Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

08 жовтня 2015 року [PERSON] пред'явила до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що 04 червня 2015 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. В паспорті та свідоцтві про смерть матері її прізвище зазначено «Літвиненко», а в свідоцтві про укладення шлюбу помилково зазначено «Литвиненко». Через помилку в прізвищі матері заявник не має можливості оформити спадщину, тому просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON], як донька та мати в судовому порядку. Заявник в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на задоволенні заявленої вимоги наполягала. Заінтересована особа Волноваська міська рада в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без присутності представника, проти задоволення заяви не заперечувала.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заінтересованої особи. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт 1 частини 1 статті 256 ЦПК України). Судом встановлено, що 22 вересня 1953 року народилась [PERSON] батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). 19.05.1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON]» (а.с.8). В подальшому, після розірвання шлюбу з [PERSON] вона залишила собі прізвище «Ахпаш» (а.с.9). 02.07.1981 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на «Суржанська» (а.с.10). Судом встановлено, що дівоче прізвище матері заявника «Данилова Раїса Костянтинівна», 22.04.1951 року вона уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «Ісаєву», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015697606 від 14.08.2015 року (а.с.11). Після розірвання шлюбу [PERSON] узяла дошлюбне прізвище «Данилова». В подальшому прізвище «Данилова» було змінено на прізвище «Литвиненко» у звязку з реєстрацією шлюбу, про що 01 серпня 1960 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського РУЮ у м. Донецьку зроблено актовий запис №1283. Вказаний факт підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015697641 від 14.08.2015 року (а.с.12). Але у звязку з тим, що реєстрація шлюбу була проведена ще у 1960 році, прізвище «Литвиненко» з російської на українську мову було помилково перекладено як «Литвиненко» замість «Літвиненко». Після отримання Україною незалежності, усі документи, які отримала мати заявника, у тому числі паспорт було видано на прізвище «Літвіненко» (а.с.3). 04.06.2015 року [PERSON] померла в місті Донецьк у віці 85 років (а.с.4), після її смерті відкрилась спадщина, а заявник має намір її прийняти. Суд, встановлюючи факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] бере до уваги сукупність даних щодо вказаних осіб, які містяться у наданих до справи документах. Також, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] не може бути встановлено в іншому порядку, крім судового. Окрім того даний факт має для заявника юридичне значення й тягне для неї оформлення майнових прав, тому її вимоги обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved