Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

08.08.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд збільшити розмір аліментів, призначених до стягнення рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2017 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму аліментів, яка виникла з 08.07.2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2016 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 26.06.2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харкова, ідентифікаційний номер [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь позивача аліменти на утримання спільної малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.05.2017 року і до досягнення повнолітнього віку дитини. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зріс, донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Батько не хоче приймати ніякої участі у вихованні дитини. Позивач вказує, що вона знаходиться у декретній відпустці, у зв`язку з чим не має можливості працювати, щоб належним чином забезпечити свою малолітню доньку. Також позивач має спільно нажитий кредит, який вона сплачує сама і вимушена платити ще до 2020 року. В даному випадку розмір аліментів, які стягуються на користь позивача на утримання дитини, є меншим, ніж це передбачено СК України, що також, на думку позивача, є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.11.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.05.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №1772, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.10.2013 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.08.2016 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] 23.08.2013 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції під актовим записом № 778 розірвано (а.с.5). 26.06.2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харкова, ідентифікаційний номер [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] , але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.05.2017 року і до досягнення повнолітнього віку дитини. 24.06.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №228 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 44 від 27.04.2018 року [PERSON] , [INFO] (власник), [PERSON] , [INFO] (дочка) та [PERSON] , [INFO] (дочка) проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира приватизована, і належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). [PERSON] , народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №620, і підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.11.2017 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН в Новобаварському районі і отримує щомісячну одноразову допомогу при народження 1-єї дитини з грудня 2017 року по травень 2019 року у розмірі 860 грн., що підтверджується довідкою від 13.05.2019 року №553. Позивачем надано копії виписок з АТ КБ «Приватбанк», з яких вбачається, що відповідач [PERSON] сплачував аліменти у розмірі, меншому, ніж було встановлено рішенням Жовтневого районного суду від 26.06.2017 року (а.с.13-17). Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум: - для дітей до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1559 грн., Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» на січень 2019 року встановлено прожитковий мінімум - для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На даний час змінився матеріальний стан позивача, яка народила іншу дитину та не працює, отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., зазначає про неможливість утримувати дитину на аліменти, визначені рішенням суду, які відповідач сплачував не в повному обсязі. При цьому відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, і не подавав відзив з відповідними запереченнями проти позову та доказами на їх підтвердження. Отже, враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне позов частково задовольнити та збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2017 року, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в межах позовних вимог у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим суд приходить до висновку про відсутність на даний час передбачених законом підстав для стягнення судом з відповідача на користь позивача недоотриманої суми аліментів, яка виникла з 08.07.2017 року, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через недоведеність позивачем факту її звернення з виконавчим листом і неотримання суми заборгованості. Задовольняючи частково позов, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial