Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

07 червня 2019 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В прохальній частині позову позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 24 квітня 2004 року, реєстраційний запис за №90. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] , судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24 квітня 2004 року вона з відповідачем зареєструвала шлюбу, від шлюбу мають двох дочок: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Разом з відповідачем вони проживали однією сімєю до кінця 2018 року, після чого їхні фактичні сімейні відносини та ведення спільного господарства було припинено. Їхнє спільне життя з відповідачем не склалося, з серпня 2017 року між ними нерідко виникали сварки з побутових питань, питань розпорядження сумісним майном, утримання родини, з приводу подальшого розвитку. Внаслідок зазначених сварок та взаємних претензій, їхнє подальше спільне проживання та збереження сім`ї стало неможливим. Зазначені обставини безперечно негативно впливали на морально-психологічний стан її та їхніх дітей. Вважає, подальше збереження шлюбу є неможливим (а.с. 2,3). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2019 року було відкрито провадження по справі (а.с. 18). Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 21). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за №90, про що 24 квітня 2004 року видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 4). З свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2015 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] батьками, якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №169 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 21 листопада 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] батьками, якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №682 (а.с. 6). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь судового збору в сумі 768,40 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в частині 50%, тобто в розмірі 384 грн. 20коп.

Outcome: partial