overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 04.06.2006 року, який зареєстрований Розсошанською сільською радою Хмельницького району. Від даного шлюбу у подружжя є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 04.06.2006 року Розсошанською сільською радою Хмельницького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.06.2006 року актовий запис № 05. Від шлюбу є малолітні діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 044336, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 074891. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 30 травня 2011 року у виконачому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 07, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, а саме проживши разом чотири роки сторони зрозуміли, що є різні за характерами люди, що почало проявлятись з часом. В результаті чого почали виникати непорозуміння та сварки. Відповідач перестав цікавитись сімєю та її утриманням. Вказує, що з відповідачем шлюбні стосунки припиненні, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з травня 2015 року. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання неповнолітніх дітей немає. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Судовий збір просить стягнути з відповідача. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі «Ліснича». Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, але від його представника на адресу суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають заперечень на розірвання шлюбу не має. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 30 травня 2011 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 07 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6-7). Подружніх стосунків вони не підтримують. Спільного господарства не ведуть. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання неповнолітніх дітей немає, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2010 року. Має з ним спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що на даний час вони з відповідачем мешкають окремо, і між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання доньки. Позивач змушена сама утримувати та виховувати дитину, але її заробітної плати не достатньо для цього. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше мінімуму встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він має ще одну неповнолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти. Вважає, що з нього підлягають стягненню аліменти у розмірі 33 % на двох дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Суд встановив, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач повідомив суду про наявність у нього на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, а позивач у судовому засіданні підтвердила цей факт, в судових дебатах погодилась на зменшення розміру аліментів. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 1998 року. Від шлюбу у сторін 19 жовтня 1998 року народився син [PERSON]. Позивач вказує, що спільне життя у них не склалося через те, що вони перестали цікавитись один одним, піклуватися один про одного. На протязі останніх восьми років разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, прізвище змінити на дошлюбне та залишити сина на проживання з матірю. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зайнята доглядом за донькою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, проте, на її погляд, може надавати їй матеріальну допомогу, але самовідсунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача, заперечення на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач [PERSON]звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 21.01.2012 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 21.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.01.2012 року, актовий запис № 47, серії 1-БВ№ 092770. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-БВ № 186453. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю , просить шлюб розірвати. Зазначив в позовній заяві, що 06 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] [INFO] , якого просить залишити на утриманні матері. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна частково. Просить у рішення суду зазначити про залишення дитини проживати з нею, а не на її утриманні як зазначено у позовній заяві, просить залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 06 грудня 2013 року перебувають у шлюбі. ( а.с.5). У сторін є дитина [PERSON] [INFO] ( а.с.6). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову зазначила, що з 25\~листопада 2000 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. З вересня 2015 року її чоловік покинув сім'ю і не підтримує з нею шлюбні відносини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працює на сезонних роботах, отримує пенсію, а також дохід від оренди належного йому земельного паю, його середньомісячний дохід складає близько 2\~500\~грн., стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Позивач не працює, займається веденням підсобного господарства, її матеріальне становище вкрай нужденне. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25 листопада 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3, 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4, 15). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України та визнання позову [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 24 квітня 2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння. Подальше сімейне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про розділ сумісно майна подружжя та місце проживання неповнолітньої дитини немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24.04.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року, актовий запис №126. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 грудня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

09 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 19 вересня 1996 року у відділі РАГС м.Макіївки, актовий запис № 1369, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили в 2011 році через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 вересня 1996 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 376047, виданим міським відділом РАГС м.Макіївки (а.с.5). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, з 2011 року сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved