Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

07.11.2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що 27.08.2018 року відповідач у нього взяв в борг 20000 грн., які зобов`язався повернути до 30.08.2018 року, але борг не повернув, прохав стягнути з відповідача на свою користь 20000 грн. заборгованості та судовий збір. 16.11.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження і справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання на 03.01.2019 року. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, суду пояснивши, що між сторонами 27.08.2018 року було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв в борг у позивача 20000 грн., які зобов`язався повернути до 30.08.2018 року, однак не повернув, прохав позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов не подав. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 27.08.2018 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв в борг 20000 грн., які зобов`язався повернути до 30.08.2018 року, що підтверджується оригіналом розписки. У встановлений сторонами строк відповідач кошти не повернув, що підтверджується поясненнями представника позивача. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Між позивачем та відповідачем склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та умовами договору позики від 27.08.2018 року, укладеного між сторонами. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір позики, укладений 27.08.2018 року між сторонами. Відповідно до умов договору позики від 27.08.2018 року відповідач взяв в борг у позивача 20000 грн. на строк до 30.08.2018 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний відповідно до умов договору позики, в якому встановлений строк повернення позики, повернути позику в сумі 20000 грн. до 30.08.2018 року, однак її не повернув, чим допустив невиконання зобов`язання щодо повернення позики. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за договором позики з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого договором позики, шляхом відшкодування збитків у виді неповернутої позики в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник не виконав свій обов`язок щодо повернення боргу. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі та підтверджений обставинами, встановленими судом під час перевірки їх доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено в повному обсязі, то витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн., понесені позивачем і документально підтверджені, підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved