Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюб з відповідачем не склався: вони різні за характерами люди, через, що, а також у звязку з зловживанням чоловіком спиртними напоями між ними часто виникали сварки. Протягом останніх двох років вони перестали проживати разом, не ведуть спільне господарство. За таких обставин вважала, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає, а шлюб існує лише формально. В судовому засіданні позивач позов підтримала просила його задовольнити надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначила, що з 01 червня 2014 року вони з чоловіком фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Причиною цього стало те, що через різність характерів між ними постійно виникали сварки. Фактично вони не підтримують подружніх стосунків майже два роки. За цей час вони намагалися примиритися проте, не змогли налагодити стосунки. Також зазначила, що протягом часу, який був наданий судом для налагодження стосунків, примирення між ними так і не відбулося: відповідач не намагався відновити стосунки та взагалі вони в цей період не спілкувалися. Просила врахувати, що вона категорично заперечує проти збереження шлюбу з відповідачем, вважає що їх імя розпалася остаточно та відновленню не підлягає; вона не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем; заперечує проти надання часу на примирення. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Визнав, що дійсно між ним та дружиною на побутовому підґрунті виникали сварки та з 01.06.2014 року вони стали проживати окремо. За цей період він намагався примиритися з дружиною, налагодити стосунки та відновити сімю, проте цього не вдалося зробити. Також зазначив, що протягом наданого судом часу на примирення, він не спілкувався з дружиною та не намагався налагодити з нею стосунки, оскільки одразу після того судового засідання дружина категорично відмовилася з ним спілкуватися та повідомила, що не бажає відновлювати з ним стосунки. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію дружини, вважав, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №2042. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. 01 червня 2014 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Судом вживалися заходи для відновлення сімї та надавався сторонами час для налагодження стосунків. Протягом наданого часу сторонам на примирення воно не відбулося та позивач наполягала на розірванні шлюбу. При цьому як пояснив відповідач в судовому засіданні жодних дій щодо примирення з дружиною ним не вживалися, оскільки остання категорично заперечила проти налагодження з ним стосунків. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виході з засад добровільності як укладення шлюбу, так і перебування у ньому, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved