overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

09 вересня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.10.2006 року. Від шлюбу є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти нікому не сплачує, офіційно працевлаштований, однак позивачці в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON], що ставить її в скрутне матеріальне становище. Тому позивачка була вимушена звернутися до суду, прохала стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] на розгляд справи не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. /а.с.13/ Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в зазначеному розмірі, прохав розглянути справу без його участі. /а.с.12/ Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. /а.с. 4/. Шлюб між сторонами розірвано (а.с.5) Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки на користь позивачки. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

09 вересня 2014 року заявник [PERSON], звернувся до суду з вищевказаною заявою та посилаючись на ч.2 ст. 22 та ст. 23 СК України, просить суд ухвалити рішення яким надати [PERSON], [INFO] право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявник обґрунтовує заяву тим, що [PERSON], [INFO], є неповнолітньою особою. Тривалий час він має стосунки з [PERSON]. На даний час наречена вагітна і вони чекають народження дитини, що підтверджується довідкою № 853 ЛКК КЗ «Шосткинською ЦРЛ» від 08.09.2014 року. Заявник має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], до народження дитини, але не може цього зробити, оскільки не досяг шлюбного віку. Реєстрація шлюбу відповідає інтересам заявника. Батьки заявника проти шлюбу з [PERSON], не заперечують. В судовому засіданні заявник [PERSON], та його мати [PERSON], яка є зацікавленою особою по справі, заяву підтримали, мотивуючи тими ж самими обставинами. Витрати по розгляду справи в суді заявник бере на себе. Заінтересована особа [PERSON], заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шостка просить розглянути справу без його участі, проти заяви не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шостка, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO], є неповнолітньою особою і має повних 16 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] на даний час вагітна і чекає народження дитини, що підтверджується довідкою № 853 ЛКК КЗ « Шосткинською ЦРЛ» від 08.09.2014 року. Майбутнім батьком дитини є заявник по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для чоловіків встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ст. 23 Сімейного Кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи усі обставини справи у їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що надання заявнику права на шлюб, як майбутньому батьку дитини [PERSON], відповідає інтересам обох сторін, у зв'язку з чим заява є обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

09 вересня 2014 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним свого сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній є інвалідом І-А групи, перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері №4, неодноразово лікувався в стаціонарних відділеннях психіатричних лікарень №1 м. Києва, не розмовляє та не може себе обслуговувати, через хворобу він не може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними, потребує опіки. Просила задовольнити заяву на підставі ст. 39 ЦК України. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій вказувала, що підтримує заявлені [PERSON] вимоги та просить слухання справи провести в їх відсутності, що суд з урахуванням думки заявниці вважає за можливе.. Заслухавши пояснення заявниці, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Києві та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Відповідно до свідоцтва про народження, заявниця доводиться матір'ю [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки до Акта огляду МСЕК № 0089760 від 06.10.2014р. [PERSON] є інвалідом І-А групи (а.с. 34-35). Згідно з довідки ЖБК «Будівельник-3» № 61 від 05.09.2014р., вбачається, що [PERSON] фактично проживає разом з [PERSON] та сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Як вбачається з Висновку судово-психіатричного експерта № 972 від 18 листопада 2014 р., [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Важкої розумової відсталості, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки (а.с. 27-28). Приймаючи до уваги наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON].. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13 вересня 2011 року він уклав шлюб, зареєстрований Виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 41 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 13 вересня 2011 року Виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 41 (а.с. 6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2011 року по серпень 2014 року, від цих відносин мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, має стабільний заробіток, але від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2011 року по серпень 2014 року. Від цих відносин мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 3,7). Відповідач працює на ДП «ВК «Краснолиманська» , має стабільний заробіток, але від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дітей, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 червня 2001 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, в сім'ї не має порозуміння, тому позивач вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 27 червня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №122. Сторони до судового засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. В даному випадку суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до ст.ст. 169, 197 ЦПК України без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2001 року (а.с.4). Від спільного життя сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], (а. с. 6, 7). Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом сімейне життя у сторін не склалося, вони разом не проживають, між ними втрачено почуття любові, мають різні погляди щодо сімейного життя, шлюбні стосунки фактично між ними припинені, відновлювати їх сторони не бажають. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки, сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 243, 60 гривень в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачкою було зареєстровано 15 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, тому подальше спільне життя стало суперечити його інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, зазначив, що шлюб з відповідачкою зареєстровано 15 липня 2006 року. Стосунки з відповідачкою ускладнилися, любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружились 15 липня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 25 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] - (а.с. - 3). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння, внаслідок чого між ними часто виникають сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. За ухвалаю суду від 21.10.2014 р. відповідно до вимог ст.111 СК України судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя, однак після закінчення строку на примирення, в судовому засіданні встановлено, що сторони не примирилися та бажають розірвати шлюб. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Відповідач вказала на наявність спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Також зазначила, що за рішенням суду з відповідача на утримання дочки стягнено аліменти в розмірі 1/4 від заробітку позивача. В судовому засіданні сторони не виявили бажання зберегти шлюб, позивач розриває шлюб вдруге, а відповідач - вперше. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 лютого 2014 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2014 року, [PERSON] визнано безвісті відсутнім, з 01 січня 2013 року (а.с. 7). Відповідно до рішення Слов'янської міської ради Донецької області № 285/1 від 01 вересня 2014 року, позивача [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] (а.с. 8) У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

09 вересня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказувала, що вона, перебуваючи в шлюбі з відповідачем , [INFO] та [INFO] народила синів [PERSON] і [PERSON], батьком яких є відповідач. При тому, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову [PERSON] судом приймається. Відповідно до роз'яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 09.09.2014 року. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved