Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

09 квітня 2021 року представник заявника [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту батьківства, якою просить: встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області, відносно [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла бабуся заявниці [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким земельні ділянки площею 0,1661 га та площею 4,204 га, розташовані на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області заповіла [PERSON] . У встановлений законом строк заявник звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи те, що заявниця є онукою померлої [PERSON] , вона не зобов`язана сплачувати ПДФО та військовий збір. Проте, вона не може скористатися даною пільгою через те, що родинні зв`язки [PERSON] та [PERSON] , який є сином [PERSON] документально не підтверджені. Так як у свідоцтві про народження заявника батько записаний на підставі ст. 135 СК України - [PERSON] , оскільки батьки на момент народження [PERSON] в шлюбі не перебували і батько на той час не визнавав батьківства. Проте, у 1990 році [PERSON] визнав, що заявник є його донькою і вони разом з матір`ю заявника почали проживати разом. Встановлення факту батьківства необхідне заявниці для застосування нульової ставки оподаткування спадкового майна. У зв`язку з цим, [PERSON] змушена звернутися до суду із вказаною заявою. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник заявника подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, розгляд заяви проводити без її участі. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява, в якій обставини викладені в заяві про встановлення факту батьківства визнає, не заперечує проти задоволення заяви та просив проводити розгляд справи без його участі. Від заінтересованої особи Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) також надійшла заява, якою просили розгляд справи здійснити у відсутність їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши подані учасниками справи заяви та письмові докази наявні в матеріалах справи, суд прийшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10). За життя [PERSON] склала заповіт від 24 січня 2017 року, посвідчений секретарем Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області Гопкало О.Г., яким земельну ділянку площею 0,1661 га, розташовану на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області заповіла [PERSON] (а.с.12). Заповітом від 05 серпня 2019 року, посвідчений секретарем Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області Гопкало О.Г. [PERSON] земельну ділянку площею 4,204 га, розташовану на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області заповіла також [PERSON] (а.с.13). Заявник у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Василець Т.В. із заявою про прийняття спадщини, і отримала Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64147507 від 30.03.2021 року (а.с. 11). Згідно п.п. 174.2.2 п.174.2 ст. 174 Податкового кодексу України Об`єкти спадщини оподатковуються: за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу (ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом) вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту (за нульовою ставкою). Враховуючи те, що заявниця є онукою померлої [PERSON] , вона не зобов`язана сплачувати ПДФО та військовий збір. Проте, вона не може скористатися даною пільгою через те, що родинні зв`язки [PERSON] та [PERSON] , який є сином [PERSON] (а.с. 20), документально не підтверджені. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] / Державна реєстрація народження проведена відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), де батьком зазначено - [PERSON] , оскільки батьки заявника на момент її народження в шлюбі не перебували і на той час батько не визнав свого батьківства. Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 червня 1987 року (а.с. 14) та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029993391 від 19 березня 2021 року (а.с. 15-16). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] 02 листопада 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 17). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 18). 04 грудня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 19). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосувати відповідні норми КПШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. За положеннями ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства, у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15). Відповідно ч. 2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначаються за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У ст. 130 СК України вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст. 128 цього Кодексу. За статтею 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В даному випадку встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для реалізації своїх спадкових прав. Таке оформлення неможливе так як в свідоцтві про народження дитини запис про батька, здійснено за вказівкою матері і тому заявник не може підтвердити родинні відносини між нею та бабусею. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. за № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В ст. 53 КпШС України зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що [INFO] батьки заявника [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 18 травня 2000 року Любарецькою сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с. 21) та визнав своє батьківство відносно [PERSON] . З поданої до суду заяви особисто [PERSON] вбачається, що він є живим на час розгляду справи та не заперечує щодо задоволення вимог [PERSON] та встановлення факту його батьківства. Доказів протилежного суду сторонами не надано. Відтак, враховуючи наведене вище та положення ст. 53, 55 КпШС України, ст. 128, 130 СК України та правову позицію викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі за № 6-24384св15, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту батьківства саме в окремому провадженні. Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що вона не позбавлена права звернутись до суду в порядку загального позовного провадження з позовом до батька - [PERSON] з вимогою про визнання батьківства. Частиною 7 ст. 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed