Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

10.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 03.11.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 81, дітей від спільного шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати з матірю. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Ухвалою суду від 31.01.2018 року провадження по даній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28.02.2018 року та визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову та попереджено про те, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні був присутній позивач та представник відповідача [PERSON] 28.02.2018 року ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті за домовленістю сторін у відкритому судовому засіданні на 29.03.2018 року, про що останні були повідомоленні. 29.03.2018 року слухання справи було відкладено на 30.03.2018 року у звязку з перебуванням судді на лікарняному, про що позивачу та відповідачу повідомлялось смс-повідомленням. Згідно ч. 9 ст. 128 ЦПК України представник відповідачки повідомлений телефонограмою, що відповідно до ст. 130 ЦПК України - вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цієї особі. Позивач в судове засідання 30.03.2018 року не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою та вважає, що збереження сімї та примирення категорично неможливе. Відповідач та її представник 30.03.2018 року в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 03.11.2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 81, (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 298383). Від даного шлюбу є малолітні діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЖД № 531411 від 19.12.2017 року, серії І-ЖД № 531412 від 19.12.2017 року (а.с. 6-7), які проживають з матірю. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з середини 2017 року, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Спір про розподіл спільно нажитого майна буде розглядатися в іншому провадженні. Спору про місце проживання дітей у сторін не має. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved