Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

08 жовтня 2020 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на підставі договору дарування №875977 від 20.04.2012, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У спірній квартирі зареєстрована [PERSON] , яка у 2014 році разом із дочкою виїхала на оздоровлення АР Крим. Відповідач не проживає у спірній квартирі понад шість років, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні житла. Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне користування та розпорядження майном, він позбавлений можливості оформити договір купівлі-продажу квартири за вигідними для нього умовами. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . 21 жовтня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 19 листопада 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, в якій також позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування віл 20.04.2012, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою Л.І., [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №34253450 від 24.05.2012 (а.с.10-11). Крім позивача в будинку також зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №4251, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.12). [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 2014 року не проживає. Комунальні послуги за утримання вказаної квартири не сплачує. У вказаній кватирі будь-які її особисті речі відсутні. Жодних перешкод з боку [PERSON] на доступ [PERSON] до квартири не чинилось. Місце її знаходження невідомо, що підтверджується актом про не проживання від 25.11.2020 (а.с.42). Відповідно до\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідач [PERSON] у 2014 році добровільно покинула квартиру [ADDRESS] , її речей у спірній квартирі немає, [PERSON] перешкод в користуванні жилим приміщенням не чинив, та з того часу без поважної причини [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved