Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

07 листопада 2019 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який зареєстрований в с. Горбулів, Черняхівського району Житомирської області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за період з 01.02.2013 року по 01.02.2019 року в розмірі 19746,39 грн.. \~\~\~\~\~ Мотивуючи тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11.03.2013 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Відповідач кошти не платив та на даний час не сплачує аліменти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 64489,00 грн.. У зв`язку із зазначеним, користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 196 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей у розмірі 19746,39 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав,\~ про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про що свідчить\~ повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 31 серпня 2006 року та серії [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Діти проживають на даний час з матір`ю, що видно з довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Овруцької міської ради Житомирської області від 19.02.2019 року №849 (а.с.7). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11.03.2013 року у справі №286/647/13-ц з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2013 року і до\~ повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , починаючи з 12.09.2023 року - в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , [INFO] , і до [INFO] . Рішення набрало законної сили 01 квітня 2013 року, на підставі чого позивачу 01 липня 2013 року було видано виконавчий лист (а.с.8). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України\~ заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України\~ розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментах станом на 01.02.2019 року становить 64489,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.11,12). Відповідно до ст.196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року (справа №333/6020/16-ц зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому проводилися стягнення. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку із юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, суд виходить насамперед з інтересів дітей, оскільки батько виконує свій обов`язок по утриманню дітей неналежним чином, (відповідач платив аліменти лише за липень грудень 2013 року та листопад 2018 року), внаслідок чого діти не отримували відповідного матеріального забезпечення з боку відповідача. З наданого суду позивачем розрахунку неустойки за прострочення аліментів видно, що сума неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з 15.02.2013 року по 01.02.2019 року становить 19746,39 грн.. Однак наданий розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за платежами, не відповідає формулі обрахування пені. За розрахунком суду сума неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з 01.02.2013 року по 01.02.2019 року складає 577275,21 грн.. Враховуючи розмір заборгованості по сплаті аліментів за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, долученим позивачем до матеріалів справи та вимоги ч. 1 ст.196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі за прострочення сплати аліментів за період з 01 лютого 2013 року по 01 лютого 2019 року в сумі 19746, 39 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 19746,39 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим доводи позивача не спростовано. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved