Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

09.07.2019 [PERSON] подала до суду вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, що зареєстрований 20.10.2012. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки вони припинили з лютого 2019 року у зв`язку із тим, що вони втратили почуття любові та поваги. Між ними стали виникати скандали на побутовому підґрунті та непорозуміння через різні погляди на сімейне життя та цінності. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер, збереження сім`я суперечить її інтересам та є недоцільним. З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача у справі, відповідно до ст. 187 ЦПК України, 09.07.2019 р. було зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. Відповідь надійшла до суду 25.07.2019. Ухвалою від 01.08.2019 відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання на 05.09.2019. В зв`язку з неявкою сторін ухвалою від 05.09.2019 підготовче засідання було відкладено на 08.10.2019. Ухвалою від 08.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 21.11.2019 із викликом сторін. Ухвалою від 21.11.2019 відкладено розгляд справи на 31.01.2020 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду відомостей про його належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 31.01.2020 відкладено розгляд справи на 02.03.2020 у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача та відсутністю у суду відомостей про його належне повідомлення про розгляд справи. 02.03.2020 сторони у судове засідання не з`явились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримку позовних вимог та надала згоду на заочний розгляд справи (вх.№16578 від 05.09.2019). Відповідач повторно у судове засідання не з`явився. Ухвала суду разом із позовною заявою та доданими до неї документами, а також судові повістки, надіслані за місцем реєстрації відповідача, повернуті з відміткою пошти про причини їх невручення: за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідач відзив на позов не подав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 02.03.2020 року постановлено проведення заочного розгляду справи. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (частини перша, третя статті 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України). За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 20 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.10.2012 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №343 (а.с.6). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ,, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28 грудня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1729 (а.с.7). та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1086 (а.с.8). Як зазначено в позовній заяві та не заперечувалось відповідачем, фактичні шлюбні відносини сторін припинені на початку лютого 2019 року, подальше спільне життя як подружжя, як і примирення, є неможливим, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. З огляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами, суд дійшов до висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим і свідомим; причини, з якої він наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження ними сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 768 грн. 40 коп.. Враховуючи наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved