Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

07 листопада 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця на утримання дочки [PERSON], [INFO], на період її навчання в Київському національному університеті культури і мистецтва, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що позивач з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі з липня 1994 року, який 9 липня 2008 року був розірваний. Від шлюбу у сторін 13 жовтня 1998 року народилася дочка [PERSON]. Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 2008 року з відповідача на утримання дочки на користь позивача стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця. Після досягнення дочкою повноліття стягнення аліментів з відповідача припинилося, проте дочка навчається на першому курсі в Київському національному університеті культури і мистецтва, денної форми навчання, бюджетного фінансування. В звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, яку може і зобовязаний надавати відповідач. В судове засідання сторони та третя особа у справі не зявилися, \~надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач та третя особа позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], позивач, та [PERSON], відповідач, перебували у зареєстрованому шлюбі,\~\~який був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 09 липня 2008 року зроблено запис № 65, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Під час спільного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, а матірю позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Інших дітей у відповідача немає. Довідкою з Київського національного університету культури і мистецтва № 002199 від 23.09.2016 року підтверджується, що [PERSON] третя особа у справі, навчається у цьому університеті на 1 курсі на факультеті дизайну і реклами за денною формою навчання на бюджетній основі. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують\~\~навчатися\~\~після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній\~\~допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Додана до позову довідка № 945 від 25.10.2016 року з КП «ЖКЦ» свідчить про те, що позивач зареєстрована за адресою: [INFO], де до 26.08.2016 року з нею постійно була зареєстрована і її дочка [PERSON]. Згідно копії паспорту [PERSON], третьої особи, вона з 30.09.2016 року зареєстрована за адресою: [INFO], гуртожиток. З позовної заяви вбачається, що [PERSON], дочка сторін, дійсно потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Так, вартість проживання у гуртожитку за один навчальний рік становить 1455 гривень; витрати на харчування та транспортні послуги 2000 гривень в місяць; оплата Інтернету, яким користується дочка в гуртожитку, 100 гривень на місяць; 50 гривень в місяць вартість послуг мобільного звязку. Оскільки на даний час дочкою опікується позивач, то відповідно вона і несе витрати по її утриманню. Зазначені обставини підтверджені копією студентського проїзного квитка, копіями квитанцій за оплату Інтернету, копією квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» про оплату позивачем 1455 гривень за проживання дочки [PERSON] в гуртожитку. Відповідно до довідки ДЗ «СМСЧ № 5» [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-терапевта з діагнозом: хронічна залізодефіцитна анемія середнього ступеня тяжкості, а також [PERSON] страждає на міопію середнього ступеню, звязку з чим вона потребує протирецидивного лікування 2-3 рази на рік та довготривалого прийому залізопрепаратів. Як зазначено позивачем в позовній заяві, вона витрачає на лікування дочки понад 1000 гривень щомісяця, а коли виникає загострення її хронічних хвороб, то вартість її лікування відповідно збільшується. За рекомендаціями лікаря з приводу лікування анемії дочка [PERSON] повинна систематично на протязі шести місяців приймати медпрепарати заліза. Вартість одного такого препарата як Мальтофер становить близько 190 гривень. На місячний курс лікування потрібно три таких медпрепарата. Крім того, для запобігання погіршення зору, окрім прийому вітамінного комплексу, дочка повинна постійно носити коригуючі лінзи, які підлягають щомісячній заміні. Вартість таких лінз та розчину до них становить 593 гривні. Зазначені обставини підтверджені доданими до позовної заяви фіскальними і товарними чеками. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років. Загальна сума доходів в період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року складає 10001 гривень, що підтверджується довідкою цього управління від 16.11.2016 року. Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно довідки про доходи № 348 від 26.10.2016 року [PERSON], позивач у справі, працює в управлінні освіти і науки Славутицької міської ради Київської області на посаді вчителя 1-4 класів, загальна сума доходу за період з квітня 2016 року по вересень 2016 року складає 43012,53 гривень. За таких обставин, врахувавши нормальний стан здоровя відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище позивача і відповідача, стан здоровя третьої особи, розмір витрат, повязаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання [PERSON] на час навчання у Київському національному університеті культури і мистецтва, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісяця, оскільки відповідач в поданій заяві до суду підтвердив можливість надання матеріальної допомоги на навчання дочки в такому розмірі. Виходячи із змісту ст. 201, ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. п. 1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved