overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

08.04.2014 року Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позивач в обґрунтування позову вказав, що Концерн «МТМ» раніше звертався до суду із заявою про видачу судового наказу відносно [PERSON] про стягнення з останньої на користь позивача заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. На підставі ст. ст. 100-101 ЦПК України, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 812/9753/12 від 26.11.2012 року відмовлено у заяві про видачу судового наказу. Також, позивач зазначив, що Концерн «МТМ» Комунарського району в період з січня 2009 року по лютий 2014 року включно надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.03.2014 рік відповідач лише частково здійснював оплату за надані послуги. Загальна сума заборгованості складає 6034 грн. 65 коп. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в повному обсязі та судові витрати. Представник позивача - за дорученням № 9139/27 від 31.12.2013 року Горохов А.В. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надав заяву в якій просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

08.04.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою № 001-16053-291212 від 29.12.2012 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 13287,37 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2012 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-16053-291212 від 29.12.2012 року, відповідно до якої позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № 26251907586045 в національній валюті України-гривні та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 8500 грн. Відповідачка взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 10.01. 2014 року борг складає 13287,37 гривень, а саме: - тіло кредиту - 6806,22 грн. - прострочене тіло кредиту - 1693,78 грн. - заборгованість за відсотками - 1173.30 грн. - заборгованість за комісіями - 3614,07 грн. Згідно п.2.1 ч.3 Договору моментом прийняття банком пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах описаних в Пропозиції та Правилах вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. У відповідності до п.2.5. ч.3 Договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідачка скористалася кредитною лінією, але станом на 10.01.2014 р. не виконує зобов'язання належним чином, в результаті чого виникла заборгованість. [PERSON] була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті платежів перед банком, однак на даний час заборгованість не погашена. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

08.04.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 07.12.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1789. При цьому позивач посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинені, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін, оскільки з вересня 2011 року вони проживают окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON].В. позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 07.12.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, зареєстровано шлюб сторін, актовий запис №1789 /свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №189776, видане 07.12.2003 року/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з вересня 2011 року, спільного господарства сторони не ведуть, мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серії 1-ЖД №008382, видане 05.04.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси/ та дочку [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серії 1- ЖД №060490, видане 22.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси/ щодо утримання яких сторонами досягнуто угоди, спорів стосовно поділу спільного майна немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

08.04.2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 600,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано у січні 2007 року. Протягом семи місяців сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. Діти проживають з позивачем і перебувають повністю на її утриманні. Відповідач від виконання обов'язків з утримання дітей ухиляється. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач [PERSON], позов не визнав, пояснив суду, що не зможе сплачувати аліменти на дітей у тому розмірі про який просить позивач. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони по справі є батьками, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей розмір підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 243 гривень 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності, і свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку [ADDRESS] Але оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності батька на будинок, він не може оформити спадщину. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, представник Волноваської міської ради Донецької області до судового засідання не з'явився, але надав листа слухати справу без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 04.06.1952р. [PERSON] надано право на будівництво жилого будинку за адресою [ADDRESS] / а.с.7/. Рішенням Волноваської міської ради від 21.02.2014року проведено нумерацію будинку по вул. Островського, 44 на вул. Островського, 48. /а.с.6/. [INFO] [PERSON] помер. /а.с.9/. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку [ADDRESS] Але оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на будинок, позивач не може нотаріально оформити спадщину. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що варто визнати за позивачем право власності на жилий будинок [ADDRESS] оскільки він є спадкоємцем за законом першої черги. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами.Як зазначає позивач, на підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.03.2014 року, з нього на користь відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1 / 4 частини його заробітку(доходу) щомісячно до повноліття дочки -[PERSON],[INFO] на те,що він є інвалідом 2 групи по захворюванні серця, у зв*язку з чим йому протипоказана фізична праця, а він отриує соціальну доомогу на теперішній час лише 949 грн., позивач просить зменшити розмір стягнених аліментів на датину з 1/ 4 частини його заробітку(доходу) до 1 / 6 частини. Сторони надали суду письмові заяви, в яких : позивач, підтримуючи свої вимоги, а відповідач, визнаючи їх, оба прость про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON]задовольнити з наступних підстав. Згідно рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.04.2014 року з позивача ча на користь відповідача стягуються аліменти на неповнолітню доньку -[PERSON],[INFO] ,щомісячно ? частину свого заробітку (доходу). Цей розмір аліментів, визначений вказаним рішенням, на теперішній час для позивача є таким , що ущемляє його матеріальний стан, оскільки він є інвалідом 2 групи і соціальна доомога, яка виплачується йому державою, становить лише 949 грн., з яких половина йде на придбання ліків. Задовольняючи позовні вимоги ,які підтверджуються копією рішення суду, довідкою про розмір соціальної допомоги копією посвідчення про інвалідність позивача., суд вважає за необхідне врахувати ,що відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% від прожиткового мінімуму, визначений для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батькамми,може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров*я когось із них. Тому звернення позивача до суду з цими вимогами є законним та обгрунтованим. Оскільки сторони звільненні від сплати судового збору, суд відность у відповідності до ч.2 ст 88 ЦПК України його компенсацію на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні його квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідача з даної квартири. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він успадкував зазначену квартиру після смерті [INFO] сина [PERSON]. Проте в даній квартирі як піднаймач зареєстрована по даний час відповідач [PERSON], [INFO] яка не відноситься до членів його сім ї та членів сім ї його сина. Та обставина, що відповідач на сьогоднішній день зареєстрована в зазначеному будинку, перешкоджає йому (позивачу) в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном. В судове засідання позивач не з явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу в свою відсутність. Відповідач за викликом суду не з явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, в тому числі і через засоби масової інформації, свого представника не направила, причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи в свою відсутність та письмових заперечень не надала. Суд ухвалив слухати справу без участі сторін. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості, належності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Встановлено, що позивач успадкував після смерті [INFO] свого сина [PERSON] квартиру [ADDRESS], що вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2014 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2014 року. Проте, відповідно до Довідки ЖЕД № 1 від 02.04.2014 року № 401, на даний час в зазначеній квартирі зареєстрована як піднаймач відповідач [PERSON], [INFO] яка не є членом сім ї позивача чи членом сім ї його покійного сина, згідно положень ст.64 ч.2 ЖК України. Дана обставина перешкоджає позивачу в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном - квартирою [ADDRESS]. Як передбачено ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не може бути обмежений у здійсненні права власності. У відповідності зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, на підставі вищезазначеного, . Судові витрати у вигляді судового збору, сплачені позивачем при подачі позову, необхідно стягнути на користь останнього з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, так як позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.321 ч.1, 391 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17.09.2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 239. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння, кохання. З вересня 2011 року проживають окремо. Просить розірвати шлюб, сина залишити на вихованні відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилася, надав заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 17.09.2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 239, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 12). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO]. Сторони з вересня 2011 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо залишення дитини на виховання з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 12.11.2001року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з грудня 2013року. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спір про розділ майна між подружжям не вирішено. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що відповідач зловживає спиртними напоями, учиняє сварки, зраджує, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.11.2001 року виконкомом Степнянської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з грудня 2013року. Сторони мають спір про розподіл майна подружжя після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

08.04.2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16.05.2005 р. він набув у власність домоволодіння [ADDRESS]. Зареєстроване місце проживання відповідача із 2011 також було за вищевказаною адресою, проте із часу реєстрації відповідач у будинку не проживає, а відтак втратив право на користування ним. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не з'явився. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.05.2005 р. набув право власності житловий будинок [ADDRESS]. (а.с. 7,8), тому мав право володіння, право користування та право розпорядження зазначеним будинком. Відповідач зареєстрований у вказаному будинку із 29.08.2011 р. (а.с.16). Виникнення права відповідача на користування будинком та обсяг цих прав залежить від наявних саме у власника майна прав. Із матеріалів справи не вбачається, що відповідач укладав з позивачем як власником будинку які-небудь договори щодо нього чи узгоджував з ним можливість свого проживання в якості тимчасового мешканця. Проте, сама наявність реєстрації у відповідача у належному позивачу будинку є порушенням права користування, а тому й порушенням права власності позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування будинком порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та ст.ст.316, 317, 337, 391 ЦК України,

Outcome: approved