overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

09.08.2016 р. [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем з 26.07.2008 року. Від шлюбу з Відповідачем мають сина [PERSON], [INFO] На теперішній час син проживає з Позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач вихованням доньки не займається, її духовним, фізичним розвитком не цікавиться, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частину усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] та її представник до судового засідання не зявилися, від представника позивача надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути без її участі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено і підтверджується доданими до позовної заяви копією свідоцтва про народження серії І-КГ №075787, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності з вимогами п.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги у повному обсязі, визначивши розмір аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача, починаючи з 17 квітня 2015 року. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судові витрати у розмірі 551,20 грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 20 січня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, взаємоповаги, взаємодовіри, втрати почуття любові та поваги, різних поглядів на життя, що породжувало в сім'ї непорозуміння та конфлікти. З цих причин шлюбні відносини фактично було припинено з початку 2016 року, спільне господарство не ведеться. Поновлювати шлюбні відносини він не бажає. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформувала, заперечень на позов не надіслала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гриньківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 20 січня 2012 року, актовий запис № 1. Мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з початку 2016 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втратою почуттів, взаємоповаги та довіри один до одного. Спільного господарства не ведуть, проживають в різних населених пунктах. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 05.03.2003 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 57. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явився, свій позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.03.2003 року, який зареєстрований відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.03.2003 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що донька проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на його утримання. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивачка в своїй письмові заяві проти цього не заперечувала. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08 серпня 2015 року виконавчим комітетом Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис - № 06 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Згідно наданої довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району за № 710 від 08.08.2016 року, позивач зареєстрована в [INFO], а фактично проживає разом з дочкою [PERSON], [INFO], в в смт. М.Коцюбинське, Чернігівського району Чернігівської області, по вул. Миру, 38 /а.с.7/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з статтею 184 Сімейного кодексу України і роз'ясненнями, викладеними в пункті 17 постанов Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачкою. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 14.11.1990 року міським відділом РАЦС м. Новоград-Волинський, актовий запис №480. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, спільних неповнолітніх дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1990 року, який зареєстрований міським відділом РАЦС м. Новоград-Волинський, актовий запис № 480, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 11-ТП № 327985 від 14.11.1990 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 01.10.2005 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з березня 2016 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи, надав заяву, згідно якої позов визнав, просив розглядати справу без його участі. Підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем судом відповідно до ст.174 ЦПК України не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 01.10.2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №553. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи проживає із матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2016 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 24.09.2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 01.09.2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про розгляд справи належним чином. Представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов визнав. Підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем судом відповідно до ст.174 ЦПК України не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 24.09.2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 475. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно нотаріально посвідченого договору між подружжям від 23.09.2016 року, реєстровий номер 2404 сторони визначили місце проживання дитини з матір'ю, порядок спілкування із нею батька, оплату аліментів. Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2016 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позову, у період з 23.07.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З початку лютого 2016 року сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Мають намір розривати шлюб. Дитина залишилася на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач має постійний дохід, однак добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки всіх видів його доходів до повноліття дитини. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2011 року (а.с.5). З початку лютого 2016 року сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який перебуває на утриманні та вихованні своєї матері [PERSON] Відповідач має постійний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позов визнав частково. На підставі наведеного, беречу до уваги матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі ? частки, який є розумним та справедливим для забезпечення дитини нормального існування, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначено, що 12.12.2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З початку лютого 2016 року сторони припинили подружнє життя, дитина мешкає разом із позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 3), копією свідоцтва про шлюб (а.с. 2). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 18.04.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

09.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області про продовження строку для прийняття спадщини. Позивачка наполягала на задоволенні позову і прохає визначити їй додатковий 2-місячний строк для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON]. Встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини пропущено ним у зв'язку з юридичною необізнаністю. Від відповідача в судове засідання надійшла заява, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог і просив справу слухати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. [INFO] відкрилась спадщина після смерті спадкодавця. Позивачка вважає себе спадкоємцем за законом. Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначені причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, тому вимоги підлягають задоволенню. Достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини суд вважає 2-х місячний термін.

Outcome: approved