Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

08 липня 2020 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 07 вересня 2019 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Окрім того дитина потребує постійного догляду, а тому позивачка не має можливості працювати, та забезпечувати власні потреби. Відповідач, [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має офіційний дохід, оскільки працює за залізничній станції «Ромодан» оператором ОПЦ. Зазначила, що дитина має задовільний стан здоров`я і кошти на лікування не потрібні, також нерухомого чи іншого майна у власності не має. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на власне утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітків (доходів) до досягнення дитиною трьох років. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність (а.с.3). Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 18). Вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 07 вересня 2019 року уклали шлюб, який зареєстровано Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 258 (а.с.4). Від даного шлюбу мають спільну дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5), яка проживає разом із позивачем (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] . Однак при цьому, вимога позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню, оскільки замість зазначення мінімального розміру, вираженого у відсотковому співвідношенні до розміру прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, варто зазначити, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж мінімальний їх розмір встановлений чинним законодавством. На думку суду, це в подальшому зумовить недопущення порушення прав позивача, внаслідок зміни мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка була звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. Разом з тим, відповідачем було визнано позов, що у відповідності до ст. 142 ЦПК України, є підставою для стягнення з відповідача лише 50 % судового збору від якого був звільнений позивач. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп. ( 2 немайнові вимоги * 840,80*50/100=840,80).

Outcome: partial