Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

08.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) безстроково. Позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З березня 2013 року припинили спільне проживання, але шлюб не розірвали. Є інвалідом 2-ої групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. Отримує мінімальну пенсію 894 грн., ніде не працює, тому потребує матеріальної допомоги від відповідача. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка є студенткою, а тому у зв'язку з навчанням вона не може їй надавати допомогу. Посилаючись на ст.75 СК України та зазначаючи, що відповідач є працездатним, працює, утриманців немає, а тому може надати їй матеріальну допомогу. Позивач позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в ньому, пояснивши, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, так як не працює, отримує мінімальну пенсію, із цих коштів оплачує комунальні послуги в сумі 500 грн., а також в погашення двох кредитних договорів 400 грн., а тому у неї не залишається коштів на харчування та тощо. Має на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS], де проживає її матір. Вона не проживає там, так як у неї не склалися відносини з матір'ю. Вона проживає за адресою: [ADDRESS], дану квартиру вони з відповідачем винаймали з 2006 року. Перебуває на обліку в Олександрійському міськрайонному центрі зайнятості, їй виплачують 113 грн. та пообіцяли, що в подальшому будуть виплачувати допомогу по безробіттю в розмірі 70% від її заробітку перед звільненням, а тому по її підрахункам, це повинна бути сума 1500 грн. - 2000 грн.. Потребує лікування, так в останнє вона проходила курс лікування в вересні 2013 року, де витратила близько 2 000 грн. Коли приїздить дочка, яка є студенткою, вона не має можливості їй допомогти. З чоловіком вони не проживають , оскільки він пішов до іншої жінки, але він працює, має непоганий заробіток, не має інших утриманців, а тому може їй сплачувати аліменти. Відповідач позов не визнає, пояснивши, що з березня 2013 року з позивачкою припинили спільне життя. На теперішній час спів мешкає з [PERSON]. яка зараз перебуває у відпустці по вагітності та пологам. Працює, має середній заробіток з січня 2014 року 2 600 грн., з яких 2 100 грн. вираховують у погашення заборгованості за кредитними договорами. Крім того він добровільно допомагає дочці, перераховуючи їй кошти в розмірі 600 - 700 грн. на платіжну картку кожен місяць або даючи їй на руки, коли вона приїжджає. Деколи може ще додатково заробити 150 - 200 грн.. Інших доходів немає, за станом здоров'я на обліку не перебуває. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч.1 ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Стаття 80 цього Кодексу регламентує, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від зазначеного шлюбу мають повнолітню працездатну дочку [PERSON], [INFO] року народження, яка є студенткою другого курсу Київського національного лінгвістичного університету (а.с. 6 - 7). Відповідно до пенсійного посвідчення та довідки МСЕ № 052178 [PERSON] визнана інвалідом ІІ групи, безстроково (а.с.8, 9), розмір її пенсії по інвалідності становить в грудні 2013 року - 949 грн.; проживає вона за адресою: [ADDRESS]. Відповідач працює майстром в ТОВ «Завод Автоштамп», має середньомісячну зарплату 2 565,00 грн.; проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі співмешканкою [PERSON] Оцінюючи фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що з врахуванням того, що позивачці встановлена 2-га група інвалідності безстроково та вона потребує матеріальної допомоги; вона не має можливості на одержання утримання від дочки, яка є студенткою та не працює; з врахуванням того, що відповідач є особою працездатного віку, працює та має постійний дохід в виді зарплати, то вважає, що він може надавати допомогу позивачці. В той же час, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд, враховуючи матеріальне становище відповідача та те, що він сплачує кредити; добровільно допомагає повнолітній дочці, яка продовжує навчання; враховуючи його середньомісячний дохід та розмір пенсії позивачки, вважає, що розмір аліментів визначених позивачкою - ? частина заробітку (доходу) відповідача, є не обґрунтованим та стягує на її користь на її утримання 1/8 частину заробітку (доходу) відповідача. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 229,40 грн..

Outcome: partial