Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

09.02.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про зняття арешту та виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна. В позові позивач посилається на те, що 26.02.2010 року вона звернулася до Гуляйпільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті брата [PERSON], померлого 18.02.2010 року. Однак, нотаріусом було виявлено, що в реєстрі заборон нерухомого майна міститься заборона (арешт) на спадкове майно, а саме: житловий будинок № 14 по вул. Вільна в м. Гуляйполе Запорізької області, накладена на підставі ухвали Гуляйпільського районного суду Запорізької області 30.01.1997 року. В звязку з цим, позивач не може оформити своє право на спадщину, тому прохає винести рішення, яким зняти заборону на житловий будинок № 14 по вул. Вільна в м. Гуляйполе Запорізької області, накладену на підставі ухвали Гуляйпільського районного суду Запорізької області 30.01.1997 року та виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис про арешт вказаного будинку. Позивач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надавала. Представник позивача [PERSON] подала суду заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі, які належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилися, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надавали. Третя особа - Гуляйпільська державна нотаріальна контора, в судове засідання представник не зявився, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. 18.02.2010 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 156081 від 18.02.2010 року (а.с.20). Ще за життя останній склав заповіт, яким, належний йому на праві приватної власності житловий будинок № 14, що розташований в м. Гуляйполе, вулиця Вільна, заповідав своїй сестрі (позивачці) [PERSON] (а.с.13). 26.02.2010 року позивач звернулася до Гуляйпільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті брата [PERSON], померлого 18.02.2010 року. Так, нотаріусом було виявлено, що в реєстрі заборон нерухомого майна міститься заборона (арешт) на житловий будинок № 14 по вул. Вільна в м. Гуляйполе Запорізької області, накладена 30.01.1997 року на підставі ухвали Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.09.1996 року (а.с.21, 22). Вказана ухвала винесена судом в рамках вжиття заходів забезпечення позову при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадкового майна. 12 серпня 1997 року по справ ухвалено рішення, яке не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с.8). Дана заборона не дає можливості позивачу оформити належними чином право на спадкове майно. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно розяснень, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом про захист її права на майно, в зв`язку з тим, що на житловий будинок накладено арешт, що перешкоджає їй у здійсненні свого права: оформити право власності на спадщину. Рішення суду по справі, у якій винесено ухвалу про забезпечення позову , набрало чинності у 2008 році, виконане, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на спадкове майно (а.с.14). Суд вважає, що право позивача, як спадкоємця за заповітом, порушується накладеною забороною, а тому підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту, який накладений на житловий будинок, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт житлового будинку № 14 по вул. Вільна в м. Гуляйполе Запорізької області, що належить [PERSON], який помер 18.02.2010 року,так як відсутня підстава обтяження. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved