Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

08.10.2012 року позивач [PERSON] звернулась до Ровеньківського міського суду Луганської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи - Комунальне підприємство «Ровеньківське бюро технічної інвентаризації» Ровеньківської міської ради Луганської області, Приватний нотаріус Ровеньківської міського нотаріального округу [PERSON], Служба у справах дітей виконавчого комітету Ровеньківської міської ради Луганської області «Про визнання договорів купівлі-продажу недійсними», в якій вказала, що [INFO] помер [PERSON], який доводився їй рідним племінником. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом третьої черги померлого [PERSON], спадкоємців за заповітом не має. Попередніх черг спадкоємців за законом не має. Після смерті [PERSON] позивач належним чином звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але у зв'язку з тим, що було втрачено свідоцтво про народження її сестри (мати померлого) [PERSON], яка померла [INFO], яке підтверджує факт родинних відносин із померлим спадкодавцем [PERSON], позивач не змогла оформити спадкові документи і їй було пораджено звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.12.2008 року встановлено факт її родинних відносин з загиблим [PERSON] Позивач вважає, що [PERSON] не мала права продавати спадкову квартиру, на яку вона також претендує (в той період, коли ще не закінчились шість місяців після загибелі спадкодавця), позивач звернулась із заявою до прокуратури, яка в її інтересах звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 27.09.2008 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 15.07.2009 року, рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 27.09.2008 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру було скасовано. Таким чином, було скасовано право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] і [PERSON] з 15.07.2009 року втратив право власності на спірну квартиру. Після скасування Апеляційним судом Луганської області права власності [PERSON] на вищевказану спірну квартиру, позивач знов звернулась до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус після запиту до Бюро технічної інвентаризації повідомив, що до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] крім неї звернулась [PERSON]- співмешканка загиблого. З того приводу, що позивач не вважає [PERSON] спадкоємицею після смерті [PERSON], а вважає єдиним спадкоємцем за законом тільки себе, то вона звернулась до [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадщину. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до неї. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.07.2010 року по цивільній справі за її позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину і зустрічним позовом [PERSON] до неї про визнання права власності на спадщину, за позивачем визнано право власності на спадщину, що складається з квартири [ADDRESS] та ? частину грошових вкладів. За [PERSON] визнано право власності на спадщину, що складається з ? частин грошових вкладів. Однак це рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.07.2010 року, рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 22.12.2010 року, за апеляційною скаргою [PERSON] (яка не приймала участі у справі), було змінено і скасовано, в частині задоволення позовних вимог позивача було відмовлено. Підставою зміни рішення і скасування рішення та задоволення її позовних вимог, щодо визнання права на спадщину у вигляді спірної квартири, стали ті підстави, що на час розгляду справи, існував договір купівлі-продажу від 27.08.2009 року, на підставі якого [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] і даний договір на час розгляду справи недійсним не визнаний. Після цього позивач звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 07.11.2011 року за цим позовом позивачу у задоволенні позовних вимог було відмовлено за необґрунтованістю. Не погодившись з рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 07.11.2011 року, вона звернулась до апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою і просила задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області від 2012 року, апеляційну скаргу було відхилено, але в ухвалі вказано, що позивач не є позбавленою права звернутись до суду із позовними вимогами щодо визнання оспорюваного договору недійсним з інших правових підстав, що є прямо передбаченими у Цивільному Кодексі та на які вона вказую в апеляції, як на підставу для визнання угоди недійсною, тобто вчинення продажу квартири особою (не власником), що не мав на неї права власності через скасування судового рішення. [PERSON], коли продав квартиру [PERSON], не мав ніяких законних прав на продаж квартири, бо він 27.08.2009 року (час укладання оспорюваного договору купівлі продажу), не був власником квартири через скасування його права власності рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ від 15.07.2009 року, і такі дії щодо продажу квартири є незаконними. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 15.07.2009 року за апеляційною скаргою прокурора в інтересах позивача право [PERSON] на спірну квартиру було припинено і з цього моменту [PERSON] вже не був власником. [PERSON] про це було відомо, бо він був присутнім на судовому засіданні в Апеляційному суді при скасуванні його права власності. Але [PERSON], знаючи, що він більш не є власником спірної квартири, умисно 27.08.2009 року, не маючи права продажу квартири, бо річ може продати тільки власник майна, все одно продав спірну спадкову квартиру [ADDRESS], на яку позивач, як спадкоємець, претендує, створивши, таким чином, перешкоди в отриманні нею спадкової квартири у спадок нотаріально, як це передбачено діючим законодавством. Такі дії [PERSON] вважає незаконними і такими, що порушують її цивільні права на спадщину та інтереси, як спадкодавця загиблого [PERSON] Просила суд визнати дії [PERSON], які полягають в продажі ним 27.08.2009 року [PERSON] квартири [ADDRESS] незаконними. Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27.08.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсними. 11.02.2013 року [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила суд визнати дії [PERSON], які полягають в продажі ним 27.08.2009 року [PERSON] квартири [ADDRESS] незаконними. Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27.08.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним. 08.07.2013 року [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27.08.2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати Реєстраційну службу Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати Реєстраційну службу Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 15.10.2013 року [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Ровеньківське бюро технічної інвентаризації» Ровеньківської міської ради Луганської області, приватний нотаріус Ровеньківського міського нотаріального округу [PERSON], Служба у справа дітей виконавчого комітету Ровеньківської міської ради Луганської області «про визнання договорів купівлі-продажу недійсними», в якій зазначила, що [INFO] помер [PERSON], який доводився їй рідним племінником. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом третьої черги померлого [PERSON], спадкоємців за заповітом не має. Попередніх черг спадкоємців за законом не має. Після смерті [PERSON] позивач належним чином звернулась до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, але у зв'язку з тим, що було втрачено свідоцтво про народження її сестри, матері померлого [PERSON], яка померла [INFO], яке підтверджує факт родинних відносин із померлим спадкодавцем [PERSON], позивач не змогла оформити спадкові документи і їй було пораджено звернутися до суду про встановлення факту родинних відносин. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.12.2008 року встановлено факт її родинних відносин з загиблим [PERSON] Позивач вважає, що [PERSON] не мала права продавати спадкову квартиру, на яку вона також претендує (в той період, коли ще не закінчились шість місяців після загибелі спадкодавця), позивач звернулась із заявою до прокуратури, яка в її інтересах звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 27.09.2008 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 15.07.2009 року, рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 27.09.2008 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання право власності на квартиру було скасовано. Таким чином, було скасовано право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] і [PERSON] з 15.07.2009 року втратив право власності на спірну квартиру. Після скасування Апеляційним судом Луганської області права власності [PERSON] на вищевказану спірну квартиру, позивач знов звернулась до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус після запиту до Бюро технічної інвентаризації повідомив їй, що до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті [PERSON], крім неї, звернулась [PERSON]- співмешканка загиблого. З того приводу, що позивач не вважає [PERSON] спадкоємицею після смерті [PERSON], а вважаю єдиним спадкоємцем за законом тільки себе, то вона звернулась до [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадщину. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до неї. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.07.2010 року по цивільній справі за її позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину і зустрічним позовом [PERSON] до неї про визнання права власності на спадщину, за нею визнано право власності на спадщину, що складається з квартири [ADDRESS] та частину грошових вкладів. За [PERSON] визнано право власності на спадщину, що складається з частини грошових вкладів. Однак це рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.07.2010 року, рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 22.12.2010 року, за апеляційною скаргою [PERSON] (яка не приймала участі у справі), було змінено і скасовано. Підставою зміни рішення і скасування рішення та задоволення позовних вимог, щодо визнання права на спадщину у вигляді спірної квартири, стали ті підстави, що на час розгляду справи, існував договір купівлі-продажу від 27.08.2009 року, на підставі якого [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] і даний договір на час розгляду справи недійсним не визнаний. Після цього позивач звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 07.11.2011 року за цим позовом їй у задоволенні позовних вимог було відмовлено за необґрунтованістю. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області від 14.02.2012 року, апеляційну скаргу позивача було відхилено, але в ухвалі вказано, що вона не є позбавленою права звернутись до суду із позовними вимогами щодо визнання оспорюваного договору недійсним з інших правових підстав, що є прямо передбаченими у Цивільному Кодексі та на які вона вказує в апеляції, як на підставу для визнання угоди недійсною, тобто вчинення продажу квартири особою (не власником), що не мав на неї права власності через скасування судового рішення. [PERSON], коли продав квартиру громадянці [PERSON], не мав ніяких законних прав на продаж квартири, бо він 27.08.2009 року (час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу), фактично не був власником квартири через скасування його права власності рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ від 15.07.2009 року. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 15.07.2009 року за апеляційною скаргою прокурора в інтересах позивача право [PERSON] на спірну квартиру було припинено і з цього моменту [PERSON] вже не був власником. [PERSON] про це було відомо, бо він був присутнім у судовому засіданні в Апеляційному суді при скасуванні його права власності. Але [PERSON], знаючи, що він більш не є власником спірної квартири, умисно 27.08.2009 року, не маючи права продажу квартири, бо річ може продати тільки власник майна, все одно продав спірну спадкову квартиру [ADDRESS], на яку позивач, як спадкоємець, претендує, створивши, таким чином, перешкоди в отриманні нею спадкової квартири у спадок нотаріально, як це передбачено діючим законодавством. Такі дії [PERSON] вважає такими, що порушують її цивільні права на спадщину та інтереси, як спадкоємця загиблого [PERSON] Крім того, відповідно до довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.04.2013 р. № 2766083 на даний час право власності на спірну квартиру зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВРК/023404, ВРК/023405, 08.04.11 року, посвідченого приватним нотаріусом Ровеньківського міського нотаріального округу, p/№ 411. Рішення про державну реєстрацію прийнято 14.04.2011 року. Таким чином, [PERSON] продала квартиру [PERSON], знаючи про те, що квартира перебуває у спорі, відносно неї є заявлені вимоги третіх осіб, тобто позивача, яка подала відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але не оформила її через судові тяжби. Позивач не була стороною договору купівлі-продажу, але як спадкоємець спірної квартири має право на захист своїх цивільних прав та інтересів як спадкоємця загиблого [PERSON] шляхом пред'явлення позову в порядку ст. ст. 215, 216 ЦК України про визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з тим, що [PERSON] знала про те, що [PERSON] не мав правових підстав відчужувати квартиру, оскільки вона і дружина [PERSON] є родичами, і [PERSON] також незаконно здійснила відчуження спірної квартири на користь [PERSON] Просила суд визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27.08.2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1277 приватним нотаріусом [PERSON], недійсним. Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №411 приватним нотаріусом [PERSON], недійсним та скасувати право власності [PERSON] на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 15.10.2013 року підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Позивач хоче скасувати всі незаконні продажі квартири. [PERSON] фактично в спірній квартирі не проживає, вона проживає у власному будинку за адресою: [ADDRESS]. Вона є єдиним родичем померлого [PERSON], а саме він є рідним сином її сестри. Інші спадкодавці відсутні. Останній рік із [PERSON] він не жив. Вона також не жила зі спадкодавцем, але ходила до нього. Право власності [PERSON] було скасовано за рішенням суду, проте все одно від продав квартиру своїй родичці [PERSON], не маючи на це права. Кому належить будинок, у якому проживає на теперішній час [PERSON], вона не знає. Вона навіть не зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Представник інтересів позивача [PERSON] прокурор прокуратури міста Ровеньки Луганської області - Лакомова О.А. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 15.10.2013 року підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Вважає, що з матеріалів справи та встановлених у судовому засіданні фактів, вбачається те, що рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 27.08.2008 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було визнано дійсною угоду купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. За [PERSON] було визнано право власності. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області вказане рішення суду було скасовано і справа була повернута на новий розгляд. В подальшому позов [PERSON] був залишений без розгляду за його заявою. Звертає увагу на те, що [PERSON] повторно до суду не звертався. Таким чином, можна вважати, що зазначена вище угода не була укладена і не було жодних правових наслідків. Не зважаючи на відсутність правових підстав, [PERSON] уклав договір купівлі-продажу з [PERSON] На момент укладення цього договору, [PERSON] не мав права на розпорядження та користування цією квартирою. [PERSON] було відмовлено в частині визнання права власності на спільну квартиру саме з тих підстав, що на момент розгляду справи існував договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим вона просить визнати цей договір недійсним. Також, в наявності є рішення суду про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], що також підтверджує її право на спадщину після його смерті. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав повністю, просив відмовити у їх задоволенні. Суду пояснив, що коли рішення було скасовано судом апеляційної інстанції, було посилання на те, що не встановлений факт того, що [PERSON] була дружиною [PERSON], що вони вели спільне господарство. У зв'язку з тим, що у нього були великі борги, він вимушений був продати квартиру. Він звернувся до адвоката за юридичною консультацією, але його направили до нотаріуса, який посвідчив договір купівлі-продажу. Касаційну скаргу він не подав, оскільки в суді не було доведено, що [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] Коли приймалось рішення суду, жодних порушень не було, були досліджені всі документи. Його також викликали до міліції, але жодних порушень в його діях виявлено не було. Всього спадкоємців після смерті [PERSON] три. Але, окрім [PERSON] ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини, оскільки знали, що [PERSON] за життя квартиру продав. [PERSON] також була спадкоємцем і мала більшу частку в спадщині. Вона квартиру не продавала, оскільки це зробив [PERSON] Право власності на квартиру він набув на законних підставах. Протягом шести місяців після смерті [PERSON], ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і після цього він почав оформлювати своє право власності на квартиру. На момент продажу квартири він був її власником, і в БТІ документи не були перереєстровані, тому жодних доказів того, що він не був власником квартири не має. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності або будь-яких пояснень по справі від останньої до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить розглянути справу за її відсутності (а.с. 188). Представник третьої особи - Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явився. Надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що з 01.01.2013 року з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія повноважень органів БТІ відносно державної реєстрації прав власності припинилась. Просять розглянути справу за їхньої відсутності (а.с. 165). Третя особа - приватний нотаріус Ровеньківського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмові пояснення (а.с. 64), в яких зазначила, що нею, [PERSON], 1956 року народження, приватним нотаріусом Ровеньківського міського нотаріального округу 27 серпня 2009 року за реєстром №1277 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець). На момент посвідчення договору купівлі-продажу додержано всіх вимог, передбачених статтею 203 ЦК України, які є необхідними для чинності правочину. Нотаріусу було надано всі необхідні документи для посвідчення договору: правовстановлюючий документ - рішення Ровеньківського міського суду від 27 серпня 2008 року (справа № 2-3093/2008) з відміткою «рішення набрало законної сили» та з витягом про реєстрацію права власності; витяг з реєстру прав власності, виданий Ровеньківським БТІ 27.08.2009 року; паспорти сторін та їх подружжя, довідки про присвоєння ідентифікаційних номерів; довідку КП «Міське комунальне підприємство» про відсутність зареєстрованих у цій квартирі; квитанцію про сплату збору до Пенсійного Фонду. Крім того, відповідно до вимог ст. 55 закону України «Про нотаріат» за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна нотаріусом було перевірено наявність заборон відчуження та арештів на зазначений об'єкт нерухомості (Витяг №24501630 від 27.08.2009). Будь-якої інформації щодо обтяжень, арештів або тимчасових застережень щодо відчужуваної квартири у реєстрі не було. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 р. №31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року №85/5) Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна визначено, що Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції України) - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна (внесені до Реєстру заборон тимчасові застереження щодо нерухомого майна, вилучення записів про тимчасові застереження). Для застереження нотаріусів та сторін правочину щодо можливих негативних наслідків операцій з відповідним нерухомим майном застосовується тимчасове застереження, що носить інформаційний характер. На жаль, суди не використовують цю можливість, скасовуючи рішення, а нотаріус не може знати коли, судом якого рівня, з яких підстав рішення про визнання права власності на нерухоме майно було змінено або скасовано. Сторони про це нотаріуса не повідомляють. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону «Про нотаріат» нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Підстав для відмови у вчиненні договору купівлі-продажу вона не мала. Просила суд рішення по справі винести на розсуд суду. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Ровеньківської міської ради Луганської області за довіреністю, Самарська О.В., у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не підтримала, оскільки [PERSON] має малолітню дитину. Висновки служба зробити не може, оскільки відсутні відомості де проживає дитина та з ким, чи забезпечена вона іншим житловим приміщенням. Просила суд врахувати права та інтереси малолітньої дитини та ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], яка була заявлена стороною по справі за первісним позовом [PERSON] від 08.10.2012 року, у судовому засіданні пояснила, що спірну квартиру продавав [PERSON] Вона жила спільно з [PERSON] однією сім'єю. Спочатку вони перебували у зареєстрованому шлюбі, але у 1996 році його розірвали у зв'язку із проблемами на роботі, проте продовжували проживати разом. [PERSON] з ним не спілкувалась. Вона особисто квартиру не продавала, квартиру продав [PERSON] Коли [PERSON] продав квартиру, йому віддали гроші, але він не посвідчив договір, оскільки вони поїхали на море і [PERSON] втопився. Про продаж квартири [PERSON] була розписка. Після похорону чоловіка [PERSON], [PERSON], вимагав повернути гроші. Вони звернулись до суду. Про те, що рішення суду було скасовано, їй невідомо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні були досліджені матеріали цивільної справи №2-1324/10 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] «про визнання права власності на спадщину» та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] «про визнання права власності і права на спадщину». Згідно копії рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01 грудня 2008 року (справа №2-1324/10, а.с. 7), був встановлений факт родинних відносин між [PERSON], померлою [INFO] та її сестрою [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (справа №1324/10, а.с. 8), [INFO] помер [PERSON], який є рідним племінником [PERSON], [INFO]. 21 жовтня 2008 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті свого племінника [PERSON] згідно ст. 1263 ЦК України. У зв'язку з тим, що [PERSON] була рідною тіткою [PERSON], померлого [INFO], то відповідно до вимог ст. 1263 ЦК України, вона є спадкоємцем третьої черги за законом. Згідно копії рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 04 серпня 2009 року (справа №2-1324/10, а.с. 56-57), судом був встановлений факт того, що [PERSON], [INFO], спільно проживала з [PERSON], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 20 березня 1996 року по 25 липня 2008 року. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 09 грудня 2009 року (справа №2/1324, а.с. 60), була змінена черговість одержання права на спадкування та визнано за [PERSON] право на спадкування разом зі спадкоємцем третьої черги [PERSON]. Згідно довідки Державної нотаріальної контори міста Ровеньки Луганської області №628 від 01.06.2010 року (справа №2/1324/10, а.с. 42), після смерті [PERSON], померлого [INFO], до нотаріальної контори подали заяву про прийняття спадщини його тітка [PERSON], та [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 27 серпня 2008 року (а.с. 9-10), по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] «про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру», була визнана дійсною угода купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладена 10.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON]. За [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS], раніше зареєстровану в БТІ міста Ровеньки за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.1993 року та свідоцтва про право на спадщину від 28.09.2005 року. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 15 липня 2009 року (а.с. 11-12), рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 27 серпня 2008 року за позовом [PERSON] до [PERSON] «про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру» було скасовано, і справа була повернута на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01 липня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] «про визнання права власності на спадщину» та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON], треті особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області, Акціонерна страхова компанія «Оранта-Лугань» в особі Ровеньківського міського філіалу «про визнання права власності на спадщину» (а.с. 13-17), позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, а саме: судом був визнаний факт прийняття спадщини від умерлого [INFO] [PERSON]. За [PERSON] визнано право на спадщину від умерлого [INFO] [PERSON], що складається з квартири [ADDRESS], та ? частки грошових вкладів, що відкриті на ім'я [PERSON], [INFO], і знаходяться в територіальному-відокремленому безбалансовому відділенні №3116/049 філії Ровеньківське відділення №3116 ВАТ «Ощадбанк» на рахунках [NUMBER] із залишком 3265,85 грн., [NUMBER] із залишком 1201, 79 грн., та в філії Відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Ровеньки Луганської області на вкладі А-1243 на суму 2611,98 грн. Позовні вимоги [PERSON] були задоволені цілком. За [PERSON] було визнано право на спадщину від умерлого [INFO] [PERSON], що складається з ? частин грошових вкладів, що відкриті на ім'я [PERSON], [INFO], і знаходяться в територіальному-відокремленому безбалансовому відділенні №3116/049 філії Ровеньківське відділення №3116 ВАТ «Ощадбанк» на рахунках [NUMBER] із залишком 3265,85 грн., [NUMBER] із залишком 1201, 79 грн., та в філії Відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Ровеньки Луганської області на вкладі А-1243 на суму 2611,98 грн. За [PERSON] було визнано право власності на ? частини грошових вкладів, що відкриті на ім'я [PERSON], [INFO], і знаходяться в територіальному-відокремленому безбалансовому відділенні №3116/049 філії Ровеньківське відділення №3116 ВАТ «Ощадбанк» на рахунках [NUMBER] із залишком 3265,85 грн., [NUMBER] із залишком 1201, 79 грн., та в філії Відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Ровеньки Луганської області на вкладі А-1243 на суму 2611,98 грн. [PERSON] вимоги щодо права на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], не заявлялись. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 22 грудня 2010 року (а.с. 18-20), рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01 липня 2010 року було змінено, скасовано в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання факту прийняття [PERSON] спадщини від умерлого [INFO] [PERSON] та визнання права власності на спадщину у вигляді квартири [ADDRESS], і постановлено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмолено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Тобто рішення суду першої інстанції в частині визнання за [PERSON] права на спадщину від умерлого [INFO] [PERSON], залишено без змін. У зв'язку з тим, що рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 01 липня 2010 року спадщина після смерті [PERSON], померлого [INFO], між [PERSON] та [PERSON] була поділена, інших вимог, зокрема щодо спірної квартири, [PERSON] ніколи не заявляла, суд вважає за можливе не залучати її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, по уточненій позовній заяві [PERSON] від 15.10.2013 року. У судовому засіданні встановлено, що підтверджується поясненнями сторін, зокрема, [PERSON], під час нового розгляду цивільної справи за його позовом до [PERSON] «про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру», за заявою позивача [PERSON] зазначена вище позовна заява була залишена без розгляду. І повторно до суду із позовною заявою з того самого предмету спору він не звертався. Згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 27 серпня 2009 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON] передав у власність [PERSON] двокімнатну квартиру, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 88-91). Згідно п. 3 цього договору, відчужувана квартира належить продавцеві - [PERSON] на підставі рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 28 серпня 2008 року. Право власності продавця зареєстровано у Комунальному підприємстві Ровеньківське бюро технічної інвентаризації в книзі 70, номер запису 11025, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером №10362047. З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу спірної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], був укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] 27 серпня 2009 року. Проте ухвалою апеляційного суду Луганської області від 15 липня 2009 року рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 27 серпня 2008 року за позовом [PERSON] до [PERSON] «про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру» про визнання за [PERSON] права власності на вищезазначену квартиру було скасовано. Ухвала апеляційного суду Луганської області набрала чинності негайно з моменту проголошення. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 655 ЦК України, з договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, рішення суду від 28.08.2008 року, яким за [PERSON] було визнано право власності на відчужувану квартиру, ухвалою апеляційного суду Луганської області 15 липня 2009 року було скасовано. Таким чином, на момент укладення договору купівлі-продажу 27 серпня 2009 року, [PERSON] не був власником квартири. Після відчуження [PERSON] квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], право власності на неї набула [PERSON], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2009 року (а.с. 88-91). Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 08 квітня 2011 року приватним нотаріусом Ровеньківського міського нотаріального округу міста Ровеньки Луганської області [PERSON] (а.с. 183-185), [PERSON], [INFO] (продавець), передала у власність [PERSON] (покупцю) двокімнатну квартиру, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 3 цього договору, відчужувана квартира на праві приватної власності належить продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, бланки серії ВМК №428124, ВМК №428125, посвідченого 27 серпня 2009 року приватним нотаріусом Ровеньківського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] за реєстровим №1388, право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28 серпня 2009 року міським комунальним підприємством Ровеньківське бюро технічної інвентаризації в книзі 70, номер запису 11025, реєстраційний номер 10362047. На теперішній час власником спірної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу серії ВРК/023404, ВРК/023405 від 08.04.2011 року, р/№ 411, про що свідчить інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно №2766083 від 23.04.2013 року (а.с. 112). Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не мав права на укладення договору купівлі-продажу спірної квартири з [PERSON], оскільки на той момент не був її власником, тому і [PERSON] набула право власності на квартиру з порушенням норм діючого законодавства і не мала права укладати договір купівлі-продажу з [PERSON] З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Outcome: approved