overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

09 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 липня 1999 року. Для них обох це перший шлюб. Від даного шлюбу у подружжя є син - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку із несумісністю характерів. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з грудня 2016 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Герасьова» (а.с.20). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден (а.с.21). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис - № 123 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.4), який проживає разом із позивачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

09 листопада 2016 року позивач подала до суду позовну заяву, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви до їх повноліття. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 квітня 2003 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2016 року шлюб розірвано. У шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу мешкають з нею, та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3). 08 липня 2003 народилася дочка [PERSON] та 24 травня 2008 року - син [PERSON]. В свідоцтві про народження дітей в графі «батько» зазначено [PERSON]. Діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоровя відповідача, який не є інвалідом, також суд враховує, що у відповідача відсутні інші аліментні зобовязання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

09 листопада 2016 року помер [PERSON], спадкоємець якого- донька [PERSON] звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті батька, в чому їй листом за № 02-14/828 від 04 липня 2017 року було відмовлено у звязку з тим, що частка спадкодавця у спільному сумісному майні не була виділена (визначена). Зокрема, згідно з договором дарування від 15 вересня 1975 року [PERSON] був подарований [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Д.Самуся, 10 в м.\~Волочиську Хмельницької області (який увійшов до спадкового майна). Відповідно до цього договору житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення їх часток. В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Волочиської міської обєднаної територіальної громади, третьої особи- Гуменної\~Т.Р. про визначення частки померлого у спільній сумісній власності на вказаний житловий будинок в розмірі ? частини, посилаючись на неможливість оформлення спадщини у звязку з тим, що не визначений розмір частки померлого [PERSON] В ході розгляду справи судом було замінено неналежного відповідача Волочиську міську обєднану територіальну громаду на належного [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявились. До судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені вимоги та просила справу слухати у її відсутності. До судового засідання від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову з проханням справу слухати у її відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

09 листопада 2016 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з вересня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. З матеріалів, які надійшли до суду видно, що малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити дитину на виховання позивачці [PERSON] . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дитини між сторонами не має. Позивачка просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище, позивачка з даним питанням до компетентних установ не зверталась, тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 1 ЦПК України між сторонами не виник спір, а позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в розмірі 704.80 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704.80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] районна державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 березня 2016 року померла мати позивача [PERSON]. Її смерть була спричинена умисним вбивством, яке скоїв її чоловік [PERSON], який вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2016 року, який залишений без змін в частині міри покарання ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11 липня 2016 року, засуджений за скоєння цього злочину. Посилаючись на положення статті 1224 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його дружини [PERSON], яка померла 04 березня 2016 року. Позивач у письмовій заяві від 12 грудня 2017 року просить суд розглядати справу за його відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач у письмових поясненнях, які були відібрані уповноваженою особою Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», де наразі відбуває покарання [PERSON], не заперечує проти позовних вимог та визнає їх у повному обсязі. Третя особа у листі від 24 листопада 2017 року №1500/01-16 просить суд слухати справу за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2016 року померла [PERSON] (а.с.7). Позивач у справі є її рідним сином (а.с.10), а відповідач чоловіком (а.с.8). Отже, за змістом статті 1261 ЦК України обидві сторони є спадкоємцями першої черги та претендують на отримання спадщини померлої. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2016 року у справі №161/5749/16-к, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115 ч.1 КК України, призначивши покарання - 12 (дванадцять) років позбавлення волі. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 04.03.2016 року близько 08.00 год., знаходячись в кімнаті за місцем свого проживання м.Луцьк Волинської області, вул.Володимирська, 105/39, під час конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що остання в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не надає, хоча той її й потребує, відтак просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] подали до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність / а. с. 28 /. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність / а. с. 29 /. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, письмовими доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи убачається, що 20 листопада 2008 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1 КЕ № 084819 від 03 грудня 2008 року, виданим Михайликівською сільською радою Шишацького району Полтавської області / а. с. 5 /. Згідно довідки, виданої Михайликівським старостинським округом Шишацької селищної ради Полтавської області, позивач [PERSON] проживає в [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO] / а. с. 4 /. За правилами статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судоми окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі, що витікає з вимог ч. 3 ст. 181 СК України. Зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку по утриманню сина [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач, який є працездатною та має регулярний дохід / а. с. 23-26/, не подала суду доказів своєї неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Виходячи з того, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 06 вересня 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 486. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 12 вересня 2017 року спільне життя з відповідачем припинене, причиною розпаду сімї є різні погляди на подружнє життя. Сімя розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, згідно якої просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, строк для примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 06 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 486. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 244. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові зазначено, що рішенням Валківського районного суду Харківської області від 17.03.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. В період шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, діти проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні. Через погіршення сімейних стосунків, [PERSON] перестала піклуватися про дітей, не навідує та не проводить час разом з дітьми. Крім того, не надаває матеріальну допомогу на їх утримання та не виявляє до них материнської опіки. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, а саме до 02.01.2028 року та до 10.08.2030 року відповідно. В судовому засіданні позивач позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що [PERSON] до дітей додому не пускає. Спілкується з ними, коли останні в садку чи в школі. Подарунки періодично передає через знайомих. А також намагається допомагати дітям. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]О та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ВЛ №192280 від 19.01.2010 року та серії І-ВЛ №286723 від 15.08.2012 року. Відповідно до змісту довідки КП «Благоустрій» Валківської міської ради №2238 від 07.11.2017 року, [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [INFO], разом з ним проживають та знаходяться на його утриманні син [PERSON] та донька [PERSON] Відповідач в судовому засіданні не заперечила, що діти мешкають та знаходяться на утриманні саме [PERSON] Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2\~ст.184 СК України,\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача підлягає стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

09 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 27 вересня 1986 року у палаці урочистих подій м. Львова зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №3422. Від даного шлюбу народилось троє дітей: донька Юлія, [INFO], донька Маряна, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 1986 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу, видане у палаці урочистих подій м. Львова, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №3422 (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved