Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

08 вересня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідно до наказу ЛІВС при НАВС України від 29.07.2003 року за № 175 о/с [PERSON] було зараховано курсантом факультету з підготовки слідчих. У вересні 2003 року між ЛІВС при НАВС України (виконавцем), УМВС України у Хмельницькій області (замовником) та [PERSON] (відповідачем) було укладено письмовий договір (б/н) про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 3 цього Договору [PERSON] був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Натомість, відповідача раніше, аніж після трьох років було звільнено з ОВС, за власним бажанням, наказом УМВС України в Хмельницькій області № 28 о/с від 04.02.2009 року за п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з серпня 2003 року по червень 2007 року становить 4 182,44 грн. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі 4 182, 44 грн. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення проти позову, вказавши, що позивачем пропущено строк позовної давності, який обраховується з 26.03.2009 року, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що відповідно до наказу ЛІВС при НАВС України від 29.07.2003 року за № 175 о/с [PERSON] було зараховано курсантом факультету з підготовки слідчих. У вересні 2003 року між ЛІВС при НАВС України (виконавцем), УМВС України у Хмельницькій області (замовником) та [PERSON] (відповідачем) було укладено письмовий договір (б/н) про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (додаток 1). Відповідно до п. 3 цього Договору [PERSON] був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Натомість, до завершення трирічного строку, відповідача було звільнено з ОВС, за власним бажанням, наказом УМВС України в Хмельницькій області № 28 о/с від 04.02.2009 за п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно норм ст. 256 ЦК України позовна давність, це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого цивільного права чи інтересу шляхом подачі позовної заяви до суду. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Крім того ч.1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 30.03.2009 року позивачем було направлено листа вих. № 549 до УМВС України в Хмельницькій області, згідно якого вбачається підготовка до позову до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. Тобто, 30.03.2009 року позивачу було відомо про наявний спір з [PERSON], у зв'язку з чим строк позовної давності по даному спору - до 30.03.2012 року (а даний позов подано до поштового відділення 05.09.2014 року та зареєстровано судом 08.09.2014 року). У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Львівського державного університету внутрішніх справ.

Outcome: dismissed