Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

07 лютого 2017 року до суду звернувся ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 26.10.2005 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-700/320/2005, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 28\~500 доларів США. Цього ж дня в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SRL-700/320/2005. Проте, станом на 11.01.2017 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином умов договору не виконують в звязку з чим утворилася заборгованість в розмір 24.452,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.01.2017 року становить 664\~783 грн. 04 коп. та 1\~353\~155,83 грн. пені за несвоєчасне погашення суми кредиту. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 20.04.2017 року Київським районним судом м.Полтави винесено ухвалу, якою визнано явку позивача ПАТ «ОТП Факторинг України» в судове засідання обовязковою. Проте, в судове засідання ПАТ «ОТП Факторинг Україна» свого представника не направив, попередньо надали заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату в звязку з зайнятістю їхнього представника в іншому судовому процесі. В судовому засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, погодився з сумою залишку заборгованості по сплаті кредиту в розмірі 15\~965,3 доларів США. В судове засідання [PERSON] не зявилася про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи згоду відповідача [PERSON], а також наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.10.2005 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-700/320/2005 (а.с.8). З пункту 2 ч.1 кредитного договору вбачається, що [PERSON] отримав кредит на придбання нерухомого майна в розмірі 28\~500 доларів США з терміном погашення до 26.10.2025 року. З вищевказаного договору вбачається, що [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. 26.10.2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки № SRL-700/320/2005, згідно якого остання зобовязалася відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON]ваном Олександровичем його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором №ML-700/320/2005 від 26.10.2005 року, в повному обсязі таких зобовязань (а.с.31). 23.09.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг» було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором № ML-700/320/2005 (а.с.34-36). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що між сторонами було укладено Додатковий договір №3 до Кредитного договору №ML-700/320/2005 від 26.10.2005 року від 29.03.2013 року (а.с.75-77). Згідно п.п.2.1.1. пункту 2 Додаткового договору №3 від 29.03.2013 року по даному кредитному договору встановлюється 0,00% процентна ставка. Тому при визначенні суми заборгованості [PERSON], [PERSON] перед банком, позивачем не було враховано сплату відповідачами заборгованості по кредиту за 29.03.2013 року в розмірі 23\~624,89 доларів США, 04.07.2013 року в розмірі 722 дол. США, 30.09.2013 року в розмірі 361 доларів США та 30.10.2013 року в розмірі 361 доларів США, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.72-74). Крім того, банком не було враховано розмір дисконту в сумі 3\~047,83 дол. США, який було погоджено сторонами додатком №1 від 29.03.2013 року до Додаткової угоди до кредитного договору № ML-700/320/2005 від 26.10.2005 (а.с.70-71). Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що на день розгляду справи сума заборгованості по сплаті кредиту [PERSON], [PERSON] перед банком становить 15\~965,3 доларів США, що за курсом НБУ на 26.05.2017 року складає 419\~408 грн. 43 коп., яка і підлягає стягненню з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Крім того, судом встановлено, що [PERSON] не погашав заборгованість по кредиту в звязку з тим, що 28.07.2013 року в нього було знищено джерело доходу, а саме згорів магазин за адресою: м.Полтава, вул.Н.Базарна, 4, що підтверджується листом начальника Полтавського МРУ ГУ ДСНС України у Полтавській області №19-1517/14 від 07.08.2015 року (а.с.69). Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення. З матеріалів справи вбачається, що пеня зазначена банком в розмірі 1\~353\~155 грн. 83 коп. значно перевищує суму заборгованості по тілу кредиту, по кредитному договору № ML-700/320/2005 від 26.10.2005 року. Крім того, суд враховує матеріальний стан відповідача [PERSON], який склався у звязку з форс мажорними обставинами, а тому приходить до висновку, що в задоволенні позову ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» в частині стягнення пені за непогашення своєчасно суми кредиту необхідно відмовити. Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому з [PERSON], [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню сплачений судовий збір по 7 567 грн. 26 коп. з кожного.

Outcome: partial