Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

09.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, Марїнський район, с.Костянтинівка, вул.Советська, 82, на підставі рішення виконкому Костянтинівської сільської ради від 25.10.2000 року №82. За даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], однак за вищевказаною адресою він ніколи не проживав і протягом останніх чотирьох років взагалі не зявлявся, що підтверджується актом від 31.08.2015 року, складеним комісією у складі: сільського голови [PERSON], секретаря сільської ради [PERSON], депутата сільської ради [PERSON] і сусідки [PERSON], а також довідкою №1150 від 31.08.2015 року. Місце знаходження відповідача на даний час невідоме. Позивачка зазначає, що оскільки за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач, який там не проживає і місце знаходження його є невідомим, у неї виникли проблеми з розпорядженням своєю власністю, чим обєктивно порушуються її права. На підставі вищевказаного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняти його з реєстрації місця проживання в домоволодінні за адресою: Донецька область, Марїнський район, с.Костянтинівка, вул.Советська, 82. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.13). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, Марїнський район, с.Костянтинівка, вул.Советська, 82, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення виконкому Костянтинівської сільської ради №82 від 25.10.2000 року, та зареєстрованого Марїнським районним державним підприємством капітального будівництва та технічної інвентаризації 14.12.2000 року в реєстровій книзі №1-200 за реєстровим №200 (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що в будинку №82 по вул.Советська в с.Костянтинівка Марїнського району Донецької області зареєстрований але не проживає і фактично ніколи не проживав [PERSON], [INFO], інших проживаючих і зареєстрованих немає, в тому числі малолітніх і неповнолітніх (а.с.5,6). Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і п.5 ч.3 і ч.4 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї без поважних причин за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» у справах пор визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст..71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що відповідач [PERSON] не користується вищезазначеним житловим будинком без поважних на те причин, не виявляє бажання проживати у даному домоволодінні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки зняття з реєстрації місця проживання в житлових приміщеннях колишніх членів сім'ї їх власника або інших осіб відповідно до Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Згідно зі ст..7 цього Закону (у редакції Закону від 05 липня 2012 року № 5088-VI) цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Таким чином, позовні вимоги щодо зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: Донецька область, Марїнський район, с.Костянтинівка, вул.Советська, 82, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial