Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

07 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 23 липня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через те, що кожен із них має своє особисте життя і їхні подальші плани між ними не пов'язані. Шлюбні відносини припинили 05 жовтня 2014 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАГС, у зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення, в якій також зазначив, що шлюбні відносини між ними припинені у 2014 році та з того часу вони спільне господарство не ведуть та проживають окремо (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, додатково зазначив, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. За час шлюбу сторони придбали житловий будинок, реставрували та відновлювали його протягом багатьох років, вели спільне господарство та неодноразово придбали майно, стосовно цих обставин, у разі заперечень з боку [PERSON], Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області буде розглядатись позов про розподіл спільного майна (а.с. 24-25). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 липня 1994 року, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбів Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровській області зроблено запис за № 250 та видане свідоцтво про укладання шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2014 році, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved