Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

10.07.2017р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про тлумачення змісту довіреності (а.с.№ 3-7). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 11.08.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження по справі (а.с. № 14). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.07.2015р. Політична партія «Українське обєднання патріотів Укроп» в особі [PERSON], який діяв на підставі Статуту, оформила на нього довіреність, якою його було уповноважено вчиняти наступні правочини від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп»: -укладати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» договори, що безпосередньо повязані з діяльністю партії (договір оренди, договір купівлі-продажу тощо); -бути представником Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» перед всіма фізичними та юридичними особами з вищевказаних питань; -підписувати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» будь-які документи, повязані з реєстрацією Торгівельної марки/Торгівельного знаку Укроп, в тому числі, але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо; -представляти інтереси Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» в органах державної влади, а також в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкованості, у тому числі заповнювати, підписувати, подавати і отримувати всі необхідні документи, розписуватися в їх отриманні; -виконувати будь-які інші дії, повязані з виконанням вказаної довіреності. Довіреність від 31.07.2015р. була оформлена строком на один рік до 31.07.2016р. 20.01.2016р. позивач від імені та в інтересах Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» на підставі довіреності від 31.07.2015р., яка була оформлена на [PERSON]М за підписом відповідача [PERSON], як голови Партії, уклав з Благодійною організацією «Укроп» договір про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг, за яким Благодійна організація «Укроп» за належну та дійсну винагороду передала Партії всі права на знак для товарів та послуг (заявка №m201510483, за класами 16, 35, 41, 43, 45), стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на вищезначений знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою, а Партія цим приймає від Благодійної організації «Укроп» всі права на вищезазначений знак для товарів і послуг стосовно всіх товарів і послуг, які вказані у заявці на вищезазначений знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою. Згідно з вказаним договором від 20.01.2016р. сторонами погоджено, що за передачу прав інтелектуальної власності Партія виплачує Благодійній організації «Укроп» винагороду, загальний розмір якої становить 1 000 грн. 28.07.2016р. позивач від імені та в інтересах Партії на підставі довіреності від 31.07.2015р., яка була оформлена на нього за підписом відповідача [PERSON], як голови Партії, уклав з [PERSON] договір про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг, згідно з яким Партія за належну та дійсну винагороду передала [PERSON] всі права на знак для товарів та послуг (заявка №m201510483, за класами 16, 35, 41, 43, 45), стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на вищезначений знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою, а [PERSON] цим приймає від Партії всі права на вищезазначений знак для товарів і послуг стосовно всіх товарів і послуг, які вказані у заявці на вищезазначений знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою. За вказаним договором від 28.07.2016р. сторонами погоджено, що за передачу прав інтелектуальної власності відповідач виплачує Партії винагороду, загальний розмір якої становить 1 000 грн. Оскільки наразі оскаржується договір від 28.07.2016р. через те, що у [PERSON] на підставі довіреності від 31.07.2015р. нібито не було повноважень на укладення договору від 28.07.2016р., хоча відсутні заперечення щодо факту, що на підставі довіреності від 31.07.2015р. [PERSON] мав повноваження на укладення договору від 20.01.2016р., на підставі якого Партія набула права на вищевказаний знак для товарів і послуг (заявка №m201510483, за класами 16, 35, 41, 43, 45), то позивач просив суд здійснити тлумачення довіреності, якою 31.07.2015р. Політична партія «Українське обєднання патріотів Укроп» в особі [PERSON] уповноважила [PERSON] на представництво Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» в частині щодо наявності у [PERSON] повноважень на укладення від імені та в інтересах Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» 28.07.2016р. з [PERSON] договору про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні 17.05.2018р. на підтвердження своїх позовних вимог долучив до матеріалів справи Висновок від 11.05.2018р. № 126/99-е науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення змісту окремих норм і положень законодавства України у сфері інтелектуальної власності, виконаної відповідно до клопотання адвоката [PERSON] на підставі законів України «Про наукову і науково-технічну експертизу» та «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с. № 49-58). В судовому засіданні 30.05.2018р. позивач свої позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 28.02.2017р. - а.с. № 43-44), в судовому засіданні 30.05.2018р. заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відсутність порушень вимог чинного законодавства під час надання [PERSON] довіреності від 31.07.2015р. Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Підготовче засідання у справі проведено відповідно до ст. 197 та п. 9 ч. 1 розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України 17.05.2018р. (а.с. № 65). Суд розглянув справу у загальному позовному провадженню відповідно до глави 6 розділу III ЦПК України. Під час розгляду справи у підготовчому засіданні 17.05.2018р. та судовому засіданні 30.05.2018р. згідно положень ч.1 ст.247 ЦПК України судом здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухав представників обох сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, що Довіреністю від\~31.07.2015р. уповноважено [PERSON] вчиняти наступні правочини: -укладати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» договори, що безпосередньо повязані з діяльністю партії (договір оренди, договір купівлі-продажу тощо); -бути представником Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» перед всіма фізичними та юридичними особами з вищевказаних питань; -підписувати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» будь-які документи, повязані з реєстрацією Торгівельної марки/Торгівельного знаку Укроп, в тому числі, але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо; - представляти інтереси Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» в органах державної влади, а також в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкованості, у тому числі заповнювати, підписувати, подавати і отримувати всі необхідні документи, розписуватися в їх отриманні; - виконувати будь-які інші дії, повязані з виконанням вказаної довіреності. Стаття 237 ЦК України визначає, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Стаття 244 ЦК України визначає, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Частиною 1 ст. 245 ЦК України встановлено що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Водночас, ст. 246 ЦК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні» від 05.04.2001р. встановлено, що після реєстрації політична партія набуває статусу юридичної особи. Тому, довіреність політичної партії, як і іншої юридичної особи має бути видана органом, що уповноважено на це статутними документами. Довіреність від 31.07.2015р. булла видана на строк один рік і дійсна до 31 липня 2016р. [PERSON] протягом липня 2015р. березня 2016р. був головою політичної ради партії «Українське обєднання патріотів УКРОП». Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) органами управління політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП» є зїзд та голова політичної ради. Оскільки зїзд політичної партії традиційно є органом що скликається з певною періодичністю (черговий) або за певних обставин (позачерговий) передбачених статутом політичної партії вирішення питань поточного характеру є функцією виконавчого органу у даному випадку голови політичної ради. Відповідно до договору від 20.01.2016р.,який укладено на підставі довіреності від 31.07.2015р.: -предметом договору є право на знак для товарів і послуг (комбіноване позначення «УКРОП») за номером заявки m2015 10483 (Класи МКТП 16, 35, 41, 43, 45); -правом, що передається за договором від 20.01.2016р. є всі права на знак для товарів та послуг, стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою; -правонаступник сплачує правопопереднику винагороду у обсязі 1 000 грн. Статтею 1107 ЦК України визначено, що розпорядження майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі наступних договорів: 1) ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності; 2) ліцензійний договір; 3) договір про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності; 4) договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності; 5) інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності. Договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності такий договір є нікчемним. Законом можуть бути встановлені випадки, в яких договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності може укладатись усно. Відтак, перелік договорів, на підставі яких можуть передаватись права інтелектуальної власності не є вичерпним, проте додержання письмової форми цього договору є обовязковим. Частиною 1 ст. 1113 ЦК України встановлено, що за договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах. Пунктом 7 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» 15.12.1993р. № 3689-XII визначено, що власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору. Передача права власності на знак не допускається, якщо вона може стати причиною введення в оману споживача щодо товару і послуги або щодо особи, яка виготовляє товар чи надає послугу. Нормами п. 9 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» 15.12.1993р. № 3689-XII про знаки договір про передачу права власності на знак і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами. При цьому сторона договору має право на інформування невизначеного кола осіб про передачу права власності на знак або видачу ліцензії на використання знака. Таке інформування здійснюється шляхом публікації в офіційному бюлетені відомостей в обсязі та порядку, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, з одночасним внесенням їх до Реєстру. За опублікування відомостей про передачу права власності на знак повністю і видачу ліцензії на використання знака, а також запропонованих стороною договору змін до відомостей про видачу ліцензії сплачуються збори. У разі опублікування відомостей про передачу права власності на знак стосовно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг Установа видає нове свідоцтво на ім'я особи, якій передане це право, за наявності документа про сплату державного мита за видачу свідоцтва. Таке інформування є правом, а не обовязком сторін договору і відтак дійсність договору визначається: -письмовою формою договору; -підписанням договору сторонами (уповноваженими представниками сторін). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Розглядаючи цю справу судом прийнято до уваги Висновок від 11.05.2018р., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону чи аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Відповідно до висновку від 11.05.2018р. № 126/99-е науково-правової експертизи інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України: 1.Довіреність від 31 липня 2015р., засвідчена Головою політичної ради партії «Українське обєднання патріотів УКРОП» на імя [PERSON] на представництво інтересів даної політичної партії не містить обмежень щодо змісту правочинів, зокрема договорів, що безпосередньо повязані з діяльністю даної політичної партії 2.Клієнт як представник правонаступника мав право підписувати із Благодійною організацією «УКРОП» Договір від 20.01.2016р. про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг як повноважний представник політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП». 3.Клієнт як повноважний представник правопопередника - політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП» - мав право підписувати із фізичними особами оговори в тому числі і Договір від 28.07.2016р. про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг (а.с. № 49-58). Відповідно до Висновку від 11.05.2018р. № 126/99-е повноваження [PERSON] на вчинення договору від 20.01.2016р. знаходяться в межах наступних правомочностей: -укладати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» договори, що безпосередньо повязані з діяльністю партії (договір оренди, договір купівлі-продажу тощо); -бути представником Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» перед всіма фізичними та юридичними особами з вищевказаних питань; -підписувати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» будь-які документи, повязані з реєстрацією Торгівельної марки/Торгівельного знаку Укроп, в тому числі, але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо; Отже, відповідно до Висновку від 11.05.2018р. [PERSON], як представник правонаступника, мав право підписувати із Благодійною організацією «УКРОП» договір від 20.01.2016р. про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг як повноважний представник політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП». Відповідно до договору від 28.07.2016р., який укладено на підставі довіреності від 31.07.2015р.: -предметом договору є право на знак для товарів і послуг (комбіноване позначення «УКРОП») за номером заявки m2015 10483 (Класи МКТП 16, 35, 41, 43, 45); -правом, що передається за договором 2 є всі права на знак для товарів та послуг, стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою; -правонаступник сплачує правопопереднику винагороду у обсязі 1 000 грн. Відповідно до Висновку від 11.05.2018р. зміст даного договору від 28.07.2016р. в цілому ідентичний змісту договору від 20.01.2016р., проте в даному правовідношенні [PERSON] виступає в ролі представника правопопередника, а не правонаступника. Правонаступником у даному договорі є фізична особа, що на момент укладення договору вже втратила статус голови політичної ради партії. Відповідно до Висновку від 11.05.2018р. повноваження [PERSON], як представника правопопередника, підтверджені довіреністю від 31.07.2015р. Договір від 28.07.2016р. вчинено в межах строку дії згаданої довіреності від 31.07.2015р., і жодних доказів щодо її скасування не надано. Відповідно до Висновку від 11.05.2018р. [PERSON], як повноважний представник правопопередника - політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП», мав право підписувати із фізичними особами договори в тому числі і договір від 28.07.2016р. про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 244 ЦК України тлумачення довіреності здійснюється з метою встановлення точних повноважень особи, якою довіреністю було уповноважено на представництво інтересів довірителя, якщо довіреність викликає питання у довірителя або в уповноваженої особи, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Згідно з ч. 4 ст. 213 ЦК України якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Встановлений статтею 213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення довіреності, не є вичерпним. Отже, судом встановлено, що за довіреністю від 31.07.2015р. [PERSON] мав усі повноваження на укладення договору від 28.07.2016р., отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що позовні вимоги задоволено, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати про сплаті судового збору у розмірі 640грн. (а.с. № 2). На підставі вище вищевикладеного,

Outcome: approved