Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

09.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], малолітньої [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє її батько [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левчук К.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., Відділ опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, договорів дарування, витребування майна та виділення майна в натурі, в якому просить визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М., реєстраційний № 2417, визнати недійсним Договір дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 3681, визнати недійсним Договір дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 4139, витребувати у [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS], виділити [PERSON] в натурі ? частину квартири [ADDRESS], зокрема: коридор (136-5) площею 19.1 кв.м, кухня (136-6) площею 13.3кв.м., житлова кімната (136-7) площею 17.8.кв.м, житлова кімната (136-8) площею 20.5 кв.м, санвузол (136-9) 8.8 кв.м, балкон 1.1 кв.м, а всього 80.6 кв.м вартістю 1 038 934грн, що складає 47/100. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 11.12.2013 року кв.[ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю його та [PERSON], визнано недійсним Договір купівлі-продажу вказаної квартири від 21.03.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] Оскільки вказаним рішенням не було вирішено питання виділення належної [PERSON] ? частини квартири в натурі, а також враховуючи те, що на час вирішення спору квартира перебувала у володінні [PERSON], змушений був звернутись з позовом до [PERSON] та [PERSON] про витребування майна та виділення частки в натурі. В подальшому у зв'язку зі смертю [PERSON] [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на дану квартиру, яка в свою чергу подарувала квартиру [PERSON], а [PERSON] подарувала [PERSON] Враховуючи, що на момент відкриття спадщини [PERSON] не належало право власності на спірну квартиру, що [PERSON] не мала права на її спадкування і відповідно відчуження, що [PERSON] теж не мала правових підстав для дарування всієї квартири малолітній доньці [PERSON], а тому позивач і звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] позов визнала, суду пояснила, що на момент оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] [PERSON] не було відомо про те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року кв.[ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та її доньки [PERSON] Відповідачка [PERSON] та малолітня [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє її батько [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, у яких відповідачі зазначили, що визнають позовні вимог. Треті особи приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Левчук К.М. та Русанюк З.З. в судове засідання не з'явилися, на адресу суду направили заяви про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила, суду пояснила, що Службою у справах дітей Шевченківської у м. Києва РДА було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON] у кв.[ADDRESS], встановлено, що квартира є дворівневою, є технічна можливість для її поділу та виділення позивачу його частки в натурі. Також встановлено, що у вказаній квартирі проживає неповнолітня [PERSON]. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачка, представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у шлюбі з 03.08.2001 року по 19.12.2007 року, придбали кв.[ADDRESS]. 21.03.2008 року [PERSON] продала вказану квартиру [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу. 16.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О. та зареєстровано в реєстрі за №846 (а.с.9-11). 16.05.2008 року на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О. та зареєстровано в реєстрі за №1542, спірна квартира була продана [PERSON] (а.с.12-13). В свою чергу, 26.06.2008 року [PERSON] відчужила вищевказану квартиру [PERSON], про що було укладено Договір купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубар Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №9779 (а.с.14-15). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року кв.[ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 21.03.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О.О., відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними Договорів купівлі-продажу спірної квартири, укладених 16.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON] та 26.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON], а також відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині розподілу спірної квартири та виділення [PERSON] майна в натурі (а.с.7-8). 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М. після смерті [PERSON] було видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на кв.[ADDRESS] (а.с.198). 06.11.2014 року [PERSON] подарувала спірну квартиру [PERSON], по що було укладено Договір дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 3681. 05.12.2014р. [PERSON] подарувала вказану квартиру своїй малолітній доньці [PERSON] на підставі Договору дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 4139. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту може бути визнання права та визнання правочину недійсним. Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що на момент відкриття спадщини спірна квартира була визнана спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і не належала спадкодавцю [PERSON], включення її до спадкової маси є помилковим, а видане 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М. [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на кв.[ADDRESS] є недійсним. Відповідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відчуження [PERSON] спірної квартири на користь [PERSON] на підставі Договору дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року та [PERSON] на користь [PERSON] на підставі Договору дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року суперечить вказаним нормам ЦК України, а також ст.ст. 60, 68 СК України. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] 21.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М., Договору дарування нерухомого майна від 06.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний №3681, та Договору дарування нерухомого майна від 05.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний № 4139. Розглядаючи позовні вимоги в частині витребування та виділення позивачу в натурі 1/2 частини спірної квартири, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Квартира [ADDRESS], як спільне сумісне майно подружжя, вибула з власності позивача поза його волею, що встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 року і відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, а тому останній вправі витребувати належне йому майно. Крім того, суд враховує позицію органу опіки та піклування щодо визнання позовних вимог та надання дозволу на витребування спірної квартири з володіння малолітньої [PERSON] Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Судом встановлено, що кв.[ADDRESS] є дворівневою і складається з чотирьох кімнат житловою площею 66.5 кв.м (у тому числі: перша кімната - 14.9 кв.м; друга кімната - 17.8 кв.м; третя кімната - 20. 5 кв.м; четверта кімната - 13.3 кв.м), кухні (їдальні) площею 51.6 кв.м, двох вбиралень (поєднаних) 5.8 кв.м та 8.8 кв.м відповідно; двох коридорів - 7.7кв.м та 19.1 кв.м відповідно; обладнана двома балконами із загальними площами 1.1 кв.м та 1.1 кв.м відповідно. Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами КНДІСЕ на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання правочинів недійсними, поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та виділення майна в натурі, дійсна (ринкова) вартість спірної квартири складає 2 228 914 грн., поділ спірної квартири з подальшим влаштуванням двох ізольованих квартир можливий при умові незначного відступу від рівності часток співвласників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню, крім того, суд бере до уваги запропонований експертом можливий варіант поділу квартири, позицію позивача щодо погодження на зменшення своєї частки у спірній квартирі та виділення йому в натурі другого рівня квартири, заяви відповідачки [PERSON] та законного представника [PERSON] [PERSON] про надання згоди на виділення позивачу в натурі приміщень другого поверху спірної квартири, та вважає, що позивачу слід виділити в натурі приміщення другового рівня кв.[ADDRESS], а саме: коридор (136-5) площею 19.1 кв.м, кухня (136-6) площею 13.3кв.м., житлова кімната (136-7) площею 17.8.кв.м, житлова кімната (136-8) площею 20.5 кв.м, санвузол (136-9) 8.8 кв.м, балкон 1.1 кв.м, а всього 80.6 кв.м, що складає 47/100. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з [PERSON], [PERSON], малолітньої [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє її батько [PERSON] на користь [PERSON] 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судових витрат, тобто по 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved