Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

07.12.2017 року позивач звернулася з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 01.09.2015 року на утримання дітей стягнуто на її користь аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання у розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) до 11.08.2017 року. У звязку з тим, що з серпня позивач не отримує аліментів на свої утримання, тобто змінився майновий стан, просила збільшити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти збільшення розміру аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4,7) Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 01.09.2015 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку і інших доходів на утримання дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини та на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку і інших доходів (а.с.5). Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 02.06.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки аліменти на своє утримання вона перестала отримувати з серпня 2017 року, зросли витрати на утримання дітей у звязку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком матері і батька. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 180,182,192 СК України,

Outcome: approved