Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

08 січня 2019 року [PERSON] звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. 11 січня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого провадження у справі позивачем неодноразово було уточнено позовні вимоги, змінено відповідача Володимир-Волинську міську раду на належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] У остаточній редакції позовної заяви, [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтував тим, що є сином [PERSON], яка померла [INFO] року. За життя матір придбала 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Фактично вказаний будинок був спільною сумісною власністю матері та [PERSON] Після смерті мами відкрилась спадщина за законом, яку позивач прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований із нею до її смерті. Крім нього, майно [PERSON] вправі успадкувати його рідна сестра [PERSON], однак вона відмовляється від прийняття спадщини. З метою одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивач звернувся до Володимир - Волинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відмова у вчиненні нотаріальної дії стала підставою позивачу для звернення до суду. Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. В судові засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Омелянюк М.В. не зявились, до суду надійшла заява представника, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити без участі його та позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду заяви (відзиви), згідно яких позов визнали повністю та просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Будучи присутньою в судовому засіданні у підготовчому провадженні відповідач [PERSON] підтвердила відсутність із свого боку будь-яких претензій з приводу спадщини, просила позов задовольнити. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України визначено, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні обставини справи. 23 грудня 1969 року [PERSON] за договором дарування придбала у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходився за адресою: [ADDRESS]. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя [PERSON] після реєстрації шлюбу у 1969 році із [PERSON], - змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], який є позивачем у справі, що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради № 47 від 14 лютого 1985 року «Про перейменування вулиць міста та впорядкування вуличних номерів», вуличний номер будинку [ADDRESS] змінений на номер [NUMBER] по цій же вулиці, що також підтверджено копією довідки Управління містобудування і архітектури № 4 від 29 січня 2019 року. Копіями технічних паспортів від 13 жовтня 1989 року та від 07 лютого 2019 року, а також будинкової книги стверджується, що власниками вказаного житлового будинку були відповідач [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть серії [NUMBER]. У відповідності до записів будинкової книги для прописки громадян в будинку [ADDRESS], а також відмітки у паспорті [PERSON] серії [NUMBER], позивач проживав та був зареєстрований у вказаному будинку разом із своєю матірю [PERSON] із 25 лютого 2003 року по день її смерті, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. За змістом витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, отриманого у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі, спадкова справа по смерті [PERSON] не заводилась. Згідно ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Отже, якщо будинок за адресою: [ADDRESS], був спільною сумісною власністю померлої [PERSON] та відповідача [PERSON], то, відповідно спадщина відкрилась лише на його Ѕ частки, оскільки інша Ѕ частки даної квартири належить відповідачу [PERSON] так як є її часткою в спільному майні. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом майна, яке залишилося після смерті [PERSON] На підставі ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Однак у судовому засіданні відповідач [PERSON] заявила та подала відповідну письмову заяву про те, що відмовляється від своєї частки у спадщині на користь позивача [PERSON], а тому просить позовну заяву задовольнити повністю. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. За таких обставин визнання позову відповідачами будь-чиїх прав та інтересів не порушує, а вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 12 березня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом після смерті його матері [PERSON], у звязку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 81, 200, 206 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved