Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

07 грудня 2012 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 16 жовтня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON]. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 липня 2005 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до постанови Коломийського міського суду від 21 січня 2004 року з [PERSON], 1975 року народження на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Їй стало відомо, що відповідач працює в Італії. Знаючи точне місце праці відповідача вона звернулася з клопотанням до Міністерства внутрішніх справ Італійської республіки через Міністерство юстиції України про стягнення аліментів за кордоном. Однак згідно листа Міністерства внутрішніх справ Італійської Республіки її повідомлено про те, що дане клопотання не може бути задоволеним, відповідно до рішення Генеральної прокуратури № 107026 від 25 вересня 2006 року стосовно тлумачення Нью-Йоркської конвенції ст. 6, за яким опрацюванню підлягають лише клопотання стосовно зобов'язань з аліментів, визначених за обсягом та тривалістю виплат. Оскільки постановою Коломийського міського суду від 21 січня 2004 року розмір аліментів присуджено в 1/4 частині від доходів, тому їй необхідно спочатку отримати рішення суду, в якому засвідчується та кількісно визначається сума аліментів. Їх син часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку в гастроентеролога, невропатолога, кардіолога та офтальмолога, у зв'язку із чим потребує значних витрат на лікування, а їй одній важко забезпечити його всім необхідним. Оскільки стан здоров'я відповідача та його матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання сина, то просить суд змінити розмір стягнення аліментів, визначений постановою Коломийського міського суду від 21 січня 2004 року, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з нього 600 грн. витрат, пов'язаних із залученням перекладача. Відповідач в судове засіданні не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і від нього не надійшли а ні повідомлення про причини неявки, а ні заперечення на позов, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 21 липня 2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 138 /а.с.5/. Відповідно до постанови Коломийського міського суду від 21 січня 2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.14/. На даний час позивачці одній важко утримувати сина та забезпечити його всім необхідним, оскільки дитина часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку в гастроентеролога, невропатолога, кардіолога та офтальмолога, у зв'язку із чим потребує значних витрат на лікування /а.с.15/. Знаючи точне місце праці відповідача в Італії позивачка звернулася з клопотанням до Міністерства внутрішніх справ Італійської республіки через Міністерство юстиції України про стягнення аліментів за кордоном /а.с.7-9/. Однак згідно листа Міністерства внутрішніх справ Італійської Республіки її повідомлено про те, що дане клопотання не може бути задоволеним, відповідно до рішення Генеральної прокуратури № 107026 від 25 вересня 2006 року стосовно тлумачення Нью-Йоркської конвенції ст. 6, за яким опрацюванню підлягають лише клопотання стосовно зобов'язань з аліментів, визначених за обсягом та тривалістю виплат. Оскільки постановою Коломийського міського суду від 21 січня 2004 року розмір аліментів присуджено в 1/4 частині від доходів, то їй необхідно спочатку отримати рішення суду, в якому засвідчується та кількісно визначається сума аліментів /а.с.12-13/. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення когось з них. Оскільки позивачка відповідно до рішення Генеральної прокуратури Італійської Республіки № 107026 від 25 вересня 2006 року стосовно тлумачення Нью-Йоркської конвенції ст. 6, не може звернути до виконання постанову Коломийського міського суду від 21 січня 2004 року через те, що розмір аліментів визначений у частці від заробітку, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає, що необхідно змінити розмір аліментів та стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнути з нього 600 грн. витрат, пов'язаних із залученням перекладача. На підставі ст.,ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України та

Outcome: approved