overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що 22.05.1999 року між нею, [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку, згідно якого [PERSON] подарувала заявнику та [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] Дніпропетровської області, але як виявилось в даному договорі міститься помилка, а саме невірно зазначено по-батькові заявника, замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». На теперішні час у заявника виникла необхідність привести правовстановлюючі документи у відповідний стан, але в інший спосіб крім як в судовому порядку це зробити не можливо. На підставі викладеного, заявник [PERSON] просить встановити факт належності їй договору дарування житлового будинку від 22.05.1999 року. Заявник в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, на заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рогожина Антоніна Василівна в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Оскільки суду надано всі належні докази, то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності [PERSON] договору дарування житлового будинку від 22.05.1999 року підтверджується: свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON], - а.с.4, свідоцтвом про народження [PERSON], - а.с.7, паспортом [PERSON], - а.с.8, 9. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.12.1996 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.4. Син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.6. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 лютого 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, господарство між сторонами не ведеться. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 12 лютого 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 18 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 117. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що 18 липня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього життя вони дітей не мають. З відповідачем спільне життя не склалося у звязку з тим, що він не бажає жити з нею разом та приймати участь у її житті, що призвело до відчуження один до одного. Вважає, що їх сім»я фактично розпалася, збереження шлюбу та подальше життя з відповідачем неможливе, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений 18.07.2014 року з [PERSON] та після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін - «Вітовтова». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, допитаний за судовим дорученням Михайлівським районним судом Запорізької області, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу за його відсутністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідач не бажає у добровільному порядку вирішити питання про розірвання шлюбу в органах РАЦСу, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1997 року. Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] 1999 року народження. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, не вбачала підстав в наданні строку для примирення. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації згідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1997 року, мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO] (а.с.3;4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала,- позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказувала, що з 04.11.2006 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач з сімєю не проживає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійну роботу і заробіток. У звязку з викладеним, позивач (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що уточнений позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглядати справи за його відсутності, вказав, що згоден на сплату аліментів в розмірі ? частки заробітку (доходу). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №045692, виданого Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області 01.05.2007 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2015 року розірвано. Донька знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач позов визнав, погодився на сплату аліментів у розмірі ? частки від його заробітку (доходу). Докази про те, що він має інші аліментні зобовязання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, останній не надав. Згідно пред»явленої довідки [PERSON] працює у ТОВ «ТД «Полтаварибгосп» рибалкою прибережного лову, отримує заробітну плату близьку до мінімальної. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, такими, що підлягають задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між сторонами припинено з 2014 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, і тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача. Позивачка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач повідомив суд телефонограмою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО №180182, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 липня 2009 року, шлюб зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №683 (а.с.2). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №260879, зареєстрованого виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини де вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з нею. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 02 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії І-ФП №196765. Відповідно до довідки виконавчого комітету Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який працює та з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

10.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві вказує, що 17.12.2003 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 3,83 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області, що належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії Р2 № 615927 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 31 від 30 серпня 2002 року. Спадкоємцем на вказане майно за заповітом є позивач [PERSON] та її сестра [PERSON], яка 18.06.2004 року отримала Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими побудовами після [PERSON]. Протягом шестимісячного строку позивач не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки хворіла. Позивач прохала суд визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кобеляцького району сільський голова [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутність, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позов визнала, прохала справу розглядати в її відсутності. Суд, враховуючи, що визнання позову відповідачами по справі не суперечить закону і не порушує прав та інтересів сторін, в справі є законні підстави для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується відповідними та належними доказами про поважність причини пропуску такого строку (а.с.12), знаходить ухвалити рішення про задоволення позову, тому [PERSON] слід визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

10.07.2015 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся заявник [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON], зазначивши заінтересованою особою Другу запорізьку державну нотаріальну контору. В заяві заявник вказала, що її син - [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] Б, кв. 12, 30.11.2013 року пішов з дому, та по теперішній час місце його перебування не відомо. 02.12.2013 року Хортицьким РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області було порушено кримінальне провадження № 1201308007002872, за фактом вбивства [PERSON] Згідно відповіді із прокуратури Запорізької області від 16.06.2015 року, № 17-3681-14, не зважаючи на вжиті заходи, місцезнаходження [PERSON] не встановлено, досудове розслідування триває. Тому, заявник просить оголосити [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім, оскільки це необхідно для встановлення опіки над його майном. У судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити за мотивами, викладеними у ній. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Допитана, судом свідок [PERSON] пояснила, що останнє відоме місце проживання [PERSON] - м. Запоріжжя, вул. Портова, буд. 15 Б, кв. 12. Місце перебування [PERSON] після 2013 року не відомо та де він може знаходитися свідок не знає. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника та свідка, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Згідно зі ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісно відсутнім вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] підтверджуються зібраними по справі доказами. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у заяві. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] безвісно відсутнім з 01 січня 2014 року. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

10.07.2015 року ПАТ «Акцент-банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 16.01.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 18 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору станом на 24.06.2015 в сумі 32 286 грн. 98 коп. та судові витрати в розмірі 322 грн. 87 коп. - судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином (а.с.45). До суду надійшла заява з додатками про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.47-62). Представник відповідача в судовому засіданні заперечував про задоволення позовних вимог, посилаючись на не укладення його довірителькою з позивачем відповідного кредитного договору. Після оголошеної перерви, відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином (а.с.45). Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі і просить відмовити в їх задоволенні (а.с.47). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Так, позивачем не представлено в судове засідання жодного допустимого доказу наявності у відповідача договірних зобов»язань перед позивачем за вказаним у заяві кредитним договором. Надана позивачем анкета - заява [PERSON] має відношення виключно до оформлення депозиту, а не отримання позики (а.с.6). Щодо виписки по рахунку то, на думку суду, вона свідчить про рух коштів по рахунку і не є достатнім доказом наявності у відповідача кредитних зобов»язань безпосередньо за вказаним договором. Більш того, згідно представленої виписки, операції на відповідному рахунку почали здійснюватися тільки з червня 2012 року, тобто майже через півроку після того, як зазначає позивач, був укладений спірний кредитний договір (а.с.52-62). Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Outcome: dismissed