Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

07 вересня 2021 року заступник керівника Броварської окружної прокуратури Київської області звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вище вказаним позовом, в якому просить витребувати на користь об`єднаної територіальної громади в особі Згурівської селищної ради з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером 3221984500:05:008:0038 та земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером 3221984500:05:008:0039, що розташовані на території Згурівської селищної ради. Стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури сплачений судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-5545/15-17-сг від 05.04.2017 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області. Наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-14412/15-17-сг від 10.08.2017 передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3224080900:03:014:0025, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області. На підставі цього рішення 22.09.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на цю земельну ділянку. В подальшому, Рішенням Новооржицької сільської ради № 597-40-VII від 24.07.2020 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області. На підставі вказаного рішення 30.10.2020 за [PERSON] зареєстровано право власності на цю земельну ділянку. В подальшому, згідно з договором купівлі-продажу, серія та номер: 1148, виданого 30.10.2020 приватним нотаріусом Згурівського районного нотаріального округу, власником вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028 став і, на даний час, є [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення - 54877551 від 30.10.2020). На підставі заяви, серія та номер 382, виданої 26.03.2021 приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області, здійснено поділ об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028, площею 2,0000 га, на дві земельні ділянки по 1 га кожна - з кадастровими номерами 3221984500:05:008:0038 та 3221984500:05:008:0039 відповідно. На даний час, власником цих земельних ділянок є [PERSON] . Разом з тим рішення Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області № 597-40-VII від 24.07.2020 суперечить вимогам чинного законодавства. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. На час прийняття рішення Новооржицької сільської ради [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки. Рішення Новооржицької сільської ради є незаконним. Відповідно до вимог ст. 330, 388 ЦК України право власності на земельну ділянку, яку було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Ухвалою від 07.09.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив у справі підготовче засідання та визначив учасникам справи строки: відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо позову або відзиву. 14 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання уповноваженого представника Згурівської селищної ради Мокроноса В., який підтримав позов заступника прокурора в повному обсязі. Ухвалою від 10.11.2021 суд задовольнив клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Костенка О.М., про витребування доказів, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Уповноважений представник Згурівської селищної ради у своєму клопотанні від 14.09.2021 просив суд проводити розгляд справи без участі представника Згурівської селищної ради. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Костенко О.М., подав до суду заяву про визнання позову, в якій просив суд прийняти визнання позову відповідачем в повному обсязі, стягнути з відповідача судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у розмірі 50 відсотків судового збору, інші 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету. Прокурор Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Худякова М.Ю., подала до суду заяву, в якій, враховуючи повне визнання позовних вимог відповідача, не заперечує щодо розгляду справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами судом встановлено, що 24 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київській області із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області (а.с. 18 - копія заяви). Згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-27326/15-16-сг від 23.12.2016 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 19 - копія наказу). Водночас, на підставі заяви [PERSON] від 29.03.2017, наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-5545/15-17-сг від 05.04.2017 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 32, 33 - копії заяви, наказу). На підставі заяви [PERSON] від 08.08.2017 наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-14412/15-17-сг від 10.08.2017 затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3224080900:03:014:0025, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області (а.с. 34, 35, - копії заяви, наказу). На підставі цього рішення за [PERSON] зареєстровано право власності на цю земельну ділянку, про що 21.08.2017 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 1-2676, виданий 22.09.2021 Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою Київської області, право власності [PERSON] на цю земельну ділянку 22.09.2017 припинене, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 27-29 - інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). 08 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, з подальшою передачею у власність. При цьому в заяві зазначено, що [PERSON] своє право щодо передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства використав (а.с. 36 - копія заяви). Рішенням Новооржицької сільської ради № 597-40-VII від 24.07.2020 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Новооржицької сільської ради Згурівського району Київської області (а.с. 20 - копія рішення). На підставі вказаного рішення за [PERSON] зареєстровано право власності на цю земельну ділянку, про що 21.08.2017 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В подальшому, згідно з договором купівлі-продажу, серія та номер: 1148, виданий 30.10.2020 приватним нотаріусом Згурівського районного нотаріального округу, власником вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028 став і, на даний час, є [PERSON] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення - 54877551 від 30.10.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2127532532219) (а.с. 25-26 - інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028, площею 2,0000 га, була розділена на дві земельні ділянки, по 1 га кожна, з кадастровими номерами 3221984500:05:008:0038 та 3221984500:05:008:0039 відповідно. Державним реєстратором Яготинської міської ради Київської області здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] на дві земельні ділянки, кожна площею 1 га, з кадастровими номерами 3221984500:05:008:0038 та 3221984500:05:008:0039 відповідно. Підставою для державної реєстрації обох земельних ділянок є «заява, серія та номер 382, виданий 26.03.2021, видавник: Позднякова Н.М. , приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Київської області» (а.с. 21-22, 23-24 - інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). В силу положень ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема , безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч. 3, 4 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів. Станом на дату прийняття рішення Новооржицької сільської ради № 597-40-VII від 24.07.2020 [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки, а саме ним було безоплатно отримано та зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3224080900:03:014:0025, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства. Відповідно, рішення Новооржицької сільської ради № 597-40-VII від 24.07.2020, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, є незаконним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частиною 3 статті 56 ЦПК України визначено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовами. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 57 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду . Відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною четвертою цієї статті передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор обґрунтував потребу звернутися із позовом необхідністю захистити порушені інтереси держави в особі Згурівської селищної ради у зв`язку із незаконним переданням у власність [PERSON] земельної ділянки. Прокуратурою на адресу Згурівської селищної ради скеровано лист, в якому викладено виявлені порушення вимог законодавства та повідомлено про намір вжиття прокуратурою заходів представницького характеру. Виявлені прокуратурою порушення на даний час залишаються не усунутими, що змусило прокуратуру звернутись до суду. Окрім того, прокурор зазначає, що позовна заява про витребування земельної ділянки сільськогосподарського призначення із приватної власності у комунальну власність становить суспільний інтерес. Здійснення Новооржицькою сільською радою права власності, зокрема розпорядження землею не у спосіб передбачений законом, не може оцінюватися як вираження волі територіальної громади. Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, копіями документів, отриманих від суб`єктів владних повноважень, від імені яких прокурор звертається до суду, а також відповідними заходами реагування, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно зі ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання. Частиною 3 статті 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у пунктах 38-39 постанови від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. При цьому, для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади Згурівської селищної ради не з її волі, оскільки рішення Новооржицької сільської ради № 597-40-VII від 24.07.2020, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3221984500:05:008:0028, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, є незаконним. Спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності у власність [PERSON] в порядку безоплатної приватизації, передбаченої ст. 118 ЗК України, та була в подальшому продана [PERSON] , який здійснив її поділ на дві земельні ділянки, кадастрові номери яких: 3221984500:05:008:0038 та 3221984500:05:008:0039, площею по 1 га кожна. На дату розгляду справи власником цих земельних ділянок є [PERSON] . З огляду на вище зазначене, враховуючи визнання позову відповідачем, прийняте судом, суд вбачає за необхідне позов прокурора задовольнити, витребувати на користь об`єднаної територіальної громади в особі Згурівської селищної ради з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 1 (один) га з кадастровим номером 3221984500:05:008:0038 та земельну ділянку площею 1 (один) га з кадастровим номером 3221984500:05:008:0039, що розташовані на території Згурівської селищної ради. За подання позову Київська обласна прокуратура сплатила судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с.41 - платіжне доручення). У своїй заяві від 03.12.2021 про визнання позову представник відповідача [PERSON] - адвокат Костенко О.М., також просив, посилаючись на ч. 1 ст. 142 ЦПК України, стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, інші 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ця норма застосовується у випадку, коли відповідач визнав позов на стадії підготовчого провадження у справі, або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 10.11.2021 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду. У зв`язку з цим, суд вбачає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Київської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок за наступними реквізитами: отримувач - Київська обласна прокуратура; код ЄДРПОУ - 02909996; банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; МФО - 820172; рахунок отримувача - UA028201720343190001000015641. На підставі викладеного,

Outcome: approved