Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

10.01.2019 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, котрий продовжує навчання. Позов обґрунтовує тим, що до 2006 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], котрий навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання на безоплатній основі. Оскільки відповідач коштів на його утримання не надає, просить стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказує, що спільний з позивачем син дійсно навчається проте за рахунок державного бюджету та проживає у родичів, а тому вважає суму заявлену позивачем необґрунтованою. Готовий сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження від 10.08.2011 серії І БВ №160991, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки Київського державного коледжу туризмі та готельного господарства від 26.09.2018 №810 [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання спеціальності «Право», термін навчання становить з 01.09.2017 по 30.06.2020, навчання здійснюється за рахунок державного бюджету (а.с.7). Відповідно до ст.198\~СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст.199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, слід керуватися нормами\~ст. 199 СК України, відповідно до якої обовязок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов'язків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що син відповідача є повнолітнім, на момент розгляду справи, навчається на 3 курсі вищого навчального закладу денної форми навчання на безоплатній основі. Позивач як мати і міру фінансової спроможності надає сину допомогу. Таким чином беручи до уваги рівність батьків щодо обовязку утримання дітей, відповідач також зобовязаний приймати участь понесенні витрат на утримання сина. Оскільки позивач не навела жодного обгрунтування суми заявленого позову, проте визнання відповідачем позову частково у розмірі 600 грн, суд приходить до висновку, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial