Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

09.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 719. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що подружнє життя не склалося через сварки та відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, різним ставленням до виховання дитини та побудови сім*ї. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з лютого 2016 року, з цього часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сімї не можливе. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Пояснила, що після того, як чоловік працевлаштувався в органи міліції, він став пізно повертатися додому, вів себе неадекватно, ображав дружину нецензурною лайкою. На протязі року позивач взагалі не приходив додому, начебто знайшов іншу жінку. На розірванні шлюбу з ним наполягала сама відповідачка. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 719 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 086786). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 144951, видане 07.11.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1071). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з лютого 2016 року, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сімю. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач категорично не бажає. Майнового спору не мають. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 28 від 08.09.2016 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved