Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

07 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом,в якому вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Відповідно до заповіту, посвідченого 14 березня 2014 року секретарем виконавчого комітету Кузнецівської сільради, реєстровий №37, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, зокрема, земельну ділянку загальною площею 0,355 гектарів (далі - га), яка розташована на території с. Зоряне Розівського району Запорізької області на території Кузнецівської сільради та призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого згідно рішення Кузнецівської сільради від 09 березня 1995 року №16 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю 12 квітня 1995 року за №341. Позивач у встановленому законом порядку звернулась до Розівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті її матері, однак у видачі такого свідоцтва державним нотаріусом йому було відмовлено через ненадання витягу з Державного земельного кадастру. Посилаючись на відсутність можливості отримати вказаний витяг, позивач прохає суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує позов та прохає задовольнити заявлені вимоги по тих підставах, які були нею викладені в позовній заяві (а.с.37). Відповідач Кузнецівська сільрада позов визнала, фактичні обставини у справі повноважний представник відповідача Дернова Н.Є. не оспорювала, про що судові була надана відповідна письмова заява (а.с.36). Розівська нотаріальна контора, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не заперечувала проти задоволення вимог за позовом [PERSON], про що судові було надано відповідне письмове повідомлення (а.с.40). Сторони та представник третьої особи - Розівської нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце його проведення повідомлялися належним чином (а.с.32-34), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.36,37,40). Третя особа без самостійних вимог - Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області, було повідомлене належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.35), представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив.За таких обставин розгляд справи проведено судом за відсутності представника третьої особи - Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області, що не суперечить положенням статті 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, третіх осіб та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] народилась [INFO] року в с. Кобильне Розівського району Запорізької області. Матір'ю позивача є [PERSON] (а.с.5-6,38,39). 12 квітня 1995 року на підставі рішення Кузнецівської сільради [PERSON] було видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю та передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,355 га, яка розташована в с. Зоряне Розівського району Запорізької області на території Кузнецівської сільради і призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №341 (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] року в с. Зоряне Розівського району Запорізької області, про що 19 січня 2015 року складено відповідний актовий запис №02. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.7). З матеріалів справи, а також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача Розівської нотаріальної контори встановлено, що після померлої [INFO] року [PERSON] Розівською нотаріальною конторою 10 березня 2015 року за заявою спадкоємця за заповітом [PERSON] заведена спадкова справа № 13/2013 за номером у спадковому реєстрі 57199108. Інші заяви щодо прийняття або відмови від спадщини до нотаріальної контори не надходили, випадків усунення спадкоємців померлої від права на спадкування не встановлено (а.с.13,26,27). Разом з тим, за життя [PERSON] все належне їй майно заповіла дочці [PERSON]. Вказане підтверджується копією заповіту, складеного 14 березня 2014 року та зареєстрованого секретарем виконавчого комітету Кузнецівської сільради в реєстрі за №37. а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.9,29). Проте, постановою державного нотаріуса від 29 липня 2015 року №452/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Кузнецівської сільради, яка призначена для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що залишилась після померлої [INFO] року [PERSON]. Державний нотаріус роз'яснив, що [PERSON] може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку лише за умови надання витягу з Державного земельного кадастру (а.с.11). Згідно з п.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (з відповідними змінами), видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. З 01 січня 2013 року ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Поземельна книга ведеться за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру, під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж). Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. До Поземельної книги в електронній (цифровій) формі додаються електронні копії документів, що є підставою для внесення відомостей до неї. Поземельна книга в паперовій формі відкривається шляхом роздрукування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі. До Поземельної книги в паперовій формі додаються всі документи, що є підставою для внесення відомостей до неї. З відповіді управління Держземагентства у Куйбишевському районі Запорізької області від 02 червня 2015 року за №0-28-0.2-1493/2-15, правонаступником якого є управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області, вбачається, що відомості про земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 002741, відсутні. Зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, а тому витяг з цього кадастру надати неможливо (а.с.10). Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП 000017 № 002741, виданого Кузнецівською сільрадою 12 квітня 1995 року. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №341 (а.с.8). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вже було зазначено вище, ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, а право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло 01 грудня 1994 року. За таких обставин, зволікання управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved