Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

09.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 03 травня 1991 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану м.Харкова, актовий запис №329, посилаючись на те, що подружжя має сина [PERSON], [INFO], який вже повнолітній. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб. Наразі сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують фактичні шлюбні відносини. Почуття кохання та поваги один до одного, сторони втратили. Остаточні сімейні відносини припинились 5 років тому. На даний час шлюб фактично не існує. Отже, ведення між подружжям спільного господарства та фактичні шлюбні відносини припинено. У сторін відсутнє бажання продовження спільного побуту та продовження шлюбних відносин. За таких обставин, а також враховуючи різні погляди на цінності у житті та втрату почуття любові, повного фактичного припинення шлюбних стосунків, на його погляд, шлюб підлягає розірванню. Подальше збереження сім»ї неможливе. На примирення з відповідачем не згодний. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с.15). Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, 07.02.2019 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу залишає прізвище «Черних» (а.с.16). Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 111-ВЛ № 470306, 03 травня 1991 року між [PERSON], 08.09.1961р.н. та [PERSON] (до шлюбу Цвєнтуховою) [PERSON], 13.07.1970р.н. було укладено шлюб, який зареєстрований 03 травня 1991 року у м.Харків Київському відділі ЗАГС, актовий запис №329 (а.с.7). Спільного господарства та бюджету не ведуть, мешкають окремо. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на момент розгляду даної справи, немає. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, та з урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно\~ до ст.\~ 141\~ ЦПК\~ України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved