Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

08.08.2018 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначено, що з 29.09.2007 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В липні 2018 р. позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про розірвання шлюбу (справа №127/18770/18), рішення у даній справі на час звернення з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не прийнято. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Після припинення спільного проживання, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, хоча працює на АЗС «ОККО» у м. Вінниці та має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, тому позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.08.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 17.08.2018 р. у даній справі відкрито провадження.\~ В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала, просила суд її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Суду пояснив, що він працює офіційно, та отримує 12000,00 грн. заробітної плати на місяць, тому вважає, що 1/4 частка від його доходу буде достатнім розміром аліментів на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що з 29.09.2007 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-АМ №042509, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2803. (а.с. 7) Позивач з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ №162881, виданого 01.06.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1947. (а.с. 8) \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №7» від 02.08.2018 р. №05-21/6828, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9) У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має постійне місце роботи, тобто, його дохід є регулярним та позивач в судовому засіданні не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття,тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.08.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved