Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

08 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обгрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира №1 в будинку №29, яка знаходиться по вул.Св.Володимира у м. Нововолинську Волинської області, про що свідчить договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори 16 квітня 2007 року, реєстраційний №1-1272. У вказаній квартирі зареєстрований і фактично проживає її мама [PERSON], та крім того, з 10 серпня 2005 року зареєстрований її син відповідач [PERSON] Проте, протягом останніх трьох років відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Він добровільно залишив спірну квартиру, постійно змінює своє місце проживання, їздить на заробітки. Його останнє місце проживання їй невідоме. Ніяких перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинив. Протягом останніх трьох років відповідач не виконував обовязків з утримання житла, у звязку з чим вимушена нести зайві витрати по оплаті комунальних послуг. Оскільки реєстрація відповідача в спірній квартирі є перешкодою у вільному розпорядженні нею своєю власністю, а добровільно він знятись з реєстрації не бажає, тому просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартира №1 в будинку №29, яка знаходиться по вул.Св.Володимира у м. Нововолинську Волинської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із позивачем [PERSON], знає, що її син [PERSON] більше трьох років не проживає у спірній квартирі за адресою: вул.Св.Володимира, 29/1 м.Нововолинськ, протягом останнього часу взагалі не бачить його в м.Нововолинську. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її сусідкою, проживають в одному підїзді. Зазначила, що її син [PERSON] вже більше трьох років не проживає у [INFO]. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення в звязку з наступним. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14518857 від 11.05.2007 року вбачається, що квартира №1 в будинку №29, яка знаходиться по вул.Св.Володимира у м. Нововолинську Волинської області належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.4). Як слідує із копії свідоцтва про шлюб серії №077753, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] (а.с.5). Як вбачається із копії будинкової книги, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.6-8). Як вбачається із актів від 19.04.2016 року та 09.06.2016 року, складених працівниками ЖКП №1, відповідач [PERSON] за місцем реєстрації: вул.Св.Володимира, 29/1 в м.Нововолинську Волинської області не проживає з 2013 року (а.с.11, 12). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в квартирі №1 будинку № 29, що по вул.Св.Володимира у м.Нововолинську Волинської області і не користується житловою квартирою без поважних причин понад один рік. Таким чином, суд вважає докази надані позивачем на підтвердження заявлених вимог переконливими, і приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без поважних причин, понад один рік не проживає в квартирі №1 будинку № 29, що по вул.Св.Володимира у м.Нововолинську Волинської області, а тому втратив право користування цим жилим приміщенням. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved