Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

07 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 08 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганська м. Щастя за актовим записом № 54. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, протягом останніх семи років проживають окремо, спільний побут не мають та не спілкуються, у зв`язку з чим позивач вважає збереження шлюбу неможливим, сім`я розпалась остаточно. Неповнолітня дитина перебуває повністю на утриманні позивача, відповідач не відвідує та не спілкується з донькою, добровільно аліменти не сплачує. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про розгляд справи. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08 жовтня 2011 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганська м. Щастя за актовим записом № 54. (а.с.7) Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, суд зазначає. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 серпня 2012, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено позивачем у позовній заяві, неповнолітня дитина мешкає разом із матір`ю, що не спростовано відповідачем. Відповідач мешкає окремо, є повнолітньою працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, однак її не надає. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі викладеного та

Outcome: partial