Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ 08 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2017 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким, він передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 2782500,00 гривень, що було еквівалентно 105000,00 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 01 лютого 2018 року, однак не зробив це, тим самим не виконавши взятих на себе грошових зобов`язань. Тому, враховуючи те, що відповідач свої договірні зобов`язання, у встановлений договором строк, не виконав, позивач просить стягнути з останнього на його користь суму боргу за договором позики, суму індексу інфляції та трьох відсотків річних, а також витрати пов`язані з розглядом справи. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник проти позову заперечували, підтримали доводи викладені у відзиві на позов, в задоволенні позову просили відмовити. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: \~Судом встановлено, що 01 листопада 2017 року сторони уклали договір позики, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 2782500,00 гривень, що було еквівалентно 105000,00 доларів США, в строк до 01 лютого 2018 року. Даний договір був підписаний позикодавцем та позичальником добровільно, що було встановлено в судовому засіданні (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або \~таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. \~ Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладання договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, що між сторонами 01 листопада 2017 року було укладено договір позики та відповідач [PERSON] отримав гроші в сумі 10500,00 доларів США, про що останній не заперечував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у [PERSON] були певні проблеми з податковою інспекцією, з`явилася людина, яка погодилася позичити кошти, щоб зняти арешти на майно. В якийсь з днів осені близько 9-10 ранку [PERSON] заповнив договір самостійно, не був з ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння, і вони поїхали до історичного місця в м. Суми «альтанка», де він зустрівся з тим чоловіком на ім`я [PERSON] , віддав йому договір, і повернувшись повідомив, що кошти будуть пізніше 01 листопада 2017 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що весною у її чоловіка виникли проблеми з податковою і йому нарахували борг близько 1000000 грн. і восени він домовився про позику у [PERSON] . І тоді ж восени він їй зателефонував та повідомив, що підписав договір позики, але сказав, що гроші не отримав в той же день, коли підписав договір, а отримає потім. Проте коштів так і не отримав. Суд вважає, що покази свідків ніяким чином не спростовують факт отримання коштів [PERSON] від [PERSON] , оскільки вони не були присутні під час укладання даного договору, а як вбачається зі змісту самого договору, а саме п. 2 «позивальник підтверджує той факт, що під час укладання цього договору він в повному обсязі отримав від позикодавця суму позики». Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу за договором позики в сумі 2782500,00 та стягнення суми трьох відсотків річних в сумі 147510,00 гривень є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню. Що стосується стягнення індексу інфляції, то вимоги в даній частині підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: Враховуючи те, що індекс інфляції за період 2018 року складав: лютий 100,9, березень 101,1, квітень 100,8, травень 100,0, червень 100,0, липень 99,3, серпень 100,0, вересень 101,9, жовтень 101,7, листопад -1101,4, грудень 100,8, а також за 2019 рік: січень 101,0, лютий 100,5, березень 100,9, квітень 101,0, травень 100,7, червень 99,5, липень 99,4, серпень 99,7, вересень 100,7, жовтень 100,7, листопад 100,1, враховуючи формулу розрахунку індексу інфляції: сума боргу*індекс інфляції/100-суму боргу, отримуємо суму індексу інфляції щомісячно: 2018 рік лютий 25042,50 гривень; березень 30607,50 гривень; квітень 22260,00 гривень; травень 0; червень 0; липень 0; серпень 0; вересень 52867,50 гривень; жовтень 47302,50 гривень; листопада 38955,00 гривень; грудень 22260,00 гривень. 2019 рік: січень 27825,00 гривень; лютий 13912,50 гривень; березень 25042,50 гривень; квітень 27825,00 гривень; травень 27825,00 гривень; червень -0; липень 0; серпень 0; вересень 19477,50 гривень, жовтень 19477,50 гривень; листопад ( з врахуванням розрахунку до 08 листопада 2019 року) 742,00 гривні. Загальна суму індексу інфляції складає 393074,50 гривень, тобто саме на дану суму вимоги позивача в даній частині підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 9605,00 гривень судових витрат, сплачених позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial