Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

10.06.2016 року заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій просив прийняти рішення, яким встановити факт смерті його тітки- [PERSON], яка настала [INFO]. В обгрунтування своєї заяви заявник посилаюється на те, що [PERSON] доводиться тіткою заявника, яка померла [INFO] в м.Луганськ. Причиною смерті померлої - є ураження нирок, про що видане лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 24.09.2015 року. 30 березня 2016 року у м.Луганськ [PERSON] було видано свідоцтво про смерть його тітки [PERSON], [INFO], яке є не дійсним на території України. 24.05.2016 року [PERSON] звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] однак, йому в реєстраціїї смерті було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме лікарське свідоцтво про смерть було видане на території не підконтрольній українській владі за [NUMBER] від 24.09.2015 року. Тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги, викладені в заяві, підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог, заперечень з приводу заявлених вимог не надала. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що [INFO] в м. Луганськ померла [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 24.09.2015 року. 24 травня 2016 року, [PERSON], звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON], однак, йому було відмовлено в реєстрації смерті, на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ виданий медичним закладом, який розташований на території підконтрольній українській владі. Факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] підтверджується лише лікарським свідоцтвом про смерть видане за [NUMBER] від 24.09.2015 року (а.с.8). 30 березня 2016 року у м.Луганськ було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] відносно померлої [PERSON], померлої [INFO], актовий запис №334, яке є не дійсним на території України (а.с.13). Відповідно довідки Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] було роз'яснено, що вони не можуть виконати заяву про державну реєстрацію смерті [PERSON] на підставі медичних документів виданих медичним закладом, який розташований на території непідконтрольній українській владі (а.с.12). У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до змін прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved