Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

10.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з вересня 1998 року по 20.09.2004 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них [INFO] народилась дочка [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дочки, проте на даний час такої допомоги не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки фізично здоровий, має дохід, інших утриманців не має. В зв'язку з вищезазначеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач позов визнає. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. 20.09.2004 року позивачу відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], що підтверджується його копією (а.с.3). В шлюбі в сторін [INFO] народилась дочка [PERSON], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2000 року (а.с.4). Дочка сторін [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою № 160, виданою виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 10.02.2017 (а.с.9). Згідно позовної заяви, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дочки не надає, хоча, на думку позивача, має можливість надавати таку допомогу, оскільки фізично здоровий, має дохід, інших утриманців не має. Заперечень щодо вказаних обставин, встановлених судом, відповідач не надав, не дивлячись на пропозицію, викладену в ухвалі суду від 20.02.2017 року, а навпаки, відповідно до поданої заяви позов визнає в повному обсязі. Відтак, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості забезпечувати на рівні з позивачем інтереси та утримання дитини, тобто може надавати допомогу на утримання дочки. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 180-182, 184, 191 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка здорова, перебуває на утриманні матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який здоровий, працездатного віку, інших неповнолітніх дітей, окрім дочки [PERSON], та інших утриманців на утриманні не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], визначений позивачем та визнаний відповідачем, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved