Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

09 серпня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до відповідача, яким просили стягнути з останньої заборгованість за кредитом в розмірі 14 373 грн. 07 коп. Вказували, що 07.05.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим станом на 20.06.2018 р. утворилась заборгованість за кредитом. Відповідач згідно поданого відзиву на позов вказував, що: - позивачем у позові та доданому розрахунку не наведено основну суму заборгованості, тобто вона відсутня; - оскільки основна сума заборгованості відсутня, то і відсутні підстави для нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій; - крім того, за положеннями ст. 551 ЦК України у разі значного перевищення суми пені за суму основного боргу суд може зменшити розмір неустойки до розміру основного боргу, проте в даному випадку сума боргу відсутня взагалі. 14.09.2018 року Ухвалою відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 03.12.2018 року відкладено розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав,зазначених у відзиві. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого. 07 травня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний кредитний договір складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Згідно з пунктом 3.1 Умов та правил для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначено в заяві та у Пам'ятці клієнта, підписанням заяви банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Пунктами 3.2, 3.3 Умов та правил передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.\~Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з пунктом 9.12 Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Пунктом 3.1.3 розділу ІІ Умов та правил передбачено, що після закінчення строку дії картки банком видається нова картка (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком. Згідно п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач грошові зобовязання перед кредитодавцем належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем [PERSON], станом на 20.06.2018 р., заборгованість відповідача складає 14 373 грн. 07 коп., а саме: 6 830 грн. 53 коп. заборгованість за відсотками по кредиту, 6 778 грн. 36 коп. пеня, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 660 грн. 62 коп. штраф (процентна складова). Згідно із частинами 1,2\~статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах\~\~(у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2\~ст. 1067 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Натомість відповідач проти стягнення з нього заявленої у позові суми боргу заперечує, посилаючись на недоведеність та незаконність позову. Суд вважає за доцільне прийняти такі доводи відповідача, оскільки розрахунок, наданий позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача, не може бути належним доказом його заборгованості перед Банком, оскільки не є первинним бухгалтерським документом. Між тим, належних доказів (наприклад, виписки з особового рахунку відповідача) на підтвердження суми боргу відповідача, на яку нараховувались заборгованість за користування кредитом та штрафні санкції, позивач не надав. Також, щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження їх обґрунтування у розмірі, визначеному у позові. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги, через що дійшов висновку про відмову у їх задоволенні.

Outcome: dismissed