Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

10.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання трудового договору, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона вже розірвала трудовий договір з відповідачем ще в 2003 році, проте не зареєструвала його розірвання в центрі зайнятості, знайти відповідача позивачу не вдається. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Чернігівського міського центру зайнятості просив розглянути справу за його відсутності. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.09.2003 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено трудовий договір № 7002, згідно з яким позивача було прийнято на посаду продавця, про що у трудовій книжці зроблено запис №3. 05.09.2003 року цей договір було зареєстровано у Чернігівському міському центрі зайнятості за № 7002. 31.12.2003 року позивача було звільнено з займаної посади за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідний запис було зроблено в трудовій книжці позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно із Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 27.06.2001 року, відповідальна особа центру зайнятості в день подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою) трудового договору, а у разі відсутності працівника при проведенні реєстрації трудового договору - в день подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою) документів, передбачених пунктом 4 цього Порядку, реєструє його у книзі реєстрації трудових договорів за формою, згідно з додатком. Трудовому договору присвоюється номер, за яким він зареєстрований у книзі, і ставиться дата його реєстрації. У разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Відповідно до ст. 24-1 Кодексу законів про працю України у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищенаведене та те, що фактично позивача звільнено з займаної посади продавця 31.12.2003 року суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved