на таке поширюється ч.2 ст.625 ЦК України про цивільно-правову відповідальність за прострочення виконаного зобов'язання. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Відповідач просила застосувати трьохрічний строк позовної давності та відмовити у позові в цій частині у звязку з пропуском строку. Відповідно до\~ст.ст.\~256,\~257\~ЦК України\~позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У вересні 2015 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів. 15.10.2015 року Київським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення заборгованості, який ухвалою суду від 18.10.2016 скасовано вказаний судовий наказ та розяснено право звернутися до суду в позовному провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Враховуючи, що позивач звернувся до суду за захистом свого права, зокрема, щодо стягнення заборгованості з боржників у вересні 2015 року (з заявою про видачу судового наказу), то позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, тобто з вересня 2012 року. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року (справа № 6-214 цс14). У звязку з цим, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2000 року по 31.08.2012 року задоволенню не підлягають у звязку з пропуском трьохрічного строку позовної давності. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат утворилася заборгованість у сумі 6304 грн. 39 коп., а саме: за послуги з централізованого водопостачання (за період з 01.09.2012 року по 30.09.2017 року) - 2647 грн. 03 коп.; за послуги з централізованого водовідведення (за період з 01.09.2012 року по 30.09.2017 року) - 2142 грн. 77 коп.; інфляційні втрати (в межах заявлених вимог за період з 01.10.2014 по 30.09.2017) 1255 грн. 27 коп.; 3% річних від простроченої суми (в межах заявлених вимог за період з 01.10.2014 по 30.09.2017) 259 грн. 32 коп. На підставі викладеного, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості підлягають частковому задоволенню у сумі 6304 грн. 39 коп. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. У звязку з необхідністю розгляду справи представник позивача вчиняв процесуальні дії шляхом направлення 16.07.2018 відповідачу відповіді на відзив, що підтверджується квитанцією «Уркпошти» від 16.07.2018 року на суму 19 грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір»\~від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються особи з інвалідністю II групи. Згідно з довідкою МСЕК від 02.11.2017 року відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, у звязку з цим вона звільняється від сплати судового збору, однак не звільняється від сплати витрат, повязаних з розглядом справи. Враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості задоволені, то з у рівних частках підлягає стягненню витрати повязані з розглядом справи, а саме витрати, повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, по 4 грн. 75 коп. (19/4) Ставка судового збору при зверненні позивача до суду складала 1600 грн. Враховуючи, що при звернення до суду з заявою про видачу судового наказу з боржників, заявником було сплачено судовий у розмірі 609 грн., який зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву, то різниця недоплаченого судового збору становить 991 грн. (1600-609=991) При зверненні до суду з цим позовом позивачу було відстрочено сплату судового збору у розмірі 991 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені та відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, то з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по 203 грн. з кожного (609/3), а також підлягаю стягненню на користь Держави недоплачений судовий збір у рівних частках з відповідачів по 330 грн. 33 коп. з кожного (991/3) Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial