Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

07 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх доходів, щомісячно. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 31.07.1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дітей гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31.07.1999 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Подружні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дітей гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У зв'язку з вищевикладеним повно та всебічно з'ясувавши обставини справ, суд присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь позивачки на неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного починаючи з 07.06.2016 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття.

Outcome: approved