Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

08.12. 2011 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Державного нотаріуса Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON], про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом. У позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.03.2007 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1-624, відповідно до якого спадкоємцем до 1 / 4 частки спадкового майна гр. [PERSON], який помер 06 жовтня 2005 року є його син [PERSON], який мешкає в с. Зимна Вода, вул. Палія, № 7, Пустомитівського району, Львівської області; визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.03. 2007 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1-621, відповідно до якого спадкоємцем до 1 / 4 частки спадкового майна [PERSON], який помер 06 жовтня 2005 року, є його донька [PERSON], яка мешкає в с. Зимна Вода, вул. Палія, № 7, Пустомитівського району, Львівської області; визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.03. 2007 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 1-615, відповідно до якого спадкоємцем 1 / 4 частки спадкового майна [PERSON], який помер 06 жовтня 2005 року, є його дружина [PERSON], яка мешкає в с. Зимна Вода, вул. Палія, № 7, Пустомитівського району, Львівської області; внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 березня 2007 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-618, зазначивши у свідоцтві, що [PERSON], є спадкоємцем в цілому спадкового майна гр. [PERSON], який помер 06 жовтня 2005 року; у звязку із внесенням змін у свідоцтво про право на спадщину за законом зобовязати державного нотаріуса Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON] видати нове Свідоцтво про право на спадщину за законом щодо спадкового майна [PERSON], який помер 06 жовтня 2005 року. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 06.10. 2005 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, згідно черговості спадкування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування. Проте, із вказаних спадкоємців спадщину прийняв лише позивач, який фактично проживав із спадкодавцем. Крім того, невідома особа підробила підпис на заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину, наслідком чого став невірний розподіл спадщини. Позивач [PERSON] представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просили задоволити. Відповідач [PERSON], [PERSON], представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечили, позов вважають необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивачеві ще у 2007 році було відомо про спадкову справу. Відповідач [PERSON], державний нотаріуса Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилися. Експерт [PERSON] у судовому засіданні підтримала висновок № 415 від 30.06. 2015 року, пояснила, що частина вільних підписів позивача представлених на експертизу не належать останньому, про що детально описано у висновку експерта. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оглянувши матеріали спадкової справи № 167/2007 після смерті [PERSON], оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно ст. 328 ЦК України правомірно [PERSON], крім іншого, набув право власності на будинковолодіння № 7 по вул. Палія, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, що стверджується Свідоцтвом про право на нерухоме майно серії САА № 915123 від 21.11. 2003 року (а.с. 43). Господарські будівлі, що належать до вказаного будинку та технічні характеристики зазначені у [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13043533 від 25.12. 2006 року (а.с. 44). Встановлено, що [PERSON] помер 06.10. 2005 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 071635 від 17.10. 2006 року (а.с. 38). Зазначена дата згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є часом відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України, у склад спадщини [PERSON], крім іншого, увійшло право власності на будинковолодіння № 7 по вул. Палія, с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя майновими правами на випадок смерті не розпорядився, тому, згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1223 ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначені обставини сторонами не оспорюються. Факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та вказаними особами підтверджено матеріалами спадкової справи № 167/2007 після смерті [PERSON]. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В силу вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахування того, що [PERSON] помер 06.10. 2005 року вказаний вище шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця закінчується 06.04. 2006 року. Встановлено, що спадкоємці майна померлого [PERSON] звернулися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що підтверджено відповідними заявами: [PERSON] звернувся 12.03.2007 року (а.с. 37), [PERSON] звернулася 02.03. 2007 року (а.с. 36 зворот), [PERSON] звернувся 12.03. 2007 року(а.с. 37), [PERSON] звернулася 02.03. 2007 року (а.с. 36). З довідки № 7637 (а.с. 45) вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживали разом із спадкодавцем, що згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України є підставою вважати, що такі прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Таким чином, немає підстав вважати, що сторони пропустили строк передбачений ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Факт підроблення заяви позивача про видачу копії свідоцтва про право на спадщину (а.с. 37) не знайшов свого підтвердження про що свідчить Висновок судової почеркознавчої експертизи № 415 від 30.06. 2015 року, який не суперечить матеріалам справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що оскаржувані свідоцтва про право на спадщину нотаріальною конторою були видані підставно. Крім того, суд звертає увагу на те, що здійснення спадкування є правом особи (ч. 1 ст. 1268), тому необґрунтованими є твердження позивача викладені у позовній заяві про те, що відповідачі отримували оспорювані свідоцтва без відому позивача, оскільки спадкоємці [PERSON] не зобовязані «звітувати» перед позивачем про оформлення спадкових документів. Відповідно до вимог ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~\~ Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за\~\~ законом\~\~\~\~повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскаржувані свідоцтва про право на спадщину є законними, оскільки протилежного позивачем не доведено. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати понесені позивачем компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed