Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

09.06.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26.02.2008 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір № NKP0GK040421105, відповідно до умов якого Банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 7700 доларів США на термін до 26.02.2008 р., а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Згідно вказаного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в такому порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач повинен сплатити відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, однак відповідач не надавав Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 21.05.2015 р. має заборгованість в сумі 11\~352,79 доларів США. Тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 11\~352,79 доларів США, що за курсом 20,81, відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2015 р., становить 236\~251,57 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.\~1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 26.02.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № NKP0GK040421105, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 26.02.2008 р. по 26.02.2028 р. включно у вигляді не поновленої лінії у розмірі 9570,00 дол. США на такі цілі: у розмірі 7700,00 дол. США на придбання нерухомості, а також у розмірі 1870,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 8.1 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) повинно здійснюватися в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 88,32 дол. США згідно з Графіком погашення кредиту (додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, винагороди, комісії. Відповідно до п. 8.1.1 кредитного договору, позичальник зобовязався повернути кредит згідно з порядком та в строки, які вказані у п. 8.1даного договору. Згідно з п. 8.4, при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник повинен сплатити Банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не меншу 1 гривні. 12 січня 2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № NKP0GK040421105 від 26.02.2008 р., відповідно до якої суму заборгованості, що виникла в період з дати надання кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 4\~749,17 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 3611,99 доларів США, комісія у розмірі 106,84 доларів США, пеня у розмірі 1030,34 доларів США. До зазначеної додаткової угоди сторонами було складено графік погашення кредиту в новій редакції (додаток № 1 до Додаткової угоди № 1). Даною угодою передбачено, що дата остаточного погашення заборгованості за вищезазначеним договором 05.01.2017 р. Підпунктом 1.5.4 додаткової угоди у разі порушення позичальником відповідачем будь-якого зобовязання, передбаченого в графіку погашення кредиту понад тридцять днів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4749,17 доларів США. Однак вказані обов'язки за кредитним договором та додатковою угодою відповідач не виконав. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 21.05.2015 року сума заборгованості за Договором складає 11\~352,79 дол. США, а саме: 5571,75 дол. США заборгованість за кредитом; 1,77 дол. США заборгованість за відсотками; 5227,22 дол. США. заборгованість з пені; 12,01 дол. США. штраф (фіксована частина); 540,04 дол. США. штраф (відсоток від суми заборгованості). Доказів виконання взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором відповідач не надав. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved