Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

09.07.2020 року позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з даним позовом, посилаючись на те, що є власником будинку де зареєстроване місце проживання відповідача. Відповідач є його колишньою невісткою. З 2018 року відповідач не проживає в даному житлі, комунальні платежі не сплачує, речей не має. Наявність реєстрації місця проживання відповідача є перепоною у здійсненні права користування і розпорядження його майном. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] 24.07.2020 року відкрито провадження за даним позовом ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач є колишньою дружиною сина. Прописав її коли вона з сином одружилася. Невістка не проживає будинку позивача більше 2 років, виїхала добровільно, не має особистих речей в ньому. Із-за реєстрації відповідача не може вільно розпоряджатися майном, оформити субсидію. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, причини неявки суду не відомі. 30.09.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції надійшли пояснення від відповідача, зазначила, що не може бути присутньою в судовому засіданні 20.10.2020 року. Пояснень по суті позову не надано. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена в протокол судового засідання. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є сином позивача та колишнім чоловіком відповідача. Відповідач з 2018 року не проживає у будинку, виїхала з будинку добровільно, перешкод не чинять їй. Зазначив, що відповідач вирішила жити окремо, на даний час не допомагає утримувати будинок. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача, відповідача раніше бачив, але більше року не бачив. В гості не заходив. Суд, заслухавши позивача, свідків, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2001року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Волкодавом В.Г. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї №418 виданої Квартальним комітетом №17 Дніпровського району м. Херсона від 15.02.2020 року, копією довідки №419 виданої Квартальним комітетом №17 Дніпровського району м. Херсона від 15.02.2020 року, копією довідки №145 виданої Квартальним комітетом №17 Дніпровського району м. Херсона від 04.07.2020 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2020 року. Непроживання відповідача у житловому приміщенні близько двух років підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , а також підтверджено копією довідки №419 виданої Квартальним комітетом №17 Дніпровського району м. Херсона від 15.02.2020 року, копією довідки про склад сім`ї №446 виданої Квартальним комітетом №17 Дніпровського району м. Херсона від 15.02.2020 року. У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні з моменту реєстрації, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved