Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

10.06.2019 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Баранівського районного суду Житомирської області Київської області № 273/232/16-ц від 26.04.2016 року, та стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дітей, тобто до [INFO] та до [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що за рішенням Баранівського районного суду № 273/232/16-ц від 26.04.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їхніх спільних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідач сплачує вказані кошти,однак цієї суми не вистачає для належного забезпечення дітей. Позивач не в змозі забезпечити донькам належне харчування, навчання, оздоровлення. ЇЇ заробітної плати не вистачає достойно матеріально утримати їхніх дітей. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 11.07.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено учасникам справи право на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 20-21 ). Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін від учасників справи не надходило. Сторони повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій не погодився з розміром аліментів, який просить стягувати позивачка, оскільки має мінімальну заробітну плату, орендує житло та має проблеми зі здоров`ям, про що надав суду документи, та просить врахувати ці обставини при винесенні рішення ( а.с. 25-29) . Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 26.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 4). Рішенням Баранівського районного суду від 26.04.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їхніх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно ( а.с. 5). Сторони є батьками неповнолітніх: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року 1699 грн., з 01.12.2019 року 1779 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 року 2027 грн., з 01.07.2019 року 2118 грн., з 01.12.2019 року 2218 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Також суд враховує і матеріальний стан відповідача, оскільки він має мінімальну заробітну плату, погіршився його стан здоров`я. Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є працевлаштованим, про що надав довідку з основного місця роботи, а саме працює у ФОП [PERSON] квітникарем, загальна сума доходу за три місяці становить 10 065грн.58 коп. (а.с.29), отримує регулярний дохід, а тому має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей. Разом з тим, розмір аліментів, призначених судом на утримання дітей у твердій грошовій сумі за рішенням суду від 26.04.2016 року є меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого ст.182 СК України, який визначено у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і який з урахуванням віку дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1 липня 2019 року становить 1059 грн., та 849 грн.50 коп. тому виходячи з інтересів дітей, вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, слід збільшити з розрахунку до мінімального розміру аліментів встановлених ст.182 СК України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial