overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.07.2001 року зареєстрованому Дзержинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Під час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними поглядами на життя. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про поділ майна не виникає. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити позивачу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтував наступними обставинами. З 19 вересня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач\~ зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Разом сторони не проживають з червня 2015 року. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим.\~\~\~ Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи\~ не заперечує. Останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: Донецька обл., м. Зугрес, вул. Алехновича 84. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області. На виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», рішенням ДП «Укрпошта» від 27.11.2014 року було зупинено приймання і доставка поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема до м. Зугрес. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 9\~ ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано\~ оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 165 \~від 03.09.2016 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 28 вересня 2012 року шлюбу, від якого вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], яка народилась 28 лютого 2013 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з вересня 2016 року через постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей та в громадських місцях, які влаштовує відповідач, що ображає її честь та гідність, постійно пред'являє їй необгрунтовані претензії, що зробило спільне життя нестерпним. Від постійних суперечок і скандалів погіршилось її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу, при цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї, не бажає влаштовуватись на роботу, весь тягар забезпечення сім'ї лежить на ній. Вважає, що подальше сумісне проживання та збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що відповідач вигнав її разом з малолітньою дитиною з квартири, вона змушена була змінити місце проживання, вказала, що відповідач постійно її переслідує, вона була змушена звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.06.1999 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від спільного життя мають трьох дітей [PERSON]Є [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Останнім часом сімейне життя не склалося, в сімї відсутнє взаємопорозуміння, виникають постійні сварки. Вважає, що сімя розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає, тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 02.06.1999 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 114, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 ч. 1 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 частиною 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки встановлено, що їх сімя розпалася, подружжя більше року разом фактично не проживає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

09 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 липня 2005 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у 2014 році, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Івершина». Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 009703 (а.с.7). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 040715 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у 2014 році. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

09 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у липні 2016 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Риндяєва», стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Риндяєва». Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 163552 (а.с.7). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 298967 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у липні 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] сплачені судові витрати по справі (а.с.1). \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

09 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 червня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у серпні 2015 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Стрюк», стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Стрюк». Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №252242 (а.с.4). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією актового запису про народження серії І-КИ № 462433 (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у серпні 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] сплачені судові витрати по справі (а.с.1). \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

09 серпня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Шлюб існує лише формально, оскільки вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Позивачка вважає, що збереження сім'ї не можливе, сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 429 (а.с.9). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 08 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.10). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивачка примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

09 серпня 2016 року позивач, ПАТ «Акцент-Банк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 27 червня 2013 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № б/н з позивачем, отримав кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 23 169 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 1 719 грн. 40 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 17 320 грн. 85 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 550 грн., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1079 грн. 51 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 27 червня 2013 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № б/н з позивачем, отримав кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 23 169 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 1 719 грн. 40 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 17 320 грн. 85 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 550 грн., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1079 грн. 51 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved