Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

07.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON], [PERSON] міського центру зайнятості про розірвання трудового договору, зняття його з реєстрації. Згідно позову, 17.08.2011 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, який було зареєстровано [PERSON] міським центром зайнятості за № 05251101332 від 17.08.2011 року. 01.07.2014 року [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність та виїхав за межі Донецької області. Відповідно до ст. 38 КЗпП України, позивачка надіслала на адресу відповідача заяву про своє звільнення за власним бажанням. Однак до теперішнього часу дана заява залишилась без задоволення. На теперішній час відповідач за місцем реєстрації не проживає, на телефонні дзвінки не відповідає. У звязку з припиненням відповідачем підприємницької діяльності, позивачка позбавлена можливості працювати та отримувати заробітну плату та звільнитися у встановленому законом порядку вона не може. Просить суд розірвати трудовий договір між нею та ФОП [PERSON], зобовязавши [PERSON] міський центр зайнятості зняття його з реєстрації. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач ФОП [PERSON] не зявився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. У судове засідання представник відповідача [PERSON] міського центру зайнятості не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та був не проти їх задоволення. Дослідивши позов та надані докази копію паспорту позивача, копію трудової книжки позивача, копію трудового договору, копію заяви про звільнення, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.08.2011 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, який було зареєстровано [PERSON] міським центром зайнятості за № 05251101332 від 17.08.2011 року. Згідно тверджень позивача, відповідач фактично припинив свою господарську діяльність з 01.07.2014 року та видав їй трудову книжку без внесення відомостей про звільнення з роботи. Згідно ксерокопії заяви від 17.07.2014 року, заява позивача [PERSON] про звільнення з посади з 17.07.2014 року за ст.38 КЗпП України, була залишена роботодавцем без розгляду, що перешкоджає позивачу у новому працевлаштуванні. Відповідно до ст.ст.232, 233 КЗпП України даний спір підлягає безпосередньому розгляду у суді. Відповідно до ст.21 КЗпП України\~трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.24 КЗпП України\~трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до ст.38 КЗпП України\~\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. У звязку з тим, що заява [PERSON] про звільнення з роботи за власним бажанням була зумовлена неможливістю продовжувати роботу через фактичне припинення ФОП [PERSON] господарської діяльності, роботодавець повинен був розірвати трудовий договір з позивачем у строк та на підставі, зазначеній у його заяві від 17.07.2014 року. Однак відповідач цю заяву проігнорував та рішення щодо звільнення позивача не прийняв. Вказані обставини перешкоджають позивачу у подальшому працевлаштуванні. На підставі наведеного трудовий договір між [PERSON] та ФОП [PERSON] слід розірвати з 17.07.2014 року за ст.38 ч.1 КЗпП України (за власним бажанням працівника). Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені ним судові витрати.

Outcome: approved