Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

07 липня 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог вказав, що [PERSON] звернулася в АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 02.02.2010 року, своїм підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Також вона була проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. 02.02.2010 року відповідачем була також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «з фінансовими умовами надання Кредити «Універсальна 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 250,00 гривень. У подальшому розмір кредиту збільшився до 2000,00 гривень. 02.02.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2,п.3.3 Договору на підставі яких відповідач при укладення Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення бо зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні Договору сторони керувались ч.1ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 15.04.2020 року має заборгованість у розмірі 182053,18 грн, яка складається з наступного: 5152,87 грн., - заборгованість за тілом кредита, 172900,31 заборгованість за нарахованими відсотками, 4000,00 грн. нарахована пеня. Посилаючись на те, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину заборгованості за кредитом, тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 137499,01 гривень, яка складається: 5152,87 грн. заборгованості за кредитом; 132346,14 грн. заборгованість по процентам за період з 02.02.2010 по 30.11.2019 року. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 137499,01 грн. та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Згідно свого Статуту АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК (а.с.36-37). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04.12.2020 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 02.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. За його умовами відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 250,00 грн. з базовою процентною ставкою 2,5% на місяць. На виконання умов договору відповідач отримав платіжну картку «кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду № [NUMBER] (а.с. 19). Умови кредитування сторонами погодженні, про що свідчить підпис позичальника [PERSON] (а.с.20). \~ \~ \~ \~Взяті на себе договором зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. \~ \~ \~ \~Стороною позивача подано розрахунок, згідно якого станом на 15.04.2020 року відповідач має заборгованість по кредитному договору у розмірі 182053,18 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредита 5152,87 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом 172900,31 грн; заборгованість за пенею -4000,00 грн.. \~ \~ \~ \~Разом з тим, позивач диспозитивно розпорядився своїми правами та бажає стягнути лише частину відсотків за користування кредитом (за період з 02.02.2010-30.11.2019) 132346,14 грн та заборгованість за тілом кредиту 5152,87 грн. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~На підтвердження позовних вимог, позивачем долучено довідку про список кредитних карт виданих позичальнику на виконання умов договору, де зазначено три картки, останню яку за № [NUMBER] відкрито 12.06.2014 року з терміном дії по 02/18 (а.с.18). \~ \~ \~ \~Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень у цивільній справі N 691/699/16-ц виходив з того, що закінчення терміну дії картки є закінченням строку кредитування (постанова від 20.06.2018 року). Вказані висновки також відповідають правовій позиції висловленій ВСУ під час розгляду справи № 6-167цс14, а саме строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці. \~ \~ \~ \~Таким чином, у даній справі строк кредитування спливав у останній день лютого 2018 року, тобто 28.02.2018 року. Закінчення строку кредитування, зумовлює виникнення обов`язку у позичальника повернути кредит у повному обсязі. За таких обставин, вимога позивача про стягнення тіла кредиту в розмірі 5152,87 грн. ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Вирішуючи по суті вимогу про стягнення відсотків по договору, суд враховує висновки Верховного Суду. У постанові від 28.03.2018 року по справі 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала на тому, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Аналізуючи розрахунок заборгованості, судом вбачається, що в межах строку кредитування в якості відсотків за користування кредитом нараховано 24208,06 грн. Решта ж відсотків, була нарахована вже поза межами строку дії картки, тобто в той час коли кредитодавець уже втратив право здійснювати відповідні нарахування по договору. Тому на переконання суду, стягненню на користь позивача підлягають відсотки лише в розмірі 24208,06 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, за наслідками судового розгляду, суд дійшов переконання про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 29360,93 грн, що складається з тіла кредиту 5152,87 грн та заборгованості по відсоткам в розмірі 24208,06 грн. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з частковим задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 448,85 грн. судових витрат, розмір яких пропорційний розміру задоволених вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved