Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.11.2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона є власницею кв. [ADDRESS] . Водночас, відповідачка проживаючи в кв. [ADDRESS] , яка розташована над належним їй житловим приміщенням, на протязі восьми років систематично затоплює її житло, в результаті чого останнє на даний час стало фактично непридатне для проживання у ньому без проведення капітального ремонту. Так, актом комісії ОСББ «Ліліт» від 02.08.2018 року було встановлено, що під час залиття кв. № 148 зазнали пошкодження кухня, коридор, комора і тамбур. Разом з тим, кв. № 152 обстежити не виявилося за можливе, оскільки власник помешкання [PERSON] не надала доступу комісії до свого житла. При цьому, при обстеженні загального стояка подачі води, дефектів виявлено не було. Крім того, зі змісту акту про наслідки залиття житлового приміщення від 02.09.2019 року, складеного комісією ОСББ «Ліліт» слідує, що залиття 4-хкімнатної квартири [ADDRESS] перший поверх) трапилося з вище розташованої кв. № [ADDRESS] , яка знаходиться на другому поверсі. Зі стель по стінах усіх чотирьох кімнат, коридору, кухні та комори лилася гаряча вода, на підлозі по всій квартирі було більше 5-ти см. Води, яка вийшла за межі квартири у тамбур під`їзду. Витік води також був у під`їзді по стіні, що межує з кв. № 148 біля сходових маршів, по зовнішній стіні будинку, вікнах кухні й вітальної кімнати. На момент залиття квартири, власник кв. № 152 була відсутня вдома, а тому для усунення аварійної ситуації було викликано працівників поліції, слюсаря-сантехніка, працівників Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Луцьку, для отримання доступу в зазначену квартиру відповідачки, з якої відбулося залиття, в результаті чого було виявлено і ліквідовано витік гарячої води з місця аварії. Надалі встановлено, що причиною залиття кв. № 148 стало недбале ставлення власника кв. № 152 до сантехнічного обладнання, а саме: незадовільне утримання трубопроводів гарячого водопостачання в туалеті та ванній кімнаті старі іржаві труби, що призвело до розливу і подальшого затоплення помешкань. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07.10.2019 року, дійсна вартість для відновлювального ремонту усієї належній на праві власності квартири, внаслідок неодноразових затоплень відповідачем [PERSON] , становить 100050 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь 100050 грн. заподіяної майнової шкоди, 2400 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також судові витрати по справі, з яких: 5200 грн. на професійну правничу допомогу адвоката та 1000,50 грн. зі сплати судового збору. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання від позивача та її представника надійшла спільна заява, в якій вони просять розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 50). Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином та завчасно, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, що міститься у матеріалах справи (а.с. 47). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується реєстраційним посвідченням Волинського обласного БТІ, записаним в реєстрову книгу за № 7д за реєстровим № 6163 від 29.12.1992 року, виданим на підставі Довідки ЖЕК № 8 Житлово-будівельних кооперативів № 960 від 03.07.1992 року, а також Будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих в буд. [ADDRESS] (а.с. 12-13, 18-21). В свою чергу, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Будь-яких доказів іншого відповідачкою суду не надано. Судом також встановлено, що належна відповідачці кв. [ADDRESS] безпосередньо над квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачка, проживаючи в кв. [ADDRESS] , яка розташована над належним їй житловим приміщенням, на протязі восьми років систематично затоплює її житло чим спричиняє їй майнову шкоду. Статтею 322 ЦК України встановлено, що\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку Відповідно до частини 4\~статті 319 ЦК України\~власність зобовязує. Згідно з п. 7\~«Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний: дотримуватися вимог\~нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити\~за власні кошти ремонт квартири\~\~(наймач (орендатор)\~згідно з договором найму (оренди); забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Тобто відповідальність за належний стан санітарно-технічного обладання в квартирі відповідача [PERSON] несе безпосередньо сама [PERSON] . Відповідач, як власник квартири, зобов`язана була контролювати стан\~санітарно-технічного обладнання в квартирі, яка є її власністю, та докладати зусиль\~для того, щоб не порушити права інших осіб, не завдати їм шкоди, що витікає з вимог\~статті 13 ЦК України. Як вбачається з Акту про наслідки залиття житлового приміщення № 24 від 02.08.2018 року, який було складено Головою ОСББ «Ліліт» [PERSON] та членами правління [PERSON] , [PERSON] , в результаті обстеження кв. 148 за адресою: [ADDRESS] , на предмет її залиття з вище розташованої кв. № [ADDRESS] , було встановлено, що під час залиття в квартирі № [ADDRESS] постраждали кухня, коридор, комора і тамбур. У вищезазначених приміщеннях по стелі і стінах сліди від потоків води, розмокла штукатурка, місцями почала відлущуватись і відвалюватись. В кухні підмок лінолеум на підлозі. На стінах підмочені шпалери, не придатні до подальшої експлуатації. З джерела освітлення в кухні капає вода. Вище розташовану квартиру [ADDRESS] обстежити не виявилося за можливе в звязку з тим, що власниця помешкання [PERSON] не надала доступу до об`єкта обстеження. При цьому, було обстежено загальний стояк подачі води, дефектів не виявлено. Даний акт був складений за зовнішнім оглядом (а.с. 23-24). Крім того, із Акту про наслідки залиття житлового приміщення № 33 від 02.09.2019 року, який було складено Головою ОСББ «Ліліт» Мельник [PERSON] , слюсарем-сантехніком [PERSON] та членами правління ОСББ «Ліліт» [PERSON] , [PERSON] , слідує, що 02.09.2019 року в буд [ADDRESS] трапилося залиття 4-хкімнатної квартири [ADDRESS] перший [ADDRESS] вище [ADDRESS] , яка знаходиться на другому поверсі. Встановлено, що зі стель по стінах всіх чотирьох кімнат, коридору, кухні та комори лилася гаряча вода, на підлозі по всій квартирі було більше 5-ти см. води, яка вже вийшла за межі квартири в тамбур під`їзду. Витік води також був в під`їзді по стіні будинку, вікнах кухні і вітальної кімнати кв. № [ADDRESS] . На день обстеження комісія встановила, що під час залиття в кв. № 148 постраждало наступне: в 1-й спальні площею 11,1 м.кв., пошкоджена стеля, стіни намокли, підмочені меблі, розмокли від води ніжки крісел і ліжок, замочені матраци, ковдри, постільна білизна, повністю промокло м`яке крісло; в 2-й спальні площею 11,4 м.кв. пошкоджена стеля, стіна біля вікна та дверей, замочене ліжко, двохспальний матрац, постільна білизна; в кімнаті площею 8,9 м.кв. частково пошкоджена стеля, стіна біля дверей; у вітальній кімнаті площею 17,4 м.кв. пошкоджена стеля, стіни, промоклий диван та м`яке крісло, повністю промоклий килим, дуже постраждала підлога паркет, який деформувався і здувся майже по всій кімнаті; в кухні площею 7,0 м.кв. постраждала стеля і стіни, частково меблі, в коморі площею 1,5 м.кв. мокрі стеля і стіни; в коридорі площею 12,4 м.кв. пошкоджена вся стеля та стіни; також промокли стеля і стіни у ванній кімнаті площею 2,8 м.кв. і туалеті площею 1,4 м.кв., а на лоджії намочений килим, який знаходився там на зберіганні у складеному в рулон вигляді. Вищевказаним Актом № 33 від 02.09.2019 року,також було зафіксовано, що власниця кв. № 152 на момент залиття була відсутня вдома, для усунення аварійної ситуації було викликано працівників патрульної служби, слюсаря-сантехніка та наряд Державної служби з надзвичайних ситуацій в м. Луцьку для отримання доступу у вищезазначену квартиру, з якої відбувалося залиття, в результаті чого виявлено і ліквідовано витік гарячої води з місця аварії. Причиною залиття кв. № 148 стало недбале ставлення власника кв. № 152 до сантехнічного обладнання, а саме: незадовільне утримання трубопроводів гарячого водопостачання в туалеті та ванній кімнаті старі іржаві труби, що призвело до розриву і подальшого затоплення помешкань. Даний акт був складений за зовнішнім оглядом (а.с. 25-26). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушено, має право на відшкодування завданої йому шкоди. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди`роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина. Із наведеного слідує, що внаслідок затоплення належній [PERSON] квартири, яка сталася з вини [PERSON] , позивачці було завдано майнову шкоду. Тому, судом достовірно встановлено, що між протиправними винними діями [PERSON] та заподіяною [PERSON] шкодою є причинно-наслідковий зв`язок. Згідно вимог\~ст. 1192 ЦК України,\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо)\~\~або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Одночасно з цим, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 042019 від 07.10.2019 року, дійсна вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття цієї квартири гарячою водою, становить 100050 грн. (а.с. 27-38). Суд вважає вищевказаний висновок належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір завданої [PERSON] майнової шкоди внаслідок залиття [PERSON] належної їй квартири. Крім того, за проведення експертного дослідження з визначення дійсна вартість відновлювального ремонту внаслідок залиття квартири, [PERSON] було сплачено ФОП [PERSON] 2400 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 07.10.2019 року (а.с. 39). Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення 100050 грн. заподіяної майнової шкоди та 2400 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з наданого представником позивачки адвокатом Семенюком П.В. Акту виконаних робіт № 1/07-19 від 07.11.2019 року, на виконання Договору про надання правничої допомоги № 059722 від 30.10.2019 року в межах судової справи з приводу відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення житла, адвокатом надано юридичні послуги, загальна вартість яких склала 5200 грн., а саме: надання консультацій і роз`яснень щодо порядку та умов відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення житла; складання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення житла; представництво інтересів у Луцькому міськрайонному суді Волинської області та інших судових інстанціях України під час розгляду справи за позовом [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення житла (а.с. 41-42). Факт сплати [PERSON] коштів у розмірі 5200 грн. на виконання Договору про надання правничої допомоги № 059722 від 30.10.2019 року підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера № 1-059722 від 30.10.2019 року (а.с. 40). Суд вважає, що сплачені позивачкою кошти на професійну правничу допомоги, є співрозмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, позивачка зазначила, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які вона понесла та які за наслідками розгляду справи вона просить покласти на відповідачку, становить 5200 грн. (а.с. 5). Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід також стягнути 5200 грн. витрат, понесених останньою за надання правничої допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за звернення до суду з даним позовом сплатила 1000,50 грн. судового збору, а тому, з урахуванням положення ст. 141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок [PERSON] (а.с. 1). \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 15, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України,

Outcome: approved