Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,20 га, що розташована на території Романобалківської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що померла [INFO] року в с. Генівка, Первомайського району, Миколаївської області, що належала померлій на підставі державного акту серії [NUMBER] від 20.01.2000 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла - [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,20 га, що розташована на території Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 21.11.2006 року [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений Цихонею В.А., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу за реєстровим номером 5705, згідно умов якого позивач є спадкоємицею вказаної вище земельної ділянки. Спадкоємицею за законом після смерті, [PERSON], є її донька, [PERSON]. Позивач у встановленому законодавством порядку, подала заяву до Другої Первомайської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавці, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,20 га, що розташована на території Романовобалківської сільської ради в Первомайському районі Миколаївської області їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на неї, про що була винесена постанова. Слід зазначити, що земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 20.01.2000 року, але отримати дублікат на померлу людину неможливо, тому єдиним правовим способом захисту законних прав та інтересів є звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,20 га, що розташована на території Романобалківської сільської ради в Первомайському районі Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явились, а останній надав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та позивачки, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилась, заперечень та будь-яких доказів не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтва про смерть та заповіту видно, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Генівка Первомайського району Миколаївської області, а 21.11.2006 року вона склала заповіт згідно якого належну їй згідно державного акту серії [NUMBER] від 20.01.2000 року земельну ділянку розміром 6,2 га для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Романовобалківської сільради Первомайського району Миколаївської області заповідає [PERSON]. Право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку підтверджено копією державного акту (а.с.8) та довідками Відділу у Первомайському районі Держгеокадастру від 04.12.2017 року та 14.03.2017 року ( а.с.7, 9). Згідно грошової оціни (а.с.10-11) вартість земельної ділянки складає 177543,57 грн. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2017 року (а.с.6) видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право власності на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність її спадкодавцеві. Ст.. 181 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень та відповідних доказів, суд знаходить доведеними позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved