Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

10.07.2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому, просила стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, але не меншу 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з вона з відповідачем перебувають у шлюбі, мають спільну малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач ухиляється від обовязку щодо утримання дочки, в повному обсязі не забезпечує матеріально, що і стало підставою її звернення до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити повністю (а.с.26). В судове засідання відповідач не з'явився, при цьому, подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що він не має змоги сплачувати аліменти, так як ніде офіційно не працює й інших джерел отримання доходу не має, здійснює догляд за хворим батьком. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гончаренко) [PERSON] з 13.05.2010 року перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 13.05.2010 року серії 1-ТП № 066036 (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 26.10.2010 року серії І-ТП № 130415 (а.с.9). Згідно довідки виконавчого комітету Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 02.11.2017 року № 1147, [PERSON] зареєстрований в [INFO], проте, що він в даний час ніде не працює, згідно трудової книжки серія АХ № 868752 з 03.03.2015 року та доглядає за батьком [PERSON]. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З пояснень представника відповідача судом встановлено, що відповідач є працездатним, має нормальний стан здоров'я, офіційно не працює та не має інших утриманців, тому має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої дитини, проте, вважає, що заявлена позивачем сума аліментів у розмірі 1 500,00 грн. є непосильною для відповідача, оскільки останній не працює та здійснює догляд за своїм батьком. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи\~стан здоров'я дитини, її вік, здатність батька до праці і його сімейний стан, відсутність даних про наявність у нього інших дійсних аліментних зобов'язань, з урахуванням матеріального стану обох батьків, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн., оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов'язку батьків утримувати дитину зможе забезпечити належні умови утримання та проживання дитини та не буде порушувати права відповідача. Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них; а також положення\~ст. 185 СК України\~щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до\~ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 10.07.2017 року. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial