Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

08 лютого2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 153\~472,99 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20 серпня 2016 року відповідачем [PERSON] була власноруч складена боргова розписка про те, що останній взяв у борг до 01 лютого 2018 року у позивача грошові кошти в сумі 138\~000,00 гривень, що складало по діючому тоді курсу 5300,00 доларів США. Грошові кошти були передані відповідачеві у момент підписання боргової розписки, однак свої зобов`язання відповідач належним чином не виконав, і грошові кошти у зазначений термін позивачу не повернув. Таким чином, позивач вважає, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, а тому з нього необхідно стягнути, окрім суми боргу три відсотки річних за весь час прострочення, тобто за період з 01.02.2018 по 07.02.2019 (день подання до суду позову) в сумі 4\~219,40 гривень із розрахунку загальної кількість днів прострочки 372 дні та інфляційні нарахування за весь час прострочення, тобто за період з 01.02.2018 по 01.02.2019 в сумі 11\~253,59 гривень. Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, його право на пред`явлення зустрічного позову. Позивач до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання його представника [PERSON] про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була повернута до суду, у зв`язку зі спливом строку зберігання, враховуючи зазначене, суд вважає не поважною причиною неявки відповідача до суду. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.\~15, 16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 серпня 2016 року [PERSON] надав, а [PERSON] отримав у борг грошові кошти в сумі 138\~000,00 гривень, що складало по діючому тоді курсу 5300,00 доларів США та зобов`язався повернути борг, що підтверджується оригіналом розписки, яка долучена до матеріалів справи. Строк повернення боргу, за домовленістю сторін, був визначений до 01 лютого 2018 року. Згідно зі ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Наявність розписки (чи іншого боргового документа) у боржника підтверджує виконання ним своїх обов`язків. Відповідно ж наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про невиконання боржником свого обов`язку, в тому числі і щодо повернення боргу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідну розписку, складену відповідачем, яка свідчить про те, що між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав, а відповідач отримав в борг грошові кошти та зобов`язався їх повернути, однак свої зобов`язання за договором позики не виконав в повному обсязі і борг до цього часу не повернув, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення боргу з відповідача в сумі 138\~000,00 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення ст. ст.\~625,\~1050 ЦК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу за договором позики, розмір яких складає 4\~219,40 гривень та інфляційні нарахування за весь час прострочення в сумі 11\~253,59 гривень, відповідно до наведеного позивачем в позовній заяві розрахунку, з яким суд погоджується як з обґрунтованим. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1\~534,73 гривень. Також, відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, надано квитанцію № 1930 від 07.02.2019 про сплату коштів у розмірі 3 200,00 гривень. Відповідно зазначеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати за надання правової допомоги у сумі 3 200,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved