Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

08 жовтня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору від 17 березня 2011 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі 8 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 26 вересня 2018 року у неї утворилася заборгованість у сумі 14 223 грн. 21 коп., яка складається з наступного: 11 378 грн. 73 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8 282 грн. 21 коп. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 653 грн. 49 коп. штраф (процентна складова). У звязку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, пені та штрафів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. Ухвалою від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 40-41). Представник позивача у судове засідання не зявився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позов визнає частково. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, які зважаючи на нараховану позивачем пеню, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за допущене нею невиконання умов кредитного договору (а. с. 45). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 17 березня 2011 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач погодилася та засвідчила своїм підписом, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі по тексту Умови та Правила), а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Зобовязалася виконувати їх, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а. с. 9). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначений у Памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначені в заяві. Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а. с. 11-25). З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаної анкети-заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», який у подальшому змінив свою назву на АТ КБ «ПриватБанк», відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобовязаний: погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплату винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг на боргові зобовязання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а. с. 11-25). Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якою відповідач ознайомилася під розпис, базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості у розмірі 3%. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн./10$ і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів складається з : пені (1) + пеня (2), де пеня (1) базова процентна ставка за договором/30 та нараховується за кожен день прострочки за кредитом, пеня (2) = 1% заборгованості, але не менше 30 грн. за місяць та нараховується один раз на місяць при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а. с. 10 зворотній бік). З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, знімала їх та частково погашала заборгованість за кредитним договором. Останній платіж було здійснено 08 серпня 2017 року у розмірі 742 грн. 50 коп. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися не своєчасно та не в повному обсязі, станом на 26 вересня 2018 року у [PERSON] утворилася заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 11 378 грн. 73 коп. та 8 282 грн. 21 коп. пені, а всього 13 069 грн. 72 коп. (а. с. 5-8). Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачу та порушення останнім зобовязань за кредитним договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 13 069 грн. 72 коп., яка складається із заборгованості по відсотків та нарахованої пені. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 1 153 грн. 49 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строків платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1 153 грн. 72 коп. необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору у сумі 1 619 грн. 10 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а. с. 2-4). Всього стягненню із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 14 688 грн. 82 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial