Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у справі№686/2751/17 було відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до нього про визнання права особистої приватної власності на автомобільний причеп Сантей модель «750-211», 2013 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Право власності позивача на зазначений причеп підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28 серпня 2013 року. [PERSON] не вчинила жодних дій для повернення майна позивачу, незаконно утримуючи його у себе, з огляду на що, відповідно до ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України позивач просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] належний йому автомобільний причеп та зобов`язати відповідача передати його [PERSON] \~ \~ \~ \~25 травня 2020 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов, в якому просила визнати автомобільний причеп Сантей модель «750-211», 2013 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та поділити його виділивши причеп у власність [PERSON] та стягнути з останнього на користь позивача за зустрічним позовом грошову компенсацію в сумі 12\~316 грн 50 коп. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 2 червня 2020 року зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду із первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року по справі було призначено автотоварознавчу експертизу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача-відповідача вимоги,Ю викладені у первісному позові підтримав в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні первісного позову просила відмовити, а зустрічний позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи, та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні Хмельницьким міськрайонним судом розглядалася справа №686/2751/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. За наслідками розгляду справи судом було вирішено поділити спільне майно подружжя та виділено [PERSON] ноутбук Lenovo, принтер струменевий, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість Ѕ частини автомобіля NISSAN PRIMASTAR номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, в сумі 125\~876 грн 50 коп., визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину гаража в гаражному кооперативі « [INFO] », по [ADDRESS] . Також було частково задоволено зустрічний позов [PERSON] , а саме визнано за нею право власності на Ѕ частину автомобільного причепу Сантей модель «750-211», 2013 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , в іншій частині вимог відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 лютого 2018 року в частині задоволенні первісного позову [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на гараж (блок 20 бокс 405) і автомобіль NISSAN PRIMASTAR номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску в частині їх поділу та в частині задоволення позову [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на автомобільний причеп Сантей модель «750-211», 2013 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] було скасовано, у вказаних позовах відмовити, в решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін. \~ \~ \~ \~Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Зокрема вищезазначеними судовими рішеннями було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 2009 року по жовтень 2015 року. В період шлюбу 20 серпня 2013 року було придбано автомобільний причеп Сантей модель «750-211», 2013 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , право власності на який було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . В силу ст.ст.60, 61 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. За загальним правилом застосування презумпції згідно зі ст. 60 СК України майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час перебування набувача в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.4 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Враховуючи, що позивач [PERSON] за первісним позовом свої вимоги обґрунтовував тим, що Хмельницьким апеляційним судом було встановлено факт належності [PERSON] на праві особистої власності автомобільного причепу Сантей модель «750-211», 2013 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , про те, як встановлено в судовому засіданні це є особистим тлумаченням позивача-відповідача постанови суду від 29 листопада 2019 року, оскільки фактично цим судовим рішенням було відмовлено у визнанні права особистої приватної власності на нього за [PERSON] , у зв`язку із чим в цій частині вимог зустрічний позов останньої було скасовано однак відповідний факт ніяким чином не спростовує належність вказаного майна на праві спільної сумісної власності сторонам, оскільки діє принцип презумпції спільної сумісної власності на вказане майно, і жодними доказами, що вказане майно було придбано за рахунок особистих коштів [PERSON] відповідні обставини не підтверджуються. З огляду на викладене, в задоволенні первісного позову слід відмовити в повному обсязі. Що стосується зустрічного позову, то на думку суду він підлягає задоволенню, оскільки автомобільний причеп Сантей модель «750-211», 2013 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] є об`єктом спільної сумісної власності, його спільне використання є неможливим, позивачка має право на стягнення грошової компенсації, про що заявила відповідну вимогу, а тому з огляду на висновок судової автотоварознавчої експертизи від 13 квітня 2021 року №СЕ-19/123-21/228-АВ, згідно якого вартість причепа станом на 13 квітня 2021 року може становити 26\~029 грн, при цьому [PERSON] розмір грошової компенсації за Ѕ причепа визначила в сумі 12\~316 грн 50 коп., суд приходить до висновку про обґрунтованість таких вимог, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] зазначену у позові грошову компенсацію 12\~316 грн 50 коп., а також виділити у власність [PERSON] цей автомобільний причеп. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі становлять за первісним позовом 768 грн 40 коп., які з огляду на наслідки розгляду справи слід покласти на позивача-відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~За зустрічним позовом судові витрати становлять 1016 грн 60 коп. = 840 грн 80 коп. судовий збір, 175 грн 80 коп. витрати за проведення експертного дослідження, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved