Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

07 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому, неодноразово збільшивши та зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з останнього залишок суми, що залишився після часткового стягнення заборгованості, у сумі 37 146 грн. за курсом за 1 долар 26,18 грн., який визначений за офіційним курсом НБУ станом на 10.03.2016. При цьому просить не стягнутий залишок боргу, що залишилось стягнути після 29.12.2015 з [PERSON] на користь позивача згідно виконавчого листа від 28.03.2012 у справі № 2/2506/1056/12, також вважати як такий, що визначений до долара США по курсу НБУ 26,18 грн. за долар. У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений належним чином, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2012 [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь боргу в сумі 2000 доларів США та неустойку за невиконання грошового зобов'язання у розмірі 1000 доларів США, що на день складення позовної заяви за офіційним курсом НБУ становить 23960 грн., мотивуючи позові вимоги тим, що відповідач взяв у борг у позивача 2000 доларів США та зобов'язувався ці кошти повернути до 15.05.2011 та в разі не повернення до 05.02.2012 сплатити неустойку, однак на вимогу позивача кошти не повернув. Заочним рішення Деснянського районного суду м. Чернігові від 28.03.2012 даний позов було задоволено та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 23960 грн. боргу та штрафних санкцій, а також 239 грн. 60 коп. судових витрат (а.с. 10). Позивач, вважаючи, що у зв'язку зі значним підвищенням курсу долара до гривні заборгованість, визначена вказаним судовим рішенням у національній валюті, значно збільшилась, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначенні у статті 11 Цивільного кодексу України. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частинами 1 та 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачене право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу та способи такого захисту, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Наслідки порушення позичальником договору позики встановлені ст. 1050 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи наведені правові норми та зміст позовних вимог, в яких [PERSON] фактично просить змінити заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігові від 28.03.2012 про стягнення на його користь з [PERSON] боргу шляхом збільшення його розміру, суд доходить висновку, що позивач звернувся за захистом свого права у спосіб, не встановлений ані договором, ані законом, а тому у задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed