Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

09.12.2015 Московським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення по справі 643/15660/15-ц, яким позов [PERSON] задоволено та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] збитки в розмірі 502718,00 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн., судовий збір у розмірі 5514,38 грн., а всього стягнути суму у розмірі 523232 (п'ятсот двадцять три тисячі двісті тридцять дві) гривень 38 копійок. 17.01.2017 ухвалою Московського районного суду м. Харкова, заочне рішення від 09.12.2015 по справі 643/15660/15-ц скасовано та призначено справу до розгляду у загальному порядку. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2017 провадження у зазначеній справі зупинено до вирішення Апеляційним судом Харківської області справи № 643/11108/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності у порядку спадкування за законом. Згідно з Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2017 у справі № 643/11108/13-ц апеляційне провадження закрите, апеляційна скарга повернена заявнику. 12.04.2018 Ухвалою Московського районного суду м. Харкова провадження по справі 643/15660/15-ц відновлено. 10.09.2018 позивач уточнив позовні вимоги. По суті обставин справи судом встановлено наступне: 12.05.2014 між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири б/н від 12.05.2014, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу під реєстраційним номером 841. Згідно з цим договором відповідач (Продавець) передала позивачу у власність квартиру [ADDRESS] 18.03.2015 рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/15408/14-ц (№2/643/459/15) у [PERSON] витребувано зазначену квартиру відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, на підставі рішення від 20.02.2014 Московського районного суду м. Харкова, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений 07.12.2012 року приватним нотаріусом під реєстраційним номером 841. Позивач вказує, що він не знав і не міг знати про наявність підстав, що виникли до продажу товару, а саме про те, що договір № 2 визнаний 20.02.2014 Московським районним судом м. Харкова недійсним. Вказує, що рішенням суду було встановлено, що позивач є добросовісним набувачем та майно було придбане ним за плату згідно з договором купівлі-продажу спірної квартири від 12.05.2014. згідно з п. 3 договору № 1 продаж квартири було здійснено за 248000,00 (двісті сорок вісім тисяч) гривень, які позивач передав продавцю по договору. Вказує, що він не знав і не міг знати про те, що відповідач не мала права відчужувати це майно, оскільки згідно з п. 5 договору № 1 відповідач гарантувала, що спірна квартира до укладення договору нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена в інший спосіб, в спорі та під заставою, в тому числі податковою, не перебуває, правами третіх осіб як в межах, так і за межами України, не обтяжена, не передана в іпотеку, під забороною (арештом) відчуження, згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира не перебуває, інших обтяжень стосовно квартири не існує. Для того, щоб відновити своє порушене право на квартиру, позивач повинен купити квартиру за тими ж характеристиками, яким відповідала квартира, яку витребувано в нього за рішенням суду. Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна квартири станом на 07.05.2015 ринкова вартість квартири, яка витребувана в позивача, становить 502 718,00 (п'ятсот дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. Таким чином, збитки, завдані витребуванням у позивача квартири, становлять 502 718,00 грн, а тому вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу вартість витребуваної квартири на час звернення з даним позовом до суду. Також вказує, що йому було спричинено моральну шкоду, були заподіяні душевні страждання, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього та його дружини, оскільки саме з вини відповідача він був учасником судового спору, в результаті розгляду якого у нього витребувано квартиру. Для того, щоб придбати дану квартиру, йому довелося багато років працювати, щоб отримати можливість заробити достатньо коштів для її придбання, а після її придбання внаслідок обману відповідача рішенням суду її витребували у нього. Позивач зазнав значних душевних страждань через вірогідність того, що внаслідок витребування квартири йому та дружині залишиться ніде жити, а вартість квартири відповідач на даний момент не відшкодував. Більш того, внаслідок важкої економічної ситуації в країні на даний момент він не має грошей, щоб придбати нову квартиру, оскільки всі його заощадження були направлені на придбання квартири у відповідача. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Задоволення позову про витребування майна є підставою для звернення до суду з вимогою про відшкодування збитків від продавця квартири. Квартиру у [PERSON] витребувано, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, який наявний у матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Для того, щоб відновити своє порушене право на квартиру, [PERSON] повинен купити квартиру з тими ж характеристиками, яким відповідала квартира, яку витребувано в нього за Рішенням суду. Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (Додаток № 7 до Позовної заяви позивача у даній справі) станом на 07.05.2015 ринкова вартість квартири, яка витребувана в позивача, становить 502 718,00 (п'ятсот дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. Таким чином, збитки, завдані витребуванням у мене квартири, становлять 502 718,00 грн, а тому відповідач повинен сплатити позивачу вартість витребуваної квартири. Згідно з п. 31 Постанови № 5 від 07.02.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у разі якщо позов власника про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу. Згідно з п.25 Постанови№5 від 07.02.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна. Судовим рішенням встановлено, що позивач є добросовісним набувачем. Відповідно до ч. 3 ст. 623 ЦК України, збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Згідно звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна квартири станом на 07.05.2015 ринкова вартість квартири, яка витребувана в позивача, становить 502718,00 (пятсот дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. Таким чином, збитки, завдані витребуванням у позивача квартири, становлять 502 718,00 грн., а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позивач зазначає, що йому спричинено моральну шкоду, були заподіяні душевні страждання, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього та його дружини, оскільки саме з вини відповідача він був учасником судового спору, в результаті розгляду якого у нього витребувано квартиру. Для того, щоб придбати дану квартиру, йому довелося багато років працювати, щоб отримати можливість заробити достатньо коштів для її придбання, а після її придбання внаслідок обману відповідача рішенням суду її витребували у нього. Позивач зазнав значних душевних страждань через вірогідність того, що внаслідок витребування квартири йому та дружині залишиться ніде жити, а вартість квартири відповідач на даний момент не відшкодував. На даний момент він не має грошей, щоб придбати нову квартиру, оскільки всі його заощадження були направлені на придбання квартири у відповідача. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України. Таким чином, судовий збір який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 5027,18грн. та 487,20 грн.

Outcome: approved