Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

09.10.2015 року позивач - [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь компенсацію за завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 1664,00 грн. та завдану моральну шкоду її малолітньому синові [PERSON] у розмірі 25000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем [PERSON] їй завдано матеріальної та її синові моральної шкоди, оскільки останній спричинив її синові тілесні ушкодження за наступних обставин. 12.04.2015 року близько 19:00 год. під час розмови чоловіка позивача [PERSON] з відповідачем про повернення боргу, відповідач з необережності спричинив її синові [PERSON], [INFO], легкі тілесні ушкодження. Начальником СВ Чуднівського РВ УМВС України в Житомирській області [PERSON] 29.06.2015 року за даним фактом винесено постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю складу злочину. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень син позивача зазнав душевних страждань, змушений був перебувати на стаціонарному лікуванні, він важко переживає все те, що з ним сталось, боїться виходити на вулицю та дорослих чоловіків, він позбавлений сну і спокою, в нього часто болить голова. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 19.10.2015 року, 01.12.2015 року, 18.12.2015 року, 12.01.2016 року та 04.02.2016 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст.\~74,\~76 ЦПК України, причини нез'явлення суду не повідомив. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матірю [PERSON] Давіда Сергійовича, [INFO], являється [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого виконавчим комітетом Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області від 27.05.2013 року (а.с.9). Згідно довідки виданої Чуднівською ЦРЛ Житомирської області [PERSON], [INFO], перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Чуднівської ЦРЛ з 13.04.2015 року по 20.04.2015 року з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (а.с.8). Згідно записів амбулаторної картки [PERSON], [INFO], останній має діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, астеноневротичний синдром (а.с. 10-11). Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 29.06.2015 року, винесеної начальником СВ Чуднівського РВ УМВС України в Житомирській області [PERSON], відповідач на досудовому слідстві дав наступні показання: «12.04.2015 року ввечері він вийшов на вулицю, де зустрів [PERSON] та запитав його, коли той віддасть йому борг в сумі близько 100 грн. Його відповідь він не запамятав, але штовхнув [PERSON] лівою рукою в ліве плече, від чого [PERSON] впав разом із дитиною, яка сиділа в нього на шиї», кримінальне провадження закрите у звязку з відсутністю складу злочину (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю\~\~особистим\~\~немайновим правам фізичної або юридичної особи,\~\~а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.п. 5,9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності\~\~обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність\~\~діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд,\~\~зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння\~\~ позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що\~\~мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач є особою, винною у завданні шкоди [PERSON] і саме він є особою, зобовязаною відшкодувати моральну шкоду. Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, то суд враховує, вимушені зміни у звичайному житті [PERSON], які полягають у порушенні встановленого порядку життя, при цьому суд виходить із засад розумності і виваженості і вважає, що розмір відшкодування завданої моральної шкоди можливо визначити в розмірі 5000,00 грн. Суд вважає, такий розмір відшкодування є співмірним із завданими моральними стражданнями [PERSON], та цілком реальним для його відшкодування винною особою відповідачем у справі. Судом встановлено, що розмір витрат на лікування [PERSON] складає 1537,67 грн., що підтверджується копіями квитанцій та копією акту про надані медичні послуги (а.с. 16 ). Отже, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 1537,67 грн. Згідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Частиною 1 ст.56 ЦПК України визначено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Позивач будь-яких доказів суду не надала про надання їй правової допомоги та розмір понесених нею витрат на правову допомогу. Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд не приймає до розрахунку такий вид судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, як витрати на правову допомогу. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: partial