Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

08.07.2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення 2756,65 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю, мотивуючи його тим, що [PERSON] наказом Запорізького міського центру зайнятості від 02.07.2020 року №НТ200702 з 30.06.2020 року надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 30.06.2020 по 24.06.2021, як застраховані особі залежно від страхового стажу, відповідно до ч. 1,4 ст. 22 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом від 06.10.2020 №НТ201006 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю з 30.09.2020, у зв`язку із встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». 06.09.2020 до Шевченківського районного відділу сприяння зайнятості Запорізького міського центру зайнятості надійшли результати обміну інформацією між Державною службою зайнятості України та Пенсійним фондом України. \~ \~ \~ \~30.09.2020 за результатами розслідування страхового випадку фахівцем Запорізького міського центру зайнятості складено Акт № 256/04-10 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого гр. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Рін-ЛТД» з 30.07.2020р. тобто відносився до категорії зайнятого населення та не мав перебувати у статусі безробітного та отримувати допомогу по безробіттю. Оскільки, безробітний [PERSON] своєчасно не повідомив центр зайнятості про те, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Рін-ЛТД» з 30.07.2020 під час перебування на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, він зобов`язаний відповідно до ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повернути суму виплаченої допомоги по безробіттю за період з 30,07.2020 по 12.08.2020 у 2 756,65грн. (дві тисячі п`ятсот шість грн. 65 коп.). Запорізьким міським\~центром зайнятості\~прийнято наказ\~№ 343-0\~від 08.10.2020\~«Про відшкодування\~матеріального забезпечення»,\~відповідно до\~п.\~З ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття»\~та п.\~6\~«Порядку розслідування\~страхових випадків\~та обґрунтованості\~виплати матеріального\~забезпечення безробітним», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державною податковою адміністрацією України від 13.02.2009р. № 60\\62. 09.10.2020 відповідачу надіслано претензію з пропозицією про повернення неправомірно, отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 2 756,65грн., в добровільному порядку у 15-денний строк з моменту отримання листа. \~ \~ \~ \~Посилаючись на\~ці обставини\~позивач просить\~Стягнути з\~ [PERSON] кошти,\~що були\~виплачені йому,\~як допомога\~по безробіттю\~протягом періоду\~з 30.07.2020\~по 12.08.2020\~у розмірі\~2\~756,65\~грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень 65 копійок) на користь Запорізького міського центру зайнятості та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя року від 13.07.2021 провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився,про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений, позивач не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] наказом Запорізького міського центру зайнятості від 02.07.2020 року №НТ200702 з 30.06.2020 року надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 30.06.2020 по 24.06.2021, як застраховані особі залежно від страхового стажу, відповідно до ч. 1,4 ст. 22 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом від 06.10.2020 №НТ201006 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю з 30.09.2020, у зв`язку із встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». 06.09.2020 до Шевченківського районного відділу сприяння зайнятості Запорізького міського центру зайнятості надійшли результати обміну інформацією між Державною службою зайнятості України та Пенсійним фондом України. \~ \~ \~ \~30.09.2020 за результатами розслідування страхового випадку фахівцем Запорізького міського центру зайнятості складено Акт № 256/04-10 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого гр. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Рін-ЛТД» з 30.07.2020р. тобто відносився до категорії зайнятого населення та не мав перебувати у статусі безробітного та отримувати допомогу по безробіттю. Оскільки, безробітний [PERSON] своєчасно не повідомив центр зайнятості про те, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Рін-ЛТД» з 30.07.2020 під час перебування на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, він зобов`язаний відповідно до ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повернути суму виплаченої допомоги по безробіттю за період з 30,07.2020 по 12.08.2020 у 2 756,65грн. (дві тисячі п`ятсот шість грн. 65 коп.). Запорізьким міським\~центром зайнятості\~прийнято наказ\~№ 343-0\~від 08.10.2020\~«Про відшкодування\~матеріального забезпечення»,\~відповідно до\~п.\~З ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття»\~та п.\~6\~«Порядку розслідування\~страхових випадків\~та обґрунтованості\~виплати матеріального\~забезпечення безробітним», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державною податковою адміністрацією України від 13.02.2009р. № 60\\62. 09.10.2020 відповідачу надіслано претензію з пропозицією про повернення неправомірно, отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 2 756,65грн., в добровільному порядку у 15-денний строк з моменту отримання листа. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ, п. 6 Порядку № 60/62, у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законом порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини першої статті 7Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року № 1533-III (далі Закон № 1533-III), допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття далі - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Як встановлено судом, відповідач у визначений період офіційно працював. За приписами частини другої статті 36 Закону № 1533-III встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з пп.2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 № 613, Виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості). Згідно з пунктом 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Згідно із пунктом 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не оскаржував рішень центру зайнятості щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач у період знаходження на обліку центру зайнятості в якості безробітного перебував у договірних відносинах та отримував дохід, при цьому не повідомив про даний факт позивачу, що привело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладені обставини та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність даного позову. Оскільки позов підлягає задоволенню, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved