Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

09.10.2017р. ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості в сумі 432766,87грн. за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р.. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 30.01.2008р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено вказаний договір, за яким останньому надано грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 14,5% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному цим договором, в межах максимального ліміту заборгованості до 400000грн. та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредом до 29.01.2018р.. На забезпечення виконання [PERSON] цього договору між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] 30.01.2008р. було укладено договір поруки №06-09/107, за яким остання зобов`язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання відновлювальної кредитної лінії №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р.. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] систематично порушує свої зобов`язання зі сплати кредиту, у зв`язку з чим станом на 26.07.2017р. він має вказану заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 173333,56грн., за відсотками - 148345,89грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 36859,31грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 36368,69грн., інфляційних витрат за кредитом в сумі 19056,38грн. та інфляційних витрат за відсотками в сумі 18803,04грн., яку просить стягнути солідарно з відповідачів, а також стягнути солідарно витрати по сплаті судового збору в сумі 6491,50грн.. Ухвалою Савранського районного суду від 13.11.2019р. за заявою первісного позивача ПАТ «УКРСОЦБАНК» було замінено на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк» (а.с. відповідно 173, 148-149). В судове засідання представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання не з`явився; подавав неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на участь в інших судових засіданнях, позовні вимоги підтримував (а.с.127, 135, 176, 179), Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути без їх участі (а.с.184). У запереченнях проти позову відповідач [PERSON] зазначив, що з позовними вимогами вони не згодні, вважають їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що банк самостійно, в односторонньому порядку, в порушення положень п.п.2.13.1 п.2.13 договору, не повідомивши його про намір змінити розмір процентів за кредитом, починаючи з жовтня 2009 року нараховував відсотки за користування кредитом за ставкою 22% річних. При цьому, жодних додаткових угод до договору між ним та банком щодо зміни відсоткової ставки не укладалось, погашення кредиту здійснювалось [PERSON] за ставкою 14,5% річних та він неодноразово направляв на адресу позивача листи, в яких висловлював свою незгоду із підвищенням процентної ставки. Крім того, відповідач [PERSON] вказує, що неправомірність нарахування банком відсотків за ставкою 22% річних та відсутність заборгованості за кредитом встановлена рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.11.2016р. (а.с.50). Неявка у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання представника позивача відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи неявку належним чином повідомленного позивача та заяву відповідача [PERSON] про розгляд справи без їх участі, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Встановлено, що 30.01.2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2008/661/ФОЗ.14/03, за яким АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого з усіма правами та обов`язками є первісний позивач ПАТ «УКРСОЦБАНК» (за договором - кредитор), надав [PERSON] (за договором - позичальник) грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 14,5% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному цим договором, в межах максимального ліміту заборгованості до 400000грн. та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредом до 29.01.2018р. (надалі - кредитній договір) (а.с.7-9). Також, в забезпечення виконання [PERSON] вказаного договору 30.01.2008р. між АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки №06-09/107, за яким остання зобов`язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р. щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених цим договором (а.с.10-11). Судом встановлено, що 12.09.2019р. відбулась реорганізація АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом його приєднання до АТ «Альфа-Банк», який є його правонаступником та набув усіх прав і обов`язків АТ «УКРСОЦБАНК» (а.с.152-167). У позовній заяві позивач вказує, що станом на 26.07.2017р. відповідач має кредитну заборгованість в сумі 432766,87грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 173333,56грн., заборгованості за відсотками - 148345,89грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 36859,31грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 36368,69грн., інфляційних витрат за кредитом в сумі 19056,38грн. та інфляційних витрат за відсотками в сумі 18803,04грн.. На підтвердження цієї заборгованості позивач надав суду довідку станом на 26.07.2017р., яка надана по клієнту банку [PERSON] по вказаному кредитному договору, про перерахування ним коштів в рахунок погашення заборгованості за період з 29.01.2008р. по 25.07.2017р. за вих.№10.1-87/13866 від 26.07.2017р. (а.с.23-24) та розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості станом на 26.07.2017р. (а.с.25-28), з якого вбачається, що, починаючи з жовтня 2009 року позивач нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом за ставкою 22% річних. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1056-1 цього Кодексу процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом п.2.6 кредитного договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань управління активами та пасивами, Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету Кредитора, Кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів та комісії, визначених відповідно в п.п.1.1 та 3.3.16 цього договору. Пунктом 1.1 кредитного договору визначений розмір процентної ставки за користування кредитом та комісій в сукупності 14,5% річних; пункт 3.3.16 у договорі відсутній (а.с.7, 8). З огляду на зазначене, кредитор (позивач) має право лише ініціювати зміну розміру процентів річних та комісій, а не змінювати їх розмір в односторонньому порядку. Порядок зміни розміру процентів та комісій за кредитним договором визначений у п.п.2.13.1 і 2.13.2 кредитного договору, зокрема, про намір змінити розмір процентів та/або комісій кредитор зобов`язаний повідомити позичальника не пізніше, ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду (а.с.8). Згідно з ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст.207, 640 цього Кодексу та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови зміни процентної ставки, то вони мають виконуватися і вважаються такими, що момент досягнення домовленості настав, а саме шляхом укладання відповідної додаткової угоди щодо зміни процентної ставки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] пропозиції щодо підвищення процентної ставки не прийняв, додаткової угоди не підписував, продовжував сплачувати проценти згідно первинних умов кредитного договору та одночасно звернувся до позивача з листом, в якому висловив незгоду з підвищенням процентної ставки з відповідним обґрунтуванням (а.с.55). За таких обставин суд вважає, що відповідно до положень п.п.2.13.1 та 2.13.2 кредитного договору щодо наміру змінити розмір процентної ставки кредитор (позивач) зобов`язаний був повідомити позичальника (відповідача) не пізніше ніж за десять робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. Судом встановлено, що між сторонами кредитного договору така додаткова угода укладена не була, а отже згоди у письмовій формі щодо підвищення розміру процентної ставки досягнуто не було, що є порушенням вимог ст.ст.207, 640 та ч.3 ст.653 ЦК України та положень п.2.6 і п.п.2.13.1, 2.13.2 кредитного договору, якими врегульовані питання умов та порядку зміни відсоткової ставки за договором. Судом також встановлено, що надана позивачем довідка станом на 26.07.2017р., яка надана по клієнту банку [PERSON] по договору №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р., про перерахування ним коштів в рахунок погашення заборгованості за період з 29.01.2008р. по 25.07.2017р. (а.с.23-24) співпадає з розрахунком погашення кредиту від 15.11.2017р., який доданий відповідачем [PERSON] до заперечень проти позову (а.с.51-52), що підтверджує повне погашення останнім заборгованості за договором №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р.. Розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за договором №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р. станом на 26.07.2017р. суд не бере до уваги, оскільки з жовтня 2009 року він здійснений з порушенням вимог ст.ст.207, 640 та ч.3 ст.653 ЦК України та п.п.2.13.1, 2.13.2 кредитного договору, а саме з урахуванням процентної ставки в розмірі 22% річних. Інших доказів, які б свідчили про правомінність позовних вимог позивачем не надано. Зазначені вище обставини, а також наявність заборгованості в розмірі 3,14грн. первісного позивача ПАТ «УКРСОЦБАНК» перед відповідачем [PERSON] за договором №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р., яка утворилася внаслідок переплати [PERSON] кредитних платежів по цьому договору, були встановлені рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 03.11.2016р. у цивільній справі №501/430/16-ц, яке набрало законної сили 22.12.2016р. (а.с.56-59), та Апеляційного суду Одеської області від 15.05.2017р. (провадження №22-ц/785/3151/17) (а.с.61-65), а також у загальному порядку вони позивачем, який був відповідачем у цій справі, не спростовані, а тому згідно ч.5 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо наявності у відповідачів [PERSON] і [PERSON] заборгованості в розмірі 432766,87грн. за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №2008/661/ФОЗ.14/03 від 30.01.2008р., а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed