Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

09 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги мотивують тим, що 21 травня 2018 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Р24.00300.003954560. 02.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ПАТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 12/89 від 02.12.2020 року, Реєстру Боржників № 1 від 02.12.2020 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором в сумі 174611,45 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 85422 грн. 54 коп., сума заборгованості за відсотками - 3732 грн. 75 коп.; сума заборгованості за комісіями - 85456 грн. 16 коп. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконала своє зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 02.12.2020 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № Р24.00300.003954560 від 21 травня 2018 року в сумі 174611,45 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 85422 грн. 54 коп., сума заборгованості за відсотками - 3732 грн. 75 коп.; сума заборгованості за комісіями - 85456 грн. 16 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № Р24.00300.003954560 від 21 травня 2018 року в розмірі 174 611 грн. 45 коп.та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 20.09.2021 року позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01 листопада 2021 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких зазначила, що дійсно 21 травня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р24.00300.003954560. Відповідно до умов вказаного Договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 87 379 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит, повернути його разом з процентними платежами, зі строком на 60 місяців. П. 1.3 Договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 1,99 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідач визнає, що в неї є невиконані зобов`язання перед позивачем. Однак позивачем в розмір заборгованості заявленої у позові нараховано плату за комісіями (обслуговування кредиту) - 85 456,16 грн. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-174цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справ, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Пунктом 1.4 кредитного договору позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч.1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, надання інших послуг за вказану плату умовами договору не передбачено. Вказана щомісячна плата за обслуговування міститься й у пункті 6 кредитного договору, а саме у графіку щомісячних платежів. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. З розрахунку вбачається, що відповідачем сплачено грошові кошти в сумі 13 289,92 грн., що фактично становить розмір процентів за користування коштами - 3732,75 грн., та частково погашення заборгованості за основним боргом в сумі 9 557,17 грн., а тому реальний борг відповідача перед позивачем становить 77 821,83 коп. Просить суд задовольнити позовні вимоги позивача частково, а саме в частині стягнення боргу за тілом кредиту з урахуванням вже сплачених коштів, а в частині стягнення комісій (плати за обслуговування кредиту) та стягнення відсотків відмовити. 25 листопада 2021 року від представника позивача Ткаченко М.М. надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що ПАТ «Ідея Банк» виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про істотні умови кредитного договору. Позичальник в свою чергу ознайомився з запропонованими умовами кредитного договору та підписав Кредитний договір з ПАТ «Ідея Банк» на умовах викладених у Паспорті кредиту. Отже, підписавши Паспорт споживчого кредиту, відповідач добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання, відсотків за користування кредитом та застосування штрафу у разі порушення грошового зобов`язання. Таким чином, відповідач будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов вище зазначеного кредитного договору, погодився з умовами кредитного договору та додатками до нього. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. До суду була надана заява про розгляд справи у відсутність представника позивача, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність з врахуванням наданих письмових пояснень. У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2018 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Р24.00300.003954560, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 87379,00 грн., строком на 60 місяців та за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,99 % річних від залишкової суми кредиту (а.с. 4-11) На виконання умов зазначеного вище кредитного договору відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених Договорах. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № Р24.00300.003954560 від 21.05.2018 року утворилась заборгованість у сумі 174611,45 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 85422 грн. 54 коп., сума заборгованості за відсотками - 3732 грн. 75 коп.; сума заборгованості за комісіями - 85456 грн. 16 коп., що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості станом на 02.12.2020 року (а.с. 14). 02.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ПАТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 12/89 від 02.12.2020 року, Реєстру Боржників № 1 від 02.12.2020 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором в сумі 174611,45 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 85422 грн. 54 коп., сума заборгованості за відсотками - 3732 грн. 75 коп.; сума заборгованості за комісіями - 85456 грн. 16 коп. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконала своє зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 02.12.2020 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № Р24.00300.003954560 від 21 травня 2018 року в сумі 174611,45 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 85422 грн. 54 коп., сума заборгованості за відсотками - 3732 грн. 75 коп.; сума заборгованості за комісіями - 85456 грн. 16 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На виконання вказаної вимоги за вих. №004394534 від 24.12.2020 року [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором № Р24.00300.003954560 від 21.05.2018 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди на то боржника. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. В позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за комісіями в сумі 85456,16 грн. Згідно п. 1.4 Кредитного договору № Р24.00300.003954560 від 21.05.2018 року за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісіями. Крім того з виписки від 26.07.2021 року вбачається, що відповідачем було сплачено грошові кошти в сумі 13 289, 92 грн. (а.с. 15-16). Отже, враховуючи те, що є доведеним факт отримання відповідачем у вказаний період 87 379 грн. кредиту, та відповідачем [PERSON] було сплачено в рахунок погашення процентів в розмірі 3732,75 грн. та частково погашено заборгованість за основним боргом в сумі 9 557,17 грн., то суд дійшов висновку про те, що позов Банку підлягає частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише заборгованість за тілом кредиту - 77 821 (сімдесят сім тисяч вісімсот двадцять одна) гривня 83 (вісімдесят три) копійки. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень 33 (тридцять три) копійки. На підставі викладеного і

Outcome: partial