Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

07 березня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11782,38 грн. На обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 07 серпня 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на 31 січня 2017 року [PERSON] має заборгованість в сумі 11782,38 грн., яку банк просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно письмового клопотання від 16 лютого 2017 року представник позивача просить розглядати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.45). Про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у відповідності до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що [PERSON] одержала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 2000,00 грн. підписавши 07 серпня 2012 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно цієї заяви [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були їй надані для ознайомлення у письмовому вигляді. [PERSON] зобовязалася виконувати Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а.с.5). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Судом встановлено, що зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконала. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 31 січня 2017 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 11782,38 грн., яка складається з: 1694,17 грн. заборгованості за кредитом; 9050,95 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 537,26 грн. штрафу (відсоткова складова) (а.с.3-4). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що всі складові заборгованості за кредитом, штрафу, заборгованості по процентах, розраховані у відповідності до умов договору. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 07 серпня 2012 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 1600,00 грн. (а.с.37). На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved