Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

09.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18.07.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Луганської міської ради. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею і спору про їх находження після розірвання шлюбу немає. Шлюбні відносини фактично припинились з серпня 2014 року із-за відсутності взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим вони з чоловіком проживають окремо. Позивач вважає, що примирення неможливе і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Позов визнав повністю, надавши суду письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 18.07.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Луганської міської ради, актовий запис № 328. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюбні відносини сторін, як зазначила позивач і це визнає відповідач, припинились з серпня 2014 року, діти проживають з матір`ю і спору про їх находження між сторонами не виникає. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище [PERSON] на шлюбне - [PERSON] , проте не просила суд відновити їй дошлюбне прізвище. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., а тому 50 відсотків судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а 50 - поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved