Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

07 травня 2020 року заявниу звернулась з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд: -встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного у 1947 року у Київській області між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] ; -встановити факт усиновлення у 1947 році [PERSON] , [INFO] малолітньої [PERSON] , [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина. Вказує, що 03.05.2019 заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . 03 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. було заведено спадкову справу № 04/2019 після смерті [PERSON] . Разом з тим, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , заявниці потрібно встановити факт перебування останньої у шлюбі та факт усиновлення. Просить суд встановити факт реєстрації шлюбу, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в 1947 році та усиновлення [PERSON] . З урахуванням наведеного, просить задовольнити заяву. 07 травня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Васильченко О.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.10.2020 було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду. Відповідно до ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ. 28 квітня 2021 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіна А.М. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили задовольнити останню. В судове засідання 22.10.2021 сторони не з`явилися, представником заявника подано заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника. Заявницею подано заяву від 22.10.2021 року про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 4 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Судом встановлено, що [INFO] народилася заявниця [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 20.10.1937 року було зроблено відповідний актовий запис за № 3716, що підтверджується повторно виданим Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Як вбачається з відповіді заступника начальника управління - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Компанченко Л.М. від 22.05.2019 року №12313-31-25, проведеною перевіркою за архівами відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено факт відсутності актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] за період з 1944 року по 1950 рік по первинним актовим записам та з 1948 року по теперішній час по поновленим актовим записам. Книги державної реєстрації актів про шлюб за 1944 - 1950 роки за зазначеними населеними пунктами збереглися частково. Книги державної реєстрації актів про шлюб (поновлені) за 1948 - 2019 роки за зазначеними населеними пунктами збереглися. Згідно відповіді в.о. заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мартиненко М.В. від 12.06.2019 року № 140/3.1-46в, за період з 01.01.1947 по 31.12.1947 по первинним актовим записам цивільного стану та з 01.01.1947 по 31.12.1951 по поновленим актовим записам про шлюб, актового запису про шлюб [PERSON] з [PERSON] , який було складено у 1947 році у м. Києві, не виявлено. Як вказує заявник, у 1940 році батько заявниці [PERSON] розлучився з матір`ю заявниці [PERSON] , після чого на підставі рішення органу опіки та піклування Центрально-Міської райради міста Макіївки Української РСР, малолітня [PERSON] (Заявниця) залишилася проживати зі своїм батьком [PERSON] . Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Української РСР було прийнято рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] . Згідно відповіді директора Державного архіву Донецької області Шишолік І. №01-31/182 від 16.03.2020 року, провести виявлення відомостей серед документів Виконавчого комітету Донецької області ради народних депутатів про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , та провести виявлення відомостей та надати інформацію та надати інформацію про прийняття рішення щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з рідним батьком [PERSON] , у період з 1940 до 1947 року, - за фондами держархіву області на теперішній час неможливо у зв`язку з ти, що всі архівні документи, які зберігалися у держархіві області в м. Донецьку залишилися на тимчасово окупованій території України. Згідно відповіді голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І. №6/236/20 від 28.01.2020 року, Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області немає можливості надати інформацію чи ухвалювалося рішення Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області по справі про позбавлення батьківських прав [PERSON] , так як справи з Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області у встановленому порядку до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не передавалися, у зв`язку з тим, що вони залишилися на тимчасово окупованій території. Зокрема, на підтвердження вимог заявниці, останньою було надано суду завірену копію ордеру на житлове приміщення від 09.03.1988 року виданий Виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів де у розділі «Склад сім`ї» [PERSON] було зазначено як мати - [PERSON] , батьком якої був [PERSON] . Також, підтвердженням даного факту є копія позовної заяви про виселення від 05.02.1988, де у складі сторін зазначено членами сім`ї [PERSON] , як мати [PERSON] . Таким чином, біологічна мати [PERSON] - [PERSON] не займалася вихованням та доглядом своєї малолітньої доньки ( [PERSON] ) [PERSON] , та фактичні обов`язки матері малолітньої ( [PERSON] ) [PERSON] виконувала [PERSON] , яка усиновила малолітню [PERSON] і з якою вони проживали. Як зазначає заявник, з початком Другої світової війни батько Заявниці - [PERSON] був мобілізований та пішов на фронт залишивши малолітню [PERSON] під опікою своїх родичів. Після закінчення Другої світової війни батька Заявниці - [PERSON] було демобілізовано й після проходження ним лікування у госпіталі, у 1947 році у Київській області [PERSON] одружився зі [PERSON] , яка в результаті укладення шлюбу змінила прізвище та стала [PERSON] , що підтверджується копією посвідки про шлюб № 13 від 28.10.1947, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , виданого УРСР виконавчого комітету Валківської сільської ради депутатів трудящих Києво-Святошинського району. Заявник вказує, що малолітня [PERSON] стала проживати разом зі своїм батьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] , яку вважала та називала своєю матір`ю. Зазначає, що у 1947 році [PERSON] було прийнято рішення та здійснено усиновлення малолітньої доньки [PERSON] - [PERSON] , про що було вчинено відповіді реєстраційні дії. [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис №540, та про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис за № 406, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та єдиним спадкоємцем є її донька [PERSON] . 03 травня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . 03 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. було заведено спадкову справу із номером у спадковому реєстрі 64133439 номер у нотаріуса 04/2019 із зазначенням спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 64133439 від 03.05.2019 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. було повідомлено [PERSON] про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , необхідно встановити факт шлюбу та усиновлення. Крім того, на підтвердження посилань на докази, заявником надано суду фотознімки де зазначені особи, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та хрещений батько [PERSON] . Також, додано фотознімок на якому зображена пам`ятка надгробна дошка з граніту розташована на дільниці № 82 у ряду № 30 на місці №36 Лісового кладовища, що підтверджує факт поховання [PERSON] та [PERSON] , у різний період часу, в одній могилі як чоловіка та дружини. Крім того, згідно експертного висновку № 056-735-m від 06.05.2019 року у зв`язку з розбіжностями прізвищ в свідоцтві про народження запис [PERSON] , та зазначено російською мовою [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження) видане повторне запис [PERSON] , батько [PERSON] російською « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб), запис російською мовою [PERSON] , зазначено попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою заявника підтвердила факт відображення на зазначеній фотокартці саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та про факт їхніх сімейних відносин. Також, підтвердила факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з [PERSON] та усиновлення [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є братом заявника підтвердив факт відображення на зазначеній фотокартці саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та про факт їхніх сімейних відносин. Також, підтвердив факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з [PERSON] та усиновлення [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є донькою заявника підтвердила факт відображення на зазначеній фотокартці саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та про факт їхніх сімейних відносин. Також, підтвердила факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з [PERSON] та усиновлення [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, На підставі викладеного,

Outcome: approved