Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

08.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею права власності на їх 1/2 частину. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 06.05.1960 року по даний час перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, її чоловіком в інтересах сімї було укладено договір купівлі-продажу не добудованого трьох кімнатного житлового будинку з незакінченим будівництвом, готовністю 34 %, розташованого за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4. Останнім часом стали виникать домовленості щодо розподілу будинку не досягнуто, у звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду. Позивачка, будучи своєчасно та належним чином сповіщеною про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. У судовому засіданні представник відповідача позов визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй розяснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 06.05.1960 року по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованого в реєстрі №5-46 від 11.06.1962 року подружжям придбано житловий будинок незакінчений будівництвом, готовністю 34 %, розташованого за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4. Згідно свідоцтва про право власності від 14.11.2014 року, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Транспортників, 4, тобто уже 100% готовності. Зазначений будинок за цим договором зареєстрований в реєстрі прав на нерухоме майно на праві власності за одним із подружжя відповідачем [PERSON] та не виключений із цивільного обороту. За змістом ст.23 КпШС України, що зазначено і в ч.2 ст.65 СК України, майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладені угод одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13\~Закону України «Про власність», ч.ч.2, 3\~ст.325 ЦК України\~та ч.1\~ст.61 СК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані. Аналогічна розяснення містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» за №11 від 21.12.2007 року. Таким чином, суд робить висновок, що житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Транспортників, 4 придбаний в період шлюбу [PERSON] та [PERSON], є обєктом права їх спільної сумісної власності. Оскільки відносини права власності є триваючими, суд вважає необхідним застосувати до цих правовідносин положення\~ст.ст.69, 70 СК України, якими передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а разі недосягнення згоди судом. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Приймаючи до уваги, що спірний будинок придбаний сторонами під час знаходження у шлюбі, договір купівлі-продажу цього будинку недійсним не визнавався, між сторонами відсутній шлюбний договір та будь-яка домовленість про розподіл майна, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі встановленого,

Outcome: approved