Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

08 січня 2014 року МТСБУ звернулось до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на обставини викладені у позовній заяві (а.с. 2-4). Просив стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 13999 грн. 99 коп. виплаченого відшкодування та судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, згідно постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2010 року по справі № 3-2643/2010 [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Даною постановою встановлено, що 05 листопада 2010 року о 08 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «ГАЗ-24», державний номер [NUMBER] на не регульованому перехресті вул. О. Макарова та вул. Соціалістична у м. Дніпропетровську, при повороті ліворуч не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, допустив зіткнення з автомобілем «Деу Ланос», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], тим самим [PERSON] скоїв ДТП. Транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, постраждалих людей немає. При цьому водій [PERSON] порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України ця постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Довідки ДАІ Дніпропетровської області від 10.11.2010 року № 8718391, 05 листопада 2010 року о 08 год. 00 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода у місті Дніпропетровську на перехресті вул. Макарова та вул. Соціалістична, зіткнення автомобілів, у результаті якого автомобілю Деу Ланос номерний знак [NUMBER] № кузова [NUMBER], яким керував та який належить [PERSON], нанесено технічні пошкодження, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який керував автомобілем ГАЗ 24, номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER], що належить [PERSON] (а. с. 17). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована, що підтверджується Полісом № ВВ/ 780898 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 12.02.2010 р. по 11.02.2011 р. (а.с. 18). Страховим випадком згідно з вказаним договором страхування, визначається подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Розмір завданих збитків [PERSON] внаслідок ДТП, відповідно до Висновку № 251 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 17 листопада 2010 року склав 15919 грн. 55 коп. (а.с. 9). МТСБУ здійснило виплату відшкодування [PERSON] за вирахуванням ПДВ в розмірі 13266 грн. 29 коп., що підтверджується платіжним доручення № 488 від 04.02.2011 року (а.с. 20), крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 733 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 995 від 14.03.2011 року (а.с. 23), а всього 13999 грн. 99 коп. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК країни шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ст. 988 ЦК України, на страховика покладено обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»передбачено в обов'язковому випадку проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, професійна оціночна діяльність -діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Частиною 6 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»передбачено, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі ст. 1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачем викладені обставини не спростовані, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги МТСБУ та стягнути з [PERSON], [INFO] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого відшкодування в розмірі 13999 грн. 99 коп., з яких: 13266 грн. 29 коп. - матеріальний збиток, 733 грн. 70 коп. - витрати на оплату послуг аварійного комісара, на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. (а. с. 1), а всього 14229 грн. 39 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved