Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

08 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 травня 2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з квітня 2018 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого між ними постійно виникали сварки. Вони з відповідачем та дітьми мешкають в одній квартирі, але відповідач мешкає в окремій кімнаті. Майновий спір між ними відсутній. В зв`язку з викладеним просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] , яка була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилався, надала суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] був повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.22). Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконкомом миколаївської міської ради Донецької області, сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2005 року, про що складений відповідний актовий запис № 17 (а.с.12). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 грудня 2005 року виданого Виконкомом Миколаївської міської ради м. Слов`янська Донецької області [INFO] народилася [PERSON] , її батьками у свідоцтві записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 2007 року виданого Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, [INFO] народилася [PERSON] , її батьками у свідоцтві записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Миколаївської міської ради м. Слов`янська Донецької області, його батьками у свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст.112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжю не вдалося зберегти сім`ю. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст.81 ЦПК України, докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із цим, враховуючи, що відповідачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », суд приходить до висновку, що слід його залишити. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із цим, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за звернення до суду із даним позовом, що становить 420,40 грн. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишкові 50% понесених нею судових витрат в сумі 420 грн. 40 коп. (а.с. 1). Згідно викладеного,

Outcome: approved