Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

09.11.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений 01.06.2013 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя; шлюбні стосунки фактично припинені з 09.03.2018 року; збереження сім`ї не можливе. Позивач проживає разом із дитиною, прохала залишити проживати дитину з нею. Позивач також вказувала, що спільне з відповідачем господарство не ведеться, спір про спільне майно відсутній. Позивач [PERSON] 22.12.2018 р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала; після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини нявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду від останнього не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], що наявне в матеріалах справи, 01.06.2013 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 419. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище - чоловіку «[PERSON]», дружині - «[PERSON]». Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1000. Позивач вказувала, що дитина проживає разом із нею, таким чином судом не вбачається спору про проживання дитини між сторонами, а тому в частині позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю слід відмовити. Позивач вказувала, що майновий спір, на момент розгляду справи, між сторонами відсутній. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть; наявність шлюбу суперечить інтересам позивача. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial