Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

08.09.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 23.08.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 530. При цьому, позивач посилається на те, що на початку військових дій на сході України сторони переїхали до м. Одеси та орендували житло за адресою: [ADDRESS]. З жовтня 2014 року стосунки між сторонами погіршилися, вона перейшла до іншого житла, після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач продовжує проживати за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися саме до Київського районного суду м. Одеси. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. При цьому пояснила, що від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 530, що вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] /а.с. 7/. [INFO] року народився [PERSON], актовий запис № 7356, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі. Судом досліджено договір оренди від 18.07.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS]. Оренда плата становить 3200 грн. щомісячно /а.с. 8/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з жовтня 2014 року, спорів стосовно поділу спільного майна та виховання сина на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved