Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

09.07.2015 року [PERSON]В звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 10.01.1998 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дочка - [PERSON]. Шлюб розірвано за рішенням Каховського міськрайонного суду від 21.11. 2011 року. Позивачка вказувала, що рішенням Каховського міськрайонного суду від 21.11.2011 року з відпо-відача [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], але відповідач їх сплачує нерегулярно, в мінімальному розмірі і не в повному обсязі. Позивачка наголошувала, що коштів, які відповідач надає на утримання неповнолітньої [PERSON], недостатньо для її нормального розвитку, здоровя та навчання. Крім того, на утриманні пози-вачки знаходиться ще одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] зазначала, що її дочка [PERSON] страждає на захворювання різної форми, в звязку з чим потребує придбання окулярів та ортопедичного взуття, оплати лікування у лікарів-стоматологів, подальшого медикаментозного лікування, яке позивачка невзмозі оплачувати самостійно. Оскільки дитина проявляє здібності у навчанні в Каховській школі мистецтв на художньому від-діленні, позивачка вимушена витрачати кошти на оплату навчання, придбання необхідних для навчання то-варів канцелярських виробів: фарб, олівців та іншого. [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь ? частину витрат, понесених нею на забезпечення лікування та розвитку їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON], що складає 10\~771 грн 19 коп, та судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] уточнив заявлені позовні вимоги. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину додаткових витрат на утримання їх спільної дитини, [PERSON], в сумі 10\~936 грн 75 коп. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з [PERSON] ? частини витрат на придбання окулярів в сумі 1\~270 грн. В решті інших позовних вимог просила відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], яка народилася 24.05.1998 року, і після розлучення батьків 21.11.2011 року проживає разом з позивачкою. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.11.2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 24.05. [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом зма-гальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і пов-ного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заяв-лених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В статті 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої ос-віти та готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повно-ліття. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а та-кож той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додат-кових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хво-робою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору ви-значається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення ра-зово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», додаткові витрати на утримання дитини мають бути фактично за-знані або передбачувані, у звязку з чим їх розмір підлягає визначенню у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків по-кладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх за-мінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть від-повідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі Конвенції про права дитини), в усіх діях щодо ді-тей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питан-нями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки або у відповідних випадках за-конні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до повідомлення в.о. головного лікаря Каховського райцентру первинної меди-ко-санітарної допомоги №957 від 07.07.2015 року [PERSON], 24.05.1998 року народ-ження, знаходиться на обліку у лікаря-офтальмолога з приводу захворювання: міопія середнього ступеню обох очей. Перебуває на лікуванні і потребує заміни окулярів, апаратного лікування, Лазоро-терапію, СМТ циліарної мязи, компютерної програми «Релакс», медикаментозного лікування (а.с.10). Згідно повідомленню головного лікаря Каховського райцентру первинної медико-санітарної допомог №101 від 07.02.2014 року [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря окуліста. Потребує лі-кування,в тому числі 2 рази ра рік в умовах стаціонару Херсонської обласної дитячої лікарні. Також, пе-ребуває «Д» обліку лікаря травматолога з діагнозом «Правобічний грудинно-поясний сколіоз І ступеню». Потребує лікуання у травматолога: ЛФК, масаж 2 рази на рік, санатрно-курортне лікування 1 раз на рік, ортопедичне взуття фізіо. (а.с.11). Крім того, згідно наданої медичної документації, у звязку з наявними захворюваннями, дити-на потребує постійного підтримуючого медикаментозного лікування та носіння окулярів, які, з урахуван-ням росту дитини та зімни стану її здоровя, потребують регулярної заміни. Таким чином, суд вважає доведеною наявність обставин, викликаних станом здоровя дитини, які свідчать про обовязок відповідача брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, які є передбачуваними та обєктивно вбачаються із медичної документації щодо стану здоровя неповнолітньої [PERSON]. Обгрунтованими суд вважає і витрати, які позхивачка понесла в звязку з розвитком особ-ливих здібностей [PERSON], яка відповідно довідці школи мистецтв відділу культури Каховської міської ради (а.с.31) навчається на художньому відділі. Суд враховує, що розмір додаткових грошових витрат на утримання неповнолітньої [PERSON] підтверджується платіжними документами : чеками, квитанціями та довідками про вартість лі-кування у лікарів. Всі вони придбані за рецептами лікарів і їх копії долучені до матеріалів справи. Також до матеріалів справи в достатньому обсязі долучені докази сплати позивачкою витрат на розвиток тала-новитих здібностей її та відповідача спільної дитини. (а.с.13-33). З огляду на викладене, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що заявлені позивачкою вимоги про стягнення з відповідача, як батька, додаткових витрат на утримання неповно-літньої дитини у розмірі ? частини всіх документально підтверджених витрат, що становлять суму 10\~936,15 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відпо-відача на користь держави підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у сумі 243 гри-вень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved