Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

08.09.2014 року позивач Козельщинська районна державна адміністрація Полтавської області як органу опіки та піклування звернувся в районний суд із зазначеним вище позовом, в якому прохав позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на користь Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради у розмірі 116 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно посилаючи на те, що з 20.02.2013 року [PERSON] поміщений в будинок дитини на підставі заяви матері. Термін перебування малолітнього в будинку дитини за заявою відповідача був двічі продовжений. На даний час термін перебування малолітнього в будинку дитини закінчився. Відповідач не виявляє цікавості до подальшої долі малолітнього сина тобто самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник позивача Яковенко Т.С. позов підтримала і прохала його задовольнити посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина. Перебуваючи під супроводом соціальної служби не виконувала вимоги соціальної служби. Подальшою долею малолітнього сина не цікавиться. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належними чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Також, до суду представником позивача було надано письмову заяву відповідача про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, який вважає за необхідно задовольнити позов позивача, а також вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідною мамою малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька малолітнього відповідно до ч.1 ст. 135 СК України внесенні реєстратором за заявою відповідача (а.с.6,7). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області, щодо позбавлення батьківських прав вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина, а тому доцільно позбавити її батьківських прав (а.с. 3). Згідно із вимог ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, розумовий та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України вбачається, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно акту соціального інспектування вбачається, що за місцем проживанням відповідача дитячі речі відсутні, в будинку холодно, умови зберігання продуктів відсутні, запас дров на зиму недостатній (а.с. 15). Відповідно до повідомлення начальника Козельщинського РВ УМВС України в Полтавській області вбачається, що 02.02.2013 року відповідач [PERSON] у зв'язку з перебуванням в нетверезому стані разом з дитиною у дитячому відділенні Козельщинської ЦРЛ притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП Далі судом встановлено, що малолітній [PERSON] за заявою відповідача [PERSON] влаштований до будинку дитини терміном на шість місяців, подальший термін його перебування за заявою відповідача був двічі продовжений (а.с. 8-10). Відповідно до повідомлення представника Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини вбачається, що відповідач в 2014 році не відвідувала малолітнього сина [PERSON] (а.с. 24). Згідно повідомлення представника центра соціальної служби від 01.07.2014 року вбачається, що [PERSON] на протязі чотирьох місяців не підтримує контакти з малолітнім, рекомендації соціального працівника не виконує, на зустрічі з працівником служби не з'являється (а.с. 17). Отже, враховуючи інтереси малолітньої дитини його вік, а також заяву відповідача щодо визнання вимог позивача суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], оскільки відповідач не замається вихованням та утримання неповнолітньої дитини, при цьому суд бере до уваги що відповідач свої обов'язки по вихованню та утримання дитини поклала на Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Козельщинського районного суду від 19.03.2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно чотирьох неповнолітніх дітей. З відповідача за позовом позивача стягнуто аліменти на утримання чотирьох дітей в розмірі ? частини всіх видів заробітку або доходу (а.с. 22-23). Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання [PERSON] на користь Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради у розмірі 116 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно підлягає до задоволенню, оскільки відповідач матеріально не утримує сина. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved