Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

10.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з вересня 2016 року навчається у Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого на міжнародно-правовому факультеті та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, який є батьком позивача, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської областиі від 24.07.2017 року позов [PERSON] задоволено у повному обсязі. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26.12.2017 року вказане заочне рішення суду скасоване, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив прийняти рішення на підставі поданих ним документів та заяви про перегляд заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON].(т.1 а.с.2). Позивач з 01 вересня 2016 року є студентом денного міжнародно-правового факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого. Термін навчання за освітнім рівнем «бакалавр» - з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (т.1.а.с.3). Форма навчання - бюджетна. Доходів (стипендії, допомоги) у період з березня 2017 року по березень 2018 року не отримував. (т.2 а.с.41, 46). Мати позивача - [PERSON] офіційно працевлаштована, отримує заробітну плату, середній розмір якої у І кварталі 2017 року складав близько 6 тис. грн. на місяць. Згідно квитанцій від 26.08.2016 року, 20.10.2017 року [PERSON] сплачено за проживання [PERSON] у гуртожитку за період з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року 6534,00 грн.(т.2 а.с. 53-55). Отже, за відсутності допомоги від батька весь тягар утримання сина, який продовжує навчання, та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, несе мати. З пенсійного посвідчення відповідача [PERSON] та довідки №1248 від 06.12.2017 року вбачається, що останній перебуває на обліку у Головному управління ПФУ в Одеській області як пенсіонер УМВС та в період з липня по грудень 2017 року отримував пенсію за вислугу років у розмірі 1815,58 грн. щомісячно (т.2 а.с.7, 8, 33, 38, 51). Суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості надавати сину матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд у відповідності до вимог ст. 200 СК України, враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу та виходить з того, що батько та мати мають рівні обов'язки щодо дитини, в тому числі і по її утриманню, а також приймає до уваги, що у заяві про перегляд заочного рішення, на яку посилався відповідач, він не заперечував проти розміру утримання - ј частина від пенсії. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 10.03.2017 року і до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 640,00 грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь держави.

Outcome: approved