Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

09 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON], третя особа: державний нотаріус Новосанжарської ДНК [PERSON], в якому просив визнати заповіт [PERSON] від 01 березня 2007 року нікчемним, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, вирішити питання судових витрат. Позов обґрунтовував тим, що 07 лютого 2014 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті йому стало відомо про наявність заповіту від 01 березня 2007 року, згідно якого все майно [PERSON] заповідала [PERSON] Вважає вказаний заповіт нікчемним, у звязку з порушенням порядку його складення, посвідчення, не відповідності вимогам, що ставляться до заповітів, та у звязку з відсутністю у секретаря сільської ради на час посвідчення заповіту відповідних повноважень. У звязку з цим, вважає заповіт нікчемним, а тому звернувся до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області,[PERSON], проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Новосанжарської ДНК [PERSON], в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву № 2514/01-16 від 24.11.2015 року про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступного. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 1 статті 1257 ЦК України передбачає, що нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Згідно з нормами статті 1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України. Стаття 1251 ЦК України встановлює, що уразі якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2007 року секретарем Малоперещепинської сільської ради [PERSON] було складено та посвідчено заповіт [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за № 22 (а.с. 13). Пункт 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року за № 22/5, яка була чинна на момент посвідчення оспорюваного заповіту, у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обовязок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради. Судом було вжито заходів щодо отримання відомостей щодо підтвердження повноважень, які б надавали [PERSON] право на вчинення нотаріальних дій станом на 01.03.2007 року. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 20.11.2015 року № 02-21/806 було повідомлено, що при перевірці книг розпоряджень [PERSON] сільської ради за період 02 січня 2003 року по 30 липня 2009 року, станом на 01.03.2007 року відсутнє розпорядження, згідно якого накладаються обовязки на здійснення нотаріальних дій на секретаря сільської ради [PERSON] (а.с. 143). В силу частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідачі, заперечуючи проти позову, не надали жодного доказу на підтвердження повноважень [PERSON] Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визначення правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Суд приходить до висновку, що заповіт, складений із порушенням вимог щодо посвідчення, є нікчемним в силу частини 1 статті 219 ЦК України, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається, отже досліджувати обставини, передбачені статтями 215-236 ЦК України також не вимагається. Частина перша статті 216 ЦК України, передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (заповіту), у звязку з тим, що позивачем не зазначено, які саме наслідки уже настали, за вказаним правочином, чи був він виконаний та яка шкода була завдана, у той же час, якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням того, що у задоволенні однієї з двох позовних вимог судом відмовлено, половину судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 365 грн. 40 коп. (а.с. 30, 144), належить стягнути солідарно з відповідачів по справі.

Outcome: partial