Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

08.06.2015 року ПАТ ВТБ Банк звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із збільшеною позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 132-122/11. Відповідно до Кредитного договору Позивач надав Позичальнику кредит в сумі 538 000,00 гривень, а Позичальник зобов'язався повернути кредит в строк до 30.08.2023 року або достроково у випадках, передбаченим Кредитним договором. Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник прийняв зобов'язання сплачувати Позивачу 17,5 % відсотків річних. Розмір відсоткової ставки може змінюватись у випадках, передбачених п.п. 3.3.2.-3.3.3. Кредитного договору. Згідно п.п. 3.4. Кредитного договору Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом в порядку та строки згідно Графіку погашення, що є невід'ємним додатком до Кредитного договору. Так, Позивач свій обов'язок по Кредитному договору щодо надання Позичальнику кредиту виконав, надавши Позичальнику одноразово кредит у повному розмірі - 538 000,00 гривень, що підтверджується Меморіальним ордером від 30.08.2011 року № 52604. Однак, Позичальник, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за Кредитним договором не виконав, а саме: ●прострочив сплату кредиту за період з 29.03.2013 р. по 17.03.2015 р. в розмірі 89 666 грн, 64 коп.; ●прострочив сплату відсотків за користування кредитом за період з 29.03.2013 р. по 17.03.2015 р. в розмірі 187 646 грн. 05 коп. Зважаючи на зазначені порушення Позичальником умов Кредитного договору, Позивач набув право вимоги до Позичальника, а у Позичальника згідно ст. 1050 ЦК України виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі. Згідно з п.7.1 Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення Кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банка пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,1% від суми прострочених зобов'язань. В зв'язку із заборгованістю Позичальника по сплаті кредиту та процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму кредиту та процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений Кредитним договором. Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником умов Кредитного договору, Відповідач повинен сплатити Позивачу загальну суму заборгованості, що відповідно до Розрахунку заборгованості становить 831 799 гривень 05 копійок, з них: ●380 884 грн. 42 коп. - поточна заборгованість за кредитом; ●89 666 грн. 64 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; ●21 082 грн. 87 коп. - інфляційні втрати (кредит); ●2 748 грн. 49 коп. - 3 відсотки річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; ●187 646 грн. 05 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками; ●41 988 грн. 65 коп. - інфляційні втрати (відсотки); ●5 251 грн. 46 коп. - 3 відсотки річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення відсотків ●4 931 грн. 12 коп. - сума заборгованості за відсотками за період 28.02.2015 - 16.03.2015 рр.; ●97 599 грн. 35 коп. - пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою відсотків та кредиту в розмірі 0,1% за кожен день прострочення платежу; В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника перед Позивачем за Кредитним договором між позивачем та [PERSON] 30 серпня 2011 року було укладено Іпотечний договір № 132-122/11-і. Предметом іпотеки за цим Іпотечним договором є нерухоме майно, а саме: - трикімнатна квартира, загальною площею 125,9 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що складається з трьох жилих кімнат, та розташована на четвертому поверсі десятиповерхового цегляного будинку, що знаходиться за адресою: Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Калініна, 57 (п'ятдесят сім), квартира 13-14 (тринадцять-чотирнадцять), та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Частиною 2 ст. 589 ЦК України також встановлено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 1.3.1. Іпотечного договору встановлено, що заставодержатель має право за рахунок Предмету застави задовольнити свої вимоги в повному обсязі за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, комісійних винагород, неустойки, основної суми боргу, інших платежів, а також будь- якого збільшення цієї суми, передбаченого умовами Кредитного договору. При цьому сторони домовились, що іпотека розповсюджується на будь-яке збільшення Основного зобов'язання, в тому числі у випадку збільшення процентів за кредитом, змін графіку повернення кредиту та сплати процентів, зміни строків сплати процентів, основної суми боргу та інших платежів та не потребує внесення змін до Іпотечного договору, оскільки договір містить істотну умову щодо змісту Основного зобов'язання та містить посилання на правочин, у якому встановлено Основне зобов'язання. Згідно п.4.2.3. Іпотечного договору Позивач має право у разі невиконання/неналежного виконання Позичальником Основного зобов'язання та/або Іпотечного договору, звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору переважно перед іншими кредиторами. Згідно частини 2 статті 39 ЗУ «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно статті 40 ЗУ «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, 25.10.2013 року на адресу Відповідача листом N21206/1100-2 була направлена вимога про усунення порушення в порядку ст. 35 ЗУ «Про Іпотеку». Вказана вимога залишена Відповідачем без відповіді. На підставі викладеного та

Outcome: approved