Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

07 квітня 2020 року представник [PERSON] адвокат Стефківський В.І. звернувся в суд з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) страхове відшкодування, пов`язане з заподіяною моральною шкодою у розмірі 6 676,80 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) витрати на правничу допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Стефківський В.І. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримав, просить суд його задовольнити. Представник відповідача начальник відділу судових справ ПрАТ «УПСК» Закриничний О.В. в судове засідання не з`явився, однак, подав суду відзив на позовну заяву, у якому просив слухання справи проводити у його відсутності, позов заперечує, просить відмовити в його задоволенні. Суд розглянув справу у відсутності позивача, його представника та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що [INFO], приблизно о 16 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з. [NUMBER] та рухаючись ним автодорогою «Київ-Чоп», в районі 439 км, що поблизу м. Броди Львівської області, порушив Правила дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку, при здійсненні повороту ліворуч з головної дороги «Киїі-Чоп» на другорядну дорогу «Броди-Червоноград», не надав перевагу в русі автомобілю марки «Ауді А6», д.н.з [NUMBER] , котрий рухався головною дорогою, що призвело до зіткнення між транспортними засобами. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] від отриманих травм померли на місці пригоди. Водій [PERSON] помер в Бродівській ЦРЛ [INFO]. Постановою від 23 грудня 2019 року кримінальне провадження № 12019140000000657, відомості про яке 10 серпня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, закрито у зв`язку з смертю особи, яка підлягала притягненню до кримінальної відповідальності. З пояснень представника позивача, зазначених у позовній заяві вбачається, що у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу № А0253980, [PERSON] (донька загиблої [PERSON] ) звернулась до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявами про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з заподіяною моральною шкодою в розмірі 16 692,00 грн. та понесеними витратами на поховання в розмірі 19 070,00грн. Однак, відповідач з невідомих причин відшкодував повністю витрати на поховання в розмірі 19 070,00 грн., а моральної шкоди було відшкодовано лише 10 015,20 грн. після відкриття провадження в цивільній справі і невідшкодованою залишилась сума в розмірі 6 676,80 грн. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із п. 23.1. ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Пунктом 27.3 ст. 27 Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Дорожньо-транспортна пригода трапилась [INFO], розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 4 173,00 грн. Таким чином, загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 50 076,00 грн. (4 173 х 12 = 50 076,00 грн.). Оскільки у загиблої [PERSON] , крім доньки [PERSON] (позивача) є чоловік - [PERSON] , а також ще одна донька [PERSON] то [PERSON] , як доньці загиблої, належить 1/3 з загального розміру страхового відшкодування (50 076,00 грн.), а саме 16 692,00грн. Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. [PERSON] було понесено витрати на поховання в розмірі 19 070,00 грн. (а.с. 19). Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦКУ). Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України: моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТС-БУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач відшкодував повністю витрати на поховання в розмірі 19 070,00 грн., а моральної шкоди було відшкодовано лише 10 015,20 грн. після відкриття провадження в цивільній справі і невідшкодованою залишилась сума в розмірі 6 676,80 грн., суд приходить до переконання про необхідність стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) страхового відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою у розмірі 6 676,80 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. З цих підстав позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. А тому, з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) потрібно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Окрім того, відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. А тому, суд приходить до переконання про необхідність призначити судове засідання для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved