Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

10.03.2021 року КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду із позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 29308,48 грн., нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 894,77 грн., інфляційні втрати в сумі 1474,31 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відповідно до положень ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. КП «Теплоенерго» надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу [PERSON] згідно особового рахунку № [NUMBER] . за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником даного житлового приміщення, що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. В результаті невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 04 березня 2021 року утворилась заборгованість за період з 01.09.2016 року по 31.01.2021 року в сумі 29308,48 грн. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням 3% річних в розмірі 894,77 грн. та встановленого індексу інфляції у розмірі 1474,31 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача КП «Теплоенерго» в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки та шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.03.2021 року №246806513 квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №840, виданого 23.12.2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. Отже, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] . Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2006 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За розрахунками позивача станом на 04 березня 2021 року відповідач має заборгованість по оплаті наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води за період з 01 вересня 2016 року по 31 січня 2021 року, яка становить 29308,48 грн. Відповідачем не подано заперечень на спростування проведеного позивачем розрахунку. З огляду на зазначене вище із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води в розмірі 29308,48 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 894,77 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1474,31 грн. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved